prop · GA03161 · 1986-12-31 00:00:00 — Enligt de flestas uppfattning är omsorgslagen ett viktigt stöd för dem somomfattas av den. har begärtförslag om behovet av omsorger även för andragrupper. Denna fråga bereds i en särskild arbetsgrupp. 6 HABILITERING OCH REHABILITERNG Såväl förebyggande åtgärder som habiliteringoch rehabilitering har avgörande betydelse för målet om god hälsa åt alla. Handlingsprogrammet understryker vikten av samordningmellan huvudmän för habilitering och rehabilitering, såsom arbetsförmedling, ,försäkringskassa, sjukvård, socialtjänst och utbildning. har dessafrågor inte lösts. Den bristande samordningen har föranlettregeringen att tillkalla en kommitté,benämnd rehabiliteringsberedningen.Den ser dock främst över sjukförsäkringens uppgifter om förebyggande åtgärder ochrehabilitering. Den prövar också vissa grundlägganderegler inom sjukförsäkringen, som kan hindra rehabiliteringsarbetet. Syftet är att ge sjukförsäkringen en aktivare roll i rehabiliteringsarbetetoch i de förebyggande insatserna. Trots omsorgslagen och hälso- och sjukvårdslagen får många yngre, vuxnapersoner med funktionsnedsättningar inte den hjälp och det stödde behöver, sedan de lämnat landstingens habilitering av barn och ungdomar.Kritiken har framför allt gällt, att resurserna är uppdelade på flera samhällsorgan, som vart och ett svarar för sin del i arbetet. Det gäller t ex behovet av anpassad bostad, personlig hjälp, sjukgymnastik, hjälpmedel, utbildning, arbete och fritidsverksamhet. Informationen omvart man ska vända sig för att fåhjälp kan, trots vidtagna åtgärder, alltjämt förbättras. tar i skriften Habiliteringav unga vuxna rörelsehindrade fram exempel på hur samordningen kan gå till. 1986/87: 161 För vuxna, som får funktionsnedsättningargenom sjukdom eller skada, saknas det specialister och kliniker för medicinsk rehabilitering. Under programperiodenhar en utbyggnad skett genom att rehabiliteringsresurser anordnats i och . På andra håll har dock platser dragits in. Detsaknas alltjämt kliniker för medicinsk rehabilitering i nio landstingskommuner.Vissa resurser har dock tillförts primärvården.Handlingsprogrammets uttalanden om behovet av ökade resurser för habliteringen och rehabiliteringenär alltjämt giltiga - mångastår fortfarande utanför. Handlingsprogrammet talar för att habiliteringen ska vara ett skyddsnät för allahandikappade barn och ungdomar. Programmet sägervidare, att ett bättre resursutnyttjande ska åstadkommas genom samordning av verksamheten. Så har ännu inteskett. Flera landsting bygger ut barnhabiliteringen, men skillnaderna mellandem är stora. I de fall de samordnat habiliteringen,omfattar den främst rörelsehindrade och psykiskt utvecklingsstörda. Barn och ungdomar med andra funktionshinder har inte samma tillgång till habilitering. För medicinskt handikappade saknas fortfarande i stortsett sådana anordningar. Socialstyrelsenhar haft konferenser med landstingen om metoder och innehåll i samordnad habilitering. De specialpedagogiskainsatserna, bl a genom förskolekonsulenterna, har ägnats särskiltintresse. I handlingsprogrammet sägsvidare, att anhörigas problem måste uppmärksammasmer. Habiliteringen och rehabiliteringen ska vara till stöd ocksåför dem. harbehandlat stödet till barn och ungdomar medhandikapp och deras familjer i ett särskiltallmänt råd. Insatserna är dock inte tillräckliga. Anhörigaförutsätts medverka i habilitering och rehabilitering, men ersätts inte försitt inkomstbortfall. Här institutioner avvecklas utan attsocialtjänst och primärvård byggs ut,läggs mer arbete och ansvar på de anhöriga.Begränsningar inom hjälpmedelsverksamheten och vid bedömningarna om hemsjukvårdsbidrag försvårar situationen. Stödet till anhöriga behandlades av i Allmänna råd samt i rapporterna Anhöriga inom långvården och Att bli patient och anhörig inom långvården. I fråga om den yrkesinriktaderehabiliteringen borde enligt handlingsprogrammet arbetsmarknadsinstituten() förbättra insatserna för olikahandikappgrupper. Väsentligt ökade resurser har inte tillkommit. Ett arbete hardock påbörjats för bättre samverkan med arbetslivet. Men försäljning av Ami-tjänster till enskilda och offentliga arbetsgivare kanleda till att kompetens avtappas. Det lokala rehabiliteringsarbetet har varit ett inslag iden handikappolitiska debatten . behandlade frågani sitt slutbetänkande . Dess förslagvar att förankra rehabiliteringsarbetet i enlokal grupp med som huvudman. Fråganbehandlas nu av rehabiliteringsberedningen. Utbyggnad av den kommunala barnomsorgen, förstärktabarnbidrag och flerbarnstillägg samt bättre bostsdsbidrag är viktiga förändringar på det familjepolitiska området . Skr.1986/87: 161 Tillsammans med föräldraförsäkringen, bidragsförskott,barnpensioner och rätten för småbarnsföräldrar attvara lediga från arbetet för vård av barnutgör dessa åtgärder etttrygghetsnät för alla barnfamiljer. Detta har stor betydelse även för familjer med funktionshindradebarn. Men för dem behövs ytterligare insatser, för att livsvillkoren ska bli goda. Grundläggande äratt barnen växer upp hos sina föräldrar ochsyskon och inte bor på institutioner för att fåvård, behandling och utbildning.Detta synsätt kommer till uttryck i den nyaomsorgslagen. Den allmänna föräldrautbildningen har byggts ut,men behöver kompletteras med särskilda kurser förföräldrar till barn med handikapp. Vid ingången avprogramperioden gällde, att barnomsorgen? måste byggas ut kvalitativt och kvantitativt med tankepå barnen med funktionshinder. Redanunder vidtog regeringen åtgärder för att återställa statsbidraget till barnomsorgen, där försämringar beslutits (prop. 1982/83:55, SfU 13, rskr 101). Därefter har ytterligare förstärkningargjorts, men alltjämt behövs vittgåendeinsatser för handikappade barn. Tomtebodaskolan ärinte längre en internatskola för synskadade utan ett pedagogiskt resurscentrum.Barn med synskador går numera i skola på hemorten. Ocksåde allra flesta andra barn med funktionshinder finns nu i barnomsorg och iskolor nära föräldrahemmet. När det inte gåratt ordna, måste kontakten mellan barnen ochderas familjer på alla sätt underlättas.Det gäller döva barn, eftersom de ska ha sin undervisning på teckenspråktillsammans med andra döva. Det gäller ocksåbarn, som vårdas påsjukhus. harstor betydelse för familjerna. Till ledning för kommunerna har givit ut allmänna råd om barn och ungdomar medhandikapp i . Statens handikappråds kartläggningav det ekonomiska stödet till handikappade visar på brister i , som med nuvarande utbyggnadstakt inte kommer att rättas till . HCK:s- undersökningav visar liknande resultat. I enfemtedel av de undersökta kommunerna saknades avlösningsservice. Knappt hälften av kommunerna har ordnat tillsyn och fritidsverksamhetför barn med handikapp över 12 år.I nästan hälften saknades kommunalt bostadstillägg förhandikappade. Barn behöver leka. För barn med handikapp finns risk att leken får stå tillbaka för träning ochbehandling. Detta har barnmiljörådet uppmärksammatgenom att i samarbete med ge ut skrifter med lektips samtordna en utställning med lekmate--rial för barn med funktionsnedsättningar. Insatserna gäller i ringa mån barn med medicinska handikapp. En annan fråga som uppmärksammats gällerstöd till föräldrar med funktionshinder.Regeringen har beviljat bidrag till Neurologiskt (), som tillsammans med andra organisationerför rörelsehindrade ska ge ut en skrift med information och råd för rörelsehindrade småbarnsföräldrar.Skriften ska spridas till mödravårds- och barnavårdscentraler. Situationen förflerhandikappade har ägnatsstor uppmärksamhet både frånmyndigheter och handikapporganisationer. I statens handikappråds arbete intar frågorna om de svårast handikappades situation encentral ställning. Regeringen har anvisat rådet särskildamedel för insatser bland flerhandikappade.Dessutom fick handikapporganisationerna särskiltstöd om 5 milj. kr., som fördelades påförslag av rådet. I handikapprådetsuppgifter ingår att informera om flerhandikappadessituation och behov. föreslog i ett gemensamt cirkulär, att länshandikappråden och de kommunala handikappråden skulle bli kontaktorgan för frågor om flerhandikappade.I samverkan med kommunförbundets länsavdelningar och länshandikappråden genomförde upptaktskonferenser 1 samtliga län.På LHR:s initiativ gjordesinventeringar av flerhandikappade i ett flertal kommuner. gav ut tvåskrifter om flerhandikapp, nämligen När två plus treblir sex och Så kan man göra - 75 tips i arbetet för de svårasthandikappade. Rådet har vidare intervjuat alla dövblinda i landet. Syftet var att få veta vad dövblindabehöver för att leva bra och aktivt. Projektet dokumenterades i en rapport om dövblinda i . Tillsammans med Föreningen () gjorde handikapprådetår en utredning om dövblinda barns och ungdomars boende. Rådet och FSDB anordnade ett symposium med företrädare för centrala myndigheter, kommunförbunden, handikapporganisationer och föräldrar.Rapporten bli vuxen publicerades därefter. År1986 började och Riksförbundetför social och mental hälsa ett arbete om flerhandikappade inom den slutna psykiatriskavården. Den första etappen, som omfattat läns landstingskommun, är klar. Den visar, att 30 av 211 intervjupersoner är flerhandikappade. De vanligaste tillkommande handikappenär rörelsehinder och synskada. Trots att flerhandikappade ofta har en svår situation, har bedömts klara ett eget boende, om de får rätt stöd. och publicerade en rapport om flerhandikappade inom den slutnapsykiatriska vården . Hjälpmedel, hemtjänst och färdtjänst, är grundförutsättningar för att en människamed funktionshinder ska leva ett självständigt och oberoende liv. harfler och bättre hjälpmedel kunnat tillhandahållas. Efterfråganhar ökat, bl a beroende på att fler handikappade och äldre bor hemma. Hjälpmedelsverksamheten har de senasteåren varit föremål för uppmärksamhet.En orsak är kostnadsutvecklingen.Handikappinstitutet har gjort utredningar om forskning, utveckling och produktionav hjälpmedel. har kartlagt verksamheten och föreslagit administrativa och organisatoriska lösningar. Sjukvårdshuvudmännen har sett översin hjälpmedelsorganisation. HCK har i en rapport hösten1985 visat, att försämringar skett inom hjälpmedelsområdet. Skr.1986/87: 161 tagits bort frånhjälpmedelsförteckningen. Det saknas tillgång till bra och enkla vardagshjälpmedel. Patient-, besöks- och depositionsavgifter har införts. Dessutom förekommer det att ordinerade hjälpmedel inte lämnasut, därför att budgeterade medel tagit slut. Förhållandena föranledde DHR och HCK att i engemensam skrivelse till regeringen kräva,att hjälpmedelsområdet skulle utredas. uppdrogregeringen åt en utredningsman att kartlägga och analysera situationen samt föreslå åtgärder för att verksamheten ska fungera bättre och bli effektivare. har sjukvårdshuvudmännenövertagit ansvaret för hjälpmedel åt handikappade i skolan; dock inte pedagogiska hjälpmedel. har utrett gränsdragningsfrågor,anordnat konferenser och informerat berördpersonal. En viktig uppgift uader programperioden har varitinformationsteknologin, där utvecklingen gått snabbt. Sedan konferensen "Hot eller löfte" har , bl a genom konferenseroch utställningar, sökt öka kunskapenom informationsteknologi och handikapp. Det pågår f n ett arbete hos många myndigheter och handikapporganisationer ominformationsteknologins följder. Regeringen har beviljatmedel för ändamålet från allmännaarvsfonden. I den avlämnade forskningspolitiskapropositionen föreslås, att styrelsen för tekniskutveckling får 3,5 milj. kr. för att utveckla kommunikationssystem åt handikappade. År1984 kartlade vilka förbrukningsartiklarsom inte upptas i författningarom kostnadsfria förbrukningsartiklar (KOFFA). Enrapport härom visar, att många stora handikappgrupper, t ex allergiker och psoriatiker,saknar säkrad försörjning avviktiga förbrukningsartiklar. Rapporten har ännu inte lett till vidgning av området. har inlett ett arbete med försörjningsfrågor inom det ortopedtekniska området. Situationen har förbättrats genom att sortimentsgrupperinrättats och ordinationsvägledningar utarbetats. Institutet har också färdigställt material förläkarutbildning och fortbildning avhemtjänstpersonal. har en viktig insats gjorts genomtexttelefonerna för dövblinda. Därigenom har ett 25-tal dövblinda fåtttelefon, och de kan telefonera med andra abonnenter. Ett samarbete inom hjälpmedelsområdet har etablerats genom förhandikappfrågor. En förstudie har gjorts om hur detta samarbete skullekunna utvecklas ytterligare. har utarbetat en rekommendation omtolktjänsten för kommunikation mellan hörande och döva.Vidare har staten och Landstingsförbundetavtalat om ökad hjälpmedelsersättningför att bygga ut tolktjänsten. Bristen på tolkar är fortfarande stor. Det beror på att dövaoch hörande mer än förr vill takontakt med varandra. 1986/87: 161 antal lärare för utbildning av tolkar är en grundläggandesvårighet för att lösaproblemet. Utbildningen av döva teckenspråkslärare vid Västanviks folkhögskolaär en viktig resurs för tolkutbildning, dövskolor och studiecirklar. Men de räckerinte för att tillgodose behoven. Enljuspunkt är regeringens aktuella förslag om att en rikstolktjänst i permanenta former ska avlösa de nuvarande försöksanordningarna i Handikappinstitutetsregi. Socialförsäkringssystemet utgör grunden för den sociala tryggheten och detskydd mot inkomstbortfall alla behövervid sjukdom, handikapp och ålderdom. frångicks värdesäkringen inom pensionssystemet och försämrades sjukförsäkringengenom lägre ersättningsnivåsamt genom beslut om karensdagar. Vid programperiodens början vidtogs handikappolitiskt viktiga åtgärder genomatt värdesäkringen av pensionerna och ersättningsnivån inom sjukförsäkringen återställdes samt karensdagarna avskaffades. Kritiken mot förtidspensioneringarnakvarstår. Förslag till hur de ekonomiska resurserna inom förtidspensioneringen skulle kunna användas föratt skapa arbete för handikappade presenterades i betänkandet (Ds A 1984:12) Vägar till arbete förhandikappade. Frågorna behövde emellertid utredas ytterligare och fördes över tillrehabiliteringsberedningen. Vid handlingsprogrammets tillkomst utgjorde delpensionen -efter nedräkning av kompensationsgraden - 50 av inkomstbortfallet vid minskning avarbetstiden. har antalet del-pensionärer mer än halverats. Minskningen har skettfrämst bland personer med lägre inkomster. Regeringen har föreslagit, att kompensationsgraden från delpensioneringen återställs till av pensionsunderlaget fr o m Det bör här även nämnas, attriksdagen förelagts förslag om att det kommunala bostadstillägget (KBT) ska bli ett obligatorium för kommunerna, samt att statsbidraget ska förstärkas. Därmed är den 34 5,50 eller 55 av basbeloppet, alltefter hjälpbehovetsomfattning och merutgiftemas storlek. hade ca 41 200 personerhandikappersättning. Fram till och med hade antalet ökat med 1 000 personer. Personer med medicinska handikapp har alltjämt svårt att få handikappersättning.De handikappgrupper som stod utanförvid handlingsprogrammets tillkomst, gördet fortfarande. utarbetar f n allmännaråd om handikappersättningen. Vårdbidrag får numera beviljas, när det finns flera handikappade barn i familjen, även om varje barn för sig inte berättigar till bidrag. En del avbidraget kan vara skattefri ersättning för merkostnader, som barnets handikapp medför. höjdes denna del av bidraget. Enligthandlingsprogrammet bör vårdbidraget utformas flexiblare och komma fler familjer tillgodo.Handikapprörelsen ställer krav påatt även ett kvarts vårdbidrag Skr.1986/87: 161 Ingafler nivåer för bidraget har beslutits . Antalet vårdbidrag har varit oförändrat ca 13 000. Riksförsäkringsverketslutför en utvärdering av de nya bestämmelserna om vårdbidrag.Verket redovisar då, om en schablonmetod bör tillämpasför den skattefria delen i stället förde individuella beräkningar som görs. Tillfällig föräldrapenningunder per barn och år kan fr o mden betalas ut även för barn i åldern12-16 år, om barnet behöver särskild vård eller tillsyn på grund av sjukdom eller handikapp. Patientavgifterna förvård, behandling, sjukresor och läkemedel har höjtsunder programperioden. Kritiken mot bestämmelsernaför sjukresor och mot konstruktionenav högkostnadsskyddet kvarstår. För människor med kroniska sjukdomar, som kräver upprepade behandlingar och sjukhusbesök, blir kostnaden för sjukresor avsevärd.Alltsedan bögkostnadsskyddet infördes, har det krävts,att sjukvårdande behandling ska räknas påsamma sätt som läkarbesökoch läkemedelsinköp. har pågått försöksverksamhetmed samordning av det ekonomiska och organisatoriska ansvaret för sjukresorna. Regeringen har föreslagit en lagändring,som undanröjer hittillsvarande hinder för att färdtjänsten ska fåanvändas för sjukresor. Av statens handikapprådskartläggning om det ekonomiska stödet till handikappade framgår, att skillnaderna mellan kommunerna är stora i servicenivå och i avgifter. Det gäller t ex färdtjänst ochsocial hemhjälp. Olika handikappgruppers möjligheter att få ekonomisktstöd varierar också betydligt. De differentierade vårdavgifterna,som sjukvårdshuvudmännen fick tillämpafr o m efter en överenskommelsemellan och regeringen, utsattes för en omfattande kritik. Vid slut avskaffades de. I årets budgetproposition föreslås, att detfria året i sjukvården förpensionärer avskaffas . Dockgörs undantag för förtidspensionärerna. Alla har rätt till engod bostad. bor dock mångamed funktionshinder dåligt. Det gäller särskiltrörelsehindrade, synskadade ochpersoner med medicinska handikapp. Mångarörelsehindrade bor en eller fleratrappor upp i hus utan hiss. Mer än130 000 personer vistas i institutioner. De ärsåledes bostadslösa. Inom långvård och psykiatri delar drygt 28 000 människor rum med minst tre andra. Kommunerna har ansvaret för att alla som bor i kommunen har en god bostad. harbehandlat dessa frågor , när bostadsförbättringsprogrammetantogs, och i samband med propositionenom bättre boendeförhållanden för äldre,handikappade och långvarigt sjuka. Skr.1986/87: 161 En ny plan- och bygglag träder i kraft . lagenålägger kommunerna att planera byggnadsverksamheten. Den ger demvidare rätt att delegera besluten till kommundelsnämnder. I nybyggnads-och ombyggnadslåneförordningarna har regeringen preciserat begreppet fullvärdig bostad till att den ska ha minst ett rum och kök eller ett och ett halvt rum och kokvrå samt uppfylla bestämmelserna i svensk byggnorm. Bostäder, som i första hand är avsedda för äldre, handikappade och långvarigt sjuka, ska dessutom vara integrerade i bebyggelsen samt ge tillgång till normal närservice och möjlighet till delaktighet i samhällslivet och gemenskap med andra. Enligt föreskrifter får undantag från kravet på fullvärdigbostad göras vid ombyggnad beträffande rumsstorlek ochmöbleringsutrymme. Avsteg får däremot inte göras från kravet påköksutrustning eller andra hela funktioner. För att underlätta kollektivt boende som alternativ till institutionsvård får ytterligare undantag göras. En grupp bostäder får ordnas kring gemensamma utrymmen. Då kan tillåtas mindre avsteg för köksutrustning och ytor, om de kompenseras av intilliggande gemensamma utrymmen och gemensam utrustning. En bostadsgrupp med del i gemensamma utrymmen får omfatta högst sex lägenheter. har utvärderat bostadsförbättringsprogrammet. Det visar sig, att det finns en konflikt mellan statsmakternas mål om tillgänglighet och kvarboende för handikappade och den praktiska hanteringen avtillgänglighetsfrågorna i kommunerna. Enligt redovisningen avkommunernas planering för bostadsförsörjningen har drygt 100 kommuner gjort inventeringar om tillgänglighet. Ett 60-tal kommuner har en plane-ringför tillgänglighet, och ett 100-tal uppger, att en sådanförbereds. Läget kommer enligt att förbättras . Handlingsprogrammet förutsatte, att kommunernas möjlighet att ge dispens från krav påtillgänglighet skulle tillämpas restriktivt. Vidare uttalades behov av skärpt uppmärksamhet pä anpassning av centrumanläggningar och andra lokaler till vilka allmänheten äger tillträde. Bostadsstyrelsensutvärdering visar, att kommunerna i regel har dispenserat från hiss vid upprustningar. Undantag är kommun, som genom beslut om standardkrav inte tillåtit avsteg från hisskrav i bostadsförnyelse och vid ombyggnad. Den nya syftar till att minska avstegfrån lagen genom att kräva kommunalt antagna områdesbestämmelser somvillkor för avsteg. Anvisade medel för förbättring i närmiljön och för hissbidrag har utnyttjats i blygsam omfattning. Bidraget för tillgänglighetsska-pande åtgärder påkvartersmark hade ännu inte fått någon ansökan. Den särskilt tillsatta hissgruppen har gjort intressanta erfarenheter omminskning av hisskostnader. För att erfarenheterna ska nå ut i landetkrävs mer information till kommuner och fastighetsägare. Bostadsstyrelsensutvärdering visar, att en miljon lägenheter eller 140 000 av 183 000 trapphusmed tre våningar eller mer saknar hiss. I hälften av trapphusen med hiss kommeren rullstol inte in i hissen. Av trapphusen utan hiss är 113 000otillgängliga för Skr.1986/87: 161 rörelsehindrade på grund av lutningar och dåliga entréförhållanden. Det har inte uppställtskrav på den yttre miljöns tillgänglighet.Den nya lagen ger dock kommunerna möjlighetatt kräva tillgänglighet inom tomtmark vid ny- och ombyggnad.Motsvarande krav i befintlig bebyggelse kan inte ställas med stödav lagen. Bostadsanpassningsbidrag beviljas för individuell anpassning av bostäder. Förenkladadministration genom att kommunen beslutar har förkortat ansökningstiderna. Underprogramperioden har bidrag beviljats föranpassning av 63 000 bostäder, varav drygt 21 1986. Av de boende hade 2/3 rörelsehinder, och 1/3 hade andra funktionshinder,vanligen allergi eller synskada. Handlingsprogrammet uttalar sig för att bostadsanpassningsbidraget ska få användas för att görafritidshus tillgängliga. Dessa är dock fortfarande undantagna från möjligheten. Handikappades möjligheteratt ha bra bostad beror ofta på om de får kommunalt bostadstillägg till folkpension (KBT) eller kommunaltbostadsbidrag till handikappade (KBH). KBT finns i alla kommuner, om än i skiftande utsträckning. Knappt hälften av kommunerna har KBH. När människor med funktionshinder bor dåligt,betyder det isolering och problem fördem. Men det betyder också större behov av och därmedkostnader för färdtjänst och hemtjänst. I mångafall har detta föranlett institutionsboende. Underprogramperioden har frågor om ståtti centrum för den handikappolitiska debatten.Det har betonats, att bra hemtjänst, somtillgodoser behovet av personlig hjälp,är en förutsättning för ett institu-tionsfritt samhälle. Det har ocksåskjutits i förgrunden, att den enskilde själv måste få bestämma, vilkenhjälp hon vill ha och hur den ska lämnas. Den kritiska synen påhemtjänsten har särskilt gälltsvårigheten att tillgodose skiftandeindividuella behov samt skillnaden i servicenivå kommunerna emellan. Pörändringarbete visar emellertid, hur kan utvecklas och ge ledsagartjänst, hjälptill familjer med funktionshindrade barn, avlösning åt anhöriga samt boendeservice genom dygnet-runt-hjälp efter behov åtsvårt rörelsehindrade och andra med omfattande funktionshinder. Det nya statsbidragetår 1984 till den kommunala ger bättremöjligheter både för personlighjälp och för utveckling av . konferensserie om hemtjänst och avinstitutionalisering visar, attutvecklingen går i rätt riktning. Behoven är dock stora- alltjämt vistas, som nämnts, avsevärtmer än 100 000 människor i långtidsinstitutioner. Handikappade kan ofta inte välja bostadsort och boendeform. Svårigheteratt få personal inom , särskiltpå de större orterna, otillräckliga rehabiliteringsmöjligheteroch brist på tillgängliga bostäderorsakar, att personer med funktionshinder inte får ett värdigt boende. 1986/87: 161 10 SKOLA OCH UTBILDNING Begreppet en skola föralla används för att markera skolans ansvar församtliga elever. En sådan skola är ett övergripandemål.