prop · GA0395 · 1986-12-31 00:00:00 — Vissa teleanordningar............................................. 223 H Befolkningsskydd ochräddningstjänst ............ 225 Prop. Befolkningsskyddoch räddningstjänst............. 226 Anläggningar förfredsorganisationen ........... 233 Ersättning för verksamhet vidräddningstjänst m. m 238 Beredskap för olje- ochkemikaliebekämpning till sjöss ... 239 I Psykologiskt försvar .................................. 241 I. Styrelsenför psykologiskt försvar ............. 241 J Övrig varuförsörjning................................... 243 Driftav beredskapslager.............................. 243 Beredskapslagring ochindustriella ätgärder ..... 244 Täckande av föriuster tillföljd av statliga beredskapsgarantier m.m 245 K Övriga ändamål ......................................... 247 Flyltekniska försöksanstalten ..................... 249 Beredskapsstyrka för FN-tjänst .................. 253 FN-styrkors verksamhetutomlands................ 254 Övervakningskontingenten iKorea .............. 257 Anläggningar m. m. för vissamilitära ändamål... 258 Vapenfria tjänstepliktiga.............................. 261 Bilagal.l Förslag till lag om ändring i familjebidragslagen (1978:520) 263 Bilaga 1.2 Remissvaren om 1984 års försvarskommittés rapport (SOU1985: 23) Svensk säkerhetspolitik inför 90-talet 264 Justitie- Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde departementet Anmälan till proposition om totalförsvarets fortsattautveckling Målsättningen för totalförsvaret, de säkerhetspolitiskaövervägandena och den försvarspolitiska inriktningen, som har redovisats avchefen för försvarsdepartementet i bilaga 1 till denna proposition, skallbeaktas av samtliga i totalförsvaret ingående myndigheter. 1986/87:100(bil. 4) har regeringen föreslagit att, i avvaktan på särskildproposition i ämnet, för /88 beräkna för Polisverksamhetenrörande brott mot rikets säkerhet m.m. etl förslagsanslag av . Jaganhåller att nu få ta upp denna fräga. Polisverksamheten rörande brott mot rikets säkerhet m.m. 1986/87 Anslag 163199000 1987/88 Förslag 188301000 föreslär att anslaget förs upp med192547000 kr. Anslaget bör uppgå till . Jag hemställer att regeringen föreslår att till Polisverksamheten rörande brott mot riketssäkerhet m.m. för /88 anvisa ett förslagsanslag av 188301 000kr. 1986/87. Bilaga 3 Prop. Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde Föredragande: statsrådet Anmälan till proposition om totalförsvarets fortsattautveckling 1984års försvarskommitté anför i sitt slutbetänkande (SOU 1987:9) Det svenskatotalförsvaret inför 90-lalet bl.a. att en stark ekonomi är ett väsentligtsäkerhetspolitiskt intresse och en viktig faktor för motståndskraft ochuthållighet i kris och krig. En slutsals av kommitténs analys av de hotbildersom bör ligga till grund för beredskapsplaneringen är att störningar i deninternationella handeln kan uppstå tidigt under en framtida konflikt mellanmaktblocken. Främst torde detta gälla strategiska råvaror och högteknologi.Successivt under en kris kan emellertid andra områden komma att beröras, ochdet multilaterala handelssystemet kan komma att få ökade inslag av bilateralaarrangemang. Kommitténanför vidare atl under ett sådant förkrigsskede måste föra en aktivhandelspolitik som stöder vår strävan att vara neutrala i ett eventuelltkommande krig. mäste normala handelsförbindelser upprätthållas i såhög grad som möjligt. Beredskapen bör förutom förkrigsskeden avse även kriserav fredskaraktär, t.ex. på valutaområdet. Från rent handelspolitisk synpunkt ärdet enligt kommittén snarare krisens symptom än dess orsak som avgör hur denbör hanteras. Utöver den traditionella satsningen inom försörjningsberedskapenpå lagring, omställningsförberedelser osv. bör enligl kommitténs meningekonomiska och handelspolitiska styrmedel i ökad grad utformas för att kunnamöta ekonomiska kriser pä ett tidigt stadium. Jagdelar kommitténs uppfattning alt beredskapen mot utrikeshandelsstörningar ären vital del av vår totala beredskap. Våra förberedelser bör därför varaomfattande och grundliga. Den snabba förändring och internationalisering avvår ekonomi som pågår och som har viktiga effekter för vår försöriningsberedskapgör det nödvändigt att analysera tänkbara utrikeshandelsstörningar och granskavår beredskap att möta dem. Jag avser därför föreslå regeringen att en särskildutredare tillkallas för denna uppgift. Mäisättningenför totalförsvaret, de säkerhetspolitiska övervägandena och denförsvarspolitiska inriktningen är grundläggande för alla delar av totalförsvaret.Chefen för försvarsdepartementet har i bilaga 1 till denna propositionredovisat även andra övergripande ställningstaganden av särskild vikt, såsomvissa gemensamma utgångspunkter, ledning och samordning samt beredskap. Dessaställningstaganden är självfallet av stor betydelse för det fortsatia arbetetoch skall beaktas av samtliga i totalförsvaret ingående myndigheter. Chefen förförsvarsdepartementet har vidare behandlat beredskapen på beklädnadsomiådet. Denya planeringsförutsätlningarna, som därvid redogjorts för, bidrar till all enmindre restriktiv importpolitik blir möjlig. Denna bör dock genomföras i entakt som medger nödvändig anpassning från den svenska tekoindustrins sida. Vidförhandlingar inom har beslutats alt förlänga den multilaterala särordningsom gäller på teko-området, det s. k, multifiberavtalet. De nordiska ländernahar i dessa förhandlingar uppnått atl små länder med hög imporlandel avförbrukningen ges en särställning. Möjlighet har därigenom skapats att ävenframgent begränsa lågprisimporten på de områden där etl skydd verkligenerfordras. Funktionen Utrikeshandel inom totalförsvaret omfattar deåtgärder som är nödvändiga för att upprätthålla den import och export som underkriser och krig behövs för att klara försvarsansträngningarna och befolkningensförsörining. är ansvarig myndighet för funktionen. Medel för kollegiets verksamhet på detta område harberäknats i överstyrelsens för civil beredskap programplan för perioden1987/88-1991/92 och i kollegiets anslagsframställning för /88(. Jag anseratt programplanen och kollegiets anslagsframställning ger uttryck för enlämplig inriktning av verksamheten. Chefen för försvarsdepartementet hartidigare denna dag under anslaget G 2. Civil ledning och samordning beräknatmedel för funktionen Utrikeshandel. Jag hemställer att regeringen bereder tillfälleatt ta del av vad jag har anfört. Utdrag urprotokoll vid regeringssammanträde Anmälan till proposition om totalförsvarets fortsattautveckling Målsättningen för totalförsvaret, de säkerhetspolitiskaövervägandena och den försvarspolitiska inriktningen är grundläggande för alladelar av totalförsvaret. Chefen för försvarsdepartementet har tidigare dennadag (bil. 1) redovisat vissa andra övergripande ställningstaganden av särskildvikt, nämligen vissa gemensamma utgångspunkter, ledning och samordning,beredskap, skydd mot kärnvapen, biologiska stridsmedel och kemiska hot samtpersonalförsörjning. Han har framhållit att dessa grundläggande redovisningarär av stor betydelse för det fortsatta arbetet samt att inriktningen i dessaskall beaktas av samtliga i totalförsvaret ingående myndigheter. Hälso- och sjukvård 1 krig Hälso- och sjukvården samt i krig är en förhela totalförsvaret viktig funktion. Förmågan och viljan till motstånd inomtotalförsvaret kräver en väl fungerande hälso- och sjukvård samt socialtjänstmed en nära samverkan mellan dessa. Hälso- och sjukvården i krig är planlagd all bedrivas inomtvå samverkande organisationer, den civila resp. den militära. Försvarsmaktenshälso- och sjukvård är ett komplement till den allmänna civila hälso- ochsjukvården och är främst inriktad på akut omhändertagande av sjuka och skadadeinom den militära organisationen. 1 försvarsbeslut (prop. 1981/82:102 bil. 5, FöU18, rskr. 374) uppmärksammades hälso- och sjukvården i krig som en av desvagaste länkarna i totalförsvaret. Detta gällde främst den otillfredsställandeberedskapen av sjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktär. Försvarsbeslutetinnehöll riktlinjer för den fortsatta utvecklingen av hälso- och sjukvården,hälsoskyddet samt i krig. Därvid prioriterades åtgärder för atttillgodose behovet i krig av sjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktär och avläkemedel. Vidare prioriterades utbildning av hälso- och sjukvårdspersonal, Iförsvarsbeslutet fastställdes en femårig ekonomisk ram förden civila delen av hälso- och sjukvården i krig. 1984års försvarskommitté har i betänkandet (SOU 1987:7) Om det svenskatotalförsvaret angett inriktningen för hälso- och sjukvårdensamt i krig. lämnadei en skrivelse till chefen för försvarsdepartementetförslag beträffande inriktningen av programplaneringen för perioden 1987-1992,bl.a. inom funktionen Hälso- och sjukvård m. m. Dessa förslag låg till grundför regeringens anvisningar för myndigheternas programplanering. För funktionenHälso- och sjukvård m.m. angavs som ekonomiska förutsättningar ettgrundalternativ (129 milj.kr.) och ett ökningsalternativ (159 milj. kr/år).Socialstyrelsen har enligl regeringens anvisningar med underlag från och eflersamråd med överbefälhavaren lagt fram en programplan för den civila hälso- ochsjukvården i krig för perioden /88-1991/92 och därvid föreslagitytterligare en ekonomisk ram. Utbildningspliktför hälso- och sjukvårdspersonal m.fi. 1lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samtveterinärpersonal m.m. finns bestämmelser om bl.a. utbildningsplikt för läkare.Lagens bestämmelser kom.pletteras av föreskrifter i bl.a. förordningen(1981:642) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal m. m. Ijuni 1982 avlämnade utredningen om sjukvården i krig (USIK) betänkandet (SOU1982:42) Utbildning för hälso- och sjukvård vid katastrofer och i krig. (Ledamöter vid betänkandets avlämnande: f.d. riksdagsledamoten ,ordförande, landshövdingen , f.d. landstingsrådet ,landstingsrådet och riksdagsledamoten .) USIK hade iuppdrag att dels göra en översyn av hur den fredslida yrkesutbildningen förpersonal inom hälso-och sjukvården bäst skulle komma totalförsvaret till godo,dels pröva olika personalgruppers behov av särskild utbildning om desvårigheter som sjukvården utsätts för vid katastrofer eller krig och delspröva möjligheterna alt öka sjukvårdshuvudmännens medverkan i utbildningen förtotalförsvarets hälso- och sjukvård i krig. För att säkerställa en godberedskap inför katastrofer och krig föreslår USIK bl. a. att det skallfastställas mål för utbildning i katastrofmedicin/kalastrofberedskap saml attall hälso- och sjukvårdspersonal skall vara skyldig att i fred delta iutbildning för hälso-och sjukvård i krig. Sammanfattningen av USIK:s förslagsamt lagförslaget i betänkandet bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 4.1 resp. 4.2. Betänkandet har remissbehandlats. En sammanställning avremissyttrandena över de frågor som avser ändring i lagen om tjänsteplikt för hälso-ochsjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m. m. och somjag lar upp i detföljande har gjorts inom och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet(Dnr S 2249/82). Enarbetsgrupp (arbetsgruppens ordförande generaldirektören ), den s.k. Abrahamgruppen, tillkallades för att inom närmare överväga bl.a. utredningens förslag. Gruppen avlämnade ijanuari 1986 en rapport (Ds S 1986:1) Decentraliseringm. m. av beredskapsuppgifler frän . I rapporten uttalararbetsgruppen i fråga om utbildningen av personal för hälso- och sjukvården ikrig att ansvaret för civil grundutbildning och vidareutbildning liksomhittills bör åvila och universitets- och högskoleämbetet samtatt ansvaret för fortbildning av den personal som är krigsplacerad hossjukvårdshuvudmännen bör åvila dessa. Gruppen anser vidare alt utbildningspliktbör införas för all hälso- och sjukvårdspersonal. En sammanfattning av arbetsgruppensförslag bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4.3. Regeringenbeslutade att, med nämnda utredningsmaterial som underlag,inhämta lagrådets yttrande över ett inom upprättat förslagtill lag om ändring i lagen om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonalsamt veterinärpersonal m.m. Lagrådet har lämnat förslaget ulan erinran.Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4.4. Jagavser att i del följande ta upp olika frågor om hälso- och sjukvården i krig. Jaghar i detta ärende samrått med cheferna för justilie-, försvars-, utbildnings-,jordbruks- och arbetsmarknadsdepartementen. Hälso-och sjukvården i krig bygger i stor utsträckning pä de fredstida resurserna.Den i fred gällande hälso- och sjukvårdslagstiftningen utgör grunden försjukvården i krig enligt den s.k. totalförsvarsprincipen. När den gällande hälso-och sjukvårdslagen (1982:763, HSL) antogs av (prop. 1981/82:97, SoU51, rskr. 381) slogs detta fast. Den innebär att ansvar i fred för vissverksamhet följs av ansvar för atl förbereda, genomföra och leda sammaverksamhet i krig. Det åligger därmed sjukvårdshuvudmännen (landstingen) attredan i fred planlägga och vidta de olika åtgärder som fordras för att de skallkunna bedriva sin verksamhet under beredskap och krig. Landstingenhar numera ansvaret för huvuddelen av all hälso- och sjukvård. Därvid skalllandstingen enligt HSL planera hälso- och sjukvärden med utgångspunkt ibefolkningens behov av värd. Verksamheten skall vidare samordnas med kommuner,enskilda vårdgivare samt även andra landstingskommuner för att åstadkomma ettsamlat utbud av vård. Underde senaste årtiondena har viktiga samhällsuppgifter decentraliserats.Lagstiftningarna inom hälso- och sjukvårdens samt områdenutgörs i stor utsträckning av s. k. ramlagar. Detta innebär större kommunalsjälvständighet och minskad detaljstyrning från centrala myndigheter.Primärkommuner och landsting får härigenom stora möjligheter att anpassa sinainsatser efter lokala behov och förutsättningar. Riksdagenhar är 1985 ställt sig bakom vissa riktlinjer för den framlida hälso-ochsjukvårdspolitiken (prop. 1984/85:181. SoU 28. rskr, 400). Som Prop.1986/87:95 övergripande mäl gäller därvid all en förbättrad folkhälsaförutsätter en fortsatt aktiv och samordnad hälsopolitik samt att vård på likavillkor för Bilaga 4 hela befolkningen måste säkerställas. I fråga omvårdens struktur slås fast Socialalt primärvården utgör basen i hälso- ochsjukvårdssystemet och att läns- departementet och regionsjukvården skallinriktas mol specialiserad sjukvård, vissa förebyggande insatser samtforsknings- och utvecklingsarbete. Länssjukvårdens roll förväntas komma attförändras efter hand som primärvården utvecklas. Utbyggnadenav primärvården innebär att tillgängligheten av behandlings- och vårdresurserökar för befolkningen. Dessa resurser förväntas ocksä komma all användas i den fredstidamedicinska katastrofberedskapen. Koncentration till länssjukvården av denspecialiserade sjukvärden sammanhänger bl.a. med den medicinsk- tekniska utvecklingensom ger ökade möjligheter till diagnos, behandling och övervakning av vissasjukdomstillstånd. Dessa ökade möjligheter skapar dock ett beroendeav kvalificerade apparatur och personal för skötsel av denna. Tillgängenpä yrkesulbildad personal har varit dålig inom hälso-och sjukvärden.Under senare år har dock skett en förbättring. råder totaltsett brist endast på vissa specialinriktade yrkeskategorier. råderdock brist på personal i vissa delar av landet, särskilt i glesbygder.Sysselsättningsgraden är relativt låg för vissa personalkategorier.Statsmakterna och landstingen prövar olika åtgärder för att motverkapersonalbristen i vissa delar av landet. Utvecklingen inom personalområ-det gårmot färre personalkategorier, ökade krav på baskompetens samt förskjutningar ifördelningen av ansvar och arbetsuppgifter mellan olika personalkategorier. Hälso-och sjukvården är en samhällssektor med högt teknikberoende. Läkemedel och medicinsk-tekniskutrustning bygger i allmänhet på ett mycket högt vetenskapligt och teknologisktkunnande. Inom landet saknas dock produktionsmöjligheter för vissa mycketvitala produkter såväl inom läkemedelsområdet som inom sjukvårdsmaterielområdet.Detta gäller också för medicinsk-teknisk utrustning. Sammantagetfinns dock drag i samhällsutvecklingen som är positiva för möjligheten attklara hälso- och sjukvärden samt i krig. Hit hör bl. a. deväxande personella och andra resurserna, kommunernas ökande roll isamhällsverksamheten, utbyggnaden av primärvården samt möjlig utveckling inomläkemedels- och sjukvårdsmaterielområdet. Samtidigtfinns dock tendenser som kan medföra växande problem för verksamheterna i krig.Hit hör bl.a. den minskande lagerhållningen av sjukvårdens artiklar iproduktions-, import-, distributions- och konsumtionsleden samt det ökandeutnyttjandet av elektronisk apparatur och sårbarheten hos systemen för teknisk försörining.Det förhållandet alt äldre, svårt sjuka och handikappade i allt störreutsträckning bor hemma leder bl. a. till svårigheter vid sökande av skydd ikrig. Handlingsberedskapenför att i fred ta hand om ett begränsat anlal akut sjuka och skadade är hög.För större anspråk på akuta insatser finns en även för krigsförhållandenvärdefull medicinsk katastrofberedskap. hardock en i förhållande lill behoven i krig begränsad kapacitet och uthållighet.Den offentliga sjukvårdens resurser utgör således en god grund för samhällets hälso-och sjukvård i krig. Dessa resurser förbättras kontinuerligt i olika avseendensom är väsentliga för hälso- och sjukvården i krig. 1takt med att dessa resurser förbättras ökar möjligheterna till en effektiv hälso-och sjukvård även under krigsförhållanden. För att under sådana förhållandenkunna möta ett starkt ökat värdbehov kompletteras den civila hälso- ochsjukvårdens fredsresurser genom bl.a. operationsannex och vårdannex samt genommobilisering av militära sjukvårdsenheter. Sjukvärdens resurser förstärks bl.a.genom beredskapslagring och genom ett utökat personalutnyttjande. Föratt hälso- och sjukvården inte skall bli en gränssättande faktor inom ramen förvåra försvarsansträngningar måste den ha erforderliga personella ochmateriella resurser samt kunna utnyttja dessa flexibelt med hänsyn till olikakrav. Huvuddelenav de mest kvalificerade civila och militära resurserna för hälso- och sjukvårdi krig bör ses som gemensamma resurser inom totalförsvaret. De måste därförvara balanserade mot varandra och samordnade på ett sådant sätt atterforderligt samutnyttjande kan ske. För alt tillgodose dessa krav måste främstden civila hälso- och sjukvården ges ökad förmåga atl snabbt höja beredskapenoch att utveckla tillräcklig effekt . Vidare krävs ökad samverkanmellan militär och civil sjukvård vad gäller t.ex. krigsförberedelsearbete,ledning, personal- och förnödenhetsförsörjning samt utbildning och övning. Jaganser alt hälso- och sjukvården samt är synnerligenbetydelsefulla delar av totalförsvaret. En god beredskap inom dessa områden förstärker trovärdigheten i våraövriga försvarsansträngningar. Kommitténhar understrukit att hälso- och sjukvården i krig bör ses som ett sammanhängandesystem sammansatt av civila och militära komponenter. En helhetssyn bör tUlämpasför att tillförsäkra att de olika delarna är sinsemellan balanserade ochsamordnade. Denna helhetssyn mäste prägla såväl den långsiktiga planeringen ifred som hur resurserna utnyttjas i krig. En väsentlig förutsättning härför ärenligt kommittén en utökad och förbättrad samverkan mellan främstsocialstyrelsen, överbefälhavaren och sjukvårdshuvudmännen. Jag delar dennauppfattning samt vill också understryka att en utökad och förbättrad samverkanär nödvändig på aUa nivåer. Särskilt sjukvårdshuvudmännens medverkan på olikasätt bör förstärkas. Hälso-och sjukvården kommer i krig att utsättas förökade påfrestningar som kanuppträda på många ställen. Delta innebär att resurserna måste varaflexibelt uppbyggda så att man kan möta olika slag av påfrestningar och olikakrav på verksamheten. Ökadepåfrestningar - risk för lokal eller regional överbelastning -ställer krav påomfördelning av resurser, såväl personal som förnödenheter, från mindre hårtansträngda områden till mera hårt ansträngda. Detta ställer i sin lur krav påförberedelser i fred som måste anpassas till de faktorer som ärgränssättande. måste patienter kunna förflyttas från hårt ansträngdaområden till mindre hårt ansträngda. Detta ställer krav på en effektiv ledningav hälso- och sjukvården men också på en effektiv sjuktransportorganisation.När dessa åtgärder inte räcker till för att möta en överbelastning kan det blinödvändigt att modifiera vårdstandard och behandlingsnormer. Kraven påflexibilitet kommer således att vara stora säväl på själva funktionerna som påde individer som arbetar inom dessa. Desjukvårdsanläggningar som hälso- och sjukvården disponerar i fred utgör enviktig grund för verksamheten i krig. En strävan bör därför vara att utnyttjadessa lokaler i största möjliga utsträckning för att säkerställa hög kvalitetoch kapacitet i krig. 2.2 Inriktningen i stort Mitt förslag: Deprinciper för hälso- och sjukvården i krig som fastställdes i 1982 årsförsvarsbeslut skall fortfarande gälla. Hälso-och sjukvärden skall ses som ensammanhängande totalförsvarsfunktion sammansatt av civila och militära delar.En helhetssyn skall prägla verksamheten. Skälenför mitt förslag: Jag anser att den inriktning av verksamheten som angavs i1982 års försvarsbeslut fortfarande bör gälla. har haft sammauppfattning. Mäletför hälso- och sjukvården i krig är enligt försvarsbeslut att variemänniska som är i behov därav skall sä långt möjligheterna medger ges den vårdsom hennes tillstånd kräver. Hälso-och sjukvården i krig skall ses som en sammanhängande funktion. I denna harflera totalförsvarsmyndigheter att samverka för det gemensamma målet att varjemänniska, civil eller militär, skall kunna få den vård som hennes tillståndkräver. De berörda totalförsvarsmyndigheterna har ansvar och resurser för olikadelar av hälso- och sjukvården. Genom försvarsmaktens hälso- och sjukvårdtillförs funktionen hälso- och sjukvård i krig betydande resurser (läkemedel,utrustning, förbrukningsmateriel, transportmedel, sjukhus och förbandsplatser)som normalt inte slår till förfogande för fredssjukvården. Huvudansvaretför all hälso- och sjukvård, som inte faller under försvarsmaktens ansvar,bärs av den civila hälso- och sjukvården. Verksamheten inom försvarsmaktens hälso-och sjukvård bör främst inriktas på akut omhändertagande. Denna organisationbör därför bl.a. ha resurser för vissa kirurgiska operationer. Vid behov skalldessa resurser kunna förstärka den civila sjukvården. Likaså skall civilaoperationsresurser kunna förstärka försvarsmaktens fältsjukhus m. m. De avcivilförsvaret organiserade s. k. sjukvårdsenheterna ingår isjukvårdshuvudmännens krigsorganisation och ombesörjer att skadade människorsnabbt kan tas om hand av medicinskt utbildad personal. Den nödvändiga omställningen av fredssjukvärden i enkrigssituation medför även atl hälso- och sjukvården pä primärvärdsnivå liksomsocialtjänsten kommer att ställas inför ändrade krav. Antalet personer medbehov av vård och omsorg kan komma att bli större än i fred. Bl.a. tillkommernya grupper; skadade som kräver ett första omhändertagande, patienter somskrivs ut frän akutsjukhus samt patienter som väntar på sluten vård eller somav prioritetsskäl måste behandlas inom primärvården. 1 samband med utrymningaroch flyktingsströmmar ökar också antalet människor med behov av värd och stödpå primärvårdsnivå. Principerna för hälso- och sjukvärden i krig måste utgåfrån att varje människa, pä alla nivåer, skall kunna ges den vård och omsorgsom hennes tillstånd kräver sä långt möjligheterna medger. De ätgärder somkrävs i värdkedjans olika steg måste därvid beaktas för att ett gottbehandlingsresultat skall kunna uppnås. Det är viktigt att åtgärderna vid detförsta omhändertagandet av skadade är av god medicinsk kvalitet. Detta påverkari sin tur starkt åtgärderna vid de efterföljande stegen i vården. Det är därförnödvändigt att, trots försvårade förhållanden, eftersträva kontinuitet mellan ätgärderi värdkedjans olika steg även i krig.