prop · GA03122 · 1986-12-31 00:00:00 — 1986/87:122 nens ram, l.ex. i och kommuner, och ianslutning till frikommunförsöket, Bräckedelegationen. Att besluta om formernaför det kommunala inflytandet redan innan någon som helst utvärdering har kunnatske är inte lämpligt. Det gäller alt finna obyråkratiska former för delkommunala inflytandet utan extra tidsutdräkt i ärendehandläggningen. Samtidigtföreligger behov av en viss enhetlighet i bedömningen över hela länet. Vid avslag med åberopande av särskilda regionalpolitiskaskäl (7 §) föreslås ingen inlösenskyldighet. finner all säljarna kan komma alt hamna i ensvår situation vid åberopande av 7 §. Antalet möjliga förvärvare kommer allbegränsas avsevärt. Dessa kan se en möjlighel alt utnyttja situationen vadgäller prisnivån. bör därför vara beredd all medjordfonds-medel och på marknadsmässiga villkor förvärva sådana fastigheterefter avslag med stöd av 7 § om annan förvärvare saknas. Delta synes rimligtmot säljaren i all synnerhet i jämförelse med den "generositet" somtidigare beskrivits vid raiionaliseringsavslag. Etl sådant lillvägagångssätlkräver dock ingen formell lösenskyldighet. 2.7.26 i : Förslagel om regionalpolitiskt hänsynstagande i jordförvärvslagen är bra och ligger hell i linje med arbete för au främja ökad sysselsättning och stimulera en utveckling av näringslivet i länet. I samtliga kommu ner i länet är situationen sådan alt reglerna bör tillämpas. Det är egentligen bara tätorlsdelarna inom och som bör undantas från regeln. Frågan om i vilka kommuner eller delar av kommuner sombestämmelserna skall gälla bör kunna avgöras av och behöver inleföras till regeringen. 2.7.27---------------------------------------- Länsstyrelseni : Den ändrade bestämmelsen ger siörre möjligheter än tidigare all la hänsyn till helasysselsätlningssi-tualionen på orten. Tanken är ocksä att kommunernaregelmässigt ska få avge yttrande när denna paragraf kan bli aktuell att tillämpa.På del viset kan handläggningen förankras i kommunala utvecklingsprogram ellerliknande. Länsslyrelsen tillstyrker förslaget och får samtidigtföreslå atl länsslyrelsen får efter hörande av kommunerna lämna förslag ivilka kommuner bestämmelsen skall tillämpas. 2.7.28 kommun: Kommunen finner anledning atlmotsätta sig utred ningens förslag främst av två skäl. För det första måste det anses tveksamt atl i en författning fixera inom vilka områden regionalpolitisk hänsyn bör las, oberoende av de faktiska förhållandena i olika delar av landet. Strävan är i många sammanhang att föra ner beslut från den centrala till den regionala nivån och på motsvarande sätt från den regionala till den lokala. Även denna fråga torde vara av sådan art att regionala och lokala organ bör kunna bedöma behovet av att la regionalpolitisk hänsyn. För del andra kan förhållandena i mellersta och skogs- och mellanbygder även vara av sådan karaktär att tillstånd bör kunna vägras för alt främja syssel sättningen på orten. Enligl kommunens uppfattning borde det vara mer lämpligt även av detta skäl att frågan om i vilka områden sådan regionalpo litisk hänsyn skall tas avgörs inom länet av lantbmksnämnden efter samråd med eller riktlinjer från och kommunerna.Härvid bör på det 553 sätl utredningen föreslårhänsyn tas till i vilken mån det finns kommunala Prop. 1986/87; 122handlingsprogram. Vägledande för inom vilka områden den särskilda regionalpoliliskabetydelsen skall anses föreligga, bör vara i vad mån förordnatom att stöd till företag i glesbygder skall kunna ulgå. Utredningenanför att i de delar av landet som enligt utredningens förslag bör komma ifrågaför den aktuella paragrafen statsmakterna har beslutat att genom lokaliseringsstödoch glesbygdsstöd särskilt främja ökad sysselsättning. Kommunen vill isammanhanget påpeka att det är respektive länsstyrelse som avgör de närmareföreskrifterna om vilka områden inom etl län som är att hänföra till glesbygdenligt förordningen om glesbygdsstöd (SFS 1985:619). 1utredningens förslag fmns även andra paragrafer som ger möjlighet att la regionalpolitiskhänsyn. Delta gäller 1 §, i vilken sägs atl vid tillämpning av lagen skallsärskilt den regionalpolitiska utvecklingen beaktas. Vid tillämpningen av 6 §om möjlighet att vägra tillslånd för utvecklat eller utvecklingsbart jordbruks-eller irädgårdsnäringsförelag, om del kan antas all förvärvaren inte kommer allbosätta sig på orten, bör de regionala förhållandena kunna beaktas. Även i 10 §om boende- och brukarplikt finns inskrivet regionalpolitiska hänsynstaganden. Enliglkommunens mening kan del dock finnas områden utanför de som utredningen pekarpå, där även 7 § bör kunna ges tillämplighet. Kommunenföreslår mot bakgrund av vad som anförts att den aktuella paragrafen gesföljande lydelse; "I fråga om områden, för vilka det har särskild regionalpolitiskbelydelse, får lillstånd vägras till förvärv om egendomen behövs för atlfrämja sysselsättningen på orten". 2.7.29Tingsryds kommun: Mot bakgrund av den i handlingsprogrammet påtalade vikten avatt göra regionalpolitiska hänsynstaganden ser kommun med stortillfredsställelse på de i utredningen framförda förslagen på regionalpolitiskahänsynstaganden vid prövning av jordförvärvsärenden i glesbygdsområden. Tingsrydskommun anser således del nödvändigl alt göra långtgående regionalpolitiskabedömningar för glesbygdsområden som t. ex. kommun i syfte atl - göra det möjligt alt i glesbygd la till varasysselsättningsmöjligheterna i jord- och skogsbmket, - underlätta för befolkningen att få sin utkomst frånkombinationssyssel-sältningar där inkomsten från lantbruk ulgör en del av försöriningen, - främja boendet på landsbygden, - stärka sambandet mellan boende, ägande ochbrukande. Utredningenföreslår att de särskilda regionalpolitiska bestämmelserna i 7 § med skärpttillämpning endast bör avse kommunerna i inland, norta delarna avKopparbergs och saml i delar av . kommun delar inlepå något sätt denna föreslagna avgränsning. Desärskilda regionalpolitiska bestämmelserna i jordförvärvslagen bör iställetomfatta samtliga glesbygdskommuner i landet. Sydöstbandets (= benämning påområdet som utgörs av landsbygdskommunerna i sydöstra inland)landsbygd, vari ingår bl. a. kommun och stora delar av övrigaKronobergs län, har - i många bygder för länge sedan - uppnått en sådan befolkningsutglesningatl stora regional- och sysselsättningspolitiska problem föreligger. Enbekräftelse pä detta ulgör bl.a. statsmakternas beslut att utge glesbygdsstödtill dels investeringar i förelag i glesbygd, dels kommersiell och samhälleligservice i glesbygd. Tingsrydskommuns glesbygdsbefolkning har 154 minskal med cirka 1 500 personer. Denna folkminskningslrendsynes fort- Prop. 1986/87:122 sätta även innevarande år, vilket mycketallvarligt urholkar underlaget för en fortsatt kommersiell, offentlig ochsocial service på landsbygden. kommun hemställer därför atl kommuneni sin helhet skall få ingå i de områden för vilka särskilda regionalpolitiskabestämmelser skall gälla enligt 7 § i utredningens förslag. Innebörden av delsistnämnda blir således att lantbruksnämnden, i likhet med vad som f. n. gällerunder pågående försöksperiod, alltid skall inhämta kommunens yttrande. Tingsrydskommun vill påpeka all jordförvärvsärenden inom områden där det är av vikt attgöra regionalpolitiska överväganden skall förankras på primärkommunal nivå. Tingsrydskommun anser att det pågående försöksprojektet redan har givit sådanaerfarenheter alt lantbruksnämndens inhämtande av kommunens yttrande synes varalämpligt att permanenta för framtiden. Förulsällningarna för en sådan rutin fmnsredan genom bl. a. det upprättade kommunala handlingsprogrammet, utseddhandläggande personal och inarbetade snabbt fungerande handläggningsrutinermellan kommun och lantbruksnämnd. 2.7.30 : Kommunen instämmer helt ikommitténs synsätt att det tillgängliga sysselsättningsunderlaget i jordbruket och skogsbmket bör tillvaratas så långt som del är möjligt. Förslagel all avgränsa detta område, för vilka sådanasärskilda hänsyn skall lagas, till att omfatta bl. a. tillstyrkessaml förslaget att berörda kommuner alllid skall få tillfälle att lämnayttrande i förvärvsärenden. 2.7.31 kommun: Bräckekommun noterar med tillfredsställelse att den regionalpolitiska aspektenbetonats kraftigt i utredningen och dess förslag. är således mycketpositiv till den förändrade lydelsen av § 7 och med utredningens motiv ochförklaring av innebörden. Det är vidare positivt atl kommunens yttrande alltidskall inhämtas och atl lantbruksnämnden inte utan särskilt starka skäl kanfrångå vad kommunen anför. kommun uppfattar § 7 som någol av enparaplyparagraf som ska kunna tillämpas vid i princip alla typer avöverlåtelser. 2.7.32 Storumanskommun: I den allmänna motiveringen för § 7 skärps de regionalpolitiskaställningstagandena i förhållande till nuvarande jordförvårvslag. Om en egendom behövs för atl främja sysselsättningen påorten kan förvärvstillständ vägras. I motiveringen till detta sägs som exempelatt detta bör kunna tillämpas om egendomen behöver användas för kombinationmed annan verksamhet, eller om förvärvaren inte avser att själv bruka egendomeneller bosätta sig på den. Detta är helt i linje med kommunens riktlinjer förpågående försöksverksamhet. Kommunen vill här understryka att del ijordförvärvsförordningen måste inskrivas att kommunens yttrande alltid skainhämtas. Delta för att intentionerna i 7 § ska kunna uppfyllas. 2.7.33 kommun: Förslaget om skärpning av reglernaoch klarare avgränsning av tillämpningsområdet tillstyrkes. Behovet av sysselsättning i särskilt glesbygdskommunerna i Nortlands inland är så stort att resur serna i fräga om jordbruks- och skogsmark måste nyttjas helt för alt främja denna. Viktigt är utredarens uttalande om det kommunala inflytandetvid för- 155 Den praktiska tillämpningen bör särskilt beaktas. 2.7.34 : deltar i ett av gles- Prop. 1986/87:122 bygdsdelegationen initierat försöksprojekt. Syftel med projektet är att undersökahuruvida ett ökal lokalt inflytande i frågor som rör förvärvstillslånd enligljordförvärvslagen kan ge ett bättre utnyttjande av de lokala resurserna ochdärmed totalt sett en ökad sysselsättning. Sju kommuner ingår i undersökningen (,Stomman, , , , och ). I ledningsgruppen förprojektet finns företrädare för lantbruksstyrelsen, lantmäteriverket och LRF.Som underlag för själva verksamheten har kommunerna utarbetat särskildanäringslivsprogram för landsbygden. skall dessa programtillsammans med kommunernas yttranden vara vägledande i lantbmksnämndens besluti jordförvärvsärenden. Försöksverksamheten påböriades och skallpågå . Försöksprojektethar redan inneburit atl berörda kommuner aktiverats för att åstadkomma ettbättre lokalt resursutnyttjande. Del kommunala engagemanget ger en helhetssynpå näringslivs- och sysselsättningsfrågorna som främjar en positiv utvecklingi glesbygden. Projektet ligger alltså i linje med utredningens förslag om regionalpolitiskthänsynstagande och om kommunernas ökade roll i jordförvärvsfrågor. Styrelsenanser emellertid atl utredningens förslag vad beträffar 7 § jordförvärvslagenär för snävt avgränsat. Bestämmelsen bör gälla samtliga kommuner. De flestakommuner har någon form av glesbygdsproblem. Någon på förhand av regeringenföreskriven krets av kommuner behövs inte. Alla kommuner, oavsett vilken gradav problem de har, bör få rätt att yttra sig i förvärvsärenden. Det får sedanankomma på lantbruksnämnden att avgöra huruvida särskilt regionalpolitisktintresse föreligger. Ettökal kommunalt inflytande i jordförvärvsfrågor är också motiverat av denändrade rollfördelning mellan staten och kommunerna som genomförsi andra sammanhang t.ex. avseende energiförsörjning, naturtesurshushållning samlplanering och byggande. Inflytandeförändringen får således anses ligga väl ilinje med de pågående allmänna decentraliseringssträvandena. 2.7.35 Landstingsförbundet:Inte minst från regionalpolitisk synpunkt kommer en mer nyanserad syn på ralionaliseringsbehovet atl vara betydel sefull. Det torde stå helt klart alt kravet på rationella företag såsom det tillämpats varit till nackdel för möjligheterna att upprätlhällasyssel sättning och service i de delar av landet som i andra sammanhang klassifi cerats som regionalpolitiska problemområden. Del gäller t.ex. i inland och i östra där andelen sysselsatta inom de areella näring arna uppgår till mellan , vilket skall jämföras med för riket som helhet. Enligt styrelsens uppfattning är det angelägel att förvärvsprövningen här bidrar till ett aktivt markutnyttjande inriktat på sysselsättning och boende i glesbygden. Styrelsen tillstyrker således prin cipen om atl i lagen särskilt utpeka områden i vilka förvärvslillstånd skall kunna vägras på grund av atl egendomen behövs för alt främja sysselsätt ningen på orten. Styrelsenser däremot inga skäl till att en ny områdesindelning konstrueras för dettaändamål ulan anser alt de områden som bör omfattas av bestämmelsen är de somförs fram i andra regionalpolitiska sammanhang, nämligen norra inlandet.Bergslagen, östra , och . Länsstyrelserna känner välproblemen i respektive län och bör enligl styrelsens uppfattning få en viktigroll att fylla vid valet av kommuner. 2.7.36 : Del är som utredningen framhåller av 156 vikt att så långt sommöjligt i första hand tillvarata sysselsättningstillfällen Prop. 1986/87;122 inom jord- och skogsbmk. Därutöver bör kombinationer med andra verksamheterfrämjas. Det är emellertid främst kombinationen jord/skogsbruk som har störstbetydelse för sysselsättningen varför uppbyggnaden av sådana förelag måsteeftersträvas i än siörre utsträckning. Utredningenanger att de områden där § 7 skall kunna tillämpas bör preciseras. Regeringenföreslås få ange dessa områden. Utredningen har uppfattningen allförvärvshinder enligt § 7 skall kunna meddelas i kommunerna i Nortlandsinland, norta delarna av och saml delar av finner denna avgränsning alltför snäv. Utredningenbedömer att ökade förvärvsmöjligheler av mindre jordbruksfastigheter i södraoch skall bidra till etl ökal boende på landsbygden. EnligtLantbrukarnas riksförbunds uppfattning är detta inte självklart dä förvärv avmindre jordbruksfastigheter snarare kan ske av personer som önskar utnyttjaegendomen för fritidsintressen. Del är av betydelse för många att t. ex. fåtillgång till en jaktmark. Det bör också understrykas atl de områden i södraoch inom vilka det år angelägel med etl regionalpolitiskthänsynstagande även är attraktiva på grund av korta avstånd frän störretätorter. Fleralandsbygdskommuner har från sysselsättningssynpunkt engagerat sig aktivt för deareella näringarna. Det finns ocksä en växande insikt om att elt öppet landskapär nödvändigl för l.ex. Etl ökat kommunalt inflytande vidtillståndsprövningen måste enligt Lantbmkarnas riksförbunds uppfattning varaförenat med en aktiv ulvecklingsplane-ring där de areella näringarnaingår i kommunernas näringslivsprogram. En sädan utvecklingsplanering måsteavse service och kommunikationer för att underlätta levnadsvillkoren pålandsbygden och möjligheter till etl stabilare försörjningsunderlag. EnliglLantbrukarnas riksförbunds uppfattning är det värdefullt atl kommunerna avger yttrandeöver enskilda jordförvärvsärenden. Flera kommuner har anställt lokalajordbruksrådgivare och har därmed kompetens att göra sådana bedömningar.Ortsombuden bör även kunna ha en mer aktiv roll. villbetona att den slutliga bedömningen även i fortsättningen måste åliggalantbruksnämnderna. Det gäller även för de områden där § 7 äger tillämpning. EnligtLantbrukarnas riksförbunds uppfattning bör länsstyrelserna ha till uppgift atli samverkan med kommunerna och andra regionala organ fastställa de områden där§ 7 skall tillämpas. Länsstyrelserna har l.ex. avgränsat områden därglesbygdsstöd utgår. finner det väsentligt atltillämpningen av § 7 har nära samband med övrigt regionalpolitiskt arbete inomlänen. De områden som avgränsas kan behöva ändras i takt med utvecklingen. LRFutgår ifrån att det är ett förbiseende av utredningen all inte låtainlösenreglerna gälla också när avslag meddelats enligt § 7. : Som vi konstaterat harsambandet ägande-boende och sysselsättning brutits. Del finns inga skäl atl troatt denna utveckling skall vända utan tvärtom lalar allt för att delta sambandi framtiden blir allt mindre betydelsefullt. Atl som utredningen föreslårförsöka skapa sysselsättning inom vissa områden genom alt styra förvärven avskogsmark lill personer bosatta på orten saknar därför verklighetsförankring. Omsamhället vill stödja sysselsättningen i skogsbruket inom vissa om råden sker detta bäst genom åtgärder som premierar ett aktivt skogsbruk. Så visar t.ex. utredningar som utfört all i en genomsnittlig I57 kommun i Nortlandsinland ger en ökad avverkning på Prop. msk ettytterligare arbetstillfälle i skogsbruket. tillkommereffekter i den träförädlande industrin, inom transportsektorn ochindirekta lokala effekter i offentlig service, handel etc. inkluderasvisar de nämnda utredningarna att en ökad avverkning på 1000 msk ger enökad sysselsättning på ca 1,5 årsverke. muner kandärför en ökad aktivitet i skogsbruket verksamt bidra till högre sysselsättning.Skogsindustrin är beredd all på bästa sätl medverka i en I utredningen föreslås all inom vissa områden skallkommunerna få elt betydande inflytande i jordförvärvsfrågor. Detta vill vibestämt avvisa. Elt ökal kommunall inflytande kommer sannolikt att medföra ettotillbörligt gynnande av lokal industri och lokalt anknutna personer ochdärigenom förhindra atl skogen och virkesråvaran utnyttjas på ett marknadsanpassatsätt. Som tidigare nämnts ger redan den nuvarande ordningen alltför stortutrymme för olika tolkningar och lokala tillämpningar av jordförvärvslagen. 2.7.38 Landsorganisationeni : LO anser det angeläget att i fråga om kommuner, för vilka det harsärskild regionalpolitisk betydelse, särskild hänsyn las för att främjasysselsättningen på orten. 2.7.39 Sverigesallmänna hypoteksbank: Hypoteksbanken anser det positivt, atl det blir lättareall förvärva fasligheter för deltids- eller fritidsjordbmk i skogs- ochmellanbygderna i och . Starka skäl kan dock i det enskildafallet anföras för motsvarande förvärv också i andra delar av landet. Lättnadenbör därför gälla ulan begränsning till vissa regioner av . 2.7.40 Glesbygdsdelegationen:Delegationen menar också atl inledningsvis i jordförvärvslagen bör kommunernas olllyftas fram. Kommunerna får etl ökat ansvar och inflytande i den fysiskaplanering i kommunen genom den nya . Jordförvärvspolitikenbör givetvis stå i samklang med kommunernas utvecklingsplanering. Delegationenser det som synneriigen angelägel att kommunerna bedriver en aktiv ochmålinriktad ulvecklingsplanering, där glesbygdsområdena och de areellanäringarna ges en framträdande roll. Delegationen vill understryka betydelsenav att kommunen lägger fasl riktlinjer för strukturpolitiken och fogar in dessai kommunens utvecklingsplanering. Delegationen stöder förslaget om atl berördkommuns yttrande alllid skall inhämtas vid tillämpningen av § 7. Det ärdelegationens uppfattning atl ett ökal lokall inflytande över jordförvärvspolilikenger en förbättrad anpassning till de lokala förhållandena och som därmed blirett viktigt bidrag till den offensiva glesbygdspolitiken. Utredningens förslag om regionalpolitiska hänsyn enligt §7 ger goda möjligheter all styra markägandet så all del ger de bästa lokala effekterna för sysselsättning m.m. Delegationen anser emellertid atl den angivna avgränsningen av tillämpningsområdet är alltför snäv. Det finns en bety dande risk för atl andra glesbygder i mellersta och södra delen av landet - exempelvis skärgården och delar av kommer atl drabbas hårt. Ökal utboägande med alla dess negativa aspekter kan bli resultatet. gationen menar all del bör kunna åvila lånsstyrelserna atl i samråd med övriga länsorgan och kommuner avgränsa de områden som skall omfattas av § 7. Detta bör kunna ske i huvudsak efter de kriterier som gäller för avgränsning av områden som kommer i fråga för glesbygdsstöd. 2.7.41 : 5.6, 5.7 och 5.8 tillstyrkes Prop. 1986/87:122 av SJA som dock anser atl ändringar av § 7 är onödig då kommunens förköpsrätlredan idag regleras genom den kommunala förköpslagen. 2.7.42------------------------------------- : Såsom framhållits anser Jordägareförbundalt del är olämpligl atl jordförvärvslagstiflningen göres till etl instrumentför regionalpolitiken. anser, atl del är positivt altdet blir lättare all förvärva fasligheter för deltids- eller frilidsjordbruk iskogs- och mellanbygderna i och . Del finns dock ej sakligaskäl all motsätta sig en sådan utveckling även i övriga delar av landet. 2.7.43 : Av motivtexten fram går atl kommunen i praktiken bör ges del helt avgörande inflytandet över ärendenas behandling i områden där § 7 får tillämpas. SSR anser emeller tid atl lantbruksnämnden även i dessa fall måste göra den slutliga bedöm ningen. Begreppet"främja sysselsättningen" är enligl SSR:s mening alltför vagt. Den rimligagrunden för avslag bör vara boendet. Inlösenfrån statens sida skall också kunna krävas vid vägrat förvärvstillstånd enligt7 §. 2.7.44 : Utredningen vill ge regionalpolitiskt särskilt känsliga kommuner vetorätt till förvärv, om egendomen bedöms behövas för sysselsättningen på orten. anser det vara viktigt alt klara regler ställs upp för hur den lokala tillämpningen av jordförvärvslagen skall gå till, för att undvika ryckighet och lokall god tycke. Det är dock troligt, atl kommunen bättre än länsmyndighet och riksmyndighet kan avgöra de lokala sysselsättnings- och regionalpolitiska effekterna av var och en utbjuden skogsfaslighei ger bäst avsedd effekt. 2.8.1Föreskrifter om bosättning och brukande 2.8.1.1 Lantbruksstyrelsen:Utredningens förslag innebär att för utveck lade och utvecklingsbara skogsbruksförelag skall föreskrifter om brukning och bosättning i allmänhel inte kunna meddelas. Detta är en logisk följd av förslaget till ändring i 6 §. För egendom som av regionalpolitiska skäl behövs för atl främja sysselsättningen på orten behålls dock möjligheten alt meddela sådana föreskrifter för alla typer av företag, alliså även för skogsbruksförelag. Styrelsentillstyrker utredningens förslag atl undanta utvecklade eller utvecklingsbaraskogsförelag. Lagtexteni 10 § hänvisar inte direkt till 7 §. Av utredningens allmänna motivering lill10 § (sid. 78) framgår dock att möjligheten att föreskriva brukning ochbosättning av regionalpoliliska skäl endast skall tillämpas inom de områden där7 § kommer att gälla. Som ovan framgått har styrelsen ett annat förslag lill avgränsningav 7 §-områden än utredningen. Under förutsättning alt styrelsens förslaggodtas har styrelsen inget att erinra mot kopplingen till 7 §. 1 annal fallförordar styrelsen alt denna koppling tas bort eftersom del kan finnasanledning alt av regionalpolitiska skäl tillämpa 10 § även inom andra områdenån de utredningen ulgält ifrån. 2.8.1.2 Länsstyrelseni : Som tidigare nämnts skulle denna föreskriftbara avse utvecklade och utvecklingsbara jordbruks- och träd- 159 Inom områdena där den regionalpoliliskaparagrafen Prop. 1986/87; 122 (§ 7) kan tillämpas bör föreskriften enligtutredningen också kunna avse skogsbruksföretag. 2.8.1.3 kommun:Kommunen anser att nuvarande regel bör bibehållas och således gälla allalantbruksföretag. 2.8.1.4 Dals-Edskommun: 1 konsekvens med synpunkterna på § 6 bör benämningen lantbruksföretagstå kvar. 2.8.1.5 : Som en följd av atl inte tillstyrkerförändringen av § 6 avsiyrker LRF även ändringen i § 10 innebärande atlåtagande av förvärvaren endasi skall gälla jordbruks- och trädgårdsnåringsföretag.Enligt Lantbrukarnas riksförbunds uppfattning bör bosättningskravet omfattasamtliga jordbruksfastigheter. Med hänsyn till atl bostad kan saknas på egenmark får bosättning på orten medges. 1 princip innebär Lantbrukarnas riksförbundsförslag en utvidgning av bosättnings- och brukningskravet med den innebörd somutredningen föreslår vid tillämpningen av § 7. har uppfattningen att brukningskravetbör modifieras med hänsyn till produktionsförhållandena.