prop · GA0374 · 1986-12-31 00:00:00 — Del är därvid också vikflgt alt nuvarande underieverantö rer stärker sina positioner och ökar sin export. Utvecklingen inom varvs näringen kan i någon mån belysa riskerna med atl många och slora svenska företag är starki internt sammanflätade genom leveransströmmar, samti digt som de är helt beroende av utvecklingen på världsmarknaden. Å andra sidan kan en tyngdpunktsförskjutning mot större ullandspro- 22 duktionoch större andel utländskt ägande medföra en krympande, inhemskt kontrolleradindustriell bas i . Tyngdpunklsförskjutningen kan exempelvis på siklresultera i en utflyttning av koncernstrategiska funktioner som forskning ochutveckling samt avancerad tillverknings- och företagsledning. Näringspolitikenställs i dessa sammanhang inför svårlösta avvägningsfrågor, där rollen bliratt tillgodose olika ofta motstridiga önskemål. Jag ålerkommer till denna frågasenare (avsnitt 9). Enannan fråga som siarkt påverkar näringspolitikens roll är beroendet av den idagbefintliga samhällsstrukturen. Den nuvarande produkflonsin-riktningen, denuvarande företagen och organisationerna, etc. begränsar möjligheterna altfinna nya lösningar. Det tar ofta läng lid all ändra organisationsstruktureller verksamhetsinriktning. Till detta kommer att det över lag finns etlorganisatoriskt motstånd mot förändringar som kommer utifrån. Idéer ochförslag om all exempelvis i samhällsregi uppfinna nya produkler ochtransplantera dessa till företag i kris, har visat sig utomordentligt svåraatl genomföra. De lyckade exempel man kan finna, gäller ofta i samband medteknikupphandling och där beställarrollen är klar och kännetecknas av högkompetens. Detmåste därför slå helt klart att näringspolitikens roll är att skapaförutsättningar för olika initiativ inom förelagen att under eget ansvarutveckla och förverkliga ny verksamhel. Näringspolitikens roll är däremotprimärt Inte att söka genomdriva förändringar som man på det lokala planet intetror pä eller i övrigt inte finner motiverade. Sammanfattning ochbedömning: Näringspolitiken verkar genom en rad olika medel av såväl generellsom mer selekliv karaktär. Det selekliva slatliga finansieringssystemet riktatdirekt mol företagen har successivt växt fram under etl par decennier, varvidden samlade näringspolitiska profilen och helhetsbilden blivit mindre klar.Det pågående arbetet att förenkla stödregler och administration samt att samlainsatserna mot vissa offensiva områden bör drivas vidare. Näringspolitikens medelbeslår av slallig finansiering, rådgivning och information, beskattning,statligt ägande, infrastrukturella åtgärder, tillstånd och regleringar samtteknikupphandling. Medlen är av såväl direkl som indirekl karaktär. Exempel påolika former av indirekta medel är Slatliga insatser för informationsspridning.Dessa är viktiga för bl.a. nya företag och andra småföretagare, genom att deger dessa ell bälire beslulsunderiag om kommersiella och tekniskaförändringar. Information om mer allmänna ekonomiska förhållanden ochutvecklingen inom enskilda branscher spelar också en roll för att skapaförståelse för de krav på omvandling och förnyelse som ställs i en öppenekonomi. De indirekta medlen syftar primärl till atl på olika sätl förbättraden generella näringslivsmiljön. medandirekla medel syftar till att förändra ulvecklingsbeiingelserna för enskildaförelag eller grupper av förelag. Närasammanhängande härmed är avvägningen mellan generella och selektiva medel.Somjag framhållil tidigare i propositionen om industriell tillväxt ochförnyelse (prop. 1983/84: 135) finns det motiv för både generellt och selektivtutformade insalser. De generellt ulformade åtgärderna innebär som regel enmindre risk för alt konkurrensen snedvrids. De bör dock kompletteras medselektiva insatser inriktade på alt korrigera sådana brister imarknadssystemet, somjag tidigare gav exempel på. Då det gäller all mötaproblem inom en viss bransch, en avgränsad grupp av företag eller en vissregion är det oftast mest verkningsfullt att ulforma medlen speciellt för delaktuella problemet. Även vad gäller salsningar på forskning och utvecklingvisar erfarenhelen att selektiva insalser har stora förtjänster framförgenerella medel. Jagövergår nu till all redovisa förändringar inom det statligainduslrifl-nansieringssystemet. Detta kan delas upp i följande beståndsdelar:stöd till branscher och företag med strukturproblem, matchningsålgärder som påkallatsför att ge viss kompensation för utländska stödåtgärder, stimulanser (bidrag,lån, riskdelning) för tillväxt och förnyelse samt slatliga krediter (lån ochgaranlier) som kompensation för brister i kreditmarknadens funktionssätt. Detslatliga finansieringssystemet har växt fram under en följd av år. Under1960-talet och början av 1970-lalel inrättades lokaliseringsstöd, teknikstödfrån styrelsen för teknisk utveckling och selektiva branschprogram. Redantidigare hade åtgärder vidtagits för alt underiätta finansieringen avsmåföretag genom bl. a. företagareföreningarna. Systemet var inledningsvis avbegränsad omfattning och relativt lällöverskådligl. Moiiven för insatserna varvid denna lid främst den ökande frihandeln och de därav följande kraven påstrukturomvandling, den sjunkande lönsamheten och de ökande kraven påexlernfinansiering samt de slora geografiska omflyttningarna. Somen följd av bl. a. oljekriserna och de slora strukturproblemen inom svenskindustri byggdes systemet ut kraftigt under 1970-talel och början av1980-lalet. Antalet stödprogram och stödorgan ökades. Den samlade näringspolitiskaprofllen och helhetsbilden blev mindre klar. Del finns även andraproblem med den sammansättning som den slalliga finansieringen har kommii atlfå. Brislen på samordning och överblick genom atl ålgärder har lagrats påvarandra är elt sådanl. Mängden av program är ett annat. Det kan vara svårt förförelagen atl använda systemet. Av en konsultstudie, som industridepartementetlåflt genomföra, framgår att framför allt de mindre företagen har problem meddetla. Jag vill hävda attsitualionen har förbättrats avsevärt genom den förändrade inrikining somnäringspolitiken fåll under de senasle åren. Men del flnns anledning attytterligare förenkla systemet och alt anpassa det till näringslivets förändradeförutsättningar. Förändringsstrategierna ser olika ul för de skilda slagen avstatlig finansiering. Jag skall här redovisa den generella inriktning som börgälla för förändringarna. senare(se bl. a. avsnitt 7.5) med en mer utförlig redovisning av mina överväganden idenna fråga. Stödet till företag ochbranscher med strukturproblem - främst varvs-och stålindustrierna - har redandragits ned kraftigt och till stora delar helt avvecklats. Dennaförändringsinriktning ligger fast. Jag vill här också hänvisa till denredovisning av principerna för hanleringen av störte industrikriser som jagsenare kommer atl lämna (avsnitt 8). Kompensations- ellermalchningsålgärderna är i stort sett begränsade till delar av detkvarvarande varvsstödet. Subventioneringen inom de statsstödda exportkrediternaoch det s. k. hemmamatchningsstö-det har haft en myckel litenomfattning. Inrikiningen är att även fortsättningsvis hålla delta slagsåtgärder på en låg nivå. Stimulanser för tillväxtoch förnyelse avser främst områdena teknisk forskning och utveckling,småföretagsutveckling och regional utveckling. Här finns det även i framfidenskäl för aktiva näringspoliflska insalser. Del är emellertid väsentligt altsystemet är överskådligt och lätl atl använda för förelagen. Antalel programoch anlalet slödformer bör vara begränsat. Likaså är det väsentligt atladministrationen av stödåtgärderna är enkel och moisvarar företagens behov. Statliga kredilformer -som industrigarantilån och rörelselån från utvecklingsfonderna är primärlinrättade för atl kompensera för brister pä kredilmarknaden. styrdeskredilmarknaden med ransoneringar. Dessa ledde till att vissa kategorierlånlagare (t. ex. småföretag och företag i glesbygd och/eller förelag som hadesämre kreditvärdighel) och långsiktiga projekt med hög risk hade svårl alt fåflnansiering. har kreditmarknaden genomgålt enkrafiig förändring. Räntesäitningen är i princip fri, ransoneringarna harupphört och kreditutbudet har differentierats. Därmed har också vissa avförutsättningarna för den slalliga kredilgivningen ändrats. En översyn av desamlade effeklerna av förändringarna på kreditmarknaden för olikanäringspolitiska flnansie-ringsinslrument bör därför initieras. Jag ålerkommersenare (avsnitt 5) flll denna fråga. 1986/87:74 Nystrategi 3 Svenskt näringsliv i ett internationellt perspektiv Motbakgrund av dessa allmänna utgångspunkter för näringspolitiken skall jag nuövergå till att korl erinra om orsakerna bakom 1970-lalets krisår, närmarepresenlera min syn på nuläget inom det svenska näringslivel samt ge en bredorienlering om utvecklingsmöjligheter och problem inför 1990-talet. En utförliggenomgång av näringslivsutvecklingen finns redovisad i en särskild promemoria,som utarbetats inom industridepartementet (bil. Sammanfattningoch bedömning: Läget inom den svenska industrioch tjänstesektorn har kraftigtförbättrats . Näringslivet har visat god förmåga att tillvaratade möjligheter som devalvering gav. har under de allra senasteåren flyttals uppåt på listan över länder med hög internationellkonkurrenskraft. På korl sikl är också utsikterna för en expansion medbibehållen, hög lönsamhel goda även om utvecklingen av det svenska pris- ochkostnadsläget inger oro liksom de ökade regionala obalanserna. Näringslivelgenomgår en ständig omvandling. Under vissa tider går denna omvandlingsprocessfortare och får mer genomgripande effekter än under andra, mer stabila skeden.Dagens näringslivs-struktur skiljer sig i väsentliga avseenden från1970-talets. Även inom företagen kan märkbara förändringar noleras vad gällerproduktsammansättning m. m. 1970-talets delvis krisartade förändringar harunder senare år fält ett lugnare förlopp. De senaste årens stabila utvecklingkan emellerlid snabbt förändras. Strukturomvandlingen fortsäller i hög taktoch i alll högre ulslräckning på internationell nivå. Den lekniska utvecklingengår forlfarande mycket snabbt. Svenskl näringslivmåste i framliden inriktas på att klara en ökad internationell konkurrens påsåväl traditionella hemmamarknader inom som på nya och mer avlägsnamarknader, alt på bred bas delta i internationell teknikutveckling, atl gradvishöja kvalitets-och servicenivå m. m. samt att ta till sig och utnyttja deeffektivitetsfördelar ny produktionsteknik medför. Framför allt torde ulvecklingeninom mikroelektroniken och dess olika informalionsteknologiska användningarkomma alt påverka den ekonomiska utvecklingen . Svensktnäringsliv genomgick en djup strukturell kris under senare hälflen av1970-talet. Marknadsandelsförlusterna på exportmarknaderna var dramatiska. Enjämförelse med andra länder visar atl industriproduktionen i Sverigeutvecklades betydligt sämre än i de störte och i våra grannländer.I minskade industriproduktionen . Diagram 3.1Industriproduktionen i och vissa andra 19751982(volymförändring i procent) jm FIN FRB GER Denvanliga förklaringen är all del svenska koslnadsläget Minskad i mitten av 1970-lalel snabbt prissatte den svenska induslrin urmarknaden, efterfrågan och Å andra sidan hade svensk industri fått kostnadskris vidkännas elt långsiktigt ökalkostnadstryck. Skillnaden var dock den att under tidigare skeden var de åriigarelativa kostnadsökningarna måttliga. Vidare kompenserades de under vissa århöga kostnadsökningarna av betydande produktivitetsförbättringar samt ensuccessiv strukturomvandling. Under senare hälften av 1970-talel försvagadesemellertid värids-marknadsefterfrågan drastiskl. Närmarknaderna i Europautvecklades över lag svagt och nya konkurrenter dök upp på flera områden. 1denna siluaiion sjönk kapacilelsutnyltjandel och därmedproduklivilelsöknings-takten samiidigi som kostnaderna i form av löner, ränloroch avgifter steg mycket kraftigl i . Dekostnadshöjningar, produkt- och marknadsförändringar och den fi- Negafivanansiella oro som präglade situationen under slutet av 1970-lalel, fick frånanpassnings-samhällsekonomisk synpunki betydande negaliva konsekvenser. Vissain- processer ternationellt verksamma förelag reagerade genom att omstrukturerasin verksamhet och förlägga produktion lill andra länder. Underleverantörerdrabbades efter hand liksom leverantörer av utrustning. Företagen i de fyraslora krisbranscherna gruvorna, slålsektorn, skogssektorn och varven ställdes inför elt val mellan drastiska nedskärningar och omfattande statligaingrepp. Tillsammans svarade dessa seklorer vid mitten av 1970-lalel för 27 %av sysselsältningen i industrin (var molsvarande andel ). Jag villhär också peka på del stora inbördes beroende i form av leveranser som förelåginom varv, stål och järnmalmsgruvor. På samma sätt som kopplingarna inom deltastora block av industrier en gång kraftfullt bidragit lill en självförstärkandeoch positiv utveckling av slor regional betydelse spreds nu de negaflvaeffeklerna genom leveranlörssy-stemen. Är 1982 befann sig svenskinduslri i ett bottenläge efter en rad av år med mycket dålig lönsamhet.Devalveringarna under detla år och årel före återförde det svenskakostnadsläget i balans med omväriden. Därefter har situationeninom det svenska näringslivel väsentligt förbättrats. Exempelvis harindustriproduktionen ökat med ochinvesteringarna i maskiner och byggnader med . Orderlägel är fortsatthögl och beräknas induslrin öka sina investeringar i byggnaderoch maskiner med drygl , varav två personbilstillverkare svararför en belydande del. Trols de senaste årensinvesleringsökning föreligger brisl på kapacilet i flera förelag. Enligtstatistiska centralbyråns mätningar ligger industrins kapacitetsutnyttjandemyckel högt för tredje årel i rad. registreradesell fakliskl kapacilelsutnyltjande på . Vissa branscher hade då ålerförbättrat sin beläggning efter en mindre svacka . Diagram3.2 Industrins kapacitetsutnyttjande 19801986 (procent) Förelagensutlandsinvesteringar har också fortsatt atl öka. Utifrån riksbankenstillslåndsstatislik kan svenska företags investeringar i utlandet underperioden 1982- 1985 beräknas ha motsvarat av investeringarna ibyggnader och maskiner i . Detta är en markant ökning jämfört medtidigare år. Antalelsysselsatta inom industrisektorn har enligt SCB:s arbetskrafts-undersökningökat med 11 000 (årsmedeltal) underår 1986. Framförallt har sysselsättningeninom verkstadsindustrin ökal. var ökningen 18000. Sedanbottenlaget har antalet sysselsalla inom industrin ökat medungefär 40000 personer till totalt ca 1 030000. Sysselsältningen inom deprivala Ijänstenäringarna har ökat med 84000 personer. Likasåminskar skillnaderna vad beträffar andelen sysselsatta av olika kön. Enligtpreliminära beräkningar har nästan hela sysselsätlningsökning- en utgjortsav kvinnor. Bakom delta ligger bl. a. de speciella rekryteringsinsatser för attfå kvinnor lill industri- och teknikyrken, som inleddes höslen 1983.Rekryteringsinsatserna gjordes mot bakgrund av alt kvinnornas andel av deindustrisysselsalia endast uppgår lill drygl . Dagens situation visar på enförändrad rekryteringsprofil från företagens sida. Forlfarande kvarslår dockproblemet med en oproporflonelli hög andel kvinnor i rutinmässigaarbetsuppgifter, vilka på sikl riskerar att rationaliseras bort. En kraftigt bidragandeorsak till den starka expansionen inom svenskt näringsliv är givetvis denkraftigt förbällrade lönsamhetssilualionen. Inte sedan början av 1960-lalet harindustrins genomsnittliga lönsamhet varit så hög somunder . Även vid en internalionell jämförelse framslårföretagsklimatet i som gott. I många konkurrentländer ärföretagsbeskattningen hårdare och beräkningar för de svenska inlernalionellakoncernerna visar alt resultalförbäll-ringen i deras svenska delar varit störreunder senare år än i deras utländska delar. Det är dock mindretillfredsställande att en hög andel av vinsterna kommer från finansiellaplaceringar. Lönsamhetsförbättringenhar kraftigt stärkt förelagens finansiella ställning. Soliditeten harförbättrats avsevärl och torde ha nätt i genomsnitt. Dettager företagen en stabil ekonomisk grund för atl möta och hantera framtidastrukturförändringar. Diagram3.3 Industrins lönsamhet m. m. -- Soliditet, '/, t.Aieränta, */, - Räitabili-tet, >. Soliditet =Egetkapital (inkl. hälften av obeskaltade reserver) i pro- Låneränta= Räntekostnader och kursdifferenser i procenl av räntebärande skulder Avkaslning= Rörelseresultat plus finansiella intäkter i procent av sysselsatt kapital Räntabilitet= Resultat efter finansnetto i procent av egel kapital (inkl. hälflen avobeskattade reserver) Ävenden kortsiktiga handlingsberedskapen är för näringslivet som helhel god.Totalt setl beräknas näringslivel (exkl. banker, försäkringsbolag, m. )förfoga över nära i likvida flllgångar. Mellan entredjedel och hälften därav kan induslrin uppskattas svara för. Vid 1985 årsutgång motsvarade de likvida medlen i industrisektorn tvä års investeringarmed full självfinansiering. Framför alll har de slörre inlernalionellakoncernerna en myckel stark likviditet. Småföretagenssiluation har påtagligt förbättrats under den senaste femårsperioden.Lönsamhet och soliditet har ökat. Nyföretagandelsynes ha ökat i alla näringsgrenar . Den tidigare återhållsammainslällningen lill att vara egen företagare tycks ha förändrats. Det är nuvanligare än lidigare atl t. ex. anställda i större företag eller inomoffentlig sektor blir egna företagare. Det största antalet förelag startas inomhandels- och reslaurangnäringen och därefter kommer tjänsler ochuppdragsverksamhet. Omkring vart sjunde förelag som startas och som driververksamhet är etl induslriföretag. Det ökade nyföretagandel ger också utslag ien viss ökning av konkursfrekvensen. Anlalet anslällda som blir långsiktigtarbelslösa efter småförelagskonkurser är dock litet. Investeringarnai småföretagen visar på en trendmässig uppgång. Särskilt glädjande är attinvesteringarna i ny teknik tagit fart. av de småförelag som kananvända mikroelektronik i produkterna beräknas , enligt en pågåendestudie inom SIND, till någon del också använda sådana komponenter. Antalelförelag som använder på mikroelektronik baserad utrustning iproduktionsprocesserna är också mycket högl. Däremot förefaller utrustningenutnyttjas endast under en begränsad del av den totala tiden eller med svagintegration lill annan utrustning, varför det synes flnnas slora vinster atlgöra genom en ökad användning och utveckling av den nya produktionstekniken. Någol som är mersvårmälbart än de fasta investeringarna i maskiner och byggnader, är indusirinsforsknings- och utvecklingsaktivitet (FoU). Av tillgängliga mått att döma harockså denna aktivitet ökat väsenlligl i omfattning . Den reellaökningstakten har uppskattats till . Enligt en undersökning avOECD moisvarar kosinaderna för forskning och utveckling i avförädlingsvärdet i företagssektorn, vilket kan jämföras i och2,i . Svenska företag ligger säledes relativtväl framme i teknikutvecklingen, vilket kan vara en orsak till att företagenslicensintäkter har ökat snabbt och ungefär fördubblats under1980-talet. Detsvenska FoU-systemet domineras av företagssektorn, vilken beräknas svara förtvå Iredjedelar av all forsknings- och utvecklingsaktivitet i landel.Huvuddelen av den FoU-verksamhel som bedrivs i företagen avserutvecklingsarbete, medan universitet och högskolor i huvudsak bedriverforskning. FoU-verksamheten inom företagssektorn är vidare starkt koncenlreradflll etl fåtal stora företag och branscher. Sålunda beräknas maskinindustrin,elektro- och elektronikindustrin, transportmedelsinduslrin, instrumentindustrinsamt läkemedelsindustrin i genom- snitt ha utfört av all FoU inom industrin. Dessabranscher svarar för av industrins förädlingsvärde. Detär också framför allt inom dessa branscher de ungefär återfinns,vilka satsar av förädlingsvärdet på FoU-verksämhel. De uppgifter somjag nu har redovisat om indusirinssiluation ger intryck av en stabil utveckling. Samlidigt fortsätterstrukturomvandlingen i hög takt och i allt större utsträckning på eninternationell nivå. Den tekniska utvecklingen går fortfarande mycket snabbtinom bl. a. elektronikområdet. Även marknadsförändringar inlräder snabbt,vilkel inte minst det snabba omslaget från stark expansion till överkapacitetoch kris inom persondatorområdei kan exemplifiera. Ägarförändringarna är mångaoch antalet fusioner storl. Finansmarknaderna är också föremål för snabbainternationella förändringar. har uppenbarligen förelagensriskbenägenhel ökat, vilket framgår av att både eflerfrågan och utbud avriskkapital har ökal. Sammanfattningsvis har siluationen för svensk industriradikalt förbättrats för alla typer av företag under de senaste fyra åren.Trols delta har den svenska exporten åter börjat förlora marknadsandelar,vilket lill en del torde bero på den inhemska pris- och kostnadsutvecklingen.Samtidigt har också konkurrenterna blivil både fler och bälire. Konkurrensenunder den senaste tioårsperioden har blivit alltmer global med elt flertalframgångsrika s. k. NlC-länder som nya aktörer. Framför alll är det dockFörbundsrepubliken och som framstår som svensk industris huvudkonkurrenterinom området bearbetade varor. Innan jag ger min syn på ulvecklingen framål i liden, villjag peka på några centrala lendenser i den nuvarande utvecklingen som ingeroro. Det har i debatten påståtts att hela devalveringseffektenfrån nu är uppäten. Så är inte fallet. beräknas det relalivakostnadsläget (totala röriiga kostnader) för hela den svenskatillverkningsindustrin fortfarande ha varit lägre än . Genom attvissa outnyttjade produktivitetsreserver, bl. a. i form av ledig kapacitet,kunde tas i anspråk och genom gynnsammaväxelkursförändringar under senare lid har konkurrenskraften mätt på dettasätt, och för induslrin som helhet, dock relativt väl kunnat upprätthållas. Å andra sidan är del ett faktum att vi inte lyckats växlaner i en inhemsk pris- och koslnadsslegringstakl som är i nivå med vårakonkurrentländers. Mest påtagligt framgår detta vid en jämförelse av densvenska prisutvecklingen för bearbetade varor (dvs. industrivaror exkl.livsmedel, massa, råvaror och petroleumprodukter) med utvecklingen i länder somFörbundsrepubliken och . Således var relativpriset för densvenska exporten av bearbetade varor endasl lägre än . Omden Inhemska pris- och kostnadsutvecklingen även fiamgent skulle förbli högreän omvärldens, kommer tryckel på en snabbare strukturomvandling all åler ökaliksom svårighelerna atl uppi-ätthålla sysselsättningen. Diagram 3.4Marknadsandelar och relativa priser för svensk export av bearbetade (index 1980= 100) I I I I I I I I i I I I I I I I I 7D72 74 7e7Ba082B4ee Nära hälften av densvenska indusirins produklion exporteras, varav två tredjedelar avsätts påeuropeiska marknader. Detta innebär att i genomsnitl var tredje svenskindustriarbetare arbelar med beställningar från marknader i . Det kankonstateras att svensk exportindustri har fått vidkännas en försvagadmarknadsposition i under det senaste årel. Lägel på den nordamerikanskamarknaden har däremoi varil bälire, bl. a. beroende på en under börian av år1986 synnerligen hög dollarkurs. Framför alll har den svenska bilexportenvarit framgångsrik på denna marknad. Vadgäller projektexporten, vilken utgör en tung post av totalexporten lill övrigamarknader, har denna utvecklats svagl. I della fall inverkarskuldsätlningssitualionen för flertalet . liksom OPEC-ländernasförsämrade köpkraft, som en återhållande faktor. Tjänsteexporten (exkl.flnansiella ijänster) motsvarar knappt en femledel av varuexporten. Under1980-talet har framför allt industriföretagens export av tekniska tjänsterutvecklats posiflvt. Ullandsenlreprenaderna har däremoi inte utvecklats likagynnsamt. Vidare har intäkterna från sjöfarlen stagnerat. Eftersomföriuster av marknadsandelar av erfarenhet har visat sig svåra au återerövra ärdet av största vikt alt den nuvarande tendensen, alt svensk export förlorarmarknadsandelar, bromsas upp.