prop · GA03142 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1986/87:142 om ändring i bankrörelselagens bestämmelser om kapitaltäckning 1986/87-142 Regeringenföreslår atl anta det förslag som har lagils upp i bifogade uldrag urregeringsprotokollel . Förnärvarande fär en bank i sin kapitalbas räkna in bl. a. förlagslån till ett beloppsom molsvarar det egna kapitalet eller de egna fonderna. I propositionenföreslås att en bank efter tillstånd av bankinspektionen får bredda kapitalbasengenom att i denna räkna in förlagslån upp till en och en halv gånger del egnakapitalet eller de egna fonderna. Tillstånd får ges endast om det finnssynnerliga skäl. 1 1986/87. Förslag till Prop. Lag om ändring i bankrörelselagen (1987:000) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 9§ bankrörelselagen(1987:000) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse' Föreslagen lydelse Till insättarnas skydd skall en bank ha ett visst lägstakapital i form av eget kapital i bankaktiebolag, egna fonder i sparbank samteget kapital i central föreningsbank tillsammans med anslutna lokalaföreningsbanker (kapitalkrav). Med eget kapital och egna fonder får likställas delsfyrtio procenl av ett belopp som svarar mol bankens reserver för utlåning,garantiförbindelser och utländska valutor samt mot bankens reserv förobligationer, varmed avses det belopp med vilket obligationernas värde beräknatenligt 4 kap. 4§ I överstiger nettovärdet, dels det nominella värdet avförlagsbevis och andra skuldförbindelser som medför rält till betalning förstefter bankens övriga borgenärer. 1 båda tallen får medräknas högst ett beloppsom motsvarar det egna kapitalet eller de egna fonderna. Med egel kapital och reserver i en central föreningsbankmed anslutna lokala föreningsbanker avses summorna av eget kapital och reserveri dessa föreningsbanker. Förlagsinsatserna räknas därvid inte in i det egnakapitalet. Del nominella värdet av dessa insatser får dock likställas med egelkapital intill etl belopp som tillsammans med det nominella värdet avförlagsbevis och andra skuldförbindelser enligt andra slyckel motsvarar delegna kapitalet. Från det egna kapitalet och de egna fonderna skallavräknas det bokförda värdet av vad som tillskjulits som aktiekapital eller iannan form till in- eller utländskt företag som driver någon form avbankverksamhet. Sådan avräkning skall dock inte ske i fråga om förelag därstaten är delägare eller i fråga om kreditaktiebolag som har till huvudsakligtändamål att lämna lån mol säkerhet i panträtt i bostads-, kontors- elleraffärsfastighet eller atl lämna lån till kommuner. Har en bank etl väsentligt ekonomiskt inlresse i ettaktiebolag, som uteslutande har till syfte att förvalta fastighet eller lomlrättsom har förvärvats för att bereda banken lokaler för dess verksamhet ellertillgodose därmed sammanhängande behov, skall från bankens egel kapital elleregna fonder avräknas av summan av det bokförda värdet av aktiernai fastighetsbolaget och bolagets bokförda skulder eller den del av dessa somsvarar mot bankens innehav av aktier i fastighetsbolaget. Utan hinder av andra och tredje styckena får hankinspeklionen,om del finns synnerliga skäl, tillåta en bank att likställa eget kapital ochegna fonder med det nominella värdet av sådana förlagsbevis, andraskuldförbindelser och förlagsinsatser, som där avses, intill ett belopp sommotsvarar en och en halv gånger det egna kapUalet eller de egna fonderna. Lydelse enligt prop, 1986/87:12. Prop-1986/87; 142 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 26 mars1987 Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden ,, , , R. Carisson, . Hulterström,, G. , Lönnqvist Proposition om ändring i bankrörelselagens bestämmelser omkapitaltäckning har i en skrivelse den 22 mars1985 till hemställt om en ändring av sparbankslagen så atten sparbank skall kunna tillföras riskkapital utifrån även i andra fall än dådet krävs för att upprätthålla en sparbanks verksamhet. Sparbankerna har enligtföreningens mening ett behov av riskkapital som i kapi-taltäckningshänseendeskall kunna utgöra äkta eget kapital. hemställan överlämnades, efterremissbehandling, till kreditmarknadskommitlén (Fi 1983:06). Kommittén fannatt sparbanksföreningens förslag berörde ett antal centrala frågor förbankväsendet. Av denna anledning fann kommittén det inte möjligt ellerlämpligt att i ett tidigt skede av utredningsarbetet lägga fram ett förslag somlöser frågan om kapitaltillskott för sparbankerna pä . Fråganbedömdes vara av sådan karaktär atl ytterligare överväganden var nödvändiga föratt finna en slutgiltig lösning. I avvaktan på en mera långsiktig lösning av sparbankernaskapitalanskaffning avlämnade kreditmarknadskommitlén en promemoriamed ett förslag som syftar till att lösa sparbankernas omedelbara svårigheternär det gäller atl uppfylla sparbankslagens krav på kapitaltäckning. Som skälför detta förslag angav kommittén bl. a. att sparbankernas begränsademöjligheter att bygga upp kapitalbasen påverkar sparbankernaskonkurrensförmåga. Förutom sparbanker omfattar förslaget också bankaktiebolagoch föreningsbanker. promemoria bör fogas tillprotokollet som bilaga 1. Kommitténs förslag har remissbehandlats. Yttranden överkommitténs förslag har avgetts av hovrätten för ,bankinspektionen, fullmäktige i riksbank, Svenska bankföreningen.Svenska sparbanksföreningen, föreningsbankers förbund. ,Småföretagens riksorganisation, Företagareförbundel och Svenska handelskammarförbundet.PK-banken har hänvisat till det yttrande som avgetts av . Jag avser nu att pågrundval av kommitténs förslag och remissynpunk- Prop. 1986/87; 142 ternala upp frågan om sparbankernas kapitaltäckning. Innan jag går in på förslagetvill jag lämna en kortfattad översikt över kapilalläckningsreg-lerna. Kapitaltäckningsreglernaför bankerna syftar till atl skapa elt skydd för insättarnas medel. Reglernainnebär i huvudsak atl en bank skall uppfylla ett krav pä eget kapital (föraffärsbanker och föreningsbanker) eller egna fonder (för sparbanker) av vissstorlek beräknat med utgångspunkt i bankens placeringar, dvs. tillgångar ochingångna garantiförbindelser. Placeringarna har indelats i fyra grupper medolika krav på täckning av eget kapital beroende på kreditrisk. Kapitalkravetuppgår till en viss procenl (O, 1, 4 resp. ) av summan av placeringarna i deolika grupperna. Delpå detta sätt framräknade kapilalkravet skall sammantaget täckas av del egnakapitalet eller de egna fonderna. I detta sammanhang får det egna kapitaleteller de egna fonderna beräknas på ett särskilt sätt (kapitalbasen). I kapitalbaseninräknas egel kapital eller egna fonder. Ett bankaktiebolags eget kapital delasupp i bundet eget kapital och fritt eget kapital eller ansamlad förlust. Underbundet eget kapital tas upp aktiekapital, reservfond och uppskrivningsfond.Under fritt eget kapital eller ansamlad förlust las upp fria fonder, balanseradvinst eller förlust och nettovinst eller förlust för räkenskapsåret. Enföreningsbanks eget kapital är uppbyggt på samma sätl, dock all i bundet egelkapital skall tas upp insatskapital i ställel för aktiekapital. En sparbanksegna fonder delas upp i fonder och nettovinst eller förlust för räkenskapsåret.Som fonder redovisas grundfond, reservfond, garantifond och uppskrivningsfond. Medegel kapital eller egna fonder likställs dels av bankens obeskattadereserver, de s. k. värderegleringskontona, dels det nominella värdet avupptagna föriagslän. Beloppen i kapitalbasen i form av värderegle-ringskontoneller förlagslån får dock var för sig medräknas med högst ett belopp sommotsvarar det egna kapitalet eller de egna fonderna. Mitt förslag: En bank får, efter medgivande avbankinspektionen, i kapitalbasen räkna in förlagslån upp till en och en halvgånger, mot en gång, det egna kapitalet. Ett sådant medgivandefår ges av bankinspektionen endast om del finns synnerliga skäl för del. förslag: Samma som milt. Remissinstanserna: Samtliga tillstyrker eller godtarhuvudlinjen i förslaget. kan dock inte godta endispensrätt med selektiv tillämpning och anser atl del vore principielltriktigast att låta hela frågan om kapitalbasen i bankverksamheten avvakta denmer genomgripande utredning som kreditmarknadskommitlén skall göra. Om möjlighelatt öka kapitalbasen skall införas anser föreningen alt regeln bör görasgenerellt tillämplig utan särskilt medgivande av bankinspektionen och att detbör bestämmas en begränsad giltighetstid för den provisoriska kapitaltäckningen.Svenska sparbanksföreningen ifrågasätter om det bör krävas synnerliga skäl fördispens. Hovrätten för framhåller vikten av att uttrycketsynnerliga skäl används endasi om del är möjligt att upprätthålla enutomordentlig restriktivitet vid dispensprövningen. Skälen för mitt förslag: All frågan om en breddning avsparbankernas kapitalbas har uppkommit nu beror på de högst begränsademöjligheter en sparbank har alt få externt riskkapital. Sparbankerna har intelika goda möjligheter som andra kategorier av banker att erhållakapitaltillskott. Affärsbanker och föreningsbanker har alltid möjlighet atltillföra externt kapital genom nyemission resp. ökning av medlemsinsatser. Försparbankerna finns inte dessa möjligheter. En expansion och konkurrens på likavillkor med övriga banker och med finansbolag ställer krav på många sparbanker atlöka kapitalbasen. De begränsade möjligheterna för sparbankerna att bygga uppkapitalbasen håller snabbt på atl få negativa konsekvenser för deraskonkurrensförmåga. 1 många sparbanker är kapitalbasen redan i dagotillräcklig. Expansionen av verksamheten har lett till ökade krav på kapitaltillförsel.Det gäller särskilt de större sparbankerna. Kapitalutnyttjandet för de fjortonstörsta sparbankerna, som svarar för av samtliga sparbankers inlåning, lågi pä . Utvecklingen går mot ett allt kraftigare utnyttjandevarför situationen blir alltmer ansträngd. Enligt gällande regler har sparbankerna möjlighet atttillföra externt kapital genom att ge ut garantifondbevis. Syftet med dettaförfarande är att en sparbank i en situation med akut kapitalbrist skall kunnatillföras kapital för atl bredda kapitalbasen. Så snart garantifonden fyllt sinfunktion skall medlen betalas tillbaka till bidragstecknarna. Kapitalbasen kan naturligtvis förstärkas genom bankensegna insatser av mer långsiktig karaktär. Genom att öka utgivningen avförlagslån och avsättningen till värderegleringskonton förstärks kapitalbasen.Om för- lagslånen resp. värderegleringskontona uppgår till sådanabelopp alt en Prop. 1986/87:142 ökning av dessa inle får räknas in ikapitalbasen finns i en sparbank endast elt sätt att förstärka kapitalbasen.Detta sker genom atl tillföra reservfonden beskattade vinstmedel. Dennamöjlighet har dock sina begränsningar. Vinsten måsle uppgå lill elt relativtstort belopp för all utrymme skall finnas atl tillföra reservfonden belopp avnågon belydelse i detta sammanhang. Förfarandet har också andra effekter.Genom atl öka de egna fonderna ges utrymme alt vidga utlåningen men samtidigtminskas ijlrymmet för andra boksluisdispositioner före skatt. Del kan såledesgöras gällande att bankernas möjligheter atl möta förluster urholkas genom attöverskottet tas fram lill beskattning och obeskattade reserver upplöses. Dennaeffekt motverkar kapitalläckningsreglernas syfte all skapa trygghet åt insätlarna. För atl uppfylla kapilalläckningskravet kan banken ävensöka åstadkomma en omstrukturering av sina placeringar t.ex. mot mindrekapital-krävande förbindelser eller lyfta av en del av sin utlåning till andrainstitut eller också helt enkelt avstå från atl expandera. Sparbankerna har i högre grad än övriga bankgrupper kunnalanvända rörelseöverskollen lill atl bygga upp obeskattade reserver.Sparbankernas konsolideringsgrad är därför genomsnittligt sett högre än andrabankgruppers. Detta har från kapitaltäckningssynpunkt inte gynnat sparbankernamed hänsyn till de begränsningar som enligt gällande lag gäller i fråga ommöjlighet atl räkna in dessa reserver i kapitalbasen. Kapitaltäckningssituationen för sparbankerna har blivitså allvarlig att kreditmarknadskommitlén förordat en provisorisk lösning iavvaktan på att frågan närmare utretts. Kommittén har föreslagit attkapitalbasen får breddas genom att en bank efter särskilt tillstånd får räknain förlagslån upp till en och en halv gånger de egna fonderna. Bankinspektionen anser att sparbankernas kapitaltäckningssituationhar blivit så allvarlig att vissa sparbanker kan komma i en situation sominnebär att likvidationsplikt föreligger. En annorlunda bokslutspolitik hadeenligt inspektionen sannolikt bidragit till att situafionen varit mindre akut.Inspektionen förordar dock av konkurrenshänsyn att kreditmarknadskommitténsförslag lill provisorisk lösning av sparbankernas kapitaltäcknings-problemgenomförs. Enligt inspekfionens mening är del dock av slor vikl att tillståndsgivningenär restriktiv varvid möjligheten atl öka reservfonden och bankens möjlighetertill översyn av placeringsstruktur och kreditstock bör beaktas. Enligt min mening är det angeläget att finna en långsiktiglösning på sparbankernas kapitalläckningsproblem. ochandra förslag till hur en sparbank skall kunna ta emot externa tillskott avriskkapital, som skall kunna knytas direkt till egna fonder, bör utredas närmare.Kapitalsituationen i sparbankerna är emellertid så hårt ansträngd att någotutredningsförslag inte kan avvaktas. Jag delar därför kommitténs ochbankinspektionens uppfattning att åtgärder nu måste vidtas för att förbättrasparbankernas kapitaltäckningssituation. Om ingenting görs kommer det att verkahämmande på verksamheten som sådan och på konkurrensen mellan olika banker ochbankgrupper. Lösningen är enligt kommittén att en sparbank i vissa fallskall få räkna 6 inytteriigare föriagslän i kapitalbasen. Även om föriagslän inle är så fasl Prop.1986/87:142 knutna lill som dess egna fonder kan del inte görasgällande atl en vidgning av rätten att räkna in förlagslån i kapitalbasenskulle medföra några påtagliga risker i en krissituation, vad gäller skyddet avinsättarnas medel. Med tanke på att den som tillskjuter förlagskapital har rättlill betalning först efter låntagarens övriga borgenärer synes dessa lån ipraktiken utgöra elt gott skydd för insättarnas medel. Idet akuta läge som har uppstått instämmer jag i kommitténs förslag till lösningav de problem som sparbankerna har med extern kapitalförsörjning. Jag anseralltså atl föriagslän bör få räknas in i kapitalbasen upp till en och en halvgånger det egna kapitalet. Alternativa möjligheter till breddning avkapitalbasen bör dock först ha prövats. Jag återkommer strax till denna fråga. Ävenom bankaktiebolag och föreningsbanker har andra möjligheter att erhålla riskkapitalbör de inle vara utestängda från möjligheten atl på säll som nämnts breddasin kapitalbas. Denna möjlighet bör dock prövas mol de alternativa kapitalanskaffningssättsom dessa bankkalegorier förfogar över. Medtanke pä att kommittén anser sig behöva ytterligare tid för att finna enlångsiktig lösning på frågan om riskkapilallillskolt och beslämmelserna såledesi den meningen är av provisorisk karaktär bör de enligt min mening inte göras generellltillämpliga. Möjligheten att utnyttja förlagslån i större utsträckning än förnärvarande bör således få utnyttjas endast efter bankinspektionens medgivande.Tillstånd bör ges endast om det finns synnerliga skäl. Ett sådanl krav kan medhänsyn lill lagstiftningens provisoriska karaktär inte anses för strängt. Delinnebär alt banken bör ha prövat övriga möjligheter till kapitalanskaffning ochi rimlig grad utnyttjat dessa och andra möjligheter för att uppfyllahuvudregelns krav på kapilaltäckning. Om inte en tillfredsslällande balans föreliggermellan beskattade och obeskattade reserver bör krav ställas på att en siörredel av rörelseöverskottet tas fram till beskattning eller atl obeskattadereserver upplöses för atl på så sätl öka reservfonden. Förutom dessa åtgärderkan banken söka åstadkomma en omstrukturering av sina placeringar t. ex. motmindre kapital-krävande förbindelser. I dessa avseenden skall emellertid enbank inte behöva vidta extraordinära åtgärder i förhållande till ges rätt till atl i kapitalbasen räkna in ytterligareförlagslån. Kravetpä att det skall föreligga synnerliga skäl innebär, som också kreditmarknadskommitlénframhållit, att bankinspektionen skall vara restriktiv vid sin tillståndsgivning.Vidare bör ett tillstånd inte automatiskt innebära att förlagslån får räknas ini kapitalbasen upp till en och en halv gånger det egna kapitalel. Reslriktivitelenvid tillståndsprövningen bör komma till uttryck även på det sättet attinspektionen tillåter atl en bank endasi delvis får utnyttja möjligheten till ytteriigareförlagsupplåning. Inspektionen har givelvis också möjlighel att i samband med tillslåndknyta villkor av tidsmässig karaktär, t.ex. fram lill bankens stämma, då beslutom vinstdisposition skall fattas. Mittförslag föranleder ändring i 2 kap. 9 § bankrörelselagen i den lydelse som regeringen föreslagil i propositionen 1986/87:12 om ny banklagstift- 7 Bestämmelsen bör fåsin plats som ett sista stycke i den föreslagna Prop. 1986/87:142 paragrafen.Den bör träda i kraft med bankrörelselagen, dvs. den Ijuli 1987. Lagförslagetär enligt min mening av den beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna belydelse.Jag anser därför all lagrådels yttrande inte bör inhämtas. Medhänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag atl regeringen föreslår riksdagenatl anta inom upprättat förslag lill lag om ändring ibankrörelselagen (1987:000). Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå atl anta del förslag som föredraganden lagtfram. KREDIlMAEKNADSiOlMITrEN Bilada 1 Prop. 1986/87: 142 FÖRSLAG TILL PROVISOKtSK LÖSNING AV SPARBANKERNAS KAPITALTSCKNINGSPROBLEM FHTESCSaSK LfiGNnC AV SHMSAIKBaiASKAPrraUäCKHDKSlMJUfll har i en skrivelse till finansdepart:e-mentet hemställt om en sådan ändring av sparbankslagen attsparbank kan tillföras riskkapital utifrån även då det ej erfordras "för att upprätthålla sparbémks verksamhet". Bakgrtmdentill denna framställan är i korthet följande. Sparbanksföreniren konstaterar att det är omöjligt för sparbankerna att upprätthålla nuvarande tillväxt och marknads-cunbitioner såvida inte sparbankerna i likhet medandra bankinstitut får möjlighet att erhålla kapitaltillskott utifrån. En fortsatt expansion ochkonkurrens på lika villkor med övriga banker och med finansbolag ställer krav på många sparbanker att öka kapitalbasen. Genom de begränsade möjligheterna att öka kapitalbasen med egna vinstmedel- inte minst efter avsättningtill vinstdelningsskatt - krävs det således externa tillskott av egetkapital för att sparbank på ett godtagbart sätt skall kunna fullgöra sin samhälls-nyttiga funktion. uppfattning beror intesparbankernas situation på egenbristande aktivitet och lönsamhetut:an sparbanksresultaten är väl i nivå med affärsbankernas. Vidare är det enligt föreningens mening en ekonomiskrealitet i all öppen marknadsekonomi att effektivaoch frangångsrika företag, i synnerhet under expansion,måste konplettera sin egen kapitalgenereringmed kapital utifrån. Önskar man bibehålla sparbankerna som oberoende företagsform måste följaktligen möjligheter till kapitaltillförsel utifrån skapas. Sparbankerna har möjlighetatt ge ut garantifondbevis. Prop.1986/87:142 Syftet härmed är att ensparbank vid tillfällig kapitalbrist skall kunna tillföras medegna fonder likställt kapital. De tillförda nedlen skall dock varaav tillfällig karaktär, vilket innebär att insatsen skall återbetalasdå den akuta bristen avhjälpts och utvecklingen vänt i önskadriktning. I sparbanksföreningens framställning tillfinansdepartementet har föreslagits en ny möjlighet till garantikapitaltillförsel försparbankerna. Detta förslag ger sparbankerna rätt att taupp garantikapital av mera permanent karaktär och med syftet att främja en önskad ochpositiv utveckling hos sparbankerna. Garantikapitalet skall därvid få likställas inedegna fonder i kapitaltäckningshänseende på sanitia sätt som aktiekapital. Denna kapitaltillförselutifrån skall ske med beaktande av sparbankernas egna krav på att också i fortsättningenverka som en från ägare och vinstdelningskrav oberoende företagsform. Efterremissbehandling beslutade regeringen , att sparbanksföreningensframställning jämte remissvaren skall överlämnas tillkreditmarknadskommittén för behandling. Spartianksföreningensförslag är således föremål för behandling inom kreditmarknadskommittén. Förslagetberör ett antal centrala frågor för bankväsendet. Detta framhålls också i fleraremissyttranden. Kommittén har därför inte funnit det möjligt eller länpligtatt i detta skede av utredningsarbetet lägga fram ett förslag som löser frågan om riskkapitaltillskott försparbankerna på ett låisiktigt och bestående sätt. Vidbehandlingen av frågan har kommittén dock blivit övertygadom det angelägna i att sparbankerna ges en inöjlighetatt erhålla externt riskkapital, som i kapitaltäckningshänseendeskall utgöra äkta eget kapital. Kommittén ansersig onellertid behöva ytterligare tid för att finna en lösningpå frågan vilket kräver en konplette- Prop. 1986/87;142 rir»g av nu föreliggande underlag i väsentliga delar. De begränsade nöjlighetema försparbankerna att bygga upp kapitaltäckningsbasenhåller emellertid.snabbt på att fåkonsekvenser för speirbankernas konkurrensförmåga genom attde börjar slå i taket dådet gäller kapitalutnyttjandet. Konsekvensernauppkoniner dels genom en påtaglig omstrukturering avsparbankernas låneportfölj till mer kapitalkrävande placeringar och dels gencMti att volymökningen i varje fall inom en del sparbainker varitbetydligt större än de egna fonderna kunnat ökavia generering av vinstmedel. I förevarandeläge har komnittén därför éinsett sig böra lägga fram ettförslag av provisorisk karaktiär som skall kunna lösa sparbankernas problem till dess en bestående form förextern kapitalanskaffning skapats. Genom banklagstiftningens knj i:al.Lä. jkiinitjdtänroelseråläggs bankerna ett krav på eget kapital(för sparbanker egna fonder) av vissstorlek beräknat med utgångspunkt i bankens placeringar, dvs. dess tillgångar och ingångnagarantiförpliktelser. De olika placeringarnahar indelats i olika riskklasser med olika krav på täckning av eget kapital. Det sanmanräknade kapitalkravet inåste täckas av det egna kapitalet (deegna fonderna), som i detta sammanhang fårberäknas på ett särskiltsätt (kapitalbasen). I kapitalbaseninräknas grundfond, reservfond ochgarantifond (egna fonder). Därtillfår inräknas av värderegleringskontotför utlåning och valutor samt av skillnaden mellan högsta tillåtnanettobokvärde och faktiskt nettobokvärde på obligationsportföljen. Ocksåupptagna förlagslån får inräknas i kapitalbasen. Beloppen i kapitalbasen i formav förlagslån och summa värderegleringskontonför obligationer, utlåning och valutor får dock var för sig maximalt uppgå till summan av de egna fondema. Kapitalbasen kan således ej bli.störreän 3 gånger de egna fondema. Kapitalutnyttjandet i sparbankerna har Prop. 1986/87:142 ökat från66 till lOO procent av kapitalbasen exklusive förlagslån. Tar man hänsyn till förlagslånen är ökningen någotmindre, från , uteslutande på grund av en trycket kraftig ökning av förlagslånen ur»derdessa år. De ökade från0,av balansomslutningen iiEllan 1982 och 1985. Kapital situationen äremellertid mest ansträngd hos de större sparbankerna. De tio största sparbankerna hade ett kapitalutnyttjandeexklusive förlagslån på 1985att jämföra med ett snitt för samtligasparbanker på . En av de tio största, i tabellen nedan kallad Spb X, låg på . Flera sparbanker har nuett mycket begränsat utrynme för ytterligare ökningav förlagslånen. Spaibankernal 83 5 66 i Utvecklingen vad gällerkapitalutnyttjandet går emellertid mycket snabbt. Följande procentsatser per visardetta. De fjorton största sparbankerna svarar för av samtliga sparbankers inlåning. 1 Sparbankerna = Statistikgruppen sparbanker, dvs. defemtio största som svarar för av samtliga sparbankers inlåning. Sparbanks egna åtgärderatt uppfylla kapitaltäckningskravet Prop.