prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — En fordran kan också göras gällande genom invändning motutdelningsförslagel. Denna ordning, som överensstämmer med vad som tordegälla i mindre konkurs, är nödvändig för alt förebygga rättsförluster. Ensådan ordning är emellertid inte möjlig om ett bevakningsförfarande haranordnats. Tanken bakom ett sådant förfarande i förening med ellanmärkningsförfarande är atl man på ett relativt smidigt sätt skall kunna fåreda pä vilka fordringar som finns och vilka av dem som är berättigade tillbetalning, eventuellt med förmånsrätt. Har en fordran inte bevakats i rätt tid,kommer den över huvud tagel inte i fräga för utdelning i konkursen såvida deninle eflerbevakas. Dennu förordade bestämmelsen hindrar atl en borgenär, som inte har bevakat ellerefterbevakal senast i samband med att uldelningsförslag upprättas, kan genominvändning mot utdelningsförslagel uppnå vad han förlorat genom att inle bevakaeller efterbevaka i rätt tid. I sak ansluter bestämmelsen till vad som i daggäller i ordinär konkurs. Atl en borgenär inle kan genom invändning molutdelningsförslagel anmärka mol en bevakad fordran följer av 9 kap. 12 8första styckel. Av20 § framgår atl del vid efterutdelning inte krävs atl bevakning äger rum ävenom bevakningsförfarande har anordnats i konkursen. I den situationen gälleralltså inle den nu aktuella bestämmelsen. Bestämmelsen,som i lagrädsremissens lagförslag logs upp i den föregående paragrafen, har pålagrådels inrådan flyttats lill denna paragraf saml jämkats redaktionellt. Sedan rätlen prövat utdelningsförslagel skall den fastställaförslaget, evenluelll efter all ha gjort behövliga ändringar däri. Rätten kanemellertid ocksä återförvisa förslaget lill förvaltaren. Förvaltaren är dåbunden av de uttalanden som rälien gör i samband därmed. Omdet inte är fräga endast om enklare ändringar i utdelningsförslagel bör rättennormall besluta om återförvisning. Mol tingsrättens beslut att återförvisa etluldelningsförslag till förvaltaren fär enligt 16 kap. 6 8 första slyckel talaninte föras. Den som anser sig förfördelad genom rättens beslut fär i ställetframföra invändning mol del nya utdelningsförslagel. Ävenom faslställelsebesluiet inle överklagas kan det senare komma att ändras. 9 § andra stycket sägs nämligen all högre rätt får göra den ändring av ellbeslut all fastställa utdelningen som föranleds av den högre rättens beslut ifråga om förvaltarens arvode. Angående motiven för denna nyhet får jag hänvisalill specialmotiveringen under rubriken till 14 kap. och i anslutning lill dennämnda paragrafen. Etlnytt utdelningsförslag behöver enligt Iredje slyckel andra meningen kungöras endast om det finns skäl lill del. Det bör i regel räcka all rälien särskilt underrättar de berörda borgenärerna om del nya utdelningsförsla gel. Efler påpekande av lagrådet har ocksä lagils upp en bestämmelse som föreskriver alt borgenärerna skall underrättas om det nya utdelningsförsla gel, om ny kungörelse inte utfärdas. Även föreskrift om hur invändningsli- 332 den skall beräknas i det fallet har lagils upp. I lagrädsremissen gjordejag vissa uttalanden i frågan i vad män förval- Prop. 1986/87:90 låren,efler ålerförvisning, skall beakta sådana omständigheter som har II kap.inträffat sedan del förta utdelningsförslagel upprättades och som påverkar detnya. Lagrådet har i sitt yttrande utvecklat och nyanserat dessa. Lagrådet,vars synpunkter jag kan ställa mig bakom, anför bl.a. följande. "Somen regel in dubio torde kunna uppställas atl de förhållanden som rådde vidlidpunkten för upprättandet av del ursprungliga förslaget bör vara avgörande.Denna grundsats angavs i förarbetena vara den rikfiga, när nuvarande regler i185 f 8 tredje styckel KL om återförvisning av uldelningsförslag i mindrekonkurs kom lill (prop. 1978/79:105 s. 336, jfr Welamson, Konkursrätl, s. 599,och konkurslagskommitlén i SOU 1983:24 s. 325 f). Den bör sålunda blibestämmande för bl.a. beräkningen av ränta pä konkursfordringarna. 1enlighet med vad departementschefen anger i remissprolokollei bör emellertid ividsträckt omfattning omständigheter som har inträffat kunnabeaktas, när det ändrade förslaget utarbetas. Dit hör givetvis konkurskosinadersom i samband med utdelningsförfarandet eller annars har tillkommit. Nägothinder bör inle finnas mol att nytillkomna tillgångar rycks in i del revideradeförslaget. Konkurslagskommitlén dis-kulerar (bet. s. 326) hur man bör förfaramed suspensivl villkorade fordringar. Kommittén kommer bl.a. till slutsatsenatl utdelning bör beräknas för en fordran för vilken medel inte avsattes i detursprungliga utdelnings-förslaget därför att det ansågs osannolikt altvillkoret skulle uppfyllas Gfr 5 kap. 10 8 i remissförslaget) men beträffandevilken villkoret likväl har uppfyllts. Lagrådet instämmer idenna slutsats. Enbetydelsefull fräga är om och i vad män nytillkomna konkursfordringar fårbeaklas när utdelningsförslaget görs om. Att fordringar, som i en bevakningsfrikonkurs har gjorts gällande genom invändning mol det gamla utdelningsförslageloch fått rättens godkännande, skall delta i utdelningen ligger i öppen dag. Mantorde emellertid kunna gä ett steg längre och hävda atl del ligger i linje medden ordning som gäller för utdelningsprövningen i bevakningsfria konkurser altalla fordringar som har blivit kända för förvaltaren kanbeaktas på vanligt vis. På annal sätt ligger det till i en bevakningskonkurs.Med reglerna om bevakningsskyldighel är det inle förenligt all en fordran somvarken var bevakad eller eflerbevakad, när det gamla utdelningsförslagelupprättades, kan berättiga lill utdelning dä detta förslag efterålerförvisning revideras (se särskilt 7 8 andra stycket enligt lagrådets förslagovan). Denna ståndpunkt måste emellertid modifieras med tanke på vad som gällerom efterutdelning. Skall förvaltaren i del reviderade förslaget dela ul medelfrån nytillkomna tillgångar, bör han sålunda, med analogisk lillämpning av 20 8andra och tredje styckena i detta kapitel, ta hänsyn även lill fordringar sominle förut har bevakats. Detta betyder att dessa nya fordringar kan tilldelasmedel endast ur de nytillkomna tillgångarna." Omrätlen anser atl del finns anledning all inle fastställa utdelning enligt förslaget, skall den genom underrättelser bereda förvaltaren och den för vilken en ifrågasatt ändring skulle vara lill nackdel tillfälle all yttra sig,om det inle är uppenbari obehövligt. Den som har framställt invändning mol 333 utdelningsförslagelskall fä tillfälle att ta del av ell yttrande, om del inte är Prop.1986/87:90 obehövligl. Rätten får hålla förhandling för att pröva en fräga om altfastställa utdelningsförslagel. Förhandling skall hällas, om del begärs av densom har framställt invändning mot förslaget, den för vilken en ifrågasattändring skulle vara till nackdel eller, i fråga om återvinning, förvaltaren.Till förhandlingen skall nu nämnda personer alltid kallas. Del första styckel är nytt. Det andra slyckel motsvarardelvis 16 kap. 13 8 KLförslagel och 130 8 KL. Det första styckel har tagils upp på förslag av lagrådei.1 sill yttrande anför lagrådet bl.a. följande. "Principen bör vara att rätten inle fär underkännautdelningsförslaget, om den inte har berett dem tillfälle allyttra sig som skulle bli lidande på en ändring. Del är likgiltigt omändringsförslaget emanerar från en invändning av l.ex. en borgenär eller haraktualiserats av rälien själv. Något automatiskt tillkännagivande av inlagormed invändningar bör inle göras. Rälien bör bilda sig en preliminär uppfattningom det befogade i en framställd invändning och kommunicera denna endast om denfinner anledning atl inte följa utdelningsförslagel. I första hand är det de borgenärer som kan få sinutdelning minskad som bör fä tillfälle att yttra sig. Ocksä gäldenären kan varberörd, l.ex. därför all del invändningsvis har gjorts gällande en ny fordran.Han har emellertid i och för sig ingel berättigat intresse av hur tillgängligamedel fördelas mellan dem som är hans borgenärer. Förvaltaren bör lika litetsom i klanderprocessen anses inblandad som part men bör likvälregelmässigt höras före en ändring i utdelningsförslagel. Om han begagnar sigav sin befogenhet enligt 4 kap. 19 8 alt påkalla återvinning underutdelningsförfarandet, kommer han atl inta partsslällning i denna del (sevidare under 16 kap. 6 §). Kommunikationsreglerna bör utformas närmare underhänsynslagande lill de speciella förhållanden som föreligger i en konkurs, medkanske mänga borgenärer berörda. Till en början bör sålunda kunna dispenserasfrän informationsskyldigheten i klara undantagsfall Gfr NJA II 1979 s. 99). En ändring iutdelningsförslagel kan t.ex. vara betingad av en uppenbar felräkning eller,även om den inle framstår som fullt så lätlkonslaterad, minska utdelningen förenvar som berörs med endast ell rent försumbart belopp. Vidare bör ell föreläggande atl yttra sig få sändas lillintressenterna i vanliga brev, alltså genom underrättelser; delgivning skullekunna göra förfarandet mycket tungrott. 1 vissa fall dä tillkännagivande skallske för de opriorilerade fordringsägarna kan också utsändandet avunderrättelser le sig onödigt kostsamt. För bl.a. sädana fall förordar lagrådeti 15 kap. 3 8 en regel som gör det möjligl atl byta ut underrättelserna mol enkungörelse. Det kan tilläggas all kostnaderna såväl för underrättelser tillborgenärerna som för kungörelsen enligt 14 kap. 1 8 blir all anse somkonkurskosinader som primärt skall utgå ur konkursboet. 1 första hand bör övervägas föreläggande om ell skriftligtyttrande inom en viss lid. I ett sådant yttrande kan förvaltaren påkallaåtervinning enligt 4 kap. 19 8 2; ulan elt yrkande av förvaltaren kan rätleninle vid faslslällelseprövningen ta upp älervinningsfrägan. Del är självklartall den borgenär mot vilken ätervinningsyrkandel är riklat i sin tur måsteberedas tillfälle alt komma in med påminnelser. Även i andra fall börhuvudregeln vara all den som har framställt en invändning mol utdelningsförslagelskall få del av etl inkommet yttrande häröver innan rätlen gör sittställningstagande. Skriftväxlingen kan vidbehov följas av en förhandling inför rälien enligt Prop. 1986/87:90 regleri ämnet som med lagrådels förslag bildar etl andra stycke 18 8. yy hindrar emellertid att rälien fullgör sin kommunikalionsskyldighel enligtförsta styckel genom att direkt kalla lill en förhandling. Kretsen av dem somskall kallas bör vara identisk med de intressenter som anges i första styckel.Föreskrift om alt kallelserna skall delges bör inle meddelas (se 15 kap.4 8). Kallelserlill fordringsägare utan förmånsrätt kan, när adressaternas antal är stort,enligt 15 kap. 3 8 ske i form av en kungörelse." sålunda uttalat kan jag ansluta mig till. andra styckel har lagils upp bestämmelser om förhandling för prövning avutdelningsförslag. prövas av utdelningsförslag iordinär konkurs vid en förhandling inför rälien. 1 mindre konkurs däremot ärprövningsförfarandel inför konkursdomaren rent skriftligt. 1det enhetliga förfarandet bygger ordningen för prövning av utdelningsförslagpå vad som gäller i mindre konkurs. Del bör emellertidobserveras att i konkurser utan bevakningsförtarande del inle sällan är först isamband med utdelningsförfarandet som en borgenär har tillfälle att invända molen annan borgenärs fordran. Vid prövningen av utdelningsförslaget kan i sädanakonkurser komma upp frågor om l.ex. betalnings- eller förmånsrätt, vilka ikonkurser med bevakningsförfarande normalt har klarats av pä ett tidigarestadium. Deflesta frågor som kan tänkas uppkomma bör rätlen kunna pröva på handlingarna.Vissa frågor kan emellertid behöva utredas närmare. Även bevisfrågor kan länkasförekomma. I syfte att undvika alt frågor förs upp lill hovrätten ulan all varaordentligt utredda bör därför ges möjlighet för rätlen att hålla förhandlingför att pröva invändningar mot ell utdelningsförslag. Paragrafenger rätten befogenhet all hälla förhandling för atl pröva en sädan invändning.Syftet är all ge rätten etl bättre underlag för prövningen. Förhandling kanhällas på rällens eget initiativ eller på begäran av part. Rällens beslut atlhålla eller inle hålla förhandling kan inte överklagas. Päförslag av lagrådei har ocksä tagits upp en föreskrift som ger den som lill sinnackdel berörs av en ifrågasatt ändring av utdelningsförslagel rätt all eflerframställning fä sin sak prövad vid en förhandling. Rätt atl begära förhandlingbör tillkomma också förvaltaren när han har påkallat återvinning. Även ulanuttryckligt förbehåll i lagtexten torde del slå klart atl rätten inle behöverefterkomma en sädan begäran av en person vars "invändning", även omden i och för sig är befogad, inte kan leda lill ändring i utdelningsförslageltill hans egen förmän och alltså inte berör hans rätt i konkursen. 1andra slyckel anges vidare vilka som skall kallas till förhandlingen. Dessa äri princip desamma som skall underrättas enligt 130 8 KL. Någonkungörelse om förhandlingen skall inte utfärdas. Borgenärs eller annansulevaro utgör inle någol hinder mol atl frågan avgörs (se 16 kap.2 8). Rälienär vid sin prövning inle bunden av de yrkanden och åberopanden 335 somgjorts vid förhandlingen. Inte heller är rätten formellt bunden av de invändningar som harframställts. Del är dock naturligt all vad som sålun- Prop. 1986/87:90 dahar framförts ulgör ramen för rättens prövning. Rätten är exempelvis //kap. inle skyldig all pröva en invändning mol en fordran som inle kommer ifräga för utdelning i konkursen. Lagrådeihar i anslutning till dessa bestämmelser anfört följande. "konkurs där bevakningsförfarande inle förekommer kan vid en förhandlingenligt andra stycket komma atl behandlas frågor om fordringars bestånd,storlek och förmånsrätt. Någon bestämmelse om behörighet för de vidförhandlingen närvarande all träffa föriikning med verkan för frånvarandeangående en invändning mot ell yrkande om utdelning -motsvarande bestämmelsen i9 kap. 13 8 tredje stycket - har inte tagits upp i förslaget. Förlikning kräverdärför medverkan av alla vilkas rätt är beroende av den Gfr 9 kap. 17 8). Departementschefenhar inle i detta sammanhang berört frågan om ersättning för kostnader medanledning av rällens handläggning av en utdelningsfråga. I princip torde kommaall gälla all reglerna i 18 kap. är tillämpliga Gfr vadlagrådei anför under 16 kap. I 3 88), Åtskilliga tillämpningssvärigheteruppkommer emellertid. Bl.a. ler del sig något tveksamt, om redan kostnaden fören inlaga, i vilken framställs invändning mot utdelningsförslagel, allfidskall vara ersällningsgill, t.ex. när en borgenär först på detta sena stadiumanmäler en fordran i en konkurs ulan bevakningsförfarande. Denna och andrakostnadsfrågor torde fä avgöras i rättstillämpningen. Etl särskilt problem,nämligen hur förvaltaren skall kunna tillgodoföras ersättning frän konkursboetför insatser i en uldelningslvisl, behandlar lagrådet under 14 kap. 9 8." sålunda har yttrat föranleder inte någon erinran från min sida. Närbeslutet all fastställa utdelningen och beslut all bestämma arvode tillförvaltaren har vunnit laga kraft, skall förvaltaren lill borgenärernaskicka de medel som tillkommer dem. om inle hinder mot utbetalning enligt 10 8andra eller tredje stycket föreligger. Harförvaltaren skickat medlen till en borgenär under dennes senast kända adress,behöver förvaltaren inle vidta nägon ytterligare åtgärd för alt verkställabetalningen. När medlen har skickals lill borgenärerna, skall förvaltarenanmäla det till rätlen och tillsynsmyndigheten. Paragrafenmotsvaras närmast av 10 kap. 18 8 och 14 kap. 12 8 första och andra meningarnaKLförslagel saml 147 8 och 8 första slyckel KL. KLutgår från att borgenärerna i ordinär konkurs själva gör anspråk pä de medelsom tillagts dem i etl lagakraftvunnet utdelningsförslag. I praktiken är detemellertid förvaltaren som självmant översänder medlen. I mindre konkurs ärförvaltaren skyldig att göra delta. Reglerna har samordnats och bringats iöverensstämmelse med rådande praxis. Enligtförsta styckel är förvaltaren skyldig atl, sä snart besluten atl fastställa utdelningen och atl bestämma förvaltarens arvode har vunnit laga kraft, tillställa borgenärerna de medel som tillkommer dem. Om hinder mol utbetalning enligt 10 8 andra eller tredje stycket då alltjämt 336 föreligger, skallförvaltaren givelvis inte tillställa berörd borgenär några Prop. 1986/87:90 medel. Stycket har utformats i enlighet med lagråden förslag. Ävenom förvaltaren ålagts skyldigheten atl självmant betala ul utdelningsmedlentill borgenärerna är det inte meningen alt förvaltaren skall behöva lägga nernågol omfattande arbeie pä alt spåra borgenärer som inte kan nås pä den senastkända adressen. Därför föreskrivs i andra styckel alt förvaltaren inte behövervidta någon ytterligare åtgärd om han har tillställt borgenären medlen underdennes senaste adress. Betalning sker numera vanligen genom insättning pä bank-eller postgirokonto. Om borgenären har lämnat upplysning om kontonummer börförvaltaren i första hand utnyttja den formen av betalningsförmedling. Om dettavisar sig inle fungera eller om sädan upplysning saknas kan förvaltarennaturligtvis skicka pengarna genom postanvisning eller liknande. Närförvaltaren har fullgjort sin skyldighet åligger del den borgenär som harpengar alt fordra men som inle nätts genom det förfarande som lagtexten angeratt själv ta inilialivel lill utbetalning. Del är ocksä borgenärens sak attvisa att hinder som tidigare mött för utbetalning har fallit bort. Omborgenären inte tar initiativ till utbetalning inom viss fid, kan hans rättlill utdelning preskriberas. Detta framgår av 12 8. Imindre konkurs skall förvaltaren enligt 8 första stycket KL anmäla lillkonkursdomaren och tillsynsmyndigheten när medlen har tillställtsborgenärerna. Enligt riksskatteverkel bör detta gälla också i ordinär konkurs.Jag delar verkels uppfattning. En bestämmelse av den innebörden har tagils uppsom andra mening i andra styckel. Innanbesluten all fastställa utdelning och all bestämma arvode till förvaltaren harvunnit laga kraft, får medel som tillagts en borgenär betalas ul endast omborgenären ställer säkerhet. Har liden för överklagande av besluten löpt ul,får dock, ulan alt säkerhet ställs, utbetalning ske fill borgenär som inte til)sin nackdel berörs av besvär som anförts mol nägot av besluten. Ären fordran beroende av nägot sådant villkor som avses i 5 kap. 10 8, färutdelningen för fordringen inle betalas ul förrän villkoret uppfyllts. Detsammagäller i fråga om en tvistig fordran innan den har fastställts av domstol. Närfordringen har fastställts men innan faslställelsebesluiet har vunnit lagakraft, fär medlen betalas ut endast om borgenären ställer säkerhet. Ombevakningsförfarande har ägt rum, fär utdelning för en fordran som harefierbevakats inte betalas ul under den fid inom vilken anmärkningar fårframställas mol efierbevakningen. Omen borgenär som har lyft utdelning blir skyldig all lill konkursboet betalafillbaka vad han har fält, skall han beiala ränta pä beloppet. Räntan beräknasenligt 5 § räntelagen (1975:635) från den dag då medlen betalades ut till ochmed den dag då skyldigheten atl återbära medlen inträder och enligt 6 §räntelagen för liden därefter. Paragrafenmotsvarar närmast 10 kap. 10 § KLförslagel och 141 § KL. Enhgt första styckel får medel som tillkommer en borgenär enligt rätlens 337 beslut om faststäilelse avutdelning betalas ul även innan besluten atl Prop. 1986/87:90 fastställautdelningen och bestämmande av arvode till förvaltaren har // kap. vunnitlaga kraft. För utbetalning krävs dä atl borgenären ställer säkerhet. Omnågol av besluten överklagas, kan del dröja länge innan förutsättningarna förutbetalning enhgt huvudregeln i 9 8 föreligger. När tiden för överklagande hargått ut är omfattningen av den talan som skall prövas av hovrätten känd. Om deldå kan konstateras atl en viss borgenär inte lill sin nackdel berörs av denändring som yrkas, får utbetalning ske utan atl säkerhet ställs. Detta framgårav andra meningen i första stycket. Av14 kap. 9 8 andra stycket framgår atl tingsrättens beslut att fastställautdelning i konkursen får ändras av högre rätt i den mån det motiveras av denhögre rätlens beslut all bestämma förvaltarens arvode. Detta innebär alt denborgenär vars utdelning berörs av etl överklagande av rätlens beslut iarvodesfrägan ocksä mäste ställa säkerhet för all få uppbärautdelningsbeloppet, även om ingen har besvärat sig mot rättens beslut attfastställa utdelningen i konkursen. Föralt en borgenär skall få lyfta uldelningsmedel innan besluten all fastställautdelningsförslagel och bestämma förvaltarens arvode har vunnit laga krafttorde förutsättas att borgenären gör framställning om det. 1 praktiken är detvanligt att förvaltaren själv tar initiativet till utbetalning. Detta gällersärskilt dä borgenären är staten eller bank och liknande. Någol hinder mot attså sker även i fortsättningen föreligger givetvis inte. Det första styckel harutformats i enlighet med lagrådels förslag. Genomhänvisningen i 20 8 första stycket är bestämmelserna om utbetalning avuldelningsmedel tillämpliga också vid ordinär efterutdelning. Omförutsättningarna för förskottsbetalning enligt 1417 §8 föreligger kan delibland vara mer förmånligt för borgenären atl begära sädan betalning. Vidförskottsbetalning krävs nämligen inle säkerhet, såvida inle förvaltaren finneratl säkerhet bör ställas. Andra-fjärdestyckena överensstämmer i sak med 141 8 andra och tredje styckena KL. Säkerhetenligt 10 8 skall bestå av pant eller borgen. Borgen skall ställas såsom föregen skuld och, om den ingås av två eller flera personer gemensamt, varasolidarisk. Omen bank eller nägot annal jämförbart kredilinsfitul skall ställa säkerhet, fårförvaltaren godta en utfästelse av institutet atl infria den förpliktelse somsäkerheten skall avse. Staten,kommun, landstingskommun och kommunalförbund behöver inte ställa säkerhet. Paragrafen,som överensstämmer i sak med 10 kap. 11 § KLförslagel, saknar motsvarighet iKL. Uttrycket"penninginrällning" i KLförslagel har bytts ut mol "kredilinsfitul"utan atl någon saklig ändring är avsedd. EnligtKL skall säkerhet som krävs för lyftning av utdelningsmedel beslå av borgen. Förevarande paragraf innebär en anpassning lill vad som 338 gäller enligt 2 kap. 25§ första och andra styckena och 27 8 första stycket Prop. 1986/87:90 ulsökningsbalken. Detankommer pä förvaltaren att bedöma om erbjuden säkerhet kan godtas. Säkerhetenbör las i förvar av förvaltaren, men även tillsynsmyndigheten bör vid behovkunna anlitas för ändamålet. Delsamma bör gälla t.ex. bevis om denuntialion ide fall då pantsällning sker genom en sädan åtgärd. Enborgenär föriorar sin rätt till utdelning, om han inte gör anspråk på medleninom tvä år räknat frän 1. dagen då beslutet attfastställa utdelningen vann laga kraft, eller 2. den senare dag då borgenärenblev berätfigad att lyfta medlen utan atl ställa säkerhet. Demedel som borgenär har förioral sin rätt fill skall fördelas mellan deborgenärer som har bevarat sin rätt och i andra hand överlämnas tillgäldenären. Paragrafenöverensstämmer i sak med 10 kap. 19 8 KLförslagel och 148 a § KL. Bestämmelserom preskripfion av rätten till utdelningsmedel finns endastsåvitt gäller ordinär konkurs. I det enhetliga förfarandet bör sådanabestämmelser gälla generellt. Utövervad som anges i 9 8 är förvaltaren inte formellt skyldig atl vidta någraåtgärder för atl en borgenär skall fä de medel som han är berättigad till.Förvaltaren bör naturligtvis ändå försöka se till att en borgenärs rätt lillutdelning inie går förlorad i onödan. Går del inte att spåra borgenären utanalltför stort besvär, fär medlen sedan liden har gäll ul fördelas mellan deandra berättigade borgenärerna. Om detta medför att alla borgenärerna får fullutdelning skall överskottet naturligen överlämnas till gäldenären. Närmedel som har fillagis en borgenär i ett förslag till utdelning betalas ul, harborgenären rätt ocksä till den ränta som har upplupit pä medlen frän den dag däutdelningsförslaget upprättades. Paragrafenöverensstämmer i sak med 10 kap. 12 8 KLförslagel och 142 8 KL.