prop · GA0334 · 1986-12-31 00:00:00 — I del sisla av bifallsärendena omparkering är huvudfrågan om del skall vara parkeringsförbud på tregalor inom elt villaområde. har belagt galorna medparkeringsförbud. Några enskilda personer begär upphävande av det. Ansökningenavslås av trafik-nämnden. upphäver efler besvär Irafiknämndensbeslut. Frågan förs av trafiknämnden vidare lill regeringen. Verkel ansluter sig till trafiknämndens uppfattningatl del bör vara parkeringsförbud på de tre gatorna i villaområdet ochtillägger alt "del skall finnas slarka skäl ätt frångå en bedömning som gjorlsav en kommun, då det kan anses ätt kommunen har den lolala överblicken av parkeringssitualionenoch sannolikt en plan eller molsvarande målsättning för hur parkering av fordonskall ske". I fråga om parkeringsförbudet pä de tre galorna följerregeringen irafiknämndens beslul. I sammanlagt 25 av ärendena om parkering m. m. avslogregeringen de besvär som anförts över beslut. Sex av ärendenavar i sak särpräglade. Två av dessa gällde sålunda s. k. nyltoparkeringslillslåndoch tre av dem s. k. boendeparkeringstillständ (pågående försöksverksamheter iStockholms kommun). Besvär över beslul i de två ärendena om nytloparkeringstillslåndhade dessutom kommii in till . tog därförinte upp besvären till prövning. Över del anfördes klagomål lill regeringen,som emellertid blankt avslog besvären. I de tre ärendena om boendeparkeringstillständfann regeringen inte i något fall anledning att frångå irafiknämndens ochlänsstyrelsens bedömningar. Ytterligare ett av avslagsärendena skilde sig isak belydligl frän de övriga, nämligen i så måtto att del avsäg en ansökan om flyitningav busshållplats på grund av bullerstörningar. Regeringen gick i detta ärendepå samma linje som tidigare och samt irafiksäkerhetsverkeli silt yltrande. I de övriga 19 avslagsärendena utom ett hade länsstyrelseni sitt beslut gäll på samma linje i sakfrågan som kommunens trafiknämnd. Regeringen i sin tur gick i alla 19 ärendena på samma linje i sakfrågan som . hade hörts i ungefär halva antalel av de ärenden som vi talar om . I del maierial somjag har studerat i första hand (i della fall regeringens och beslul) finns det ingenting som tyder på alt i någol av de ärenden som verkel yttrat sig över skulle ha hafl en annan uppfattning i huvudfrågan än den regeringen kom 29 fram till.Angående ändamålen med ansökningarna skall här korl nämnas Prop. 1986/87:34 följande. I 6 av de 19 avslagsärenden som vi talar om nu var detfråga om parkeringstillstånd eller parkeringsförbud för all underlätta (främja)elt företags eller en enskild persons yrkesverksamhel trafikskola, läkare,sjukgymnast, tolk, slämningsman, lastning och lossning av kylmateriel. Två avärendena gällde fri (friare) parkering på gata för att främja affärsverksamhetlängs galan (kundbortfall om det är för mycket längtidsparke-rade bilar). I 5av ärendena var del fråga om särskilt parkeringslillslånd på grund avrörelsehinder och i 4 av dem om parkeringsförbud (avkortad lid för parkering)för att främja väghållningen eller genomfartslrafiken. 1 ett ärende hadesökanden begärt parkeringstillstånd på galan i ett villaområde med hänvisningtill atl han saknade garage i sin villa och även möjligheter att parkera på denegna lomlen. I del sista av nu behandlade avslagsärenden - vilket var i vissmån arlskilt frän de övriga hade sökanden som var en juridisk person begäriupphävande av en för tunga fordon medgiven rält atl under vissa förutsättningarparkera på i . Innan jag går in på hur besvärsprocessen bör se ul iframliden i ärenden om lokala irafikföreskrifter som gäller stannande ellerparkering bör erinras om följande. Frågor om undanlag för rörelsehindrade frånlokala trafikjöre skrift er som avser stannande eller parkering prövas medgiltighet fr. o. m. enligl föreskrifier som delvis är nya,delvis hämtade från I56§ VTK och sammanförda i en ny 159a§ VTK (senaste lydelseav 159a § se SFS 1984: 78). Om undantaget skall gälla generellt för en personprövas frågan enligl första stycket p. 1 i den nya paragrafen av den kommun därsökanden är kyrkobokförd eller, om sökanden inte är kyrkobokförd i riket, därhan vistas. Om undantaget skall gälla för etl visst ändamål prövas frågan enliglförsta stycket p. 2 i den nya paragrafen av kommunen eller, om undantaget berörmer än en kommun inom ett län, av i någol av de län som berörs. Åvenutan elt medgivande som sagts nu får enligl 159a§ andra stycket ett fordonstannas och parkeras utan hinder av förbud som har meddelals genom lokalatrafikföreskrifter närdet används för transporter av sjuka och rörelsehindrade.Della undantag gäller dock endasl om omständigheterna kräver det och särskildförsiktighet iakttas. 1 anslutning till 159a§ har regeringen den 9 februari 1984utfärdat förordningsmotiv 1984:4. Där finns angivet närmare under vilka förulsältningarundanlag som sägs i paragrafen kan medges. I princip bör i ärendena om lokala irafikföreskrifteravseende stannande eller parkering kunna gälla en slrikl Ivåinsiansordning enligl beslul i anledning av prop. 1983/84: 120. Del innebär atl när beslular i försia instans skall det finnas besvärsrätt upp till men sedan vara stopp. På motsvarande sätl bör gälla all när beslutar i första instans skall del finnas besvärsräll upp tilltrafiksäkerhets- 30 verkel men sedan vara slopp.I ärenden som prövar i Prop. 1986/87: 34 förstainstans skall det på vanligt sätt gå alt klaga upp till regeringen. Somföreslagils lidigare bör emellertid ärendena om de rörelsehindrades parkeringslillslåndbehandlas annorlunda. Det är särskilt i dessa ärenden viktigt atl praxis blirlikformig, l. ex. när det gäller de medicinska kraven för bifall till enansökan om särskilt parkeringstillstånd. Jag föreslär därför all dylika ärendenskall kunna överklagas inte bara från kommunen lill utan ävenvidare därifrån lill trafiksäkerhelsverket. Dessulom bör föreskrivas att eltärende som har kommii till trafiksäkerhelsverket besvärsvägen och som gällersärskilt parkeringstillstånd (motsvarande) för en rörelsehindrad person skall överiämnastill regeringens prövning om ärendel är av prejudicerande art eller harprincipiell räckvidd. 7.3Ärenden om övriga lokala trafikföreskrifter två närmast föregående avsnitten harjag behandlat frågor om lokala trafikföreskrifterm.m. gällande dels färdhastighet (65§ och 147§ andra stycket 6), dels stannandeoch parkering (147 § andra stycket 7 och 8 saml 156§ försia slyckel 3, medgiltighet fr.o.m. 159a§, alll VTK). I förevarande avsnitt tarjag upp en del frågor om lokala trafikföreskrifter gällande andra ändamål i147 § andra slyckel än nägol av de nämnda. Det sker med utgångspunki bl.a. frånall regeringen prövade sammanlagt 28 ärenden med besvär över beslulav om lokala trafikföreskrifter gällande sådana andra ändamål. Avdessa 28 ärenden var fyra i viss mån särpräglade. I ell ärende ville klagandenha inhibition av ett beslut om lokala trafikföreskrifter och i ell annat villeklaganden ha omprövning av en fråga som regeringen redan tidigare avgjortslutligt. I del Iredje ärendet saknade klaganden besvärsräll och i det fjärdevar fråga om ändring i några delar av lokala trafikföreskrifter som meddelatsall gälla generelll för . Dessa fyra ärenden avslogs avregeringen. De las inte upp vidare av mig i detta sammanhang. Övriga24 ärenden gällde i 7 fall förbud mol trafik av fordon av visst slag (147§ andrastycket 1), i tre fall stopplikt (147§ andra slyckel 11), i etl fall förande avlerrängfordon (147§ andra slyckel 12) saml i II fallandra särskilda åtgärder för reglering av trafiken (147 § andra stycket 13). Avifrågavarande 24 ärenden avslogs besvären i 23 och bifölls i etl fall. Detbifallna ärendel gällde en fråga om stopplikt. Regeringen följde i ärendet vad trafiksäkerhelsverketföreslagit. Ividare mån än som skell nu går jag inle in på de olika regeringsbesluten. Det bör vara möjligt alt överlag använda Ivåinslansmodellen. Del innebär alt ett beslul av irafiknämnden skall få överklagas lill men inle vidare därifrån, alt etl beslul av skatl få överklagas till irafiksäkerhetsverket respeklive men inle vidare därifrån samt atl etl beslul av respeklive vägverkel i försia insians pä samma sätt som gäller skall få överklagas till regeringen. 8 Besväröver beslut om undantag från vissa föreskrifter i Prop. 1986/87: 34 Sammabeslutsregler, inklusive regler om besvärsrätt, gäller i frågorom undantag från föreskrifter som är inskrivna direkt i vägtrafikkungörelsen(1972:603) och i frågor om undantag frän lokala trafikföreskrifter, utfärdademed stöd av kungörelsen. Det framgär av 159 och 169 §§ vägtrafikkungörelsen (VTK)samt lag om trafiknämnd. Om nämnda paragrafer och lagen ändras på detsätt som jag har förutsatt lidigare så kommer de nya bestämmelserna att omfattasåväl särskilda trafikföreskrifter i VTK som lokala trafikföreskrifter ulfärdademed stöd av VTK. Somframgår av rubriken kommer i della avsnitt all behandlas frågor om undanlag isärskilda fall från vissa paragrafer i . I159 § VTK anges de paragrafer i kungörelsen beträffande vilka regeringen harlämnat i uppdrag ål underlydande myndigheter att pröva frågor om dispens isärskilda fall. Om vi ur 159 § tar borl vad paragrafen innehåller om lokala irafikföreskrifterlyder paragrafen som följer. 159§ Frågor om undanlag för visst ändamål från 64 eller 66 §, 67 § första stycket,118, 121 eller 122§ ... prövas av . Rör undantaget mer än ett län,prövas frågan av . Frågor om undanlag för visst ändamålfrän 106, 107, 109-111 §§ ... prövas av kommunen eller, om Irafiken berör merän en kommun inom elt län, av eller, om den berör mer än ett län,av slatens vägverk. Frågor om undantag för visst ändamål frän 139-144 §§ prövasav trafiksäkerhetsverket. Om undantag från dessa bestämmelser behövs i sambandmed tillståndsprövning som avser lång, bred eller tung transport, prövasfrågan dock av vägverkel. Frågorom undantag från 65 § eller beslut som har meddelals med stöd av 65 § prövas ifall som avser lävling med fordon på väg av och för visst ändamåli annat fall av trafiksäkerhelsverket. Frågor om undanlag från 99 § andra ellertredje stycket för visst ändamål eller från 117 a § första slyckel eller 117 b§ försia slyckel prövas av traflksäkerhetsverket. Frågorom undantag för visst ändamål från 69 eller 71 §, 72 § 2, 5 eller 6, 73 §, 74§3 eller 4, 115 eller 128-131 § ... prövas av kommunen eller, om trafiken berörmer än en kommun inom ett län, av eller, om den berör mer än etllän, av trafiksäkerhelsverket ... I fråga om undantag för rörelsehindrade frånsådana bestämmelser ... som avser stannande eller parkering finns bestämmelseri 159a§. Frågorom undanlag för visst ändamål från föreskrifter enligl 154 § i samband medtjällossning eller liknande förhållanden prövas av den som har meddelatföreskriften eller, om trafiken berör mer än ett län, av slatens vägverk. Skallen fråga om undantag enligl denna paragraf prövas av kommunen men kan elt beslul av kommunen inle avvakias ulan olägenhet, ankommer det i stället på polismyndigheten att pröva frågan ... 32 Det skulle föra för långtoch kanske även bli svåröverskådligt omjag i Prop. 1986/87: 34 dettasammanhang gick in i detalj på det materiella innehållet i de olika paragraferi VTK som är särskilt nämnda i 159§. Jag nöjer mig därför i det avseendet medatt hänvisa fill författningstexten. Detförekommer inte varje är så mänga besvärsärenden hos regeringen om undanlag förvisst ändamål från särskilda föreskrifter i VTK. Kanske är det etl tiolal.Följande exempel är hämtade års ärendeförteckningar. Ett fraktförelag begär alt -med undantag från 107 § VTK samt även från lokala omfordons- och lastbredd - fä genomföra sammanlagt sex transporter pä allmännavägar frän till av filtertråg med en bredd av . Vägverketlämnar ansökningen utan bifall. Men regeringen ger den sökta dispensen"med hänsyn till de i ärendet upplysta förhållandena". I beslutet förulsältsdock all sökandeförelaget genom konstruktionsändringar eller på annatsätl åstadkommer andra lösningar på iransporlproblemet. I ytterligare två fall begärsunder tillstånd fill transporler på allmänna vägar med undanlag frånbestämmelserna i 107 § VTK samt även från lokala irafikföreskrifter om fordons-och laslbredd. 1 del ena ärendet är det fräga om atl transportera tvä hus varsbredd uppgär . 1 del andra av ärendena beslår transporten av cislerngavlarmed en bredd av . lämnar ansökningarna utan bifall. Även regeringenanser atl lillräckliga skäl inte föreligger att medge de begärda transporterna. En privatperson begär alt medundantag från 118 § VTK få färdas med terrängmolorfordon pä allmänna vägar isamband med virkestransporter. Regeringenfinner inte anledning att frångå bedömning. I vart och ell av tvä ärendenansöks om medgivande all utan hinder av bestämmelserna i bl. 139 § fäframföra mobilkranar pä vissa motorvägar och motortrafikleder. Trafiksäkerhelsverketlämnar framslällningarna utan bifall. Regeringen anser inte att det fipns skälatl frångå ämbetsverkets bedömning och avslår därför besvären. En lantbrukare hemsläller atl isamband med skötseln av sin jordbruksegendom få korsa en motorväg med traktoroch lillhörande redskap. Regeringen ansluter sig lilldel. I vart och etl av två ärendenhemställs om undantag från skyldigheten att använda bilbälte (117a§ VTK). Regeringen gör detsamma. Det flnnsenligt min mening i sak ingenting som hindrar atl man även i fortsättningen har samma begränsningar i besvärsrätten i frågor som gäller undanlag frän särskilda bestämmelser i som i frågor om undanlag 33 Det blir ocksä förhållandet om regeringen /87:34 enligl mitl tidigare förslag ändrar 159 och 169§§ samt lagom trafiknämnd. Ändringen kommer att innebära övergång lill en tväinstans-prövningav innebörd i huvudsak att ett ärende som på förstainslansnivä prövas avkommunen skall få överklagas till men inte besvärsvägen få förasvidare därifrån, att ett beslut som meddelas på förstainslansnivä avlänsstyrelsen skall få överklagas till trafiksäkerhelsverket eller vägverketmen inle besvärsvägen få föras vidare därifrån samt att ett beslut som på förslainstansnivämeddelas av trafiksäkerhetsverket eller vägverkel liksom skallfä överklagas till regeringen. Bilaga 2 Prop. Utdrag ur promemorian Sanktioner i vägtrafiklagstiftningen,Ds K 1985: 8 9 Sammanfattning av förslagen Straffsladgandena till följande beslämmelser i VTKföreslås upphävda, eftersom det ansetts lillräckligl atl överträdelser avbestämmelserna blir straffbara först dä de också innefaltar brott enligt trafikbrotlslagen:16 § försiastycket, 31,33,40, 41,43.55, IOI, 124, 129 och 136 §§ samt delar av34 5. Den generella bestämmelsen om straff för den som brytermot 7 § föresläs upphävd. Överträdelser av sådana trafikanvisningar som lämnasgenom trafiksignaler med undantag för gångsignalerna saml elt fåtal vägmärkenoch vägmarkeringar föreslås dock allljäml vara straffbelagda. Förslageninnebär alltså att det inte längre skall vara straffbart att gå mot rött ljus igängsignal. Straffbestämmelserna till 61 och 126 §§ föreslås upphävda.61 § har ansetts för allmänt hållen för atl vara förenad med straff.Överträdelser av 126 § har ansetts för bagatellartade för att vara straffbara. En fordonsägares straffansvar för överträdelser avbestämmelserna i 106 § eller i lokala trafikföreskrifter om axel- eller boggilryckeller bruttovikt upphävs. Överlaslavgiften har ansetts vara tillräckligsanktion. De särskilda straffbestämmelserna för överträdelser av föreskriftersom har meddelats enligl 128 § och av villkor som har meddelats enligt 160 §föreslås upphävda som onödiga. Ett syslem med en administrativ avgift som sankiion förhastighetsöverträdelser föreslås. för överträdelserav bestämmelserna om högsta tillåtna hastighet föreslås upphävda. Om en hastig-hetsöverlrädelseockså är brott enligt trafikbrottslagen skall enligt förslaget både siraff ochavgift utgå. Trols att hastighetsbestämmelserna är mycket viktiga förtrafiksäkerheten, efterlevs de dåligt. Sanktionsavgiften, som avses bli mertyngande än ett bötesstraff, syftar till att öka allmänprevenlionen. Systemetavses också medföra vissa administrativa förenklingar jämförl med delstraffrättsliga. Straffsladgandena till 7, 8 och 9§§ FK föreslås upphävda,eftersom det anseits tillräckligt atl överträdelser av bestämmelserna blirstraffbara först då de ocksä innefattar brott enligl trafikbrotlslagen. Straffbestämmelsen till 23 § föresläs upphävd som onödig. Straffbestämmelserna till de flesta bestämmelserna omfordons utrust ning och beskaffenhet föreslås upphävda. De administrativa sanktionerna körförbud och föreläggande om kontrollbesiktning eller registreringsbe- 35 siktning eller omreparation har ansetts vara tillräcklig reaktion mot över- Prop. 1986/87:34 trädelser av bestämmelserna. Siraff föreslås dock vara kvar som sanktion motöverträdelser av de bestämmelser som gäller bl. a. cyklar. Straffsladgandenalill 7, 8 och 9 §§ TTK föreslås upphävda av samma skäl som 7, 8 och 9 §§ FKföreslagits upphävda. Densanklionsavgifi som föreslagits som påföljd för överträdelser av VTK:s bestämmelserom högsia lillålna hastighet föreslås bli enda påföljd också för överträdelserav föreskrifter om högsta tillåtna haslighet enligt TTK. Överträdelserav bestämmelserna i om lerrängfordons skick och ulrustning föreslåsavkriminaliserade i samma utsträckning och av samma skäl som motsvarandebestämmelser i . Straffbestämmelsernalill 22 § iredje slycket, 44, 52 och 60 §§ tredje stycket föreslås upphävda.Efterlevnaden av 22 § har ansetts omöjlig atl kontrollera. Efterievnaden av 44§ och 60 § tredje slycket har ansetts bättre gynnas av en möjlighet förlänsstyrelsen atl vid vite förelägga fordonsägaren att fullgöra sina skyldigheler.Strafflsestämmelsen till 52 § har anseits onödig. 56 § föreslås upphävd somonödig. Deunder 9.1-9,4 redovisade förslagen har som en utgångspunkt haft antagandet attvissa av de förslag som riksåklagaren lagt fram i sin rapport leder till lagstiftning, nämligen att påföljden dagsböter iallt väsentligl ersätts med penningböter, atl gränsen för den straffbara oaktsamhetenenligl I § första stycket trafikbrotlslagen höjs, samt att smitningsbrottelenligt 5 § trafikbrotlslagen gradindelas. Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... 1 Propositionens lagförslag ...................................... 2 1 Lag om ändring i lagen(1978:234) om trafiknämnd .... 2 2 Lag om ändring i lagen (1951:649) om siraff för vissa trafikbrott . 3 Lag om ändring i terrängkörningslagen(1975: 1313) ..... 3 4 Lag om ändring i vägtrafikskallelagen(1973:601) .... .... 3 5 Lag om ändring i trafikskadelagen(1975:1410) ..... .... 4 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde 5 1 Inledning ........................................................ .... 5 2 Framlagda förslag ........................................... .... 6 2.1 Ändrad ordning för överklagandeav beslul om lokala trafikföreskrifter 6 2.2 RÅ:s förslag .............................................. ... 6 2.3 Avkriminalisering i trafikförfattningarna ............ 7 3 Föredragandensöverväganden ........................... .... 7 3.1 Överklagande av beslul omlokala trafikföreskrifter 7 3.2 Ändringen i trafikbrottslagen ........................... 10 3.3 Ändringarna i terrängkörningslagen,vägtrafikskallelagen och trafikskadelagen 11 3.4 Viss avkriminalisering ivägtrafikkungörelsen (1972:603) 12 3.5 Ikraftlrädande m. m....................................... .. 14 4 Upprättade lagförslag ........................................ .. 14 5 Hemställan .................................................... .. 15 6 Beslul ........................................................... .. 15 1 Utdrag ur betänkandet Detfortsatta delegeringsarbetet i regeringskansliel II, Ds SB1984: 3 ..................................................................... .. 16 2 Uidrag ur promemorianSanktioner i väglrafiklagstiftningen. Ds K 1985:8 35