prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Den nya kanalen för alt föra framälervinningsanspråk kan inle utnyttjas till att angripa en fordran som omfattasav ett bevakningsförfarande. Bestämmelsernai 20 6, som med lagrådets redigering blir 21 6, motsvarar 40 c 6 KL men tar nusikte inte blott pä bevakningskonkurser utan även på bevakningsfria konkurser.Lagrådei betvivlar emellertid alt det föreligger behov av en regleringbeträffande dessa senare konkurser och föreslär alt paragrafen, i näraanslutning till gällande rätt, formuleras pä följande säll: "Densom med anledning av ålervinning fär en fordran i konkursen är, även om haninle bevakar fordringen, vid senare utdelning berättigad alt utfå vad somskulle ha belöpt på fordringen, om den hade bevakats. Har utdelning redan ägtrum, är han berättigad atl vid återbäring till boet avräkna vad som hade borttillkomma honom som utdelning, om bevakning hade skett i rält lid." Denföreslagna bestämmelsen i andra slyckel om hur en icke lill betalning förfallenpensionsfordran skall uppskattas överensstämmer i sak med vad som gällerenligt 139 8 KL. Uppskattningen skall således ske med ledning av 2 och 3 88lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. (iryggandelagen).Enligt dessa beslämmelser gäller följande. Med upplupen del av utfäst pensionförsläs kapitalvärdet av den pension som arbetstagaren intjänat vidberäkningstillfället (2 6 andra stycket). Om inga andra regler om intjänandehar knutits lill pensionsutfästelsen, anses arbetstagaren vid varie tillfälleha intjänat sä slor del av utfäst pension som motsvarar förhällandet mellan detantal är som arbetstagaren varit i arbetsgivarens tjänst och antalet år fråntjänstens början till pensionsåldern (2 5 första stycket). Beräkning avkapitalvärdet sker med ledning av försäkringstekniska grunder (3 6). Beräkningav kapitalvärdet enligt 3 6 iryggandelagen är nödvändig i fråga ompensionsutfästelser av traditionellt slag där pensionsbelopp och pensionsålderär angivna. Del förekommer emellertid pensionsutfästelser som inle innehållerdessa kapitaliseringsfaklorer utan är sä utformade all kapitalvärdet vidulbeialningslillfället anges i utfästelsen. Fråganom en pensionsutfästelse av angivet slag är förenlig med bestäm melserna i 2 och 3 68 iryggandelagen har prövats av regeringsrätten i ett mål angående rätt till avdrag för överföring av medel lill en pensionsstif telse (RA 1985 1:33). Utbelalning av pensionen kunde enligt utfästelsen 189 påkallas vid avgång urtjänsten eller vid dödsfall. Regeringsrätten fann atl Prop. 1986/87:90beräkningsregeln i 3 6 tryggandelagen inle kan anses innebära hinder mot atlutforma en pensionsutfästelse så atl kapitalvärdet vid utbelalningstill-fälletanges i utfästelsen. Pensionens kapitalvärde vid beräkningstillfällel ansågsvara det som angavs i utfästelsen. mening bör en pä sä vis utformad pensionsutfästelse bedömas påmotsvarande sätt, när en fordran pä grund av utfästelsen görs gällande i enkonkurs. Om del av utfästelsen framgår atl pensionen var till fullo intjänad pädagen för upprättande av utdelningsförslagel och all infriande av utfästelsenkan påkallas , bör således hänvisningen till 2 och 3 86tryggandelagen inle hindra atl upplupen del av utfästelsen är del i dennaangivna kapitalvärdet. Iremissförslaget har i andra styckets andra mening tidsbestämningen "före den dag då utdelningsförslagel upprättades" anknutits tillvillkorets uppfyllande. 1 gällande rält (121 8 andra slyckel KL) anknyter däremot motsvarande tidsbestämning (som där avser utfärdande av kungörelse om slulutdelning) till den omständigheten att borgenären visar all villkoret har uppfyllts. Tillräckliga skäl för den föreslagna ändringen - som inte är av enbart språklig art saknas emellertid enligt lagrådets mening. Lagrådet föreslär därför att den aktuella meningen får följande lydelse: "Om han före den dag dä utdelningsförslagel upprättas visar atl villkoret har upp fyllts, har han- att fordra." Delkan tilläggas alt borgenären, om han senare visar all villkoret har uppfyllts,vare sig uppfyllelsen har skett innan eller efter det all utdelningförslagetupprättades, är berättigad alt återfå beloppet, förutsatt alt detta har avsattsför honom i utdelningsförslagel. Har så inle skett, kan borgenären genomvederbörlig invändning mol utdelningsförslagel påkalla atl avsättning skallgöras med tanke pä en framlida uppfyllelse; skulle han inför rätten påvisa attvillkoret redan har uppfyllts, möter det givelvis inte nägot hinder atlbeloppet direkt tilldelas honom när utdelningen fastställs. Andrastyckels första mening har, i förhällande till 121 a 8 i gällande KL,förtydligats på det viset att del uttryckligen framgår att bevakningsfrihelenavser endast den del av borgenärens fordran som täcks av gäldenärens fordran.Trots detta förtydligande kan tvekan uppkomma, hur andra meningen i sammastycke skall uppfattas. Övervägande skäl talar för atl vid den avräkning somavses i denna mening borgenären inte fär tillgodoräkna sig utdelning pä sinobevakade fordran i den mån denna översfiger skuldbeloppet (jfr ,Kvittning, 1984, s. 673 f). Lagrådet förordar atl ocksä detta fär framgå avlagtexten, förslagsvis genom att orden "intill skuldbeloppet" skjutsin efler ordet "fordran" i styckets andra mening. 6 kap. Prop. 1 konsekvens med vad som har förslagits under 2 kap. 24 8förordar lagrådei atl orden "genom delgivning" skjuls in framförordet "kalla" i näst sista meningen i paragrafens första stycke. Kallelse lill den som avses med yrkandet om edgång böralltid delges. En uttrycklig bestämmelse härom bör finnas i paragrafen (selagrådets yttrande under 15 kap. 2 6). Det föresläs all iredje siyckeitillförs en avslutande mening enligt följande: "Kallelsen lill den somavses med yrkandet skall delges." Kallelse av gäldenären lill förhandling enligt lagrummetsandra stycke bör delges, dock inle obligatoriskt: i enlighet med vad som anförsunder 15 kap. 2 8 bör en regel härom finnas i lagen. Det föresläs all andraslyckel i förevarande paragraf förses med denna avslutande mening:"Kallelsen lill gäldenären bör delges." Av skäl som lagrådet anför under 11 8 i förevarandekapitel förordas all bestämmelsen i remissförslagels 11 8 andra slyckel tredjemeningen utgår och ersätts av etl nytt iredje stycke i förevarande paragraf Lagrådei förordar lill en början, all del uttryckligen (seyttrandet under 15 kap. 2 8) anges att kallelse till förhandlingen av den somavses med åtgärden skall delges. Paragrafens andra stycke bör därför inledasmed följande två meningar: "Till förhandlingen---- åtgärden kallas. skall delges." Påföljande mening bör inledas med ordet "Han" istället för "Denne". Paragrafens första och andra stycken handlar om fall dä ikonkurssammanhang hålls förhandling i bl.a. häklningsfråga. Den regel som iremissförslaget har intagits såsom sista mening i 11 8 andra slyckel gällerenligt sin lydelse endast när förhandling i häklningsfråga äger rum. Klart äremellertid all berörda reglering bör gälla generellt i fräga om häktning. Mol bakgrunden av del anförda förordar lagrådet attföreskriften i re missförslagets 11 8 andra styckel sista meningen utgår och ersätts av ell nytt iredje stycke i 10 8 i aktuellt kapitel. Beträffandeden närmare utformningen av regleringen avseende biträde Prop. 1986/87:90 ochkostnadsfrågor är atl framhålla att en direkt hänvisning till RB:s föreskrifteri ämnena kan föranleda viss oklarhet. Sålunda passar inle 21 kap. 3 a 6 RBsärskilt väl för de situationer som blir aktuella i konkurs-sammanhanget.Beträffande koslnadsdelen frågar man sig, om de för enskilt åtal gällandereglerna skall tillämpas; förvaltare som är sökande i förevarande slag avhäklningsärenden är ju ej myndighet (annat är förhållandet i fall som avses i 2kap. 16 8 UB, vars andra stycke sista meningen tjänat som förebild till nuaktuell föreskrift). Vidare bör framhållas, att i 31 kap. RBkostnadsfördelningsreglerna i princip är relaterade till utgången i ansvarsfrågan,ej lill häklningsfrågor. Lagrådetvill väcka frågan om inte det lämpligaste är att man i diskuterat sammanhanggör en någoriunda uttömmande reglering, i stort efter den modell som finns i 10kap. Man kan länka sig reglerna i 6 kap. 10 6:s nya tredjestycke utformade enligt följande: "Begärsnägon häktad, skall rätten pä yrkande förordna biträde ål honom, om det inle äruppenbart all sådant inte behövs. Biträdet har rätt till ersättning av statenför arbete, tidsspillan och utlägg. Rätten kan ålägga den som häkiningsyrkandetriktas mol att såsom förlorande part helt eller delvis ersätta statenskostnader för biträdet. Ogillas häktningsyrkandet och beror detta på attsökanden inle har haft godtagbara skäl för yrkandet, skall sökanden ersättastatens kostnader för biträdet." Detbör anmärkas, att om frågan om häktning förfaller av den anledningen altvederbörande på svarandesidan fullgör sitt åliggande, han torde få anses varaförlorande part. I ullrycket "hell eller delvis" bör inläggas atträtlen kan hämta vägledning i 31 kap. 1 6 RB. Enligt11 6 Qärde stycket sista meningen får ingen under en konkurs hållas häktadunder än . Har gäldenären hållits häktad underkonkursansökningsstadiet, bör emellertid denna häklningstid avräknas . Lagrådet föreslär därför att förevarande paragraf försesmed ytterligare en mening, av följande lydelse: "Vid fillämpning av 11 8fjärde styckel inräknas även lid under vilken gäldenären har hållits häktadmed slöd av 2 kap. 12 6." 1enlighet med den princip som torde ligga lill grund för urvalet av situationersom kan berättiga till ersättning (SOU 1983:24 s. 286) bör sådan kunna utgesockså lill underårig gäldenär i fall som avses i 5 6. Hänvisning bör därför i14 6 första stycket göras även till 5 8. Härigenom kommer det dessutom atl stäklart alt förutvarande ställföreträdare som anges i 13 6 fär ersättning enligt14 6 första siyckei vid inställelse lill förhandling eller edgång enligt 5 6. Bestämmelseni 14 8 andra styckel torde avse endast den mot vilken edgängsyrkande har framställts enligt 5 6 andra styckel. Bl.a. för att ge 192 uttryckåt detta föreslår lagrådet att 14 6 andra stycket får följande lydelse: Prop.1986/87:90 "Harett yrkande enligt 5 6 andra stycket riklats mol nägon annan än den som avses i13 6, är han berättigad till skälig ersättning av boet för inställelse enligt 58 Iredje eller fjärde styckel." Kapitletinnehåller inte nägon generell bestämmelse om atl förvaltare utses av rätten.En sädan bör lämpligen föras in i 2 6 som ell första stycke. På motsvarandesätt bör genom ett tillägg till nuvarande andra styckel allmänt anges att rälienskall höra tillsynsmyndigheten innan den utser förvaltare. Därmed kananvisningen härom i 2 kap. 24 8 första stycket 2 ulgä. Ensammanställning av 7 kap. 2 och 3 66 enligt departemenlsförslaget ger vidhanden atl rätlen ex officio i konkursens inledningsskede vid beslul enligt 2kap. 24 8 kan utse två eller fler förvaltare men att beslul om delning avförvaltningen alltid förutsätter inifiativ från annan, liksom en utökning avantalet förvaltare under konkursens gång. Del kan möjligen ifrågasättas, ominte regleringen kunde göras mera enhetlig, antingen sä att rätten tillåts atl iinitialskedet ex officio förordna även om delad förvaltning eller sä att beslutom mer än en förvaltare alllid skall vara beroende av initiafiv fränutomstående (tillsynsmyndigheten etc). Lagrådet lägger emellertid inle framnågot förslag härom. Ulanalt syfta till någon saklig ändring förordar lagrådei all bestämmelserna i 2och 3 68 redigeras på ett något annat sätt än i departemenlsförslaget. 3 6 börsålunda reserveras för procedurreglerna, och andra styckel i 2 6, med den nyssföreslagna kompletteringen, bör därför flyttas fill 3 6, såsom ell förstastycke. Nuvarande första stycket i 3 6 har nära samband med tredje meningen inuvarande första styckel i 2 6 och bör tillsammans med denna bilda ell särskiltstycke i sistnämnda paragraf 3 6 andra stycket bör avfattas sä all del någottydligare framgår att del inte träffar elt ursprungligt beslul atl utse tvåeller fier förvaltare vilket ej är förenat med förordnande om delning avförvaltningen. Tillföljd av det sagda föresläs paragraferna fä följande lydelse: Förvaltareutses av rätlen. Rättenbestämmer ocksä antalet förvaltare. Flera än av flera. Omboets förvaltning skall vara delad, skall en förvaltare utses för varje del avförvaltningen. Rätlen bestämmer efler vilka grunder delningen skall ske. Innanrälien utser förvaltare eller fattar beslut om all flera förvaltare skall finnas, skalltillsynsmyndigheten höras. 13 1986/87. Frågorom att dela förvaltningen mellan flera förvaltare las upp på Prop.1986/87:90 begäran avtillsynsmyndigheten, denne kallas. Vad som har sagts nu tillämpas också påfrågor om atl öka antalet förvaltare." Departementschefenframhåller i specialmotiveringen atl borgenärerna bör ges tillfälle att lämnasina synpunkter när frågan om atl entlediga en förvaltare på begäran av någonannan än förvaltaren själv prövas. Någon bestämmelse i lagen om detta föreslåsdock inte. Departemenlsförslagetinnebär all rätten till skillnad frän vad som gäller f.n. i fråga om ordinärkonkurs - får utse förvaltare i samband med konkursbeslulel ulan atldessförinnan inhämta borgenärernas mening. Till stöd för denna lösning i ettenhetligt konkursförfarande kan åberopas atl konkursförvaltare måste utsesomedelbart efter konkursbeslulel och att rättens personval i de flesta fallgodtas av borgenärerna. Departementschefen hänvisar också till att missnöjdaborgenärer kan påkalla byte av förvaltare. Sä mycket angelägnare kan dettyckas vara alt när sä sker och iniliafivet blottar meningsmotsättningar iborgenärskretsen samfiiga borgenärer ges tillfälle att yttra sig i frågan omentledigande. Att dä ocksä spörsmålet om efterträdare kommer fill diskussionligger i sakens natur. Det är all märka alt enlledigandefrägan inte krävernågot , slutligt avgörande och att det därför finns tidsutrymme attkalla borgenärerna. mening bör del finnas en föreskrift som i viss utsträckninggaranterar att borgenärerna kan komma fill tals, när rätten skall pröva en frägaom att entlediga en förvaltare. Denna föreskrift är av den vikt alt den börplaceras i konkurslagen. F.n.gäller i ordinär konkurs atl en slutlig förvaltare inte får entledigas utan atlborgenärerna har fält tillfälle alt yttra sig vid etl sammanträde (80 8 KL).Det saknas anledning atl för del enhetliga konkursförfarandets del införa en sävittgående regel. Som framgår av det föregående är del främst när del råder intressemotsältningarmellan borgenärerna som dessa bör höras. Inte ens i alla de fall dä förhandlingskall hållas är del motiverat all underrätta borgenärskollekfivet. Det tordekunna läggas i rällens hand all avgöra när borgenärernas rällssäkerhelsinlresseär sä starkt atl etl beslul inle bör komma fill ständ utan att de har fälttillfälle all yttra sig. Kallelsen bör ske i form av kungörelse. Närbevakningsförfarande har ägt rum, kan emellertid kungörelse ersättas avskriftliga underrättelser lill borgenärerna enligt reglerna i 15 kap. 2 8 iförslaget. Medhänvisning lill ovanslående förordar lagrådet atl 5 6 tredje stycket förses meden avslutande mening av följande lydelse: "Om det är av särskilt intresseall borgenärerna hörs, skall de kallas till förhandlingen genomkungörelse." Som nämndes föranleder bestämmelsen en komplettering avuppräkningen i 15 kap. 2 6 i förslaget. Beträffandeparagrafens andra stycke har lagrådet i inledningen av yttran det anfört vissa synpunkter. 1 fräga om samma föreskrifts förhällande till 194 vissa beslämmelser i 8 kap. återkommer lagrådet iinderrubriken lill sist- Prop. 1986/87:90 nämnda kapitel. Enligt paragrafens lydelse omfattar förvaltarensupplysningsskyldighet inle tillsynsmyndigheten och eventuellt förordnadgranskningsman. Alt upplysningsskyldigheten skall gälla även mol dessa framgåremellertid av 28 6 första siyckei och 30 8 andra styckel. Enligt lagrådetsmening skulle bestämmelserna vinna i överskådlighel, om del redan av 9 6framgår mol vilka förvaltaren har upplysningsskyldighei. Om tillägg görs isistnämnda paragraf beträffande tillsynsmyndigheten och granskningsmän, behövs inlebestämmelserna i 28 och 30 66 om tillsynsmyndighetens resp. granskningsmännensrätt all få upplysningar av förvaltaren. Med den föreslagna systematiken näs ocksä överensstämmelsemed vad som gäller beträffande gäldenärens upplysningsskyldighei, som uttömmanderegleras i 6 kap. 2 6 första stycket. Här erinras om vad lagrådet anfört under 3 kap. 10 8. I specialmotiveringen till denna paragraf behandlardepartementschefen möjligheterna alt avsluta en konkurs även om gäldenären intehar beedigat bouppteckningen (se härom också 10 kap. 2 8 ochdepartementschefens kommentar under rubriken till II kap.). Med anledning av vad som här uttalas vill lagrådet,lill förebyggande av missförstånd, anmärka atl enligt lagförslaget utdelning ikonkursen inte förutsätter något särskilt beslul från rättens sida om atl säskall ske och all beslut om t.ex. avskrivning av konkursen inle behöver fallasvid eller i anslutning till ell sammanlräde. Del kan ocksä erinras om all etlbeslut av rätlen om alt hämta eller häkta en gäldenär som inle vill medverkavid boutredningen eller beediga bouppteckningen kräver yrkande om åtgärdenfrän förvaltarens eller tillsynsmyndighetens sida (6 kap. 10 8). En nyhet är atl kronofogdemyndigheten - utan stöd av någoldomstolsav görande - kan lämna handräckning för all bereda förvaltaren tillgäng till räkenskapsmalerial som inle hör till gäldenärens bo men som gäller detta och har upprättats av nägon annan på gäldenärens uppdrag (se angående den materiella regeln 7 kap. 12 8 andra stycket). Att del rör sig om ell handräckningsförfarande torde innebära atl kronofogdemyndigheten inle kan medge handräckning när del någon gäng framstår som oklart, om förutsättningarna för skyldighet att lämna ul material föreligger. förvaltaren är dä hänvisadatl väcka lalan vid domstol om atl fä ul maleri- Prop. 1986/87:90 alel fränden som påstås inneha del. Enligtparagrafens andra stycke tillämpas i fråga om överklagande avkronofogdemyndighetens beslut om handräckning, bl.a. för utfäende av räkenskapsmalerialfrån den som har upprättat sådant för gäldenärens del, bestämmelserna i om lalanmol utmätning i allmänhet. Lagrådet vill härfill anteckna att vid lillämpningav 18 kap. 7 8 andra stycket UB den som har upprättat materialet inle kan ansessom "tredje man", vilket innebär att han måste föra talan inom treveckor från del all beslutet delgavs honom. Syftetmed den uppgiflsskyldighet som skall åligga förvaltaren enligt paragrafensförsta stycke punkt 3 är alt få utrett möjligheterna atl återföra medel lillkonkursboet med tillämpning av vissa associationsrältsliga regler omåterbärings- och skadeståndsskyldighel. I lagtexten nämns endast aktiebolagslagen,lagen om ekonomiska föreningar och lagen om handelsbolag och enkla bolag. Omdet i annan lag finns en hänvisning till bestämmelserna om återbärings- och skadeståndsskyldigheli aktiebolagslagen eller lagen om ekonomiska föreningar, bör förvaltarens uppgiflsskyldighetföreligga, även om den lagen inle las med i uppräkningen i punkl 3. En sädanhänvisning finns t.ex. i 55 6 resp. 69 6 bosiadsrättslagen (1971:479). Däremotkan punkl 3 inte medföra uppgiftsskyldighet för förvaltaren om gäldenären är t.ex. ett bankaktiebolag, eftersom bestämmelser om vinslut-delning och annalförfogande över bolagels egendom samt om skadestånd finns i 50-52 86 resp.176-181 66 lagen (1955:183) om bankrörelse. Nägon hänvisning sker således inielill aktiebolagslagen. Möjligheten atl i ell bankaktiebolags konkurs pä annalsätt än genom återvinning återföra medel till konkursboet får emellertid antasbli bevakad av del allmänna ombud som skall förordnas av bankinspekfionenenligt 158 8 2 mom. första stycket lagen om bankrörelse. Förhållandet ärlikartat exempelvis i fråga om försäkringsaktiebolag och sparbanker; jfr 12kap. I 6, 14 kap. 21 8 och 16 kap.försäkringsrörelselagen (1982:713) saml 20 8, 82 6 2 mom. och 92- 94 66 lagen (1955:416) om sparbanker. Någotbehov av atl ålägga förvaltaren uppgiflsskyldighet enligt punkt 3 finns enligtlagrådets mening inle när gäldenären är en juridisk person som står underbankinspektionens eller försäkringsinspeklionens tillsyn. Lagrådet anser inteheller all sådant behov föreligger i fräga om den föreslagnauppgiftsskyldigheten enligt punkt 4. förslag beträffande 9 6 godtas, bör första stycket andra meningen ulgä. Av motsvarande skäl som lagrådet anfört under 9 6 bör andra stycket av förevarande paragraf lyda: "är ---- lill rätlen, borgenärer, granskningsmän eller gäldenären." förslag beträffande 9 och 28 68 godtas, bör andra stycket andrameningen utgå. Kapitletshuvudsakliga innehåll utgörs av föreskrifter om hur konkursbos egendom skallförsäljas eller i övrigl - genom fortsättande av gäldenärs rörelse - användasför tillgodoseende av borgenärernas intressen. I dessa föreskrifter angesnärmare de förutsättningar som skall vara för handen för atl i den ena ellerandra situationen viss realisationsform skall fä komma i fråga. Del måste dockuppmärksammas atl dessa förutsällningar inle är fullt uttömmande. Underförståtti kapitlet är att vid förvaltarens bedömningar enligt 8 kap. hänsyn skall lasäven till 7 kap. 8 8 andra styckel, vilket stadgande ger förvaltaren möjlighet atlvid avveckling av boel beakta vad som är ägnat att främja sysselsättningen, omdet kan ske utan att borgenärernas rätt nämnvärt förringas. Visstvekan kan uppkomma i vad mån det sistnämnda stadgandet skall få verkauppmjukande på 8 kapitlets regler i den mån dessa är tillkomna för atl utgöra etlskydd för borgenärsinlresse. 1remissprolokollei har - såväl i allmän motivering (avsnitt 2.4.1) som i specialmoliveringenfill 7 kap. 8 6 - gjorts uttalanden om olika avvägningsproblem som kanuppkomma. Dessa uttalanden föranleder ingen erinran från lagrådets sida. En delrandanmärkningar i vissa tillämpningsfrågor må dock göras. Förstär all betona att, när i 7 kap. 8 8 andra styckels lagtext talas om atl sysselsätlningsfrämjandeåtgärder fär ifrågakomma bara om del kan ske utan att "borgenärernas"rätt nämnvärt förringas, del inle är avsett atl bara det kollektiva borgenärsintresselskall beaktas ulan uppmärksammas skall även om enskild borgenärs rättförringas. Detta framgår endast motivledes (specialmotiveringen lill 7 kap. 86), och skäl kan anföras för alt aspeklen borde komma lill synes också ilagtexten. Lagrådei finner sig dock inle föranlåten atl föreslå nägon jämkningi denna del. Eltsätt all tillgodose ändamålen i 7 kap. 8 6 andra stycket kan vara attkonkursförvaltningen nägon tid fortsätter gäldenärens rörelse enligt 2 6 iförevarande kapitel. Lagrådet vill i den delen framföra synpunkten altutsikterna att fä en rörelse såld till en bra köpare som är villig altfortsätta driften fill gagn för den arbelsmarknadsmässiga situationen i en bygdtorde vara större om det är en i gång varande rörelse än om del är fräga om elti princip nedlagt företag. Som departementschefenanfört i den allmänna motiveringen kan tänkas uppkomma siluafioner där den som lämnat det högsta budet fär påräknas inte alls eller i vart fall inle pä ell seriöst sätt komma atl driva eltförelag som blir till nytta för den lokala arbetsmarknadssituationen. Men ell lägre bud kan vara avgivet av nägon som kan förväntas använda egendomen i ell förelag som uppfyller ändamål av angivet slag och vars bud därför framstår 197 sommer lockande från de synpunkter som 7 kap. 8 6 andra slyckel vill Prop.1986/87:90 tillgodose. 1 anslutning lill det sagda vill lagrådet framhålla all,när del gäller försäljningar pä offentlig auktion i förvaltarens regi enligt 8kap. 6 eller 7 8, det - beträffande egendom som har ingått i en rörelse kanvara motiverat atl förvaltaren förbehåller sig all pröva om del högsta avgivnabudet skall antagas eller inte. Liknande synsätt kan göra sig gällande, närförvaltaren under hand säljer lös egendom med stöd av 8 kap. 7 8, dvs. att hanantager ett lägre bud än det högsta, om den lokala sysselsättningssituationenbefrämjas därigenom.