prop · GA03112 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1986/87:112 om anhållande och häktning, m. m. Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås ändringar i reglerna om de straffprocessuellafri-hetsberövandena gripande, anhållande och häktning. Ändringarna, som ihuvudsak grundar sig på förslag års häktningsutredning, berör bl. a.förutsättningarna för att fä tillgripa häktning och anhållande samt de fristerinom vilka sådana frihetsberövanden skall prövas av domstol. Närdet gäller häktningsförutsättningarna skall huvudregeln även i fortsättningenvara att endast den får häktas som är på sannolika skäl misstänkt för ettbrott för vilket är föreskrivet fängelse i ett är eller mer. Liksom nu skallhärutöver krävas att en eller flera av tre särskilda häktningsförutsättningarföreligger, nämligen att det föreligger fara för att den misstänkte avviker,försvårar utredningen eller fortsätter sin brottsliga verksamhet. Främst föratt markera vikten av att häktning används i tillräcklig utsträckning för attmotverka återfall i brott föreslås en omfor-mulering av beviskravet för desärskilda häktningsförutsättningarna. Enligt förslaget skall häktning kunnaske när det föreligger risk för avvikande, försvärande av utredning ellerfortsatt brottslig verksamhet. Vid risk för fortsatt brottslig verksamhetförutsätts att särskild hänsyn skall tas till sådan brottslighet som innebärrisk för enskildas liv, hälsa eller egendom eller i övrigt kränker annanspersonliga integritet. Vidareföreslås att reglerna om domstolsprövning av straffprocessuellafrihetsberövanden anpassas till den praxis som utvecklats vid tolkningen avEuropakonventionen till skydd för de mänskliga rättigheterna. Enligt förslagetskall åklagaren avge häktningsframställning till domstolen som hanbeslutat om anhållande eller senast dagen därefter. Om det finns synnerligaskäl får åklagaren dröja till tredje dagen efter anhållandet. 1 1986/87. Domstolenskall enligt huvudregeln hålla häktningsförhandling somhäktningsframställningen görs eller senast dagen därefter. Förhandlingen fårdock aldrig hållas senare än efter det faktiska frihetsberövandet.Förslaget innebär en väsentlig förkortning av de nuvarande fristerna fördomstolsprövningen. Vid beräkningen av de nu angivna fristerna likställs ,och helgdagar med vanliga arbetsdagar. Detta innebär bl. a. atttingsrätterna i fortsättningen måste vara beredda att hållahäktningsförhandlingar under veckosluten och på helgdagar. Med hänsyn till de kortatidsfrister som enligt förslaget gäller för domstolens prövning avfrihetsberövandet måste det öppnas möjlighet för domstolen att besluta omhäktning trots att utredningen inte kommit så långt att sannolika skäl förbrottsmisstanken föreligger. Häktning föresläs sålunda kunna ske om denanhållne är skäligen misstänkt för brottet och det är av synnerlig vikt att hantas i förvar i avvaktan på ytterligare utredning. I sådana fall skallhäktningsfrågan alltid omprövas senast inom . Ipropositionen föreslås också en ändring i lagen (1963:197) om allmäntkriminalregister. Ändringen syftar till att ge i första hand domstolarnamöjlighet till terminalåtkomst till registret. Denya reglerna om anhållande och häktning föreslås träda i kraft den dagregeringen bestämmer. Lagförslageni denna proposition har granskats av lagrådet. Propositionen innehåller därförtre huvuddelar: lagrådsremissen (s. 21), lagrådets yttrande (s. 84) ochföredragande statsrådets ställningstaganden till lagrådets synpunkter (s.100). Densom vill ta del av samtliga skäl för lagförslagen måste därför läsa alla tredelarna. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 19 kap. 12 §, 24 kap., 25 kap. 1§, 51 kap. 8 och 13 §§, 52 kap. 10 §, 54 kap. 5 § samt 55 kap. 15 §rättegångsbalken skall ha följande lydelse. Vad i detta kapitel stadgas äger Vad som sägs i detta kapitel skall motsvarande tillämpning i fråga om tillämpas även i fråga om domsto- domstolsbefattning med förundersökning och användande av tvångsmedel. lamas befattning med förundersökning och användande avtvängsme-dd. Omsärskilda skäl föreligger, får en fråga om häktning tas upp även av rätten i enannan ort än som följer av reglerna i detta kapitel. 24 kap. 1§' År någon på sannolika skäl misstänkt för brott, förvilket är stadgat fängelse ett är eller däröver, må han häktas, om med hänsyntill brottets beskaffenhet, den misstänktes förhållande eller annan omständighetskäligen kan befaras, att han avviker eller annorledes undandrager siglagföring eller straff eller genom undanröjande av bevis eller på annat sättförsvårar sakens utredning, eller ock anledning förekommer, att han fortsättersin brottsliga verksamhet. Är brottet ringare än i första stycket sägs men kan däråfölja fängelse och har den misstänkte icke stadigt hemvist inom riket, må hanhäktas, om det skäligen kan befaras, att han avviker. Är för brottet icke stadgat lindrigare straffan fängelsei , skall häktning ske, om det ej är uppenbart, att anledning därtillsaknas. Kan det antagas, att den misstänkte kommer att dömasallenast till böter, må häktning icke ske. Den som på sannolika skäl är misstänkt för ett brott, förvilket är föreskrivet fängelse eller däröver,/år häktas, om det med hänsyntill brottets beskaffenhet, den misstänktes förhållande eller någon annanomständighet finns risk för att han avviker eller på något annat sätt undandrar siglagföring eller straff, 2. genom attundanröja bevis eller på något annat sätt försvårar sakens utredning eller 3. fortsättersin brottsliga verksamhet. Är för brottet inte föreskrivet lindrigare straff änfängelse , skall häktning ske, om det inte är uppenbart, att skäl tillhäktning saknas. Kan det antas att den misstänkte kommer att dömas endasttill böter, får häktning inte ske. Senaste lydelse 1975:670. Den som påsannolika skäl misstankes för brott må, oberoende av brottets beskaffenhet,häktas, om han är okänd och undandrager sig att uppgiva namn och hemvist elleranledning förekommer, att hans uppgift därom är osann, så ock om han saknarhemvist inom riket och det skäligen kan befaras, att han genom att begiva sigfrån riket undandrager sig lagföring eller straff. Den som påsannolika skäl är misstänkt för brott får häktas oberoende av brottetsbeskaffenhet, 1. om hanär okänd och vägrar att uppge namn och hemvist eller om hans uppgift om dettakan antas vara osann, eller 2. om han saknarhemvist inom riket och det finns risk för att han genom att bege sig från riketundandrar sig lagföring eller straff Om det på grund av den misstänktes ålder, hälsotillståndeller annan liknande omständighet kan befaras att häktning skulle komma attmedföra allvarligt men för den misstänkte, får häktning ske endast om det äruppenbart att betryggande övervakning inte kan ordnas. Detsamma gäller kvinnasom har fött så förut att häktning kan befaras medföra allvarligt menför bamet. Vill den misstänkte inte underkasta sig övervakning, skall häktningske. Om ytterligare inskränkning i fråga om häktning av densom är under är särskih stadgat. Att reseförbud eller anmälningsskyldighet får träda istället för häktning stadgas i 25 kap. Även den som endast är skäligen misstänkt för brott får,med den begränsning som följer av 19 §, häktas, om 1. förutsättningarnaför häktning i övrigt är uppfyllda enligt vad som sägs i I § första och tredjestyckena eller 2 § och 2. det ärav synnerlig vikt alt han tas iförvar i avvaktan på ytterligare utredning ombrottet. Om det på grund av den misstänktes ålder, hälsotillståndeller någon annan liknande omständighet kan befaras att häktning skulle kommaatt medföra allvarligt men för den misstänkte, får häktning ske endast om detär uppenbart att betryggande övervakning inte kan ordnas. Detsamma gällerkvinna som har fött så förut att häktning kan befaras medföraall-variigt men för bamet. Vill den misstänkte inte underkasta sig övervakning,skall häktning ske. Om ytterligare inskränkningar i fråga om häktning av densom är finns särskilda bestämmelser. Att reseförbud eller anmälningsskyldighet får träda istället för häktning/örei/cr/vj i 25 kap. Senaste lydelse 1981:1294. Prop.1986/87: 112 Beslut om häktning meddelas av rätten. Förekomma mot någon skäl //// häktning, må han i avbidanpå rättens beslut därom anhållas. Äro ej fulla skäl till häktning, må den misstänkte dockanhållas, om det finnes vara av synneriig vikt, att han i avbidan påytterligare utredning tages iförvar. Beslut om anhållande meddelas av åklagaren. Beslutet skallinnehålla uppgift om det brott misstanken avser samt ange grunden föranhållandet. .Beslut att häkta någon meddelas av rätten. /häktningsbeslutet skall anges det brott som misstanken avser och grunden förhäktningen. Om hävning av häktningsbeslut finns bestämmelser i20 §. Om det finns skäl att häkta någon, får han anhållas iavvaktan på rättens prövning av häktningsfrågan. Finns inte fulla skäl till häktning men är den misstänkteskäligen misstänkt för brottet, får han anhållas, om det är av synnerlig viktatt han tas iförvar i avvaktan på ytterligare utredning. Beslut om anhållande meddelas av åklagaren. /anhåltningsbeslutet skall anges det brott som misstanken avser och grunden föranhållandet. Förekommamot någon skäl //// anhållande men kan beslut därom icke utan fara avvaktas, måpolisman även utan sådant beslut gripa honom. Träffasden som begått brott, vara fängelse kan följa, å bar gärning eller flyendefot, må han gripas av envar. må ock gripa den som är efterlyst för brott.Den gripne skall skyndsamt överiämnas till närmaste polisman. Dånågon gripits, skall anmälan därom skyndsamt göras hos åklagaren. Denne haratt efter förhör, som avses i 8 §, besluta, om den gripne skallanhållas eller friges. , vilkens anhållande beslutats, avvikit eller är han eljest inte närvarandedå beslutet medde- Om detfinns skäl att anhålla någon, får en polisman / brådskande fall gripa honomäven utan anhåll-ningsbeslut. Om den som har begått brott, på vilket fängelse kan följa,påträffas på bar gärning eller flyende fot, får han gripas av envar. /årockså gripa den som är efterlyst för brott. Den gripne skall skyndsamtöverlämnas till närmaste polisman. Har beslut att anhålla någon meddelats i hans frånvaro,skall han, så snart beslutet har verk- ' Senaste lydelse 1981; 1294. " Senaste lydelse 1981;1294. ' Senaste lydelse 1981: 1294. Prop.1986/87: 112 las, skall, så snart beslutet verkställts, anmälan däromgöras hos åklagaren. Avviker den som misstänks för brott och förekommer skäl//// hans anhållande, får åklagaren efterlysa honom. Den som anhållits enligt 6 § eller gripits enligt 7 §skall, så snart det kan ske, för förhör inställas för åklagaren eller förpolisman som har fått i uppdrag att hålla förhöret. ställts, förhöras av polisman eller åklagare. Haråklagaren inte redan underrättats om frihetsberövandet, skall det skyndsamtanmälas till honom. Åklagaren skall efter förhöret besluta om denmisstänkte skall förbli anhållen. Harnågon gripits enligt 7 §, skall han förhöras av polismaneller åklagare. Har åklagaren inte redan underrättats om frihetsberövandet,skall det skyndsamt anmälas till honom. Åklagaren skall efter förhöret omedelbartbesluta om den misstänkte skall anhållas. Anhålls inte den misstänkte, skallbeslutet om gripande hävas. Om den som misstänks för brott avviker och det finns skälatt anhålla honom, får åklagaren efterlysa honom. Då någonanhålls eller då beslut om anhållande som avses i 6 § verkställs, skall denanhållne erhålla besked om det brott misstanken avser samt gmnden för anhållandet.Den anhållnes närmaste anhöriga och annan som står den anhållne särskilt näraskall, så snart det kan ske utan men för utredningen, underrättas omanhållandet. En sådan underrättelse får dock inte utan synnerliga skäl lämnasmot den anhållnes önskan. Då någonanhålls eller då ett an-hållningsbeslut enligt 8 § första stycket verkställs,skall den anhållne få besked om det brott som han är misstänkt för samtgrunden för anhållandet. Den anhållnes närmaste anhöriga och andra personersom står den anhållne särskilt nära skall underrättas om anhållandet sä snartdet kan ske utan men för utredningen. En sådan undertättel-se får dock inte utansynnerliga skäl lämnas mot den anhållnes önskan. Förekommaej längre skäl för anhållande, skall den misstänkte frigivas. Om detinte längre finns skäl för ett anhållningsbeslut, skall åklagaren omedelbarthäva beslutet. * Senaste lydelse 1981:1294 Senaste lydelse1981:1294. Prop.1986/87: 112 Den somär anhållen skall hållas iförvar men må eljest ej underkäs-' tas annaninskränkning i sin frihet, än som påkallas av ändamålet med anhållandet,ordningen a förvaringsplatsen eller allmän säkerhet. Vid hans förvaring ellerförflyttning skall så förfaras, att den ej väcker onödig uppmärksamhet. Om inteanhållningsbeslutet hävs, skall åklagaren inom tid som anges i 12 § muntligeneller skriftligen göra framställning hos rätten om häktning av den anhållne. Iframställningen skall anges det brott som misstanken avser, grunden förhäktningsyrkandet samt tidpunkten för frihetsberövandet. Den anhållne och hans försvarare skall, om möjligt,genast underrättas om häktningsframställningen genom åklagarens försorg. Åklagarenskall, om inte den anhållne friges, senast dagen efter den, då beslut omanhållande meddelades eller då den anhållne enligt 8 § inställdes till förhör,avluta framställning till rätten om hans häktande. Behövs det ytterligareutredning för prövning av häktningsfrågan, får åklagaren vänta medframställningen. Den skall dock avlåtas så snart det kan ske och senast påfemte dagen efter den, då beslut om anhållande meddelades eller den anhållneinställdes för förhör. Görs inte framställning enligt vad som har sagts,skall den anhållne friges. Isamband med framställningen skall till rätten samt till den anhållne och hansförsvarare överlämnas protokoll eller anteckningar över vad dittillsförekommit under förundersökningen i den mån de har betydelse för prövningen avhäktningsfrågan. Rätten kan dock medge att överlämnandet får anstå viss korttid. Påkallas förhör med annan än den anhållne, skall också uppgift lämnasdärom. Häktningsframställningskall göras som anhållningsbeslutet meddelades eller senast dagendärefter. Om det finns synnerliga skäl, får framställningen göras senasttredje dagen efter anhållningsbeslutet. Haranhållningsbeslutet meddelats i den misstänktes frånvaro, skall vidtillämpning av första stycket som dag för beslutet anses dagen då beslutetverkställdes. Görsinte häktningsframställning inom föreskriven tid, skall åklagaren omedelbarthäva anhållningsbeslutet-. Dåframställning enligt 12 § inkommit, skall rätten, så snart ske Har en häktningsframställning gjorts, skall rätten eller ' Senaste lydelse 1981: 1294. Prop.1986/87: 112 kanoch, om synnerligt hinder ej möter, sist å fiärde dagen därefter hållaförhandling i häktningsfrågan. Utsattes huvudförhandling att hållas inom envecka, sedan framställningen inkom, må dock, om ej rätten finner särskildförhandling böra äga rum, med förhandlingen anstå till huvudförhandlingen. senastdagen därefter hålla förhandling i häktningsfrågan. Om det finns synnerligaskäl, får förhandlingen dock hållas . Häktningsförhandlingen får aldrig hållas senare än fiärdedagen efter det att den misstänkte greps eller anhållningsbeslutet verkställdes. Vidförhandling i häktningsfrågan skall den som yrkat häktning så ock, om ejsynnerligt hinder möter för den anhållnes inställande, denne vara tillstädes. Den som yrkat häktning skall ange de omständigheter, varpåyrkandet grundas. Den anhållne och hans försvarare skall få tillfälle attyttra sig. Utöver vad handlingarna från förundersökningen innehåller samtparterna i övrigt anför får utredning angående brottet inte förebringas, omdet inte finns särskilda skäl till det. Vidhäktningsförhandlingen skall den som yrkar häktning och, om det inte finnssynnerligt hinder, den anhållne vara närvarande. Den som yrkar häktning skall ange de omständigheter somhan grundar sitt yrkande på. Den anhållne och hans försvarare skall fåtillfälle att yttra sig. Utöver vad handlingarna från fömndersökning-eninnehåller samt vad parterna i övrigt anför får utredning angående brottet inteläggas fram, om det inte finns särskilda skäl till det. Förhandlingenskall såvitt möjligt/ortgå utan avbrott, till dess/rågan kan avgöras. Uppskovmå ej äga rum, med mindre synnerliga skäl äro därtill, och utan den misstänktesbegäran ej längre än . Uppskjutes förhandlingen, skall, om ej rätten bestämmerannat, anhållandet fortfara. Häktningsförhandlingenskall, om möjligt, pågå utan avbrott till dess häktningsfrågan kan avgöras.Uppskov/år äga rum endast om det finns synnerliga skäl till det. Uppskovet fårinte vara längre än , om inte den misstänkte begär det. Uppskjuts förhandlingen, skall anhållandet bestå, om interätten bestämmer något annat. Sedanförhandlingen avslutats, skall rätten meddela beslut ihäktningsfrågan. Beslut om häktning skall innehålla uppgift å det brott misstankenavser samt kort angiva grunden för häktningen. Sedanhäktningsförhandlingen avslutats, skall rätten meddela beslut ihäktningsfrågan. ' Senaste lydelse 1981:1294. Beslutas ej häktning, förordne rätten, att den anhållneomedelbart skall frigivas. Beslutashäktning av en anhållen som inte är närvarande vid rätten, tillämpas 17 §tredje och fiärde styckena. Beslutasej häktning, skall rätten häva anhållningsbeslutet. Fråga om häktning av den som inte är anhållen får tas upppå yrkande av åklagaren. Efter åtalet får rätten även på yrkande av målsägandeneller självmant ta upp frågan. Dåfråga om häktning väckts, skall, så snart ske kan, förhandling äga rum införrätten. Om sådan förhandling gälle i tillämpliga delar vad i 14-16 §§ ärstadgat. Har den misstänkte kallats till förhandlingen eller förekommeranledning, att han avvikit eller eljest håller sig undan, utgöre dock hansutevaro ej hinder för förhandlingen. Uteblir målsäganden, ehuru han kallatstill förhandlingen, må frågan avgöras utan hinder därav. Har rätten beslutat häktning av någon, som ej är vidrätten tillstädes, skall, så snart beslutet verkställts, anmälan därom görashos rätten. En fråga om att häkta den som inte är anhållen får tas upppå yrkande av åklagaren. Efter åtalet får rätten även på yrkande av målsägandeneller självmant ta upp frågan. Då en fråga om häktning enligt första stycket har väckts,skall häktningsförhandling inför rätten hållas . Ifråga omsådan förhandling gäller i tillämpliga delar vad som sägs i 14-16 §§. Har denmisstänkte kallats till förhandlingen eller finns det anledning att anta atthan avvikit eller på annat sätt håller sig undan, utgör dock hans utevaro ejhinder för förhandlingen. Uteblir målsäganden trots att han kallats till förhandlingen,får frågan ändå avgöras. Har rätten beslutat om häktning av någon som inte ärnärvarande vicl rätten skall, så snart beslutet har verkställts eller hindretför hans närvaro har upphört, anmälan om detta göras hos rätten. När en anmälan enligt tredje stycket har gjorts, skallrätten eller senast dagen därefter hålla förhandling i häktningsfrågan.Om det finns synnerliga skäl, får förhandlingen dock hållas senare.Häktningsförhandlingen får aldrig hållas senare än fiärde dagen efter det atthäktningsbeslutet har verkställts eller hindret för den misstänktes närvaro vidrätten har upphört. ' Senaste lydelse 1981:1294. Då rätten beslutar häktning enligt 16 § av anhållen ellerenligt 17 § av någon, som är vid rätten tillstädes, eller då anmälan omhäktningsbesluts verkställande inkommer, skall, om ej åtal redan väckts, rättenutsätta den tid, inom vilken åtal skall väckas. Denna må ej bestämmas längre,än som finnes oundgängligen erforderligt. Överstiger den utsatta tiden , skall rätten, sälänge den misstänkte är häktad och till dess åtal väckts, med högst två veckorsmellanrum ånyo hålla förhandling, som sägs i 1416 §§, och därvid särskilttillse, att utredningen be-drives så skyndsamt som möjligt. Finnes med hänsyntill utredningens beskaffenhet eller av annan omständighet uppenbart, attförhandling inom nu angiven tid skulle vara utan betydelse, må dock rätten bestämmalängre tids mellanrum. Finnes den utsatta tiden otillräcklig, må rätten, omframställning därom göres före tidens utgång, medgiva förlängning av tiden. Då rätten beslutar om häktning skall, om inte åtal redanhar väckts, rätten sätta ut den tid, inom vilken åtal skall väckas. Tiden fårinte bestämmas längre än vad som är oundgängligen nödvändigt. År den utsatta tiden otillräcklig, får rätten medgeförlängning av tiden, om detta begärs före tidens utgång. Den misstänkte ellerhans försvarare skall om möjligt beredas tillfälle att yttra sig. Väcks inte åtal , skall rätten, så längeden misstänkte är häktad och till dess åtal har väckts, med högst ny förhandling i häktningsfrågan och därvid särskilt se tillatt utredningen bedrivs så skyndsamt som möjligt. År det med hänsyn tillutredningen eller av annan anledning uppenbart att förhandling inom nuangiven tid skulle vara utan betydelse, får rätten bestämma längre tidsmellanrum. Tid för åtals väckande behöver inte bestämmas då rättenbeslutar om häktning enligt 3 § eller om häktning av någon som inte är närvarandevid rätten. Har någon som är närvarande vid rätten häktats med stöd av3 §, Har ej inom tid, som avses i 18 §, åtal väckts eller ////rätten inkommit framställning om förlängning av tiden eller förekomma eljestej längre skäl för häktning, förordne rätten att den häktade skallfrigivas. skall åklagaren, så snart han anser att det finnssannolika skäl för att den misstänkte begått brottet, anmäla detta tillrätten. Rätten skall eller senast dagen efter en sådan anmälan hållany förhandling i häktningsfrågan. Om det finns synnerliga skäl, får förhandlingendock hållas . Förhandling måste alltid, oberoende av anmälan, hållasinom från häktningsbeslutet. Om det när förhandlingen hålls inte framkommit sannolikaskäl för att den misstänkte begått brottet eller i övrigt inte längre finnsskäl för häktning, skall beslutet om häktning hävas. Rätten skall häva ett häktningsbeslut, 1. om inteinom den tid som avses i 18 § åtal har väckts eller förlängning av tiden harbegärts eller 2. om detinte längre finns skäl för beslutet. Innan åtal har väckts, får häktningsbeslutet hävas ävenav åklagaren. Rätten skall underrättas om åtgärden. Väckes i mål, som fullföljts till högre rätt, fråga omhäktning, äge denna utan förhandling besluta däröver; är den misstänkte anhållenskall beslut meddelas sist å fiärde dagen efter det framställning om hanshäktande inkom till rätten. Finnes förhandling erforderlig, skall den hållas såsnart ske kan. Om sådan förhandling gälle vad i 1417 §§ är stadgat. 21 §" Dömes den misstänkte för brottet Döms denmisstänkte för brottet ochär han häktad, pröve rätten en- och är han häktad, skall rätten, enligt dei detta kapitel angivna grun- ligt de grunder som anges i detta "Senaste lydelse 1980:378. derna, huruvida han skall i häkte avbida, att domen vinnerlaga kraft; är den misstänkte å fri fot, må rätten förordna, att han skallhäktas. Vidtillämpning av första stycket skall bestämmelserna i detta kapitel om häktningav den, som skäligen kan befaras undandraga sig straff, gälla även ifråga omden som skäligen kan befaras undandraga sig utvisning. Förordnandet omhäktning gäller dock ej under tid då den dömde avtjänar frihetsberövandepåföljd som har ådömts honom i målet. kapitel, pröva om han skall stanna kvar i häkte till dessdomen vinner laga kraft. Om den misstänkte inte är häktad, får rätten förordnaatt han skall häktas. Vidtillämpning av första stycket skall bestämmelserna i detta kapitel om häktning/ de fall där det finns risk för att den misstänkte undandrar sig straff,gälla även i de fall där det finns risk för att den misstänkte undandrar sigutvisning. Förordnandet om häktning skall dock inte gälla då dendömde avtjänar en frihetsberövande påföljd som han har dömts tilli målet. 22 §'2 Den som ärhäktad skall utan dröjsmål föras till allmänt häkte.