prop · GA0312 · 1986-12-31 00:00:00 — Till reservfonden skall, som anges ipunkt 4, ocksä föras över belopp som enligt4 kap. 18 8 tillfaller bolaget efter försäljning av fondaktier som inte hartagits ut av den därtill berättigade. Betalning för försåld fondaktie, som inte lyfts efler försäQningen,tillfaller enligt nämnda paragraf bolaget. När ett konvertibelt skuldebrev byts utmot akiier, kan en form av överkurs uppstå,nämligen om konverteringskursen översiiger aktiens nominella belopp. Sådan överkurs bör liksom enliglaktiebolagslagen och den för aktiebolagen tidigare gällande bestämmelsen, 14 8lagen om konvertibla skuldebrev, läggas lill reservfonden (punkt 5). Det är vidaremöjligl all i bolagsordningen ta in en bestämmelse om att avsättning tillreservfond skall ske (punkl 6). Avsättningen kan gälla hur stor del av vinsten som helsl. Det finns intenågon maximigräns för reservfondens storlek. Slutligen innehållerförsta stycket i punkl 7 en regel om att bolagsstämman kan besluta attbelopp skall föras över från det i balansräkningen redovisade fria egnakapitalel till reservfonden. En anledning atl göra en sådan extraordinäravsättning kan vara att man vill öka bolagels kreditvärdighet. Man binder då utdelningsbaravinstmedel på ett enklare sätt än genom överföring av dem till aktiekapitalet. Om bankbolaget hartillerkänt en styrelseledamot, en anställd eller en delegat arvode i form av tantiem, dvs.ett arvode som är beroende av rörelsensresultat, mäste delta belopp enligt 50 8 första stycket BL läggas till nettovinsten före beräkningen avavsättningsbeloppet. Detta föreskrivs i andra stycket. Reservfonden, somlillsammans med aktiekapitalet och uppskrivningsfonden utgör bankbolagets bundna kapital, får inle friltdisponeras av bolaget. I tredje stycketflnns regler om i vilka fall reservfonden får las i anspråk. Liksom enligtgällande lag får reservfonden enligl tredje stycket punkl I tas i anspråk förtäckande av sådan förlust enligt fastställd balansräkning som inte kan täckas av fritt egetkapital. Det fria egna kapitalel måste såledesförbrukas i första hand, innan reservfonden fär användas till förlusttäckning. Föriuslen behöver emellertidinte täckas av medel från reservfonden utan kan balanseras. Enligt tredjestycket punkt 2 får reservfonden vidare las i anspråk för fondemission. Detta är en nyhet. Denna möjlighet att utnylQa reservfon den, som finns också i aktiebolagslagen, innebär att ett lill aktieka pitalet från reservfonden överfört belopp blir starkare bundet i bolagel än om fondemissionen inle skett. Med hänsyn därtill finns inte några bärande skälmot ett sådant användningssätt. Enligt aktiebolagslagen kan nedsätt ning av reservfonden ske också för ökning av aktiekapitalet genom ny emission. Detta är avsettatt möjliggöra nyemission tillunderkurs (prop. 1979/80; 143 s. 95 f)- Eftersom nyemission lill underkurs inte fårförekom- Prop. 1986/87: 12 ma i bankaktiebolag (4 kap. 2 8 försia stycket), harnågon motsvarighet till dennamöjlighet att sätta ned reservfonden inle lagits upp i förslaget. Likaså är det en nyhet att reservfonden,enligl tredje slycket punkt 3, skall kunnaanvändas för andra ändamål än de som anges under punklerna 1 och 2. Enförutsättning för detla är emellerlid alt rätten, enligt samma regler som enligt 6 kap. 6 8 gäller förnedsättning av aktiekapitalet, ger tillstånd till nedsättning av reservfonden. Bestämmelserna itredje stycket är avsedda alt gälla även beträffande reservfond som lagts upp enligl äldrelag. 5 8 Sker utbetalning lill aktieägare i stridmot denna lag, skall mottagaren beialalillbaka vad han erhållit med ränta beräknad enligt 5 8 räntelagen (1975:635)frän det att utbetalningen erhållits intill dess högre ränta skall betalas enligl 6 8 räntelagen till föQd av 3 eller 4 8 samma lag. Detta gäller dock inte, om moltagaren hade skälig anledning att utbetalningen utgjorde laglig vinstutdelning. För den brist somuppkommer vid återbetalningen ansvarar enligt 5 kap. 1-4 §8 bankrörelselagen(1986: 000) de som medverkat till att besluta om eller verkställa utbetalningen eller till atl upprätta ellerfastställa en oriklig balansräkningsom legat till grund för beslutet. Paragrafen, somöverensstämmer med 12 kap. 5 8 aktiebolagslagen och moisvarar 518 2mom. samt 139 8 andra slycket andra meningen BL, innehåller bestämmelser om påföQden av att utdelningen av bolagetsmedel till aktieägare sker i strid mot I 8. I försia slyckel föreskrivs till enbörjan att påföQden av en olaglig utbetalningär att mottagaren skall lämna lillbaka vad han uppburit. Pä beloppet skallbelalas ränta enligl 5 8 räntelagen (1975:635), dvs. räntan skall betalas förår enligt en räntefot som motsvarar det av faslställda, vid varje tid gällande diskontot med lillägg av tvåprocentenheter. Vid dröjsmål skall,enligt 6 8 räntelagen, ränla utgå utöverdiskontot. Aterbäringsskyldighelen enligt stycket gäller även om den olagliga utbetalningen inte förorsakatnågon skada för borgenärerna. Detta kan vara fallet om den i och för siginkräktat på bolagets bundna kapital men bolagel ändå kan fullgöra sinaförpliktelser. I styckets andramening upptas en bestämmelse om undantag frän återbäringsskyldigheten.Om mottagaren hade skälig anledning atl anla alt utbetalningen utgjorde lagligvinstutdelning, är han inte skyldig att betala tillbaka beloppet. Godlrosregelnomfattar alla fall då belopp utbetalas som vinstutdelning utan atl lagens reglerdärom iakttagits, t. ex. om utdelning skett ulan att bolagsstämman fattat beslut om det ellerdå stämmans beslul omutdelning av formella skäl är ogiltigt eller undanröjs efter . Godlrosregeln gällerbara i fräga om vinstutdelning. Om kapitalnedsätlning medutbetalning lill aklieägare skett ulan atl de därom givnareglerna iakllagils, skall återbäringalltså ovillkoriigen ske. Det skulle alltför mycket äventyraborgenärernas rätt, om godtroende aklieägare fick behålla sådana kapitalbelopp. Reglernaom återbäringsskyldighet tar i första hand sikte på lagslridiga .c Reglerna täcker emellertid även fall då egendom Prop.1986/87: 12 överförts i annan form till aktieägare. I andra stycket upptas en med gällandelag i sak överensstämmande regel om ansvarighet för brist vid återbäring. De som medverkat tillbeslutet om utbetalningen eller verkslällande av det eller flllupprättande eller faslslällande av en oriktig balansräkning, som legat till grund för beslutet, blir ansvarigaenligt bestämmelserna i 5 kap. 1-4 88 bankrörelselagen omskadeståndsskyldighet. Hänvisningen tilldessa lagrum betyder att styrelseledamot, delegat, revisor och aktieägare kanbli ansvariga för brist vid återbäringen. I objekiivt hänseende krävs endastatl brist uppkommil vid återbäringen medan det på den subjektiva sidan skallföreligga uppsåt eller oaktsamhet (enligt 5 kap. 3 8 BRL grov oaktsamhet) i förhållande till olaglighelen av den åtgärd som grundar återbetalningsskyldighet. Ersättningsskyldighetenför flera är solidarisk. Jämkning kan ske enligt 5 kap. 4 8 bankrörelselagen. Däremot blirreglema i 5 och 8 88 nämnda kapitel omtalan mot de ansvariga inle tillämpliga. Beviljad ansvarsfrihet berör alltså inte ansvaret för brisl vidåterbäringen, och talan om denna ansvarighet- liksom om återbetalning - kan väckas inom den allmänna preskriptionstiden. 6 8 Bolagsstämman får besluta om gåvor tillallmännyttiga eller därmed jämförliga ändamål, om det med hänsyn till ändamålel,bolagets ställning och omständigheterna i övrigt kan anses skäligt. Styrelsenfär för sådana ändamål endast använda tillgångar som med hänsyn till bolagets ställningär av ringa belydelse. Paragrafen, somöverensstämmer med 12 kap. 6 8 aktiebolagslagen och 52 8 andra stycketandra meningen samt 83 8 andra meningen BL, innehåller bestämmelser om bolagsstämmans ochstyrelsens rätt att disponera över bolagetsmedel för gåva lill allmännyttigteller därmed jämförligt ändamål. BL överensstämmer i stora delar med 1944 årsaktiebolagslag vad gäller bestämmelserna om likvidation och konkurs. Flera av denyheter som infördes aktiebolagslag har förts in ibankakflebolagslagen. Kvar stär dock vissa väsentliga skillnader mellan de bådalagarna. Liksom i gällandelag anges på vad sätt och ett bankaktiebolagupplöses. Det kan ske genom likvidation, som regleras i detta kapitel. Elt annat sätt att upplösaetl bankaktiebolag är genom fusion, varvidbolagets flllgångar och skulder övertas av ett annat bankakflebolag (11 kap.).Slutligen är ett bankaktiebolag som försatts i konkurs i vissa fall attbetrakta som upplöst i och med atl konkursen avslutas (19 8). Etl likvidationsförfarandei egentlig mening torde mera sällan komma tillanvändning i fråga om bankbolag. Hittillshar det vanligaste sättet för ett bankbolagsupplösning varit att dess tillgångar och skulder överförs till ett annatbankbolag i samband med all rörelsen överläs av det senare bolaget. Härefter upplöses det överiåtande bankbolagelgenom likvidalion. I och Prop. 1986/87: 12 med att regler om fusion nuföreslås införda i bankaktiebolagslagen lorde inle heller likvidalion i sambandmed sammanslagningar bli nödvändig. Under likvidationenavvecklas bolagels verksamhel, dess skulder belalas och de behållnaliligångarna utskiftas bland aktieägarna. Beslutet om likvidation innebär intei och för sig en upplösning av bolaget. Även under likvidationen är bolagel etlbeslående rättssubjekt där visseriigen styrelsen ersatts av likvidatorer mendär bolagsstämman och revisorerna fortfarande fungerar. Bolagsorganensbefogenheter och skyldigheter är i stora delar desamma som förul, faslänuppgifterna naturligtvis har förändrats och begränsats, eftersom syftet medlikvidationen är att avveckla bolagets verksamhet och förbereda det förupplösning. Under likvidationen får det inte ske någon vinstutdelning, ökningeller nedsättning av akliekapitalet eller emission av skuldebrev enligt 5 kap.och som regel inte heller någon ändring av bolagsordningen. Bolagels upplösningär slutpunkten i likvidationsförfarandet. Som nämnts kvarslår vissaväsentliga olikheter i förhållande till aktiebolagslagen. Kravel påkvaliflcerad majoritet vid beslut om frivillig likvidation behålls. Reglema omskyldighel att träda i likvidation (tvångslikvidaflon) är allQämt slrängareför bankbolag än för aktiebolag. Elt bankbolag har inte heller som aktiebolagnågon i lag angiven frist atl undgå likvidation på grund av att delar avaktiekapitalet gått föriorat. Aktiebolagslagens reglerom likvidation när en aktieägare genom missbruk av sitt inflylande i bolagelmedverkai till överträdelse avakliebolagslagen eller bolagsordningen har inte lagits upp ibankaktiebolagslagen. En sådan bestämmelse har inle ansetts nödvändig på grundav bankinspektionens tillsyn över bankbolagen. Inte heller har bestämmelsen i13 kap. 18 8 aktiebolagslagen om regislreringsmyndighetens befogenhel all frånregistret avföra bolag som kan antas ha upphört med sin verksamhet förts in ibankaktiebolagslagen. Enligt BL är den endamöjlighelen för ell bankaktiebolag all klara sig undan etl likvidaiionshot altaklieägarna skjuter till kapital.Aktieägarlillskott torde i de flesta fall vara ett orealistiskt alternativfördel bankaktiebolag som vill undgä likvidation. I princip bör ettbankakflebolag dock ha samma möjligheter som elt aktiebolag alt förhindra enlikvidalion. Om bankbolaget inför bankinspektionen kan presentera etl förslagsom innebär all bristen i aktiekapitalet snabbi kommer att fyllas, börinspeklionen kunna ge bankbolagel en sädan frist som krävs för atl förslagetskall kunna genomföras. Utöver genom aktieägartillskott föreslås att ettbankbolag skall kunna fylla brislen i aktiekapitalet l.ex. genom en nyemission, vid vilken aktierna lecknas tillöverkurs, eller genom nedsätlning av aktiekapitalet och en därpå följandenyemission. 118 8 ges på sätt ävenaktiebolagslagen föreskriver ett bankaktiebolag som trält i likvidationmöjlighet atl under vissa förutsättningar besluta om likvidationens upphörandeoch verksamhelens ätempptagande. För verkställighet av ett sådant beslut krävsbankinspekflonens tillstånd. Enligt BL utseslikvidatorerna av bolagsstämman (123 8). Om ett bank aktiebolag, som trätt i likvidalion, saknar behöriga likvidatorer skall så- 137 dana utses av rätlen (126 8). Bankinspektionenhar enligt 158 8 1 mom. Prop. 1986/87: 12 försia slyckel BL rält attförordna ell ombud som skall närvara vid likvidatorernas sammanträden.Därigenom ges del allmänna insyn i likvidalionsförfarandet. Enligtaktiebolagslagen utser rätten likvidatorer. Av hänsyn till skyddel avinsättarnas intressen bör särskilda krav slällas på en likvidator i ettbankaktiebolag. God kännedom om bankverksamhetens speciella förhållanden är enföruisättning för atl likvidatorn skall kunna fullgöra sina uppgifter på etllillfredsställande sätl. Det får förutsättas att bankinspektionen bättre än deallmänna domstolarna har kännedom om personer som är lämpliga för sådanauppdrag. Det är därför mer ändamålsenligl att likvidatorerna i ell bankbolagutses av bankinspeklionen än av rälien. I 132 8 BL flnns reglerför del fall alt del under likvidationen uppkommer ovisshet om bankaktiebolagelsställning är sådan, alt konkursanledning föreligger. Dessa regler gör delmöjligl för likvidatorerna atl frita sig från ansvarighet för den fortsattalikvidationen i sådana fall. Reglerna i denna paragraf har inte förts över lillförslaget. Någon motsvarighet till dessa regler finns inte heller iaktiebolagslagen. Likvidatorerna har ulan en sådan särskild bestämmelsemöjlighel all kalla till bolagsstämma. Kapitlet motsvarar 13 kap. i utredningensförslag. Paragraflndelningen överensslämmer med ulredningens förslag. 1 8 Bolagsstämman kan besluta altbankaktiebolaget skall träda i likvidation. Ett beslut om likvidationär giltigt endast om samtliga aklieägare förenat sig om beslutet eller dettahar fattats på två på varandra föQande stämmor och på den senare slämmanbilrätts av aklieägare med minsl två tredjedelar av de avgivna rösterna.Längre gående villkor för att beslulel skall bli gilligl får föreskrivas ibolagsordningen. Likvidationen inlräder eller den senare dag somslämman beslutar. Ett beslul om likvidalionkan dock alltid fattas med enkelmajoritet, om det gäller ett beslut enligt 19 8 andra stycket eller om detföreligger grund för tvångslikvidation enligt 2 eller 4 8. Vid lika röstetalutgörs stämmans beslul av den mening som ordföranden bilräder. Elt beslut omlikvidation enligt detta stycke har omedelbar verkan. Paragrafen motsvarar 13 kap. 1 8aktiebolagslagen samt 118 8 BL. Enligt/örs/a stycketskall det, liksom enligt BL, normalt ankomma på bolagsstämman att fatta beslulom likvidation. Detta gäller både när bankbolaget, utan att vara skyldigt lilldet, önskar träda i likvidalion (frivillig likvidalion) och när bankbolagel avanledning som anges i lagen eller bolagsordningen är skyldigt alt träda ilikvidation (tvångslikvidation). När anledning lill tvångslikvidalionföreligger, men bolagsslämman inte beslutar om likvidation, skall enligt 2 och4 88 rätten besluta om likvidation. Enligt lagens lerminologiföreligger en ivångslikvidalion endasl då rätten har beslutat om likvidation.Ett beslut av bolagsstämman om likvidalion innebär alltså alltid en frivilliglikvidalion, även om grund för tvångslikvidalion föreligger. 18 kap. 8 § flnns beslämmelser om hur kallelse skall utfärdas till den Prop.1986/87: 12 bolagsstämma som skall behandlafrågan om bolagels försättande i likvidation. Enligtaktiebolagslagen kan etl beslut om frivillig likvidation fattas med enkelmajoritet. Reglerna i BL om tvångslikvidalion är i förhållande till aktiebolagslagensmotsvarande regler betydligt slrängare och grund för tvångslikvidation inlräderoftast tidigare i ett bankaktiebolag. Bara om det föreligger grund för tvångslikvidalion i ettbankaktiebolag kan beslut fattas medenkel majoritet. I paragrafens andra stycke behålls de gällande bestämmelserna,dvs. att beslut om frivillig likvidation är giltigt endast om samtligaaktieägare förenat sig om detta eller om beslutet fattats pä två på varandra följande stämmor och på den sislastämman bilrätls av minst 2/3 av samtliga röstande. Vid frivilliglikvidalion enligl första stycket finns möjlighet att föreskriva alt bolagel skall träda i likvidationviss senare dag. Denna beslämmelse fyllerell praktiskt behov, då det t. ex. kan vara lämpligl att likvidationen inträdervid räkenskapsårets uigång. Någon beslämmelse om hur som färförflyta efler beslutet om likvidation och likvidationens inträde flnns inle. Del ligger i sakens nalur altuppskovet inle får göras för långt. Ulansärskilda skål bör liden inle kunna utsträckas längre än lill näsla räkenskapsår. Enligl bestämmelserna i tredje stycketfattas etl beslul om likvidalion, när delföreligger grund för tvångslikvidation, med enkel majoritet och får alllidomedelbar verkan. Någon möjlighet att i detla fall föreskriva alt bolaget skall träda i likvidation viss senare dagges inte. Bestämmelserna i della siycke är tvingande. 28 Del åligger slyrelsen i elt bankaktiebolag att ofördröjligen upprätta en särskild balansräkning så snart det finns skälatt anla att bolagets eget kapital underskrider nio tiondelar av detregistrerade aktiekapitalet. Visar balansräkningenalt så är fallet, skall styrelsen möjligl till bolagsstämman hänskjuta frågan om bolaget skallträda i likvidalion. Tidpunkten förbolagsstämman skall beslämmas efter samråd med bankinspektionen. Minsl före slämman skall slyrelsen tillbankinspeklionen sända in balansräkningen samt ett särskilt yttrande avrevisorema över denna. Vidare skallstyrelsen inom samma lid hos bolagel hålla de nämnda handlingarna tillgängliga för aktieägarna.Handlingarna skall läggas fram på stämman. Om bolagsstämman inle godkänner enbalansräkning, avseende ställningen vid tiden för stämman, som utvisaratt det egna kapitalel uppgår till detregistrerade aktiekapitalet, skall styrelsen, om inte stämman beslutaratl bolaget skall träda i likvidation, hos rätten ansöka om att bolaget försätts i likvidation. En sådan ansökankan även göras av en styrelseledamot eller en aktieägare. Anmälan tillrätlen om samma förhållande kan göras av bankinspektionen. Görs en ansökan eller en anmälan enligtförsta stycket, förordnar rätten att bolaget skatl träda i likvidation, omdet inte under ärendets handlägg ning i försia insians styrks atl en balansräkning, som utvisar attbolagets egel kapital uppgär till det registrerade aktiekapitalet, har blivitgranskad av revisorerna och godkänd avbolagsstämman. Vid beräkningen av delegna kapitalets slorlek skall inom linjen läggas Prop. 1986/87: 12 till en postsom ulvisar den ökning av tillgångarnas sammanlagda värde som skulle följa, omde redovisades lill försäljningsvärdel med avdrag för de förväntadeförsäljningskostnaderna. Beiräffande sådana anläggningstillgångar som undergåren forllöpande värdeminskning gäller dock atl de las upp tillanskaffningsvärdet minskat med erforderiiga avskrivningar och nedskrivningar,om ell högre värde erhålls genom detta. Paragrafen, som moisvarar13 kap. 2 8 försla-lredje slyckena akliebolagslagen och 120 8 första, andraoch Qärde slyckena BL, reglerar tvångslikvidation när viss del avaktiekapitalet gått föriorat. För bankaktiebolagenbehålls de, jämfört med akliebolag. betydligt strängare reglerna om skyldighetatt träda i likvidalion. Enligt bankaktiebolagslagen aktualiseras frågan omtvångslikvidation redan då 1/10 av aktiekapitalet gått föriorat, medanakliebolagslagen föreskriver all etl aktiebolag är skyldigt att träda ilikvidation om har gäll föriorai (13 kap. 2 8). Det strängarekravet i bankaktiebolagslagen motiveras av omtanken om insättarna. Dessa har juinte någon särskild säkerhet för sina fordringar. Om det finns anledningall anla alt bankbolaget gjort sådana förluster atl 1/10 av aktiekapitalet gällföriorat, skall enligt försia slyckel styrelsen ofördröjligen upprälla enbalansräkning. Visar balansräkningen att I/IO av aktiekapitalet gått förioratskall styrelsen, efler del att revisorerna yttrat sig över balansräkningen,kalla aklieägarna lillbolagsslämma. Bestämmelserna överensslämmer i huvudsak med BL med delundanlaget att den närmare lidpunkten för stämman skall beslämmas efter samrådmed bankinspeklionen. Denna ändring bör ses mot bakgrund av att inspektionenpå etl tidigt sladium och redan innan situationen är så akut att en evenluellivångslikvidalion är föreslående, kan antas vara väl informerad om bankensproblem. Banken har t. ex. inle kunnal efterleva de krav påkapitalläckning som uppställs i bankrörelselagen. Innan dessa problem blirkända för allmänheten genom ell kungörande om kallelse lill stämma, bör bankenges en frist som möjliggör t. ex. en rekonslruklion av bolagel så attlikvidationstvängef upphör. Slämman får bara skjutas upp i samråd medbankinspeklionen och endast om fömtsätiningarna för att undgå likvidationbedöms vara goda. Någon längre frist skall del inte vara frågan om. Om inte den ordinariestämman är nära förestående, måste styrelsen sammankalla en extra stämma föratt behandla frågan om likvidaflon. Är inte bristen i aktiekapitalet fylldredan vid stämman skall styrelsen, om inte stämman beslutar om likvidation, hosrätten ansöka om att bolaget försätts i likvidation. Enligl såväl BL somförslagel måste hela bristen i aktiekapitalet vara fylld. Fömtsättningama att undgåen likvidation genom aktieägartillskott är mycket små för bankaktiebolag, somoftast har elt mycket spritt ägande. För att ge bankbolagen andra möjligheteratt förhindra en likvidation har bankbolaget getts rätt atl i samråd medbankinspektionen föriänga fristen för hållande av den bolagsslämma vid vilkenbeslut om likvidation skall fattas. Visar den av styrelsen upprättadebalansräkningen alt bolagels egel kapitalunderstiger 9/10 av aktiekapitalet, skaU styrelsen un- Prop. 1986/87:12 derrätta bankinspektionen om detta för att i samråd med inspektionen beslämma den närmare tidpunkten för stämman. Harslyrelsen förslag till hur bristen i aktiekapitaletskall kunna fyllas, bör styrelsen presenlera detta förslag förinspektionen. Mot bakgrund av deföreliggande omständigheterna får inspektionen bedöma förslagets bärkraft och även bedöma hur snabbtbristen kan komma att fyllas genomden föreslagna åtgärden. Bankinspektionens bedömning får sedan ligga till grund för prövningen av frågan om tidpunkten för bolagsstämman kan skjutas fram i tiden. Åtgärder som kanmotverka likvidation är aktieägartillskott och rekonstmkflon av bolaget, t.ex. en nyemission, vid vilken aktiernatecknas till överkurs, eller ennedsättning av aktiekapitalet och en dämå följande nyemission. Vad gälleraktieägarlillskotten grundar dessa inte något slags utvidgad aklieägarrätt,eftersom det inte är fråga om någon form av ökning av aktiekapilet. I 121 8 BLflnns emellertid bestämmelser om ersättning av vinstmedel åt aktieägare som tillskjuter kapital. Dessabeslämmelser har inle lagits med ibankaktiebolagslagen. Utan hinder av detta gäller dock alt aklieägare, som på detta sätt tillskjutit medel,kan ersättas av vinstmedel. Ersällningutgår i sådana fall efter vad som kan ha avtalats mellan banken ochaktieägarna. Så länge det inteförekommer någon vinst i rörelsen, bör bankbolaget redovisaakfleägarnas återbetalningsanspråk inom linjen. Blir frågan om likvidation pågrund av aktiekapitalförlust aktuell på nytt och har tidigare tillskolt ännu ej betalts tillbaka skalldessa återbetalningsanspråk inte tas medbland skulderna i den balansräkning som skall upprättas enligt förevarandeparagraf. En ansökan omtvångslikvidation kan även göras av en styrelseledamot eller enaktieägare. Vidare kan anmälan om förhållandena göras av bankinspektionen. Dessabestämmelser överensstämmer med gällande lag. Enligt akliebolagslagenhar även revisor rätt att ansöka om tvångslikvidation, då bl. a. erfarenhetenvisal att slyrelsen inte sällan underlåtit att göra en sådan ansökan. För bankbolagen synes det intemotiverat atl ge revisorerna dennainitiativrätt. Bankinspektionen förutsatts kunna ulöva motsvarande kontroll.