prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Om förvaltaren alltså inte framställt någonanmärkning mol en bevakad fordran inom anmärkningsliden, vanligen tvä lill fyraveckor från bevakningstidens utgång, är han förhindrad att påkalla återvinningav densamma genom att väcka talan enligt 40 b 8 KL, även om talefristen inlehar löpt ut. Som exempel kan nämnas att en borgenär bevakat en fordran och medåberopande av företagsinleckning yrkat förmånsrätt enligt 5 8förmänsrättslagen, varvid ingen anmärkning görs mot bevakningen. meninom etl är frän frisldagen fär förvaltaren information om alt säkerhetenskulle ha kunnat återvinnas. Förvaltaren är emellertid dä förhindrad all väckaålervinningstalan. Dennaordning skall ses mol bakgrund av all rätten till utdelning tidigare alllid varberoende av alt bevakning skett. gäller att elt bevaknings- ochanmärkningsförfarande förekommer endast i ordinär konkurs. Några bärande skälför alt en borgenär i en ordinär konkurs skall vara bättre skyddad molåtervinning än en borgenär i en mindre konkurs kan knappast anföras. 1 delenhetliga konkursförfarande som jag föreslår blir skillnaden än mindremotiverad. Jagföreslär alltså atl rätlen alt väcka ålervinningstalan inle skall vara beroendeav atl anmärkning framställts mol en bevakad fordran i de fall elt bevaknings-förfarande anordnats i konkursen. En bestämmelse i ämnet bör som kommissionenföreslagit lämpligen tas upp i nuvarande 106 8 KL (9 kap. 12 8). 2.6Bevakning av fordringar m. m. Mittförslag: gällande bevakningsskyldighel behålls för de fall då ellbevakningsförfarande anordnas. Kommitténs förslag: Kommittén föreslär alt kravel påbevakning av de flesta av statens skalle- och avgiftsfordringar slopas(betänkandet SOU 1983:24 s. 190-195). Remissinstanserna är delade i två läger. Näringslivelsrepresentanter vänder sig med skärpa mol förslaget atl befria det allmänna fränskyldigheten att bevaka fordringar på skaller och avgifter. De hävdar atlförslaget strider mol principen atl alla borgenärer skall behandlas lika ochall bevakningen - även om den sker reservationsvis - är av betydelse förövriga borgenärer eftersom dessa genom bevakningen fär elt underlag för bedömningenav utsikterna till utdelning i konkursen. , hovrätten för NedreNorrland och instämmer i denna kritik. Hovrätternaifrågasätter också om förslaget verkligen medför någon beakiansvärd förenklingeftersom del allmännas krav ändå slutligen måste preciseras. Vissa kritikerhävdar ocksä atl den föreslagna ordningen kan komma all medföralillämpningssvårigheter eftersom inte del allmännas samtliga fordringaromfattas av den föreslagna bevakningsfriheten. En annan svaghet som påtalas avkritikerna är alt förvaltaren ändå relativt snart måste skaffa sig enuppfattning om storleken pä det allmännas avgifts- och skallekrav för alt kunnabedöma huruvida de opriorilerade borgenärerna kan förväntas erhålla någonutdelning. I annat fall skulle fördelarna med kommitténs förslag alt begränsaden fortsatta informationen om konkursen till dessa borgenärer inle kunna tastill vara. - , länsstyrelserna och kronofogdemyndigheternahälsar däremot förslaget med tillfredsställelse, men flera av dessa instanserhävdar att den bevakningsfria kretsen av fordringar bör bestämmas på ell annalsäll än vad kommittén har föreslagit (remissammanställning 1 s. 42-66). Skälen för mitt förslag: Bevakningsinslitulet ulgör iordinära konkurser ett viktigt inslag i konkursförfarandet. Det innebär all enborgenär som vill att hans fordran skall komma i fräga för utdelning ikonkursen är skyldig all själv ge sitt krav till känna för konkursförvallaren.Del syftar till atl snabbi få klarhet i konkursgäldenärens skuldförhållandenoch atl slå fast vilka fordringar som skall beaktas när utdelningsförslagelupprättas. Förvaltaren är skyldig atl granska bevakningarna och atl framställaanmärkning mol de bevakningar som enligt hans uppfattning inle bör komma ifräga för utdelning. Även gäldenären och övriga borgenärer är berättigade attframställa anmärkning mot en bevakad fordran. Om inle föriikning träffasangående en framställd anmärkning avgörs tvisten av rätlen i ell förenklatförfarande som skall äga rum möjligl. Den som har en motfordran pä gäldenären och vill utnyttjaden lill kvittning behöver inle bevaka sin fordran. Delsamma gäller den som har pant- eller retentionsrätti fast eller lös egendom Ytterligare undanlag frän Prop. 1986/87:90 bevakningskravetfinns, men dessa är av mindre betydelse och jag fär här hänvisa tillbetänkandet s. 178. 1mindre konkurs krävs inte bevakning ulan del är tillräckligt att borgenärernagör sina fordringar gällande hos förvaltaren. Anmärkningsförfarandet har imindre konkurs ersatts av en möjlighet att hos konkursdomaren framställainvändning mol del av förvaltaren upprättade utdelningsförslagel. Etlpraktiskt problem som har uppmärksammats av kommittén är att det i vissa fallär omöjligt all fastställa huruvida en fordranverkligen föreligger eller till vilket belopp fordringen uppgår. fordringar som är villkorade såsom exempelvis borgensmäns ellermedgäldenärers regressfordringar. Etl skadeståndsanspråk kan ocksä vara svårtall bestämma inom den ordinarie bevakningstiden. Detta gäller, som kommitténredovisar, ofta i de fall dä gäldenären har åtagit sig all ulföra ell arbetesom han på grund av konkursen inle kan slutföra. Ytterligare exempel päfordringar som är svära all fastställa ärlönefordringar och försäkringspremier som grundar sig på lönesummor. Denojämförligt största delen av de fordringar som inte går all fastställa inombevakningsperioden är statens krav pä skatter och avgifter. Orsaken till dettastär att finna främst i laxerings- och uppbördssyslemen. Jag har delvis berörtden frågan i samband med återvinningsinslilulel (avsnitt 2.5.2). Dentyp av fordringar som del här är fråga om har i praxis bevakats pä del sättetatt det i bevakningshandlingarna anges dels att vissa fordringar bevakas, delsall ytterligare fordringar kan tillkomma . Detta syslem brukar kallasreservalionsbevakning. Några lagregler om reservalionsbe-vakning finns dockinle. Även om anmärkning mol en reservationsvis bevakad fordran inle harframställts inom anmärkningstiden fär förvaltaren göra invändning motbelalningsrätlen eller mol yrkat belopp eller yrkad förmånsrätt. Detta brukarske pä det sättet att förvaltaren i utdelningsförslagel inte tillmötesgår denbevakandes krav i del avseende som förvaltaren anser all kravet inte börgodtas. Eventuell tvist om fordringen fär avgöras i samband med avutdelningsförslagel. Kommitténhar kritiserat systemet med reservafionsvisa bevakningar. Den tyngst vägandekritiken tar sikte pä att anmärkningsförfarandel sätts ur spel beträffandedessa fordringar. föreligger enligt kommittén elt slorl praktisktbehov av atl behålla möjligheten all kunna bevaka reservationsvis. Detta gällernaturligen särskilt statens krav på skatter och avgifter. Kommitténs förslaginnebär att bevakningskravet för de allra flesta av dessa fordringar slopas.Etl starkt skäl för detta är enligt kommittén all anmärkningar mol dessafordringar, såvitt gäller deras storiek, inte kan avgöras i en vanligjävsprocess. Beloppen fastställs ju enligt lag i särskild ordning. Beträffandeövriga fordringar som brukar bevakas reservationsvis föreslår kommittén ingenändring. Somjag har framhållit måste del även i ell nytt enhetligt kon kursförfarande finnas möjlighet alt vid behov anordna ell bevakningsför- 141 farande.Genom bevakningen får konkursförvallaren snabbt reda pä vilka Prop.1986/87:90 borgenärer som finns och deras krav på gäldenären. Genom det följandeanmärkningsförfarandel - som förutsätter all borgenärerna har bevakat sinafordringar - tillhandahålls ocksä en form för atl snabbi lösa de tvister somkan uppkomma beträffande de bevakade fordringarna. Vad gäller kommitténs förslag att slopa bevakningskravelför statens fordringar pä skaller och avgifter vill jag först framhålla atlsystemet med bevakning och anmärkning inte passar särskilt väl för dessafordringar. Dessa är av speciell karaktär och en viss fidsutdräkl när delgäller att fastställa deras existens och storlek är ofrånkomlig om man interadikalt ändrar de nuvarande taxerings- och uppbördsförfarandena. Mot den bakgrundenkan jag inle finna all del råder några principiella betänkligheter mot allsärbehandla dessa fordringar genom alt slopa bevakningskravel, om del i övriglfinns starka skäl som talar för del. Mot förslaget har anförts atl det inle i tillräckligutsträckning fillgodoser de övriga borgenärernas intresse av all så tidigt sommöjligt få vela hur stora skatte- och avgiftsfordringar som staten gör gällandei konkursen. Häremot kan invändas all det givetvis åligger både gäldenären,staten och förvaltaren all möjligl inför upprättandet avbouppteckningen sä långt möjligt söka klargöra hur stora fordringar som statenhar på gäldenären. I det avseendet innebär kommitténs förslag inte nägonstörre förändring i förhällande till vad som gäller . Senast i sambandmed alt gäldenären beedigar bouppteckningen får de övriga borgenärerna en fillräckligtpreciserad uppgift om slorieken av dessa fordringar. Förvaltaren bör också medutgångspunkt i dessa uppgifter kunna bedöma huruvida andra än prioriteradefordringar kan komma i fråga för utdelning i konkursen och ombevakningsförfarande således bör genomföras. Jag vill emellertid också framhålla att, om man sloparbevakningskravet beträffande skatter och avgifter, detta inle kan medföra altsystemet med reservationsbevakningar försvinner. Del går inte all undvika allvissa typer av fordringar även måste få bevakas reservationsvis. Enannan omständighet som måste beaktas är - som flera instanser har uppmärksammat- svårigheten atl avgränsa de typer av fordringar som i så fall borde komma ifräga för bevakningsfrihei. Del synes knappast möjligl att finna nägon enkeloch lätlillämpad gräns mellan de fordringar som måste bevakas och de som ärbefriade från bevakningsskyldighel. Del bör dock påpekas att förutsättningarnaför denna gränsdragning förbättras om skatleindrivningsulredningens (B 1981:2)förslag i betänkandet (Ds Fi 1984:4) Indrivning av skatt m.m. genomförs. Frågan är dä om fördelarna med förslaget är så stora allde uppväger de redovisade nackdelarna. Sannolikt skulle del för de myndigheter som har atl bevaka statens rätt i dessa sammanhang - främst kronofogdemyn digheterna - innebära en viss lättnad om bevakningskravet slopades. Det bör emellertid noteras att förfarandet hos kronofogdemyndigheten måste bli i stort sett detsamma oavsett om formell bevakning måste göras eller inte. På ett tidigt stadium måste del allmännas krav på gäldenären sam manställas och de dä kända noteringarna om reslförda skatter och avgifter uppges. Inför uldelningsskedet mäste en precisering av kravel komma lill 142 stånd på samma sätt som sker . En fördel med kommitténsförslag är visseriigen att kronofogdemyndigheten i vissa fall inle behöversärskilt ange om förmänsrätt görs gällande utan detta överiäts tillförvaltaren. En annan fördel med bevakningsfrihe-len kan ligga däri all detklargörs all del allmänna vid efterutdelning inle behöver efterbevakafordringsbeiopp som inle har gjorts gällande. Som jag återkommer lilli del följande (avsnitt 2.6.3.2) behöver emellertid enligt milt förslag någonefterbevakning aldrig göras i detta fall även om bevakningsskyldigheten iprincip behålls. Del enhetligakonkursförfarande som jag förordar kommer med stor sannolikhet att föra med sigalt bevakning kommer atl äga rum betydligt mer sällan än i dag.Enligt de beräkningar jag gjort i del föregående (avsnitt 2.2.1) kanbevakningsförfarande antas förekomma i av alla konkurser.Delta för med sig att de fördelar som bevak-ningsfrihelen skulle innebära görsig gällande med mindre styrka. Denna ändring av förutsättningarna förkommitténs förslag är enligt min mening av slor betydelse vid bedömningen avdetta. Sammanfattningsvis anserjag all fördelarna med det av kommittén föreslagna systemet medbevakningsfrihet för statens krav pä skaller och avgifter inte uppväger denackdelar som förslaget för med sig. Jag föreslår därför all den nu gällandeordningen såvitt gäller skyldigheten alt bevaka dessa fordringar - naturiigtvisunder förutsättning atl bevakningsförfarande anordnas - behålls oförändrad. Jag vill i sammanhangetnämna atl jag bl.a. i syfte atl ge bättre stadga ät systemet medreservalionsbevakningar avser all föreslå en bestämmelse om att den bevakadefordringens belopp skall anges i bevakningsinlagan, om det är möjligt (9 kap. 68). Det bör ocksä åligga borgenären all redovisa de omständigheter somförhindrar all beloppet anges i inlagan. Förfarandet medreservalionsbevakningar i övrigl behöver däremot enligt min mening inle närmareregleras i lag. Sammanfattning av skälenför mitt förslag: Del praktiska värdet av bevakningsfrihet för skatte- ochavgiftsfordringar är inte sä stort alt nackdelarna uppvägs. Vid denbedömningen är del av betydelse alt bevakning i del enhetliga förfarandetförutsätts förekomma mycket sällan, kanske i av allakonkurser. Mitt förslag:Förvaltarens nuvarande principiella skyldighet att granska alla bevakningar ochi förekommande fall framställa anmärkning mot dem behålls oförändrad för delfall alt bevakningsförfarande har anordnats i konkursen. Kommitténs förslag:Kommittén föreslår alt förvaltaren befrias frän skyldigheten atl granska ochframställa anmärkningar mot bevakningar avseende fordringar utan förmånsrätt ide fall dä förvaltaren har underrättat konkursdomstolenom att boet inle räcker lill för utdelning lill dessa fordringar (betänkandetSOU 1983:24 s. 206-207). Remissinstanserna:Kommilléförslaget har i huvudsak lämnats ulan erinran (remissammanställning 1s. Skälenför mitt förslag: Kommittén har närmare undersökt olika sätt att förenklabevaknings- och anmärkningsförfarandena. Kommittén har därvid föreslagit atlförvaltaren befrias från skyldigheten all granska och framställa anmärkning motopriorilerade borgenärers bevakningar, om han finner det uppenbart all dessafordringar inle kommer att få någon utdelning i konkursen. Som kommittén harpåpekat (betänkandet s. 204 f) torde en förvaltare redan enligt gällande rättvara befriad från anmärkningsskyl-dighet bl.a. i nu avsedda fall eftersomförvaltaren enligt 104 8 KL skall framställa anmärkning mot bevakning endast omhan finner anledning lill det (jfr 9 kap. 9 8 första styckel). enhetliga konkursförfarandet kommer bevakning normalt atl äga rum endast dåopriorilerade fordringar kan antas erhålla utdelning i konkursen. Eftersombeslut om bevakningsförfarande enligt mitt förslag skall fallas först när elttillfredsställande underlag för bedömningen av behovet av bevakning föreligger,kommer det endast i rena undantagsfall atl förekomma atl förvaltaren vidbevakningstidens utgång finner all tillgångarna i boet inte räcker tillutdelning för fordringar ulan förmånsrätt. Behovet av den av kommitténföreslagna inskränkningen av förvaltarens granskningsskyldighel minskar därmedavsevärt. Molbakgrund av den högst begränsade nyttan av en särbestämmelse om inskränkning avförvaltarens gransknings- och anmärkningsskyldighel avstår jag från att läggafram förslag om ändringar i del hänseendet. En särreglering torde ocksä - somSvea hovrätt påpekar - kräva atl det i lagen anges hur det skall förfaras närförvaltaren har avstått från atl framställa en anmärkning och det senare visarsig all de opriorilerade fordringarna trots allt kommer i fråga för utdelning. Sammanfattningav skälen för mitt förslag: 1 det enhetliga konkursförfarandet kommerbevakning atl äga rum i slorl sett endast om de oprioriterade fordringarnakommer i fräga för utdelning. Det praktiska behovet av atl kunna inskränkagransknings- och anmärkningsskyldighelen blir därmed sä litet alt det inlemotiverar en förändring. 2.6.2.2 Ändringav grunden för en anmärkning Mitt förslag: Den som fårframställa anmärkning mot en bevakning berättigas all efter anmärkningslidensutgång, dock senast vid föriikningssammanträdet, åberopa annan grund föranmärkningen än den som har åberopats i anmärkningsskrifien. Även efter föriikningssammanträdetfår en ny grund åberopas, om den omständighet som medförde ändring av grundenvarken var eller hade bort vara känd för den anmärkningsberättigade. Delsammaföreslås gälla om särskilda skäl föreligger. Kommitténsförslag överensstämmer i huvudsak med mitt förslag (be- Prop. 1986/87:90tänkandet SOU 1983:24 s. 207-214). Remissinstanserna: Förslaget lämnas i huvudsak ulanerinran. Vissa remissinstanser fram.håller emellertid all ocksä den bevakandebör åläggas skyldighet alt senast inom viss lid slutligt precisera grundernaför bevakningen (remissammanställning 1 s.42-66). Skälen för mitt förslag: Enligt praxis får inle efteranmärkningstidens utgång åberopas annan grund till stöd för en anmärkning änden som har angetls i anmärkningsskriften. Däremot är det tillätet all lillutveckling av en åberopad grund senare åberopa nya omständigheter. Enförutsättning är atl omständigheten ryms inom den ram som dras upp ianmärkningsskrifien. I betänkandet (s. 207 O har kommittén ingående förklaratinnebörden av gällande ordning i detta avseende. Enligt kommittén har det satts i fräga om en så rigoröstillämpning som förekommer i praxis verkligen är nödvändig och om det inteborde råda slörre frihet all ändra grunden för en anmärkning. Därvid har pekatspå bl.a. atl förvaltarna har kort lid pä sig för atl fä fram det material sombehövs för etl slutligt ställningstagande till de bevakade fordringarna.Förvaltaren arbetar också i övrigl under förhållanden som inle alllid ärgynnsamma. Gäldenärens bokföring kan vara ofullständig. Förvaltaren har då inleunderlag för en detaljerad anmärkning. Det har också sagts att nuvarande strängapraxis i fiera fall lett lill materiellt orikliga resultat (se vidarebetänkandet s. 209). Till detta kommer atl lagen ställer låga krav påbevakningshandlingens utformning och innehåll. Delta hänger samman med att delannars måste finnas ell remedium mol den som inger en bevakningsinlaga som inleuppfyller föreskrifterna. En sädan ordning skulle göra bevakningssystemetonödigt betungande. är del uppenbarligen av slor vikt alltvistefrågan åtminstone vid föriikningssammanträdet klarläggs. Kommitténs förslag innebär lill en början atl denbevakande åläggs skyldighet all i sin bevakningsinlaga mer noga än angedel yrkade beloppet och grunden för yrkandet samt den förmånsrätt som görsgällande. Vidare skall den bevakande borgenären vid inlagan foga avskrift avde handlingar som han vill åberopa lill slöd för sin talan. Dessa ändringsförslag,som jag för egen del ansluter mig till, torde medföra alt det stora flertaletbevakningar klarare än kommer atl ge upplysningar om grunderna föryrkandet. Detta bör generellt sett medföra atl det blir lättare för den somvill framställa anmärkning mol bevakningen all inom anmärkningslidenfullständigt ange grunderna för anmärkningen. Det kan givelvis ändå förekomma atl bevakningen kompletteraseller preciseras i olika hänseenden. Det kan också komma fram nya omständigheterom den bevakade fordringen. Den som har framställt anmärkning mot bevakningentorde då, som kommittén konstaterar, ha rätt atl åberopa en nygrund för anmärkningen. Del kan ä andra sidan vara så all en borgenär som intesjälv har framställt anmärkning kan lämna upplysningar om den bevakade fordring en och all dessa upplysningar föranleder behov av all få åberopa en ny grund för anmärkningen. Kommitténs förslag innebär att grunden för en 145 framställdanmärkning alltid kan ändras intill dess föriikningssammanträdet har hållits.Förslaget har allmänt godtagits av remissinstanserna. Även jag ansluter miglill del. Ävenefter föriikningssammanträdet bör enligt kommilléförslaget nya grunder fååberopas under förutsättning atl den omständigheten som innebär all grundenför anmärkningen ändras varken var eller hade bort vara känd för denanmärkningsberättigade. Häremot har bl.a. invänt all delär oskäligt atl inte den anmärkningsberätUgade då också fär åberopa enomständighet som visserligen tidigare var känd men vars betydelse först senare,kanske efter det alt den bevakande borgenären åberopat en ny omständighet försitt yrkande, stär klar för den anmärkningsberättigade. Jagkan pä den punkten ansluta mig till vad tingsrätten anfört. Del bör därförenligt min mening kunna tillålas alt den anmärkningsberättigade efterföriikningssammanträdet fär åberopa en ny grund för anmärkningen dels om denomständighet som medför ändring av grunden varken var eller hade bort vara kändför den anmärkande, dels om det finns särskilda skäl för det. Ett exempel pä ensituation när särskilda skäl kan anses föreligga är när det mol bakgrund av denbevakandes agerande framstår som oskäligt att inte tilläla enanmärkningsberälligad alt åberopa den nya omständigheten. Ett annal exempel ärnår den anmärkningsberättigade först senare har haft möjlighet all till fulloinse en tidigare känd omständighets betydelse. Denna lösning bör tillgodosekraven både på all parterna snabbi preciserar sina ståndpunkter och atlbesluten med anledning av anmärkningar mol gjorda bevakningar blir materielltrikliga. Sammanfattningav skälen för mitt förslag: Del är otillfredsställande att rätlen kantvingas fatta materiellt felaktiga avgöranden i tvister angående bevakadefordringar på grund av formella hinder. Den som framställer anmärkning mot enbevakad fordran bör därför tillåtas ändra grunden för sin anmärkning även efteranmärkningslidens utgång. 1 syfte atl skapa förutsättningar för enändamålsenlig handläggning av dessa tvister bör utrymmet för atl efterföriikningssammanträdet ändra grunden för anmärkningen dock inte vara obegränsat. Mitt förslag: Denborgenär som efter bevakningstidens utgång anmäler en fordran för bevakningåläggs skyldighet atl i förskott lill staten erlägga ett belopp motsvarande 3 %av basbeloppet som ersättning för vissa särskilda konkurskostnader somföranleds av denna efterbevakning. Kommitténs förslagöverensstämmer med mitt förslag utom såvitt gäller beloppets storiek(betänkandet SOU 1983:24 s. 214-219). Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks eller lämnas ulan erinran av re- missinstanserna.Vissa instanser anser atl del belopp som skall erläggas av Prop. 1986/87:90den efterbevakande bör överstiga av kommittén förordade av basbeloppet(remissammanställning I s. 42-66). Skälenför mitt förslag: Del är viktigt all den som avser atl bevaka en fordran i enkonkurs gör del inom den för bevakning utsatta tiden. Enligt gällande ordningfår en borgenär som inle gör detta finna sig i vissa nackdelar. Han riskeraratt hans möjligheter att erhålla utdelning i konkursen minskar eftersom haninte har rätt att komma i fräga för utdelning enligt ell uldelningsförslag somhar kungjorts innan bevakningsinlagan kom in lill rätten. I ell senareuldelningsförslag skall han däremot, om han har efterbevakal sin fordran, av demedel som dä skal! delas ut i första hand tilläggas den utdelning som hanskulle ha tillagts om han bevakat i rätt lid. Dessutom drabbas denefterbevakande av ansvar för de med efierbevakningen förenade kostnaderna. Iförsta hand är det fråga om konkursdomarens kostnader för kungörande avbevakningen. Dessutom riskerar den efterbevakande all få beiala kostnaderna förförvaltarens och gäldenärens inställelser lill föriikningssammanträde ianledning av bevakningen. Jaginstämmer i kommitténs uppfattning atl del i lagen mäste finnas regler somsäkerställer all bevakning så långt det är möjligl sker inom rätt tid. Detkostnadsansvar som den efterbevakande kan drabbas av utgör inte någoneffektiv spärr, eftersom det inte går att i förväg bedöma den slutligakostnaden. Till delta kommer all del enligt KLförslagel, som jag i den delenprincipiellt ansluter mig till, normall sett inte är nödvändigt atl kungöra enefterbevakning (avsnitt 2.9.3). Saknas del anledning all tro all anmärkningkommer alt framställas, behöver den efterbevakande inle heller räkna med atlbehöva beiala någon kostnad för förvaltarens och gäldenärens inställelser vidföriikningssammanträdet.