prop · GA0395 · 1986-12-31 00:00:00 — Detta innebär enligt kommitténs mening att det ankommerpå sjukvårdshuvudmännen att för dessa skeden ansvara för finansieringen avberedskapsålgärder i fråga om bl.a. sjukvärdsmateriel av förbrukningskaraktär.Försöoningsberedska- pen avseende det i krigtillkommande behovet av förbrukningsmateriel och Prop. 1986/87:95 läkemedelåvilar staten och bör således finansieras med statliga medel. Tillgångenpå hälso- och sjukvårdspersonal är avgörande för hälso- och . sjukvårdenskapacitet i krig. Nyckelfrågan är därvid personalens fördelning på och övning inom olika delar av totalförsvarets hälso- ochsjukvårdsorganisation. Utbildningsverksamhetengavs hög prioritet försvarsbeslut. Det är av stor vikt attutbildning för hälso- och sjukvården i krig fortsätter och förstärks. Hälso-och sjukvård i krig bör ges ett större utrymme i bl. a. den ordinariemedicinska utbildningen. Utbildningen för verksamheten i krig bör i så storutsträckning som möjligt decentraliseras till regional och lokal nivå ochdärvid ses som en naturlig del i den ordinarie personalutbildningen. Det ärangeläget att utbildningsplikten i fred utvidgas till att omfatta intebara läkare utan all tjänslepliktig hälso- och sjukvårdspersonal. Delta skulleinnebära att såväl militära som civila sjukvårdsenheter kan övas på ettgodtagbart sätt. Chefen för kommer senare denna dag eftersamråd med mig att bl. a. lämna förslag till utvidgad utbildningsplikt förhälso- och sjukvårdspersonal m. fl. Åtgärderför atl minska behovet av anstånd med värnpliktiga läkares tjänstgöring vidkrigsförbandsövningar bör vidtas. Jag behandlar denna fråga under avsnitt5.2.8. Utbildning där jag redogör för min syn på problemen med anstånd förvärnpliktiga i allmänhet. I1982 års försvarsbeslut angavs att inriktningen borde vara att programansvaretför fjärrsjuktransporter, dvs. transporter mellan olika delar av landet, påsikt skulle föras över från försvarsmakten till . Innan dettakunde ske borde sjuktransportfrågan i sin helhet studeras i samverkan mellanberörda myndigheter och därvid särskilt prövas inriktningen av och formernaför ledningen av sjuktransporterna. Utvecklingen har visat att programansvaretoförändrat bör åvila försvarsmakten. Jag anser därför att försvarsmaktenfortfarande bör ha detta ansvar. Kommitténanser att tillgången på sjuktransportkapacitet med helikopter är av betydelseför en effektivt fungerande hälso- och sjukvård. Snabba transporter av akutsjuka eller skadade innebär i många fall färre dödsfall, färre fall avinvaliditet, minskat lidande och snabbare tillfrisknande för patienterna samttidsbesparingar och lägre vårdkostnader inom hälso- och sjukvården. Behovav helikoptrar för sjuktransporter föreligger i fred som komplettering tillvägbundna ambulanser i stora delar av landet. Vid större olyckor ochkatastrofer finns dessutom behov att kunna genomföra samlade insatser medhelikoptrar. I krig ökar de totala behoven av sjuktransporter med helikoptrar.För understöd av militära operationer föreligger inom försvarsmakten behov avförband med helikoptrar för transporter av personal och materiel samt försjuktransporter. En ökning avsjuktransportkapaciteten med helikoptrar bör ske för att tillgodose behovet i krig. En utökning av kapaciteten för detta ändamål bör ske på ett sådant sätt att även behovet i fred kan tillgodoses. Kommittén har inhämtat att det finns intresse för ett ökat landstingskommunalt och statligt samarbete på detta område. Sjuktransporter med helikoptrar bör 43 organiseras i landstingskommunaloch statlig regi samordnat med försvars- makten,, privata helikopterföretag m. fl. för att tillgodo- Prop.1986/87:95 se behoven av sjuktransporter i fred. 1 krig bör sjuktransporter medhelikopter kunna ske samlat inom ramen för totalförsvaret. Vissa statligamedel bör avdelas för atl förbättra sjuktransportkapacilelen med helikoptrarunder förutsättning att sjukvårdshuvudmännen är beredda att medverka imotsvarande utsträckning. Ansvaret för civila sjuktransporter åvUar enligtkommitténs uppfattning sjukvårdshuvudmännen. uppgifterbelräffande luftburna sjuktransporter bör således överföras tillsjukvårdshuvudmännen. Chefen för avser att senareåterkomma i dessa frågor efter samråd med mig och chefen förjustitiedepartementet. I det sammanhanget kommer även en fråga somräddningstjänstkommittén tagit upp, nämligen beredskapen med försvarsmaktenstunga helikoptrar i för medverkan i räddningstjänst ,nätter och , att behandlas. Belräffande försvarsmaktens behov avhelikoptrar återkommer jag . Jaganser i likhet med försvarskommittén att del är angeläget att åtgärder vidtasför att förbättra den tekniska försöriningen och skyddet i krig. Åtgärder föratl säkerställa den tekniska försörjningen såsom t. ex. försörining med el ochvallen bör prioriteras före fysiskt skydd. Vidare är det viktigt attsjukvårdens skydd mot främst C- men även A- och B-stridsme-del förbättras.Skyddet bör successivt byggas upp så att i första hand hälso- och sjukvårdenspersonal och sjukhusens egenskydd förbättras och så atl möjlighet finns att taemot, sanera och behandla C-skadade. Jag kommer senare att behandla frågan omskydd mot ABC-stridsmedel i allmänhet. Chefen för kommersenare denna dag att behandla frågan om hälso- och sjukvårdens skydd i dessahänseenden. Vissaav dessa förslag kan komma atl medföra behov av ändringar i lagen (1964:63), omkommunal beredskap (omtryckt 1984:1027). En särskild utredare (1985:01)gör en författningsteknisk översyn av civilförsvarslagen(1960:74, omtryckt 1984:1026) och lagen om beredskap samt de andraförfattningar som reglerar de frågor som behandlas i dessa lagar. I avvaktan påresultatet av det arbetet lämnar jag nu inget förslag tillförfattningsändringar. 4.6 Skydd mot kärnvapen, biologiska stridsmedel ochkemiska hot Försvarskommitténföreslog i sin säkerhetspolitiska rapport följande inriktning i stort förskyddet mot kärnvapen (A-), biologiska (B-) stridsmedel och kemiska (C-) hot. "Svensksäkerhetspolitik syftar bl.a. till att hålla utanför ett krig mellanstormaktsblocken. Lyckas vi stå utanför en inledande, konventionell fas av ettstorkrig minskar även risken väsentiigt att vi blir utsatta för bekämpning medkärnvapen om kriget trappas upp. Ett tillräckligt starkt och allsidigttotalförsvar är en fömtsättning för att skall lyckas i En planering till skydd mot effekterna av kärnvapenkrig ivår omvärld kan mildra konsekvenserna för vår del avsevärt. skyddsåtgärderbör ocksä syfta till att öka statsmakternas möjligheter att Prop.1986/87:95 stå emot hot om kärnvapeninsats mot . Om kärnvapen skullesättas in mot bör befintliga resurser inom totalförsvaret kunnakraftsamlas till att skydda och undsätta befolkningen och bereda de skadadevård. Ambitionsnivån för skydd mot kemiska stridsmedel bör varaalt hindra en angripare att nå stora militära fördelar genom att utnyttjadessa. Sådana skyddsåtgärder skulle verka i avhållande syfte.Civilbefolkningens skydd mot kemiska stridsmedel bör förbättras successivt. Skyddet mot biologiska stridsmedel bör syfta till attförsvåra att insatser görs dolt. Detta skulle med hänsyn lill gällandeinternationella konventioner verka i avhållande syfte." Jag kan helt instämma i kommitténs förslag och vill ocksåerinra om atl dessa frågor utförligt behandlades försvarsbeslut, somi vissa hänseenden innebar en klar ambitionshöjning. Arbetet med attförverkliga denna pågår inom totalförsvarets myndigheter. Överbefälhavaren utgav är 1982 en gmndsyn ABC vilken legattill grund för fortsatt planering, malerielanskaffning och utbildning inomförsvarsmakten. Under ledning av totalförsvarets chefsnämnd har utarbetats engemensam grundsyn ABC för den civila delen av totalförsvaret. Denfärdigställdes och avses ligga till gmnd för myndigheternasberedskapsförberedelser och planläggning samt informations-och utbildningsverksamhet.Det åligger numera överstyrelsen för civil beredskap att i fortsättningensamordna de närmare riktlinjer för skydd mot A- och B-stridsmedel samt C-hotsom myndigheterna inom den civila delen av totalförsvaret utarbetar. I avvaktanpå sådana myndighetsvisa riktlinjer har det inte alltid varit möjligt attprecisera materielanskaffnings-och utbildningsbehoven för ABC-skydd. I likhet med kommittén anser jag att arbetet med atlförbättra skyddet mot A- och B-stridsmedel samt C-hot bör fullföljas i syfteatt uppnå de försvarsbeslut angivna målen, som en fortsattresursuppbyggnad sker. Grundläggande för skyddet mot A- och B-stridsrnedel samtC-hot är en god förmåga till indikering, alarmering och ledning samt godakunskaper om stridsmedlens och kemikaliernas verkningar och skyddet mot dessa.Statens räddningsverk har anmält att radiakskyddsorganisationen, som även skallhantera C-skydd, inte är samövad och atl behovet av kompetens inomkrigsorganisationen ej kan tillgodoses pä grund av smal civil rekryteringsbasoch korta utbildnings- och övningstider. För att tillgodose behovet av särskilt skyddsutbildadpersonal inom totalförsvaret bör det därför med bl.a. försvarets skyddsskolasom gmnd organiseras en för totalförsvaret gemensam utbUdning. Därigenom böräven behovet av specialutbildade handläggare vid myndigheterna liksom avutbildare kunna tillgodoses. Överbefälhavaren har på regeringens uppdrag isamråd med och överstyrelsen för civil beredskap lämnat förslagtill regeringen härom. Jag avser att återkomma till regeringen i denna fråga. Utrustning för automatisk C-indikering skulle väsentligtunderlätta ledningsfunktionen och höja skyddsnivån. Forskning och utvecklingför atl få framså billig utrustning att den kan anskaffas i stort antal är angelägen. 1986/87:95 Kedjan mellan indikering och alarmering måste ocksåeffektiviseras. Förlivsmedelsförsöriningen är det angelägel att kunna indikera beläggningsfältetfrän kärnvapeninsatser utomlands och bedöma radioaktiva substansers spridningi naturen och upptagning av växter och djur. Därvid bör erfarenheterna avradioaktiva utsläpp i från kunna utnyttjas. Skyddetmot verkningarna av A- och B-stridsmedel samt C-hot indelas i grundskydd ochuppgiftsanknutet skydd. Förutom ett efter omständigheterna anpassat grundskyddför befolkningen och totalförsvarets organiserade enheter bör uppgiftsanknutetskydd för vissa väsentliga samhällsfunktioner prioriteras. Inomförsvarsmakten bör ett uppgiftsanknutet skydd mot C-stridsmedel i första handbyggas upp för den centrala ledningen samt för sådana förband och anläggningarsom bedöms bli utsatta för tidig bekämpning i samband med ett angrepp mot vårtland och som är väsentliga för vår initiala försvarsförmåga. Inomden civila delen av totalförsvaret bör vissa enheter i civilförsvaretsundsättningsorganisation successivt ges förmåga att fullgöra sina uppgifter iC-miljö. C-skadade bör kunna las om hand inom hälso- och sjukvården. Övrigaprioriterade funktioner bör ges ett med hänsyn till hotet avvägt skydd i syfteatt kunna upprätthålla den nödvändigaste verksamheten. Beträffandeindikering och sanering i C-miljö behöver ansvaret inom den civila delen avtotalförsvaret ytterligare preciseras. har det samordnandeansvaret för utveckling av materiel och metoder samt för malerielanskaffning.Respektive funktionsansvarig myndighet har ansvaret för att bygga upp ochutnyttja sitt uppgiftsanknutna skydd. Möjligheter atl samutnytlja resurser börtillvaratas. Jag avser föreslå regeringen att ge överstyrelsen för civilberedskap uppdrag i denna fråga. Befolkningensgmndskydd bör enligt min mening förbättras. Ett förbättrat skydd motjoniserande strålning och mot kemiska stridsmedel och andra kemikalier bör,fömtom genom skyddsmmsbyggandet, även åstadkommas med andra medel. En viktigåtgärd är härvid att vidta förberedelser för att utnyttja enklare typer avskydd som är verksamma mot radioaktivt nedfall och - i kombination medandningsskydd mol C-stridsmedel och andra kemikalier. Modernisering av äldreskyddsmm bör inriktas på skydd mot radioaktivt nedfall och C-stridsmedel.Långvarig vistelse i skyddsmm bör vara möjlig. Nyanskaffningen av andningsskyddbör inriktas så att dessa får längre användningstid och kan täcka ett bredarebehov. Möjligheterna atl utnyttja andningsskydden vid fredsolyckor bör prövas.En mera lokal förrådshållning bör eftersträvas utgående från såväl krigs-somfredmässiga skyddsbehov. Skyddetmot elektromagnetisk puls, EMP, från någon enstaka höghöjds explosion har ägnats stor uppmärksamhet inom försvars makten och och har beaktats vid konstmktion och produktion av nya större anläggningar och system. Merkostnaderna har varil rimliga. EMP-skydd ingår i utbyggnadsprogram avseende led ningsenheter, slridslednings- och sambandsanläggningar samt viktigare 46 materiel. Komplettering av skyddet av redan färdiga anläggningar och system är dyrare ochdessutom är kunskapsläget bristfälligt. 1986/87:95forskning och utveckling är angelägen. Civilförsvaretsledningscentraler har eller kommer vid modernisering att fä någon form avEMP-skydd. Inom den civila delen i övrigt inom totalförsvaret finns EMP-skyddendast vid enstaka funktioner. Detpå lång sikt mest ekonomiska är att beakta behovet av EMP-skydd i samband mednyanskaffning av viktigare syslem och anläggningar. Men det är angeläget attvissa av de befintliga, för totalförsvarets ledning och kontakterna medallmänheten mest betydelsefulla anläggningarna inom överskådlig tid får ettvisst skydd. Därvid bör möjligheterna till hög reparationsberedskap och tillatt hålla vissa utmstningar urkopplade som reserv beaktas. Inriktningenav försvarets forskningsanstalts ABC-program bör vara sådan att anstaltenssärskUda ansvar kan upprätthållas. Forskningsanstalten bör enligt min meningbiträda myndigheterna med uppbyggnaden av A-, B- och C-skyddet. Några särskiltangelägna forsknings- och utvecklingsprojekt inom området är att praktiskutforma skydd mot EMP-verk-ningar, att utveckla en billigare utrustning förautomatisk C-indikering saml att, mot bakgrund av erfarenheterna fränTjernobyl-katastrofen, utvärdera konsekvenserna för livsmedelsproduktionen avradioaktivt nedfall. Jag vill erinra om att i denna senare fråga pågår ettsamarbete mellan statens jordbruksnämnd och . Jagåterkommer till frågan om forskningens inriktning i avsnitt 7. Uppsättandeav enheter för röjning av oexploderad ammunition har inplanerats av statensräddningsverk och överbefälhavaren. Räddningsverketsplanering innebär att utbildning av enheter för den civila delens avtotalförsvaret behov påbörjas /89. Försök genomförs tidigare.Totalt föreslås att 250-600 enheter organiseras beroende påplaneringsalternativ. Hälften kan vara organiserade . Överbefälhavarensplanering innebär att utbildning av mer kvalificerade enheter förtotalförsvarets behov kan påbörias från /91 med tre enheter perår. Totalt kan 20 enheter vara organiserade . Ammunitionsröjningär ett eftersatt område i totalförsvaret. Det är enligl min uppfattning väsentligt att ammunitionsröjningsenheter organiseras av och överbefälhavaren. För uppbyggnaden inom försvarsmakten är överbefälhavarens planering enligl min mening lämplig. Inom ramen för civilförsvarsverksamheten bör civilförsvarsbasema ha resurser för ammunitionsröjning. I detta sammanhang bör del påpekas vikten av all lämplig materiel utvecklas så att enheterna kan ges erforderlig förmåga. Jag beräknar medel under anslaget H 1. Befolkningsskydd och räddningstjänst för viss uppbyggnad av de ammunitionsröjningsenheter som primärt är avsedda för civilförsvars verksamheten. inplane rade medel för de mer kvalificerade ammunitionsröjningsenheterna inom civUförsvaret föreslär jag, vilket framgår av mina förslag rörande anslags- 47 fördelning, överföras tillchefen för armén som organiserar sådana enheter Prop. 1986/87:95 förtotalförsvarets behov. Föratt totalförsvaret skall kunna lösa de omfattande uppgifter som redovisats idet föregående erfordras att huvuddelen av befolkningen medverkar. Vidsamhällets krigsorganisering - en svår omställning som kan behöva genomförasunder pågående krigshandlingar inkallas en stor del av landets arbetskrafttill tjänstgöring inom försvarsmakten och civilförsvaret. Behov av rättutbUdad personal föreligger vid myndigheter, företag och övrigaområden som skall fortsätta sin verksamhet i krig. Konkurrensen ökar om olikapersonalkategorier mellan delar av totalförsvaret varför noggrannheten iplaneringen av personalens utnyttjande bör utvecklas ytterligare.Grundprincipen att varje medborgare medverkar i den befattning där nyttan förtotalförsvaret blir störst bör sålunda tillämpas i än högre grad. Somjagtidigare har framhållit tillgodoses personalbehoven bäst om vårt totalförsvaräven i fortsättningen bygger på plikttjänstgöring såsom den allmännavärnplikten, civilförsvarsplikten och andra former av tjänstgöringsplikt.Totalförsvarets förmåga och styrka är beroende av dess förankring hos svenskafolkel. Elt vikligt bidrag till totalförsvarets personalför-sörining lämnasdessutom av de medborgare som medverkar på frivilligbasis. En utökadinformation bör dämtöver enligt min mening lämnas om atl varie medborgarebehövs för landets försvar samt om hur sådan medverkan kan ske. Jagfinner att gällande lagar, förordningar och myndighetsföreskrifter i huvudsakär tillfyllest och ger den formella grunden för befolkningens rättighet ochskyldighet att medverka i totalförsvaret. har pekat på deproblem som kan uppslå om fredstida arbetsmarknadslagar och avtal skalltillämpas under kriser och i krig. Den s. k. beredskapsdelegationen (A1983:02) har i princip slutbehandlat frågan om den arbetsrättsligalagstiftningen i krig och under beredskap. Chefen för arbetsmarknadsdepartementetavser att föreslå regeringen att lägga fram en lagrådsremiss i dettaärende. Försvarsmaktensoch civilförsvarets enheters förmåga i krig är beroende av atl samträning av personalen genomförs i fred. uteblir av olika skäl en alltför stor del av personalen från repetitionsutbildningen, vilket är till stor nackdel för bl. a. samträning. Särskilt anståndsproblemati ken har på olika sätt uppmärksammats. Jag anser att kraftfulla ätgärder bör vidtas för all minska anstånden och finner att de förslag som har redovisats av värnpliktsutbildningskommittén i betänkandet (SOU 1985:36) plikten i samhället, i huvudsak kan läggas till grund för fortsatta åtgärder. Inom enheter i vilka frivillig personal ingår, är möjligheterna att öva hela enheterna begränsade. Jag anser att det är vikligt alt hela enheten övas. 1 samband med kommande översyn av frivilligkungörelsen (nr 301) avser jag aktualisera frågan om skyldigheten för frivillig personal att fullfölja utbildning. Jag har tidigare kommenterat denna fråga i vad 48 avserhälso- och sjukvårdspersonal under avsnitt 4.6. Personalplaneringen,liksom andra försvarsförberedelser, bör utgå från Prop. 1986/87:95 degemensamma operativa grunder somjag har redovisat. Högsta prioritetbeträffande personalförsörjning bör ges de verksamheter som är väsentliga föratl med kort förvarning snabbt bygga upp totalförsvarets motståndskraft motmilitärt angrepp. Den del av landets arbetskraft som inte tas i anspråk ikrig genom pliktlagar bör fortsätta sin ordinarie yrkesutövning. Brist påarbetskraft till följd av inkallelser får täckas genom omfördelning av personaloch utnyttjande av i övrigt ej ianspråktagna delar av befolkningen. anser att börges förbättrade möjligheter att planera för arbetskraftens utnyttjande i krig.Delta förutsätter att myndigheters och företags personalplanering avsevärt förbättras.Denna planläggning bör enligt kommitténs uppfattning kompletteras så att dentäcker alla krigsviktiga myndigheter, företag m. m. och genomförs åtminstone påen översiktlig nivå. Chefen för kommer senaredenna dag att närmare gå in pä detta. Det ökade antalet kvinnor i traditionellt mansdomineradeyrken och pä viktiga poster i företag och förvaltning förbättrar möjligheternaatt fortsätta verksamheten även efter de omfattande inkallelser av män som ären förutsättning för totalförsvarets krigsorganisering. Chefen för arbetsmarknadsdepartementetkommer senare denna dag att närmare gå in på delta. Jag vill i detta sammanhang betona vikten av atlnyckelpersonal pä ledande befattningar ges möjlighet att fortsätta sinverksamhet i krig fömtsatt att verksamheten från totalförsvarssynpunkt då ärnödvändig. Principer för prioritering av vissa personalkategoriers utnyttjandeutvecklas av berörda myndigheter på central nivå varefter enökad delegering avses ske till den högre regionala nivån. Som följd av denuppbyggnad som pågår av kommunernas krigsorganisation lorde konkurrensen omviss personal komma att öka ytteriigare. har påregeringens uppdrag lämnat vissa förslag till totalförsvarsbefattningar m. m.Ärendet bereds inom . Personer som erfordras i viktiga civila befattningarbefrias frän krigstjänstgöring i försvarsmakten genom uppskov om därigenomnyttan för totalförsvaret ökar. Enligt min mening måste dock noggrannheten ihanteringen av uppskovsfrågor förbättras. Dels mäste behovet av uppskov prövasbättre, dels måste beviljade uppskov fortlöpande prövas av myndigheter ochföretag. Genom en förbättrad personalplanering kan sålunda personal som ejlängre behövs på civila befattningar åter ställas till försvarsmaktensförfogande. Del totala behovet av uppskov torde därmed ej öka. Civilförsvarets personalförsörining bör inriktas mot attföryngra organisationen. Kvinnor, vapenfria tjänstepliktiga och värnpliktigavilka lämnat försvarsmakten bör i ökad utsträckning tas ianspråk inom civilförsvaret. Jag anser det vara nödvändigt att civilförsvaretförbättrar sina rutiner och sin kapacitet för att snabbt ta hand om och krigsplacera den personal som tillförs civilförsvaret. Därigenom underlättas alt framförallt den per sonal som överförs från försvarsmakten kan inplaceras i civilförsvarets 49 krigsorganisation. 4 1986/87. II982års försvarsbeslut angavs att befattningsanalyser bör göras och Prop.1986/87:95 kvalifikationskrav utarbetas för befattningar inom civilförsvarelskrigsorganisation. Försvarskommitlén finner det anmärkningsvärt att sä intehar skett. Sådana befattningsbeskrivningar är enligt kommitténs mening nödvändigaför att effektivt kunna sköta bemanningen av krigsorganisationen. Införandet avbefattningsanalyser m.m. utgör härvid en viktig del. Jag delarförsvarskommitténs uppfattning härvidlag och avser alt föreslå regeringen attuppdra åt att genomföra befaltningsana-lyser. Värnpliktsutbildningskommitténhar föreslagit att den utbildning som i fred kan ges vapenfria tjänstepliktigaskall inriktas mot lämpliga krigsbefattningar och även leda tillkrigsplacering efler genomförd utbildning. harocksä föreslagit att vapenfriutbildning skall koncentreras till vissaprioriterade verksamhetsområden. Ett av dessa är civilförsvaret. Ett antalbefattningar inom civilförsvaret kräver längre utbildning, exempelvis personalinom området skydd mot ABC-stridsmedel. Jaganser att bl. a. vapenfria tjänstepliktiga i ökad omfattning bör utbildas ochkrigsplaceras pä sådana befattningar inom bl. a. civilförsvaret. Jag kommersenare att föreslå regeringen hur vapenfria tjänstepliktiga bör tas i anspråk ikrigsorganisationen. Detmilitära försvarets behov av personal behandlas i avsnitt 5.2.7. 4.9 Ledning av program- och funktionsutvecklingen samtproduktionen Riksdagenbeslutade om ett nytt ledningssystem för försvaret (prop. 1970:97, SU203, rskr. Detta syslem utvecklades ytteriigare genom beslut (prop. 1977/78:63, FöU 9, rskr. 174) och (prop. 1979/80:135, FöU 19,rskr. framhöll härvid särskilt alt försvarets planerings- ochekonomisystem skulle vara ett samlat ledningssystem för all verksamhet i fredinom försvaret. Verksamheten inom försvarsmakten skulle byggas upp medkrigsförbanden som samlande begrepp i planering och genomförande.Undersökningar har visat att ledningssystemet i detta avseende inte harfungerat på avsett sätl. Isyfte att hitta vägar att avhjälpa dessa brister har ett arbete utförts inom försvarsdepartementet. Del har redovisats i rapporten (Ds Fö 1986:5) Försvarets planerings- och ekonomisystem - regeringens styr ning.