prop · GA03112 · 1986-12-31 00:00:00 — Vidberäkningen av antalet veckoslutsförhandlingar här bortses från de tre storstadsdislrikten kan man inte ta ett genomsnitt av ett . Uppenbarligen kommer flerasådana förhandlingar att förekomma i vissa av de distrikt, som ingår iStockholms län, och i de distrikt, som omfattar större städer. Verklighetenföljer inte heller ett statistiskt medeltal. På tider, som inte kan fömtses,kommer antalet veckoslulsförhandling-ar att vara stort, under andra perioderalt vara sällsynta. Enligt förslaget måste ju dessutom förhandling hällas, näråklagaren vill frige häktad. Iavsnitt 11.1 (4.1 i remissammanställningen) har jag påpekat alt den i 14.5 angivna tiden för domstolarnas beredskap är otillräcklig. Även om ett anhållande skett på fredags- eller är sannolikheten för att utredningen kommit så långt, att åklagaren kan fatta beslut om häklningsanmälan, icke stor, om reglerna om natlvila m.m. skall 309 Praktikentalar för alt om någon lidsbegränsning av domslo- Prop. lamas beredskap skall ske,denna förlägges till eftermiddagen, förslagsvis Regionåklagarmyndigheteni : När det slutligen gäller konsekvenserna av de kortare lidsfristernaför åklagarväsendets del är det uppenbart att större krav på aktivitet kommeratt ställas på åklagarna både under beredskapstjänstgöring och på vanligkontorstid. När del gäller landsortsförhållanden och vidsträcktaberedskapsområden som t. ex. inom härvarande åklagarregion, där länoch utgör var sitt sådant område, måste man vidare utgå frännödvändigheten av att bered-skapstjänslgöringen kompletteras med någon form avbakjour vid förhand-lingsinslälldser för den åklagare som har beredskapstjänslgöringvid tingsrätter långt borta frän vederbörandes tjänstgöringsort. Hur dessa ochandra konsekvenser skall mätas ur kostnadssynpunkt och om utredningsmannensräkneexempel är hållbara är det svårt att bilda sig en någorlunda säkeruppfattning om. Vad man däremot med säkerhet vet är att åklagar-personalensarbetsbörda pä de flesta orter är alltför tung saml alt denkommer alt bli ännu tyngre genom den ökning av tidspressade förtursärenden somblir en ofrånkomlig följd av den nya ordningen. Av allt att döma kommer dessaförhållanden all påkalla betydande och kostnadskrävande förslärkningsinsalserfrån statsmakternas sida. Regionåklagarmyndigheteni : Sammanfattningsvis anser jag att de krav förslagen kan komma attställa på åklagarväsendet bör kunna bemästras framför allt om synnerliga skälför anstånd med häklningsanmälan i vissa fall till senast tredje dagen efter frihetsberövandetockså under vanliga veckoslut får inrymma nödvändigt rådmm för kommunikationmellan berörda åklagare så att handläggningen av häktningsfrågorna på ettrimligt och praktiskt sätt kan fördelas mellan beredskapsåklagaren och berörtdistrikts ordinarie åklagare. Iannat fall torde en genomgripande ändring av vårt joursystem icke kunnaundvikas med avsevärt ökad belastning för de beredskapsskyldiga åklagarna iregionen som följd. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Vad gäller de ekonomiska beräkningama framhållerutredningen att dessa skall läsas som räkneexempel och inte som en fakUskkalkyl över förslagens konsekvenser. Utredningen har synbarligen insett attförslagens ekonomiska konsekvenser inte bara är svåra att överskåda, utan ocksåalt mycket tyder på att förslagen kan bli utomordentligt kostsamma om degenomförs. Redanvad gäller den av utredningen beräknade minskningen av antalet frihetsberövanden finns det anledning all tvivla. Den starkt ökande brotts ligheten och ökningen av antalet grova brott ger knappast skäl för anlagan de om ett minskal antal frihetsberövanden. Därmed faller enligt min me ning också följdberäkningarna över besparingar till följd av minskad be läggning vid anstalter och häkten. De nya reglerna torde emellertid under alla förhållanden leda en väsenUig ökning av antalet häktningsförhand lingar, inte minst i storstadsdislrikten. Kostnaderna för ökade polisinsatser saml för åklagare och domstolspersonal torde härvid bli avsevärda. Jag är vidare av den uppfattningen att den på stalisUk grundade uppfattningen om 310 helgförhandlingar är alltför opUmisUsk. Såväl kostnaderna Prop.1986/87:112 avseende övertid för polis och viss domstolspersonal som deslutliga kostnaderna för kompensation vad gäller åklagare och domare torde medde nya reglerna bli stora. För storstadsdistrikten framstår det.som uppenbartatt fler åklagare måste tas i anspråk under varje beredskapsperiod och att beredskapsljänslenfår karaktär av jourtjänsl. Det ligger i öppen dag all kompensation, oavsett ivilken form denna skall lämnas, kommer alt krävas i betydligt störreutsträckning än f.n. I detta sammanhang vill jag anmärka att utredningensförslag (sid 179) att begränsa domstolens beredskap tvä timmar knappastkan vara förenligt med de korta lidsfrister och del krav på snabb handläggningsom de föreslagna reglerna innebär. Del finns därför anledning att domstolenfår acceptera en beredskap som omfattar störte delen av dygnet. Vadgäller utredningens syn på förslagens konsekvenser i övrigt kan konstateras altden beräknade kostnaden för övervakare vid rannsakningsövervakning ter sig orealistisktlåg. Slutligen framstår de uppskattade kostnaderna för en advokaljour somalltför låga. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: De föreslagna ändringarna kommer alt innebärabetydande förändringar av åklagararbetel. Framför allt kommer de att innebäraändringar av beredskapsljänslgöring-en under veckoslut och , eftersomberedskapsåklagaren då skall göra anmälningar till rätlen om häktningar och ien inte obetydlig omfattning inställa sig vid domstolar förhäktningsförhandlingar. Åklagarmyndigheteni Handens åklagardistrikt: Inledningsvis har jag antytt att utredningen ickegår att genomföra utan omfattande ändringar av nuvarande tjänstgörings- ochpersonalförhållanden. För att klara förslaget måste en kraftig omprioritering avresurserna ske och utan någon anvisning om detta är det svårt att komma mednågon positiv kritik. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: 1 åklagardistrikt med niodistriktsåklagare och fyra åklagare som förstärkningspersonal kommerarbetsbördan att öka betydligt. 800-900 personer anhölls och av dessabegärs häktade. Underhelger måste därför tvä åklagare vara i tjänst som jouräklagare; en för attfatta anhållningsbeslut och en för att tjänstgöra som åklagare i tingsrätten isamband med häktningsförhandlingar. Jagutgår från att detta kommer alt medföra att ytterligare åklagartjäns-tertillföres myndigheten, alt åklagarnas löner kommer alt höjas, och attkompensationen för jourtjänslgöring i form av lediga dagar ses över för iåklagarna positiv riktning. Ettsärskilt mm skall finnas disponibelt vid varje polismyndighet för jouräklagaren. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: är åklagar na indelade i beredskapsområden omfattande flera åklagardistrikt. Om åklagarna tvingas delta i förundersökningen på ett mer aktivt sätt och ställa upp vid häktningsförhandlingar under jourtid kommer nuvarande jourom råden troligen inte att kunna behållas i framliden. Del stöter på en mängd praktiska problem om åklagaren skall röra sig över större geografiska områden. som åklagaren är på resande fot eller upptagen 311 med häktningsförhandlingär han inte tillgänglig för nya beslut rörande Prop. 1986/87:112 misstänktai andra mål. kommer detta sannolikt leda att varje distriktutgör ett jourområde. Ett system med regionala häktningsdomstolar framstår motbakgmnd av vad som ovan anförts som mindre lämpligt. Angåendeförsvararfrågan bör anmärkas alt det kommer all krävas ett mycket stort antaladvokater i ett joursystem då medmisstänkla i samma mål i de allra flesta fallmåste fä varsin försvarare förordnad. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Vissa icke oväsentliga praktiska problem ärenligt vårt bedömande förenade med genomförandet, t.ex. hur åklagamasjourtjänstgöring därefter skall fullgöras. Dessa problem saknas dock anledningatt här närmare beröra. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: I fråga om de frister som diskuteras kan ocksåanmärkas att det inom vår region torde bli nödvändigt att återgå till ettsystem med mer begränsade jourområden. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Beträffande det praktiska genomförandet av förslagetbör sägas att bakjour för tjänstefri åklagare på ort, där misstänkt gripitsoch där häktningsförhandling sker enligt de ändrade fommreglema inte rimligenkan genomföras. Den mest realistiska lösningen torde vara attberedskapsåklagaren alllid uppträder vid häktning under helgledighet, oberoendevar förhandUngen äger mm inom beredskapsområdel. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Avslutningsvis önskar jag framhålla, att de föreslagnaändringama kommer alt medföra konsekvenser utöver de ekonomiska. Jag tror inteatt rättssäkerheten kommer alt förbättras och det finns stor risk för attantalet uppklarade brott kraftigt sjunker om inte polis och åklagare gesutomordentliga resursökningar. Dessutom kommer de berörda yrkena polis,åklagare, domare och advokater alt bli mindre attraktiva både urrekryteringssynpunkt och för de nu yrkesverksamma, om ej kompensation för natt-och helgarbete kan lämnas på ett godtagbart sätt. Vad särskilt gäller åklagarnakan ändringarna även komma att innebära alt radikala förändringar måste ske vadgäller utformningen av åklagardislriktens och beredskapsområdenas storlek. Desenare bör döpas om till jourområden, då ett joursystem måste inrättas istället för nuvarande beredskap. Ett stort antal biltelefoner måste anskaffas,då arbetssättet måste ändras från ett telefonsvarande hemma ett ytterst akUvtdeltagande i fömndersökningama vilket ju är positivt - och de personsökare,som används, blir helt otillräckliga. Ändringar kan även tänkas varabehövliga vad gäller arbetsordningar, då det i vissa distrikt kan varanödvändigt att jouråklagare handlägger huvudparten av mål med anhållna framtill häktningen, varefter loltning sker. Slutligenvill jag framhålla att man på ansvarigt håll måste tänka om och sluta spara påområden som gäller rättssäkerhet och brottsbekämpning. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Utredningen har fömt- sett krav på ökad akUvitet hos åklagama under beredskapstjänstgöringen, som kan leda att denna tjänstgöring får förläggas i direkt anslutning kriminalpolisens lokaler åtminstone i vad gäller de tre storstadsdislrikten. När det gäller landsortsdistriklen torde antalet störningar för åklagare i 312 beredskap komma aU ökaavsevärt, vilket innebär ökade påfrestningar Prop. 1986/87:112 även för övrigamedlemmar av åklagarens familj, om beredskapstjänsten skall fullgöras ibostaden. Det synes därför lämpligast att beredskapstjänstgöringen åtminstoneunder tiden föriägges i anslutning till kriminalpolisenslokaler även i landsortsdistrikten. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Samtliga åklagare ingående i joursystemet bör fåanvända egen bil vid tjänsteresor i samband med jourtjänstens fullgörande.Vidare bör en expenskassa finnas tillgänglig för kostnaders bestridande itjänsten för jouräklagare. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Utredaren har försökt göra en beräkning avkostnaderna för en reform enligt utredningsförslaget. Han har kommit fram tillatt saldol skulle bli plus minus noll. Enligt min bedömning är han alldeles föroptimistisk på denna punkt. Ska vi inte ge mer eller mindre avkall påeffektiviteten i brottsbekämpningen måste en ändring enligt förslaget krävaavsevärda resursförstärkningar hos berörda samhällsorgan. Delta måste kostapengar till betydande belopp. Vadskulle man då vinna totalt sett om utredningsförslaget genomföres? Som jag serdet skulle den enda "vinslen" vara aU man tillgodoser Europakonventionenskrav all en frihetsberövad person får möta en domare kanske än ivissa fall . Alla övriga effekter måste bokföras på minussidan. Polis,åklagare, försvarare och domare får med de avkortade lidsfristerna olillförliUigarematerial all arbeta med. Domstolarna måste besluta om häktning på bristfälligtunderlag. Antingen häktas då inte den misstänkte till men förbrottsbekämpningen och samhällsskyddet. Eller också blir han häktad påbristfälligt underiag men för honom själv. Och ändå kostar allt detta storapengar. Varför inte behålla ett väl inarbetat och fungerande syslem, måhändamed smärre justeringar inom ramen för gällande bestämmelser. Detta var välockså den urspmngliga avsikten då utredningsdirektiven gavs. Men målen motSverige i ställde begreppen pä huvudet. Internationellakonventioner kan nog vara bra i många fall. Och det slår ju varie enskilt landfritt att ansluta sig eller ej. På samma sätt måste det väl slå ett land frittatt säga upp sin anslutning. Har man på allvar övervägt den möjligheten i dettafall? Hovrättenöver och : Då del gäller jourtjänstgöring i domstolarna talarutredningsmannen endast om behovet av dömande personal och expeditionsvakt.Det torde emellertid vara nödvändigt att ha Ullgång även kanslipersonal förexpediering av beslut och annan service som kan behövas i sammanhanget.Skyldigheten aU avgöra häktningsfrågor under icke ordinarie arbetstid kommer naturiigtvisaft medföra praktiska och organisatoriska svårigheter. Man måste också varainförstådd med att reformen kommer att medföra ekonomiska konsekvenser ochsamtidigt la i anspråk en icke ringa del av de krympande resurser som slår Ullförfogande. Stockholmstingsrätt: De föreslagna reglerna kommer med all sannolik het alt innebära merarbete för domstolarna. Redan möjligheten aft häkta pä skälig misstanke, dvs. utredningshäktning, som i och för sig är en nödvändig följd av de korta fristema, medför ett ökat antal häktningsan- 313 målningaroch även fler häktningsförhandlingar. Också omprövningen av Prop. 1986/87:112 häklningsfråganenligt 24 kap. 18 § förslaget till ändrad lydelse av RB ger en ökning. Härtillkommer att föreskriften om ny förhandling i häklningsfrågan med högst tvåveckors mellanmm sådan den kommit uttryck i 24 kap. 16 § verkar i sammariktning. Att närmare ange hur stor ökningen av antalet häktningsförhandlingarkommer alt bli är omöjlig men man får räkna med att anmälningar om häktning påskälig misstanke mänga gånger kommer att göras i fall, där enligt nuvaranderegler anhållande skett men någon häklningsframslällning aldrig kommer tillstånd därför att skäl för häktning fallit bort . Yttersttorde det ökade antalet häktningsförhandlingar få negativa konsekvenser när detgäller tid för handläggning och avgörande av fria mål. I sammanhanget kannämnas, att enligt statistik som tingsrätten erhållit från riksåklagarengjordes 1984 i 4 077 anhållanden och ingavs till tingsrätt1 246 häklningsframställningar. Under de tre första kvartalen 1985 ingavs tilltingsrätten I 064 framställningar om häktning och prognosen pekarmot drygt 1 400. Dekorta fristema och inte minst institutet utredningshäktning kommer också attmånga gånger ställa störte krav på protokollföringen vid häktningsförhandlingen.Utredningen vid förhandlingen torde inte sällan bli knapp och okontrollerad ochhäktningspromemorioma mer summariska än . Med ytterst kortfattadepromemorior reduceras möjligheten all i protokollet hänvisa till promemorianoch protokollföraren tvingas att skriva utförligare. Denviktigaste följden av utredningsmannens förslag för domstolarnas del är docknödvändigheten att kunna hålla förhandhngar under veckoslut och helger.Förslaget fömtsätter någon form av joursyslem. Även om antalet anhållanden iStockholm och därmed också antalet häktningsanmälningar kanske kan motiveraett joursystem för enbart tingsrättens vidkommande torde del ligga närmast tillhands att tänka sig en "domarjour" för hela . Vidden närmare utformningen av domarjouren bör den ordning som förekommer iDanmark kunna tjäna som förebild. Ett praktiskt spörsmål blir hur lokal- och bevakningsfrågomalämpligen bör lösas. Enligt tingsrättens mening synes det mest ändamålsenligtall de förhandlingar, som blir nödvändiga, hålls på häktet dvs. förStockholmsregionens del på . Här finns uppvärmda lokaler, vaktpersonalosv. Att hålla förhandlingarna i tingsrättens lokaler kan av praktiska skälinte komma i fråga. Ytterligareen konsekvens av förslaget med kortare frister är alt offentlig försvarare kan behöva engageras på ett tidigare stadium än och alt man måste se till att försvarare också finns att tillgå i samband med veckoslut och . En annan följd som den föreslagna ordningen kan medföra är att den misstänkte då inte får den försvarare som han i första hand önskar. Utredningsmannen förordar någon form av joursystem hos försvararkåren och advokaten har i en bilaga till betänkandet närmare utvecklat hur ett syslem med advokaljour kan utformas. Enligt Ungsrättens mening för Nobels tankar väl långt; bl.a. medför de alt en jouradvokat kan behöva ersättas med en annan jouradvokat (betänkandet 314 Tingsrätten tror för sin del att frågan kan lösas pä ett smidigare Prop.1986/87:112 sätt. I likhet med utredningsmannen anser tingsrätten all ettjoursystem kan tillskapas inom ramen för gällande regler om offentligförsvarare, lät vara med utökade möjligheter försvararbyte. En uppgift för"jourdomaren" blir då, vid sidan av alt hållahäktningsförhandlingar, all förordna offentlig försvarare för den misstänkte. IStockholmsområdet torde det inte föreligga några svårigheter att få advokater,som är intresserade av alt ställa upp också under icke kontorstid. Tingsrättenvågar också pä goda grunder utgå från, att den som förordnals offentligförsvarare eller till häktningsförhandlingen som regelockså kommer att kvarstå som försvarare under målets fortsatta handläggning.Slutligen bör framhållas att åklagare med de korta lidsfristerna får ettsärskilt ansvar att noga beakta eventuella säkerhetsfrågor i samband medhäktningsförhandlingen. SödraRoslags tingsrätt: Häktningsbestyren utgör inte någon mera be tungande del av vårt arbete. kom del in 100 häklningsframställ ningar till tingsrätten, vilket motsvarar ca 80 häktningsförhandlingar. An talet häktningar uppgår till ca 50. Dessa fördelas jämt på nio rotlar, varför varje rotel har ungefär en häktning . Om man utgår från utredningsmannens beräkningar på sid 261 f i betänkandet, uppskattar vi alt högst 30 häktningsförhandlingar kommer alt beröra veckoslut och . Då har vi inte tagit hänsyn till den minskning i antalet « häktningarsom kan väntas enligt förslaget, om recidivgmnden ändras. Vi förutser inteheller all den vidgade behörigheten enligt 19 kap. 12 § RB i förslaget kommeratt fä någon större betydelse för vår del. Med utgångspunkt i dessa siffroranser vi att den beredskap som blir en följd av förslaget i första hand börkunna upprätthållas inom tingsrätten. Vi utgår då från att kontakterna mellantingsrätten och jourhavande åklagare skall kunna skötas per telefon av domare,notarier eller kontorspersonal saml alt det fätal häktningsförhandlingar sommåste hällas utom ordinarie arbetstid normalt kan förläggas till polisslaUonen.Därigenom slipper man också kostnader och besvär med transporter och bevakningav den misstänkte på obekväm arbetstid, och Ungshusel skall inte behöva hållasöppet särskilt för en enstaka häktningsförhandling. Vi fömtsätter vidare all ensådan förenklad hantering låter sig förena med kravet på offenUighel viddomstolarna. Omfattningenav beredskapen från domarpersonalens sida kommer alt bli beroende av vilka domarinsatser som kommer att krävas utom normal kontorstid vid sidan av den tid som åtgår för själva häktningsförhandling en. Förslaget är otydligt på denna punkt. Sålunda skall enligt 24 kap. 17 § 2 stycket i lagförslaget ett häktningsbeslut upphävas, när del inte längre finns skäl för beslutet. Vid s.k.utredningsanhållande gäller att anhållningsbeslutet kontinuerligt prövas av åklagaren. Denna prövning kommer att flyttas över pä rätten, om förslaget om s. k. ulredningshäklning enligt 24 kap. 1 § 3 stycket genomförs. Om häklningsskälet bortfaller under icke-ordinarie arbetstid, krävs uppenbarligen att en behörig domare finns tillgänglig för alt upphäva häktningsbeslutet (se sid 191 ö i belänkan det). En begäran om upphävande av ett häktningsbeslut kan också komma 315 frånden misstänkte, om nya förhållanden inträffat, och en sådan prövning Prop.1986/87:112 skall ske . I förslaget berörs inte frågan i vilkenutsträckning beredskap måste finnas för beslut om upphävande av häktning. Föratt den misstänkte inte skall vara frihetsberövad ännödvändigt måste man kanske kräva att domare finns tillgänglig inte bara underveckoslut och utan även efter den vanliga arbetstidens slut pävardagar. Ett förtydligande på denna punkt är alltså nödvändig för att manskall kunna bedöma vilken domarberedskap som krävs. En länkbar lösning är altjourhavande åklagare får befogenhet all besluta att frihetsberövandet ej längreskall beslå och den misstänkte frisläppas eller överföras kriminalvården,om han är frihetsberövad på annan gmnd, även om det finns ett häktningsbeslut.Om klarhet kan vinnas på den punkten fömlser vi alt den nödvändiga beredskapeni första hand kan upprätthållas inom tingsrätten. Vi är medvetna om altförhållandena kan vara annorlunda vid andra tingsrätter som är tyngre belastademed häktningar, och vi är inte främmande för all några tingsrätter kan behövasamarbeta med beredskapen. Storleken av domstolarnas beredskapsområden börockså anpassas åklagarnas beredskapsområden. De mindre tingsrätterna måstekanske inordnas i större beredskapsområden, exempelvis länsvis. Vi har dockinget underlag för att bedöma hur delta skall ordnas i prakUken. En tumregelkan dock vara att 10 domare får bevaka ett område med ett beräknat antal av100-150 häktningsframställningar . En stor del av beredskapen (mottagandeav häktningsanmälan, kontakt med åklagare och försvarare, förberedelse för och efierarbeleefter häktningsförhandling) bör kunna ombesöijas av notarier ellerkontorspersonal. Vi vill framhålla att protokolleringen vidhäktningsförhandlingen måste bli mer omfattande är f n., eftersom utskrivna häklningspromemorioroch förhörsprotokoll normalt inte kommer alt finnas Ullgängliga vidhäktningsförhandlingen. Ennödvändig fömtsättning för att en smidig domstolsberedskap skall kunna upprätthållas är att ett system med jouradvokater kommer att infö ras. Därvidlag kan de riktlinjer som anvisat i bilaga 3 till betänkandet vara vägledande. En väl fungerande advokatjour kommer att tillgodose önskemålet om att försvararen kommer in på ett tidigare skede av utredningen. Detta kan vara ägnat all påskynda fömndersökningen och förbättra dess kvalitet, vilket kan antas minska behovet av häktningar och förkorta Uderna för frihetsberövande överlag. Avkall får inte ges på nu gällande kompetenskrav på försvarare, dvs. att även jourförsvararen nor malt skall vara advokat. Vi fömlser att försvararbyte kommer att bli vanligare med jouradvokaler, eftersom den önskade försvararen inte alltid kan väntas ställa upp på kort varsel. Även om ett försvararbyte är förenat med merkostnader, bör det tillåtas, när hindret för den önskade försvara ren har upphört. Vi utgår från att bestämmelserna i 21 kap. 6 § RB inte hindrar försvararbyten i sådant fall. Ett motivuttalande bör räcka för att klargöra alt jourförsvararen skall kunna bytas ut mot annan försvarare, om den misstänkte begär det. Utredningsmannen har uppskattat kostnadema för advokaljouren till . Vi anser att denna kostnad ligger i under kant. Kostnadema för jouradvokalerna kommer att bli väsentligt högre. Behovet av tolkservice under jourtid måste också uppmärksammas. Vihar utgått frän att erforderlig domstolsberedskap skall kunna upprätt- Prop.1986/87:112 hållas pä ett enklare sätt än vad utredningsmannen föreslagit, omhinder inte möter av hänsyn till offenUighelsprincipen. Kostnaderna kommer bl.a. att bero på hur personal med icke reglerad arbetstid skall kompenseras.Någon beredskap frän tingshuset skall inte behöva vara nödvändig enligt vårmening och häktningsförhandlingar kan i stor utsträckning hållas hos polisen.Detta kommer alt medföra vissa kostnadsbesparingar för transporter ochbevakning.