prop · GA031 · 1986-12-31 00:00:00 — I förevarande paragrafges närmare bestämmelser om interimistiska (provisoriska) beslut i mål om äktenskapsskillnad.I finns vidare bestämmelser om interimistiska beslut iäklenskapsmål i frågor om vårdnad, umgänge och underhållsbidrag till bam (6kap. 20 § och 7 kap. 15 § ). I paragrafen saknas en föratsättning som finns imotsvarande bestämmelser i . Enligt 15 kap. 11 § första stycket GB kan eltbeslut om rätten att sitta kvar i den gemensamma bostaden och om besöksförbudmeddelas endast i samband med att domstolen förordnar om sammanlevnadenshävande. Som de sakkunniga har utvecklat (belänkandet s. 405 f) torde dettaförhållande gä tillbaka på en äldre rättsuppfattning, när äktenskapet inte baravar den enda officiellt erkända formen av samlevnad ulan också innebar enförpliktelse till samlevnad. Denna förpliktelse kunde inte hävas av makarnasjälva utan endast av myndighet. Förordnandet om sammanlevnadens hävande haremellertid inte längre någon självständig betydelse i familjerättsligthänseende. När rättsverkningar knyts lill del förhållandet att makar leveråtskilda är redan den faktiska särlevnaden tillräcklig och myndighelsgodkännande därför överflödigt. Det förhållandel att ett mål om äktenskapsskillnadpågår är således i sig tillräckligt för att domstolen på yrkande av den enamaken skall kunna bestämma vem av dem som skall få bo kvar i bostaden. Eltsådant förordnande skall liksom gälla längst lill dess all bodelninghar skett. Besöksförbud kan enligt första stycket på sammasätt som f. n. förenas med en viiespåföljd där alternativen är fängelse ellerböter. Fängelsetiden kan enligl gällande rätt vara högst elt år. I förevarandeparagraf har tiden i enlighet med de sakkunnigas förslag sänkts lill högst enmånad. 'Ändrad lydelse i propositionsförslaget. Enligt gällande rätt "skall" ett besöksförbudmeddelas av rätten, om en Prop. 1986/87: 1 make yrkar det. Även sedan ÄklBhar trätt i kraft bör besöksförbud 14 kap. 8 § ÄktB normalt meddelas om enmake yrkar det. Som framgår av första stycket föreligger det emellertid intelängre någon ovillkoriig skyldighet att meddela besöksförbud på yrkande av enmake. När domstolen med stöd avbestämmelsen i punkt 3 förordnar om bidrag av den ena maken till den andramakens underhåll, gäller det i regel underhällsbidrag för tiden fram lill dessatt frågan om äktenskapsskillnad har avgjorts slutligt. Det är alltså frågan omunderhåll under bestående äktenskap enligt 6 kap. 5 eller 6 § ÄktB. 1 enlighetmed den praxis som har utvecklats vid domstolarna efter införandet av systemetmed betänketid vid äktenskapsskillnad räcker del med att en make framställerett yrkande om underhållsbidrag för den lid målet pågår. Någon uttryckligbegäran om att domstolen även i den framtida domen skall fastställa underhållför med yrkat belopp behöver inte framställas. Vad somgäller när domstolen slutiigt dömer i målet behandlas i specialmotiveringenlill 14 kap. 13 §. Av bestämmelsen framgår alt ettinterimistiskt (provisoriskt) beslut får verkställas men atl del närsom helst kan ändras av domstolen. Det är således möjligt att ändra ettförordnande om rätten all bo kvar i den gemensamma bostaden så att del istället blir den andra maken som får denna rätt eller att upphäva ettbesöksförbud. I fråga om dessa tvä slag av beslut kan del av naturliga skälinte bli frågan om att få någon ändring till stånd med tillbakaverkande effekt.Delta kan däremot bli fallet med ett förordnande om underhållsbidrag. Omdomstolen finner del utrett att det underhållsbidrag som har löpt har varit förhögt eller för lågt, kan domstolen på yrkande av en make ändra beloppen idomen. Domstolen kan även - om det finns starka skäl för del provisorisktgöra en sådan ändring med tillbakaverkande effekt. Det kan ibland vara av storbetydelse för en make att förhållandevis snabbt få en sådan ändring lill stånd. Bestämmelsen syftar på deföreskrifter som finns i 6 kap. 20 § och 7 kap. 15 § . Den make som har berättigats att bokvar i makarnas gemensamma bostad har rätt atl använda även det bohag som finnsi bostaden och som tillhör den andra maken. Domstolen får dock beträffande vissegendom bestämma annat. Avtal som därefter ingås med tredje man om egendomeninskränker inte nyttjanderätten till bostaden eller det bohag som har överlämnatspå detta sätt. ' Ändrad lydelse i propositionsförslaget. 14 1986/87. ena maken berättigats att bo kvar i bostaden, är den andra Prop.1986/87' 1 maken skyldig atl genast flytta därifrån. 141 o |jg (Jfr14 kap. 8 § i de sakkunnigas förslag) Bestämmelserna motsvarar 15 kap. 11 § andra styckettredje och fjärde meningarna GB. 1 bestämmelsen - som saknar motsvarighet i gällanderätt - har uttryckligen förklarats atl ett beslut om rätt för den ena makenalt bo kvar i bostaden innebär alt den andra maken är skyldig all genast flyttadärifrån. Om en sådan skyldighet inle uttryckligen har ålagts den andra maken ibeslutet, behöver därför inle - som f. n. - etl särskilt förordnande omverkslälhghelen och sättet för denna sökas. Det blir vidare klart att etlbeslut om rätt för den ena maken att bo kvar i bostaden kan verkställas genomavhysning av den andra maken enligt bestämmelserna i 16 kap. utsökningsbalken. Beslut enligt 7 § får meddelas utanhuvudförhandling. Innan beslutet meddelas skall den andra maken få tillfälleatt yttra sig över yrkandet. Har domstolen kallat makarna till förhandling ochuteblir den make som har framställt yrkandet, skall detta anses återkallat tillden del det inte har medgetts av den andra maken. Atl den andra maken uteblirfrån förhand-Ungen hindrar inte alt yrkandet prövas. (Jfr14 kap. 9 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheternaatt meddela interimistiska (provisoriska) beslut utan huvudförhandling. Deförelägganden som ges vid kallelse till förhandling i indispositiva tvistemålpassar inte så väl i fråga om de följdfrågor som kan behöva regleras genominterimistiska beslut i mål om äktenskapsskillnad. Till den möjlighet somgäller att meddela sådana beslut utan huvudförhandling (jfr 15 kap.11 § tredje stycket GB) har därför lagts särskilda bestämmelser om verkan ivisst avseende av alt en make uteblir från en förhandling lill vilken maken harkallals. Dessa bestämmelser medför atl kallelsen till förhandlingen bör få enannan utformning. Del bör framhållas att en make alltid kan återkomma med ettnytt yrkande om ett interimistiskt beslut, när elt tidigare framställt sådantyrkande anses återkallat på grand av hans eller hennes utevaro. 10 § Prop.1986/87:1 Särskilt yrkande om dom på äktenskapsskillnad efter betänketid skall 14 kap.lo § ÄktB framställasmuntligen inför domstolen eller skriftligen. Har yrkandet framställts avendast en av makaraa, skall domstolen bereda den andra maken tillfälle atlyttra sig över yrkandet. (Jfr14 kap. 10 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 15 kap. 7 § förstastycket GB. Återkallar den ena maken talan omäktenskapsskillnad sedan gemensam ansökan om äktenskapsskillnaden har getts in'till domstolen eller sedan hans eller hennes yrkande om äktenskapsskillnad hardelgetts den andra maken, skall målet trots detta prövas om den maken yrkar det.Detsamma gäller när en make uteblir från en förhandling till vilken han ellerhon har förelagts alt infinna sig vid påföljd atl talan i målet annarsförfaller. Makaraa skall upplysas om dessa följder, då de kallas tillförhandling i frågan om äktenskapsskillnad eller då en makes återkallelsedelges den andra maken. Om domstolen kallar lill förhandling med anledningav särskilt yrkande om dom på äktenskapsskillnad efter betänkelid, skall denmake som har framställt yrkandet föreläggas alt infinna sig till förhandlingenvid påföljd att yrkandet annars förfaller. Den andra maken skall föreläggasvite. (Jfr14 kap. 11 § i de sakkunnigas förslag) Bestämmelsernamotsvarar i huvudsak 15 kap. 7 § andra stycket GB. F.n. gäller vid återkallelse av talan omäktenskapsskillnad alt målet ändå skall prövas, om en make yrkar det. Dettagäller dock endast om återkallelsen sker "sedan betänketid böriatlöpa". Enligt familjelagssakkunniga synes viss tvekan ha förekommit ominnebörden av denna föratsättning (betänkandet s. 407; jfr även SvJT 1978 rfs. 22 och NJA 1983 s. 408). Som de sakkunniga har föreslagit är det bättre attsom föratsättning för en makes rätt att fullfölja målet i stället ange alt engemensam ansökan om äktenskapsskillnad har getts in till domstolen eller attden ena makens yrkande om äktenskapsskillnad har delgetts den andra maken. Fråndenna lidpunkt löper alltid betänketiden, när sådan behövs, och domstolensprövning av frågan eller dess meddelande lill makarna om alt betänketid löperär ej av konstitutiv innebörd. Med denna lösning kommer alla fall att behandlashka, oavsett om äktenskapsskillnaden skall föregås av betänketid eller ej. Bestämmelsen i första meningen får också betydelsei det fallet att betänketid har löpt och en make föreutgången av den tid som anges i 5 kap. 3 § framställer ett särskilt yrkande omäktenskapsskillnad som han eller hon därefter återkallar efter ettårstidens utgång.Även i det fallet skall alltså målet prövas, om den andra maken yrkar det. 'Ändrad lydelse i propositionsförslaget. Enligt första stycket likställs med en återkallelse detfallet att en make . 1986/87: 1 uteblir från en förhandling till vilkenhan eller hon har förelagts att komma 14 kap. 12 § ÄktB vid påföljd atttalan i målet annars förfaller. Den andra maken har också då rätt att påbegäran få målet prövat. I andra stycket finns bestämmelserom kallelse till förhandling med anledning av elt särskilt yrkande om dom påäktenskapsskillnad efter betänketid. Sedan betänketiden har löpt ut och måletså att säga har kommit in i sitt slutskede blir föreläggandena i indispositivatvistemål vid kallelse till förhandling inte alllid lämpliga. Vilken som helstav makarna kan då framställa elt särskilt yrkande om äktenskapsskillnad, ochdet är inle säkert alt det är på initiativ av den som ursprungligen var kärandesom målet tas upp lill förhandling. I andra stycket har därför föreskrivits altkallelsen till den som har framställt yrkandet skall innehålla ett föreläggandeför denne att infinna sig vid påföljd all yrkandet annars förfaller, medan denandra maken skall föreläggas vite. Om det finns tvistiga följdfrågorsom inte kan avgöras med domen på äktenskapsskillnad, kan del varalämpligt atl meddela en sådan dom och handlägga de tvistiga frågorna för sig.Dessa frågor blir då i fortsättningen inte atl betrakta som delar av etläklenskapsmål. De får i stället handläggas enligt de processuella regler somgäller för den aktuella typen av mål. Om t. ex. frågan om underhållsbidrag lillden ena maken las till fortsatt förhandling efter det att deldom har meddelatspå äktenskapsskillnad, får kallelser och förelägganden fortsättningsvis utfärdassom i andra disposiliva tvistemål. Då makarna eller en av dem yrkaräktenskapsskillnad får målet prövas ulan huvudförhandling. Detta gäller ocksåandra frågor i målet som makarna är överens om. (Jfr 14 kap. 12 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar 15 kap. 7 § tredje stycket GB. Dömer domstolen tilläktenskapsskillnad, skall den på nytt pröva beslut som har meddelats enligt 7§. (Jfr 14 kap. 13 § första stycket i de sakkunnigas förslag) Om domstolen har meddelat ettinterimistiskt beslut om rätten alt sitta kvar i bostaden och om besöksförbudskall domstolen på nytt pröva beslutet när den dömer till äktenskapsskillnad.Vad domstolen då skall ta ställning till är endast i vad mån beslutet ävenfortsättningsvis skall gälla till dess att bodelning har skett resp. domen påäktenskapsskillnad har ' Ändrad lydelse i propositionsförslaget. Det är också möjligt att domstolen förordnar på annat Prop.1986/87: 1 sätt än som dittills har gällt. För den tid som det interimistiskabeslutet har 14 kap. 13 § ÄktB varit gällande uppslår emellertid inte någrasärskilda problem som måste lösas i domen. När det gäller interimistiska beslut omunderhållsbidrag ligger saken till på elt annat sätt. Ett interimistiskt förordnande om underhållsbidraghar endast temporär giltighet och kan gälla längst till dess att det finns endom som har vunnit laga kraft. När domstolen slutligt avgör målet, skall den pånytt pröva ett tidigare meddelat interimistiskt beslut om underhållsbidrag ochgöra en sluUig reglering av underhållsfrågan för den tid som det interimistiskabeslutet har varil gällande. Formerna för denna omprövning har skiftat i praxis.Om makarna i samband med domstolens prövning av ett särskilt yrkande om äktenskapsskillnadefter betänkelid har nöjt sig med den reglering av underhällsfrågan som harskett genom det interimistiska beslutet och inte har påford-ral någonomprövning av del, har vissa domstolar förklarat atl beslutet skall beslå utanatt i domen på nytt ta upp och redovisa tidigare yrkanden eller i domslutetuttryckligen fastställa de olika bidragsbelopp som redan har utgått eUer skolatutgå. I vissa hovrätlsavgöranden har emellertid denna metod underkänts (se SvJT1979 rf s. 35 och beslut , SÖ 810 i mål Ö821/83). Enligt dessa avgöranden kan ett förordnande om att det interimistiskabeslutet skall bestå inte gälla än till dess alt domen vinnerlaga kraft. Vid remissbehandlingen har också framhållits attnuvarande oenhetliga domslolspraxis när det gäller sättet att på nytt pröva deinterimistiska underhållsbidragen har lett till svårigheter päverkställighetsstadiel. har framhållit att etl interimistisktbeslut om underhållsbidrag inte bör utgöra någon exekutionstitel sedan domen påäktenskapsskillnad har vunnit laga kraft. Verket ansluter sig således till denuppfattning i frågan som har kommit lill uttryck i de redovisadehovrättsavgörandena. Genom en lösning av delta slag vinns den fördelenatt det endast finns en exekutionstitel vid varie givet ögonblick. Fram tilldess att äktenskapsskillnadsdomen vinner laga kraft är det interimistiskabeslutet exekutionstitel. Därefter är det domen som utgör underlag förverkställigheten. Förevarande paragraf har därför, till skillnad från vad desakkunniga har föreslagit, utformats så alt det i äktenskapsskillnadsdomenskall uttryckligen anges vilka underhållsbidragsbelopp som skall utgå för denlid som det interimistiska beslutet har gällt. Underhällsskyldigheten skallsåledes i sin helhet alltid regleras i domen, och det interimistiska beslutetsrättsverkan upphör när domen vinner laga kraft. Den av vissa domstolar användametoden att i domen endast ange atl del interimistiska beslutet skall bestå(eller liknande) kan således inte användas. 14 §' Prop. 1986/87: I Har frågan om äktenskapsskillnad förfallit enligl 5 kap. 3 §, skall målet j4 . Parterna svarar då för sina egnarättegångskostnader. (Jfr 14 kap. 14 § i de sakkunnigas förslag) Denna paragrafmotsvarar 15 kap. 12 § GB. Vad som sägs i 7, 9 och 13 §§ ifråga om förordnande om underhållsbidrag för tiden lill dess alt frågan haravgjorts genom dom som har vunnit laga kraft gäller även när 1. en make utan samband med etl målom äktenskapsskillnad har yrkat att den andra maken skall utge underhällsbidrag enligt 6 kap. 5 eller 6 §, 2. frågor omunderhåll enligl 6 kap. 7 § handläggs sedan dom på äktenskapsskillnad harmeddelats, eller 3. talan omjämkning av dom eller avtal om underhållsbidrag förs enligt 6 kap. 11 §. (Jfr 14 kap. 15 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar 15 kap. 24 § GB. Om makarna inte varaktigt bortillsammans, får domstolen förplikta en av makarna att lämna bohag till denandra maken att användas av honom eller henne. Skyldigheten omfattar dock baradet bohag som tillhörde makarna när samlevnaden upphörde. Avtal som därefteringås med tredje man om egendomen inskränker inte nyttjanderätien lill detbohag som enligt domstolens beslut skall överlämnas. Etl avtal som makarna har ingåttmed varandra om nyttjanderätten får jämkas av domstolen, om det finns skäl fördet med hänsyn till att förhållandena har ändrats eller om avtalet är oskäligtmed hänsyn till omständigheterna vid dess tillkomst och förhållandena iövrigt. Domstolen får på yrkande av en av makarnabesluta i frågan om nyttjanderätt för tiden till dess att frågan har avgjortsgenom dom som har vunnit laga kraft. Beslut meddelas på det sätt som anges i 9§. Beslutet får verkställas pä samma sätt som en dom som har vunnit laga kraftmen får när som helst ändras av domstolen. (Jfr 14 kap. 16 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 15 kap. 2527§§ GB samt i fråga om nyttjanderätt till bohag även 5 kap. 11 § GB. Det bör observeras att förevarandeparagraf inte tar sikte på enbart sådant bohag som ingår i makarnas gemensammabohag enligl 7 kap. 4 § andra och tredje styckena. Även egendom som används förfritidsändamål kan således las i anspråk vid en tillämpning av förevarandeparagraf. Däremot ligger det i sakens natur att bohag som inle har varil avsettför gemensamt begagnande inle bör omfattas av domstolens beslut om överlämnandeenligt paragrafen. Detta har inte ansetts behöva anges uttryckligen ilagtexten. ' Ändrad lydelse i propositionsförslaget. - Beträffande första stycket se 6 kap. 6 § andra stycket ipropositionsförslaget. Andra stycket har utgått helt. Tredje stycket har fåttändrad lydelse i propositionsförslaget. 1986/87: 1 17 §> 14 kap. 17 §ÄktB I äktenskapsmål och mål omunderhåll är tingsrätten domför med en lagfaren domare och tre nämndemän.Tingsrätten är dock domför med en lagfaren domare i samma omfattning som iandra tvistemål. Dessa domför-hetsregler gäller även om andra frågor handläggsi rättegången. Om det behövs med hänsyn lillmålels omfattning eller någon annan särskild omständighet, får fyra nämndemänsitta i rätten. Om det inträffar förfall blandnämndemännen sedan en huvudförhandling har påbörjats, är rätten domför med enlagfaren domare och två nämndemän. När nämndemän skall ingå itingsrätten, skall ordföranden vid överläggning redogöra för omständighelema imålet och innehållet i gällande rätt. Vid omröstning skall först ordförandenoch därefter nämndemännen säga sin mening. I övrigt gäller bestämmelserna irättegångsbalken om överläggning och omröstning i tvistemål. (Jfr 14 kap. 17-19 §§ i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 15 kap. 29 och30 §§ GB. Den behandlar rättens sammansättning i äktenskaps- och underhållsmål. Enligt gällande rätt handläggs meden lagfaren domare och nämnd äktenskapsmål, boskillnadsmål, mål rörandebodelning och underhållsmål. Boskillnadsmålen har fått utgå ur uppräkningen iförevarande paragraf eftersom boskillnadsinstitutet nu avskaffas och ÄktB intemedger någon tvist om huravida och hur bodelning skall ske under ett beståendeäktenskap. Även mål rörande bodelning har fåttutgå. Till skillnad från vad som gäller beträffande äktenskapsmål och mål omunderhåll kan det nämligen ibland vara svårt att skilja ut mål rörandebodelning från vanliga tvistemål. Detta är en praktiskt viktig fråga i gällanderätt, eftersom vanliga tvistemål skall handläggas av lagfama domare utanmedverkan av nämnd. Dessa gränsdragningsproblem har medfört atl domstolar harkommit all handlägga mål i en sammansättning som senare har underkänts i högreinstans. Målet har därefter fåll handläggas pä nytt i den lägre instansen. Eftersom gränsdragningen mellanbodelningsmålen å ena sidan och äklenskapsmål och mål om underhåll å den andrainte vållar några svårigheter, vilket däremot gränsdragningen mellanbodelningsmål och andra tvistemål således gör, skall enligl förevarandeparagraf sammansättningen med en lagfaren domare och nämnd gälla endast föräktenskapsmålen och underhållsmålen. För bodelningsmålen skall i stället gällasamma sammansättningsregler som i vanhga tvistemål. Liksom enligl gällande rätt skallsammansättningen med nämnd kunna användas för att handlägga även andra frågorsom har kommit upp i samma rättegång som äktenskaps- eller underhållsmälet. Ändrad lydelse i propositionsförslaget. 18§' Prop. 1986/87: 1 1 äktenskapsmål och mål om underhåll är hovrättendomför med tre 14 kap. I8 § ÄktB lagfarna domare och två nämndemän. Fler änfyra lagfarna domare och tre nämndemän får inte delta. Vid handläggning sominle sker vid huvudförhandling, liksom när målet i tingsrätten har avgjortsutan nämndemän, är hovrätten dock domför även med enbart lagfarna domare enligtvad som sägs i 2 kap. 4 § första stycket . Hovrätten är iövrigt domför enligl vad som sägs i 2 kap. 4 § tredje och fjärde styckena . Tar nämndemän del i målels avgörande, skall vidöverläggning ordföranden eller, om målet har beretts av en annan lagfarendomare, denne redogöra för omständigheterna i målet och innehållet i gällanderätt. Vid omröstning skall nämndemännen säga sin mening sist. 1 övrigt gällerbestämmelserna i om omröstning i tvistemål. (Jfr14 kap. 20 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 15 kap. 30 a § GB. Av sammaskäl som i fråga om 14 kap. 17 § har bestämmelserna i förevarande paragrafgjorts tillämpliga endast på äktenskaps- och underhållsmäl. Ärenden om äktenskaps ingående I detta kapitel har samlats de bestämmelser som rörhandläggningen av och fullföljd i olika ärenden om ingående av äktenskap. I ärenden om tillstånd till äktenskap enligl 2 kap.1 § skall bereda den underåriges vårdnadshavare tillfälle attyttra sig, om del kan ske. Yttrande skall också inhämtas från socialnämnden iden kommun där den underårige har sitt hemvist. Meddelar tillstånd till äktenskapet,får beslutet överklagas av den underåriges vårdnadshavare. (Jfr15 kap. 1 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar 2 kap. 5 § första och tredje styckena GB. beslut i fråga om hindersprövningfår överklagas hos genom besvär. Detsamma gäller beslut av präster inom om förrättande av vigsel. (Jfr15 kap. 2 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 3 kap. 4 § andra stycketförsta meningen och delar av 4 kap. 10 § första meningen GB. Ändradlydelse i propositionsförslaget. 3 §' Prop. 1986/87: 1 Beslut av lagfarna domare itingsrätter eller av särskilt förordnade vig- 15 kap 3 S ÄktBselförrättare om förrättande av vigsel får överklagas hos genombesvär. (Jfr 15 kap. 3 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar delar av 4 kap. 10 § första meningenGB. beslut om tillståndtill äktenskap eller om förrättande av vigsel får överklagas hos kammarrättengenom besvär. Detsamma gäller beslut avdomkapitlet om hindersprövning eller om förrättande av vigsel. (Jfr 15 kap. 4 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 2 kap. 5 §andra stycket, 3 kap. 4 § andra stycket andra meningen och 4 kap. 10 § andrameningen GB. I detta kapitel har samlatsbestämmelserna om handläggningen av regis-ireringsärenden. I 1 § behandlasäktenskapsregistret medan övriga paragrafer i kapitlet gäller handläggningenvid tingsrätt. För hela landet gemensamt skallföras ett äktenskapsregisler för inskrivning av de uppgifter som skallregistreras enligt denna balk eller som skall las in i registret enligt andrabestämmelser. Närmare föreskrifter om huräktenskapsregistret skall föras meddelas av regeringen. (Jfr 16 kap. 1 § i de sakkunnigas förslag) I förevarande paragraf anges attdet - liksom f. n. - skall finnas elt för hela riket centraltäktenskapsregister (jfr 16 kap. 3 och 5 §§ GB och kungörelsen 1952:87 ang.äklenskapsregislret). Bestämmelser om huräklenskapsregislret skall föras kan som f. n. meddelas av regeringen. I ÄklB har föraisatts attregistrering i äklenskapsregislret skall ske beträffande dom i äktenskapsmålvarigenom ett äktenskap har förklarats vara ogiltigt och dom påäktenskapsskillnad. I sädana mål skall även del förhållandet att betänketidlöper antecknas. Bodelning kan nämligen komma alt förrättas redan under detatt målet pågår, och denna bodelning bhr då bestående även om målet inte ledertill äktenskapsskillnad ulan makaraa fortsätter äktenskapet. Vidare skall enanmälan om bodelning under pågående äktenskap utan samband med äktenskapsmålregistreras Ofr ' Ändrad lydelse i propositionsförslaget. 9 kap. 1 § andra stycket).Uppgift om bodelningshandling som en make har Prop. 1986/87: 1 gett in tillrätten för registrering skall också tas med i äktenskapsregistret i kap. 2 §ÄktB (jfr 13 kap. 6 §).