prop · GA03122 · 1986-12-31 00:00:00 — Storleksrationalisering och svårigheten att förvärva mindre jordbruk anses å andra sidan ha bidragit till minskning av befolkningsunderlaget i glesbygden. Dengenomförda rationaliseringen och produktivitetsökningen har lett lill att detidag finns elt överskoll på ca 400000 ha åker, om livsmedelsproduktionen skallbegränsas till alt svara mot den lönsamma efterfrågan på jordbruksprodukter.Även beträffande rationalisering i skogsmarken vill utredningen ifrågasätta omtvångsingripande enligt jordförvärvslagen skall finnas, eftersom det har visatsig svårt att bygga upp tillräckligt stora enheter. Möjligheter till rationelltskogsbruk kan främjas pä annat säll än genom ingripande enligtjordförvärvslagen. Meddessa motiveringar föreslår utredningen att ingripande med stöd avjordförvärvslagen skall ske endast när det är av allmänt intresse alt egendomentas i anspråk för jordbrukets eller skogsbmkets rationalisering. Den föreslagnaändringen tillstyrks. Indirekt torde den aktualisera någon översiktligplanläggning ungefär på det sätt som stmkturutredningen föreslog, SOU 1983:71. 2.4.15 Länsstyrelseni : Enligt uppfattning bör 4 paragrafen första styckel punkl I utformas sä att lantbmksnämnden på samma sätt som har möjlighet att komma åt dåligt artonderade åker- och skogsskiften. I åtskilliga av de tillståndsärenden där f n. förvärvstill stånd slutligen beviljas lämnas tillståndet först sedan köparen till lant bruksnämnden försålt vissa mindre skogs- eller åkerskiften, som med hänsyn till arronderingen bör föras samman med intilliggande fastigheter. befarar att innebörden av den införda bestämmelsen "all mänt intresse" kommer att tolkas så att den minskar lantbruksnämndens möjligheter genomföra de beskrivna arronderingsförbättringarna. 2.4.16 Länsstyrelseni län: 1 den nya lydelsen av 4 § första styc- Prop. 1986/87; 122 ket 1 anges atl förvärvslillstånd får vägras om del är av allmänl inlresse att egendomen las i anspråk för jordbrukels eller skogsbrukelsrationalisering. Det allmänna intresset bör konkretiseras i ett länsprogram, ivilket särskilda områden utpekas där ralionaliseringsbehovet är slort. När densamordnade länsförvaltningen kommer lill stånd, skapas möjligheter alt vägasamman jordbrukets, skogsbrukets och regionalpolitiska intressen till engemensam målsättning, som antas av . 2.4.17 i : Av den iutredningen föreslagna rationaliseringsbestämmelsen i 4 § jordförvärvslagen framgår inte helt klart atl utvecklingsbara lantbruksföretag skall kunna kompletteras med lillskottsmark (åker och/eller skog). ser dock som ett all mänt intresse att en sådan förstärkning skall kunna ske. Med den ur nationell synpunkt sett begränsade animalieproduktion som bedrivs i länet på utvecklingsbara och kombinerade lantbruksförelag bör ett fortsatt ratio nellt brukande tryggas på dessa enheter. bedömer utredningsförslaget positivt vadavser ökade möjligheter för köpare atl förvärva deltids- eller frilidsjordbruk.En tydlig utveckling sker nu mot kombinationssysselsättning jordbmk, skogsbruk,småindustri, turism, trädgårdsodling, lönearbeie m.m. - en utveckling somunderlättas om framför allt deltidsjordbruken tillåls öka. Härmed ökar ocksåmöjligheterna att hålla glesbygdens befolkningstal uppe. Förvärv avdeltidsjordbruk bör dock endast få ske där existerande utvecklade ellerutvecklingsbara jordbruksföretag ej skadas. Det är fortfarande angeläget att skogsmark som bjuds uttill försäljning i länet i väsentlig omfattning används för storleks- och stmkturrationaliseringav befintliga företag. Påpekas bör att även rationaliseringsverksamhetenliksom annan omsättning av fastigheter vanligen innebär en höjd aktivitet iskogen varvid betydande virkeskvantileter kommer ut på marknaden. Vidareförsvinner åtskilliga mil rågångar som omvandlas till produktiv skogsmark. Erfarenheter från genomförda större omartonderingar visaralt det väsentligaste instrumentet för en lyckad rationalisering är en stormarkreserv hos lantbruksnämnden. Ett viktigt verktyg för att bygga uppmarkreserven är den nu gällande ralionaliseringsbestämmelsen. Genom dennabestämmelse har lantbruksnämnden haft goda möjligheter att förvärva markreserverantingen direki efter avslag av rationaliseringsskäl eller till följd avuppgörelse med sökande om avslående av viss mark. Utredningsförslaget verkar inlege lantbruksnämnden samma möjligheter atl tillskapa en markreserv vilketallvarligt försämrar möjligheterna till stmkturförbättringar. Sammanfattningsvis bedömer del angeläget atlen skärpning vidtas i 4 § första slycket punkt I i utredningsförslaget, så altlantbruksnämnden får erforderliga instrument för att kunna förverkliga länsstyrelsensriktlinjer rörande lantbruket. Alternativt kan en skärpning ske av motiven tillnämnda punkt så atl samma syfte uppnås. 2.4.18 i : Nuvarande lagstiftningfrämst vad avser strukturrationaliseringen har i allmänhetens ögon ansetts försvåra för personer som har varit intresserade av deltidsjordbmk all få förvärva mindre jordbruk. Delta skäl har ansetts motivera en lagändring. Ovanstå ende kritik är dock till stora delar förorsakad av missuppfattning och bristande kunskaper om det faktiska förhållandet. Del har blivit alll lättare atl förvärva deltidsjordbruk. har det räckt med I avslogs endasi 21 förvärv -dvs. 239ansökningar - under budgelårel 1984/85. Rationaliseringsbestämmel- Prop.1986/87:122 sen och tillämpningen härav fungerar sålunda enligl länsstyrelsensuppfattning bra. Nedanstående kommentarer gäller generellt för tillämpningenav den nu föreslagna rationaliseringsbeslämmelsen. Vissa av frågorna kan lösasmed hjälp av 7 § i förslaget angående särskilda regionalpolitiskahänsynstaganden, dock inle alla. Detär av mycket stor belydelse alt även kunna förslärka utvecklingsbaraföretag som har alltför litet eget arealunderlag. Många investeringar i främstekonomibyggnader till stora delar baserade på arrenderad mark har gjorts i nortaSverige. Dessa måste så långt möjligt förstärkas med ägd jordbruksmark. Dettamåste gälla också tidigare icke arrenderad men välbelägen mark, dvs. entillämpning ungefär i enlighet med vad som sker. Utredningen ser alltförsnävt på dessa frågor når man enbart talar om arrenderad mark förvärvad avannan än artendaiorn. Iövrigt anser utredningen alt ingripande ifråga om jordbruksmark endast bör skei anslutning till genomgripande fastighetsreglering eller en planerad meraomfattande arronderingsförbätlring. Kraven på åtgärdernas omfattning är häralltför högt ställda. Det måste även finnas möjlighet att bedriva ensuccessiv strukturrationalisering i mindre omfaUning. Mindre insprängdaskiften, i realiteten ofta utgörande brukningshinder eller t.o.m. brukningsmässigtimpediment, måste även framgent kunna städas bort. Detta är väsentligt inteminst i samband med olika former av markförbättringsåigärder. Nuvarandeöverskottsproduktion inom jordbruket i kombination med efterfrågan pådeltidsföretag får inte motivera en lagstiftning som resulterar i orationella brukningsenheter.Basen för produktionen måste alltid utgöras av rationella heltidsförelag vilkaständigt utvecklas och anpassas till aktuella förutsättningar. Länsstyrelsenanser all det också bör finnas möjlighel alt bygga upp renodlade skogsbruksfaslighetersärskilt i bygder där tillgången på annan sysselsättning är begränsad. bör successivt strukturrationalisering i avsikt att förbättrafastighetsindelningen i skogsmark även främjas inom vissa bestämtangivna områden i landet samt inom andra områden med motsvarande dålig faslighetsstruktur.Enligt uppfattning finns sådan dålig skogsslruklur i helalandet. Ingripande bör därmed ocksä kunna ske. anser såledesutredningens exemplifiering som alltför ofullständig. Över huvud lagel böralltid ingripande kunna ske i fråga om enstaka skiften, t.ex. små arealer,långsmala, olämpligl belägna, där etl rationellt skogsbruk inle kan bedrivas. Länsstyrelsenanser att jordförvärvslagen bör kompletteras med en bestämmelse så att detblir möjligt att i samband med förvärvsprövningen tvångsvis efter värderingförvärva sådana enskilda mindre skiften. är del näslan omöjligt omdel inle kan ske på frivillighetens grund eftersom det resulterar i enlösenskyldighet för hela fastigheien inklusive ofta värdefulla frånrationaliseringssynpunkt ointressanta byggnader. Utredningenföreslår ett förenklat prövningsförfarande utan besiktning och ortsombudskontakterför en stor del av antalet förvärvsansökningar. En sädan handläggning börenbart ske i helt uppenbara fall. I annat fall kan resultatet bli det molsalla,dvs. ytterligare arbetsinsatser på grund av s. k okynnesbesvär m.m. 2.4.19Länsstyrelsen i : tillstyrker förslaget till ändring innebärande all avslag av rationaliseringsskål får (istället för skall) vägras. Ändringen ger störte möjlighel att anpassa tillämpningen till regionala och lokala förhållanden. Även om möjligheterna atlbygga upp nya familjeföretag kommer att Prop. 1986/87; 122 vara starktbegränsade i fortsättningen redan av ekonomiska skäl finns del inom länet etlklart behov att genom successiva åtgärder förbättra artondering och storlek påbefintliga företag både i åker- och skogsmark. Länsstyrelsenmotsätter sig utredningens förslag om ökade möjligheter atl tillföra skog tillsmå skogsfastigheter som inte ger ägaren något störte tillskott. Enliberalisering av denna bestämmelse enligl utredningens förslag skulle på ettolyckligt sätl motverka rationellt skogsbruk utan att några fördelar kanvinnas. Ienkla ärenden bör det enligl utredningen inte vara nödvändigt att inhämtayttrande från ortsombudel. instämmer i detta. 2.4.20 kommun: Utredningen föreslår alt förvärvstillständfår vägras om det är av allmänt intresse att egendomen las i anspråk för jordbmketseller skogsbrukets rationalisering. Kommunen tillstyrker utredningens förslag.Utredningen föreslår emellertid också att om det inte finns något allmäntintresse av rationalisering bör det inte heller vara nödvändigt att utreda omdet eventuellt finns andra intressenter av förvärvsegendomen eller att inhämtayttrande från lantbmksnämndens ortsombud. Enligt kommunens uppfattning bördock en sådan utredning göras och ortsombudets yttrande inhämtas, inte minstför att bedöma huruvida ett allmänl behov av rationalisering i det berördaområdet verkligen föreligger. 2.4.21 : Förslaget innebär atl förvärvslillståndfår vägras endasi om det är av allmänt intresse atl egendomen tas i anspråk förrationalisering. Detta bör enligt kommittén innebära att det blir lättare förenskilda personer att få tillstånd att förvärva mindre jordbruksfastigheter fördeltids- och fritidsjordbruk och skogsbruksfastigheter. Kommunenanser att skrivningen får anses täcka det behov från allmän synpunkt, som kanställas då det gäller rationalisering. 2.4.22 : Förvärvstillstånd får vägrasav rationaliseringsskäl. Föreslagen ändring alt endast allmänna intressenutgör skäl, stämmer väl med den landsbygdsutveckling som kommunen önskar. 2.4.23 kommun: Utredningen föreslår en uppmjukningav gällande lagstiftning § 4 som innebär att förvärv fär vägras om det är avallmänt intresse alt egendomen tas i anspråk för jordbrukets eller skogsbruketsrationalisering. var detta ett tvång. Erfarenheterna av den nugällande lagen är att § 4 i flera fall inneburit att en rationalisering genomförtsutan atl detta varit nödvändigt för att åstadkomma jord- och skogsbmksföretagmed bärkraft. Konsekvensen av detta är att möjligheten att förvärva mindrejord- och skogsbruk för hel- eller deltidssysselsättning varit liten. Detta harhämmat utvecklingen i glesbygden. 2.4.24 : Lantbmkarnas riksförbundvill starkt invända mot utredningens förslag atl ändra inledningen tillparagrafen från "Förvärvstillstånd skall vågras" till "Förvärvslillståndfår vägras". Utredningens förslag medför atl de preciseradeförvärvshindren försvagas. Det kan över huvud taget ifrågasättas om del finnsanledning atl ange förvärvshinder med den lagtekniska konstruktion som nuföreslås. finner inget motiv till den föreslagnaförändringen. Förvärvsprövning måste enligt Lantbrukarnas riksförbunds uppfattninggrundas på obligatoriska avslagsgrunder. Delta är en rättssäkerhetsfråga. instämmer i utredningens överväganden om 120 Det bör dock understrykasatt behovet av Prop. 1986/87:122 markkomplettering växlar beroende på om ettlantbruksföretag befinner sig under uppbyggnad eller om behov finns av attytterligare komplettera företaget. Behovet av strukturåtgärder för atlförbättra arronderingen kvarstår i stora delar av landet i såväl skogsbruketsom jordbruket. vill betona att en viss fortsattstrukturrationalisering är nödvändig. Liksom år det angeläget attfrämja familjelantbrukets utveckling av en rationell jordbruksproduktion. Tillämpningen av den föreslagnarationaliseringsbestämmelsen innebär en avvägning mellan olika intressen.Utredningens förslag om atl förvärvshinder endast skall kunna uppställas omdet är angeläget ur allmän synpunkt inger osäkerhet om tillämpningen. EnligtLantbrukarnas riksförbunds uppfattning är förvärvarens avsikt med förvärvetväsentlig för atl kunna bedöma om brukande- och bosättningskrav uppfylls.Meddelade förvärvshinder måste vara väl motiverade. Lantbrukarnas riksförbunddelar uppfattningen att rationaliseringsbeslämmelsen skall kunna tillämpas vidprövning av förvärv av arrenderad mark som är av väsentlig belydelse för detföretag där marken ingår som sidoarrende. Del år enligl Lantbrukarnas riksförbunds uppfattningangeläget alt underiätta för fysiska personer att förvärva skogsfasligheter bl.a.för atl bättre tillvarata skogen som underlag för sysselsättning. Det äremellertid också angeläget att främja olika slag av kombinationerjord/skog/annan verksamhet. Rationaliseringsbeslämmelsen måste enligtLantbrukarnas riksförbunds uppfattning ha som ett viktigt syfte att tillgodosebehovet av att förstärka enskilda lantbmksföretag med skogsmark. Härigenom kanlantbruksföretagen långsiktigt bestå och få ett förbättrat försöriningsunder-lag.Särskilt skogsfastigheter där bostad saknas, bör i första hand utnyttjas sommarktillskott till närbelägna aktiva lantbruksföretag. Enligl Lantbrukarnasriksförbunds uppfattning är behovet av att komplettera lantbruksföretag medskogsmark av mycket stor regionalpolitisk belydelse för att bibehålla bofastbefolkning i mellan- och skogsbygder. Betydelsen av detta är även klart uttaladav bl. a. glesbygdsdelegationen och . 2.4.25 Svenska cellulosa- och pappersbruksföreningen:Utredningen före slår atl förvärvstillslånd, på grund av alt fastigheten behövs för jordbru kels eller skogsbrukels rationalisering, får vägras endasi om del är av allmänt inlresse att egendomen tas i anspråk för att förbättra artondering en. Vi anser att den liberalisering av jordförvärvslagen som detta innebär är positiv. 1 sammanhanget vill vi dock påpeka atl det är av allmänt intresse att öka omsättningen på skogsfastigheter och atl därför en överlå telse i sig skall ses som något positivt. Som vi ser det är på skogsbrukels område behov av omarronderingdet enda sakligt motiverade skälet alt vägra förvärvstillständ. Fortfarandefinns nämligen områden i landet där ägofigurerna är så olämpligl utformade attde motverkar ett aktivt och rationellt skogsbruk. 2.4.26 : 1 nuvarande laggäller att förvärvslill stånd skall vägras om egendomen behövs för jordbrukets eller skogsbru kels rationalisering. I den föreslagna lydelsen får tillslånd vägras om det är av allmänt intresse alt egendomen tas i anspråk för jordbrukets eller skogsbrukels rationalisering. Båda formuleringarna ger utrymme för skilda tolkningar. 1allmänhet har nuvarande lag givits den tolkningen att, då någon grannfastighet anmält förvårvsintresse, det ansetts atl egendomen behövts för rationalisering. Delta borde dock inle vara någon given tolkning. Vad som i den nya lydelsenskall avses med "allmänt inlresse" har i Prop. 1986/87; 122betänkandet inte utvecklats särskilt utföriigt. Risken är atl del här blir meren politisk bedömning än en sakligt grundad uppskattning av hur tillgängligmark bäst kan utnyttjas. Sparbanksföreningenanser att den föreslagna bestämmelsen bör ge utrymme för en tillämpning enligtföljande. Mindre lantbruk bör i ökad utsträckning få förbli självständigaenheter och bör tämligen fritt kunna få förvärvas av personer som är beredda atlbosätta sig på fastigheten. Små fasligheter, som saknar betydelse ur rationaliseringssynpunkl,bör också få förvärvas för fritidsändamål. Någon prisprövning behövs inte idessa fall. Ambitionen att bygga upp rationella förelag, som ger en familjheltidsarbete, måste vägas mot intresset att upprätthålla eltbefolkningsunderlag, som är tillräckligt för att behålla bygden levande.Otvivelaktigt finns ett starkt intresse hos många att ha en egen fastighet förhusbehovsodling och deltidsarbete. Så långt möjligt bör delta tillgodoses. Iåtskilliga fall bör lantbruksnämnderna vid behandlingen av sådanaförvärvsärenden kunna diskutera markbylen eller frivilligt avstående av mark,som kan bli ett bra tillskott till en grannfastighet. Sirukturförbättringbetyder inte enbart större fastigheter ulan kan uppnås också genom bättre arrondering. 2.4.27 allmänna hypoteksbank: Vad härefter gällerförvärvshinder i de fall fastigheten behövs för jordbrukets eller skogsbruketsrationalisering, delar Hypoteksbanken utredningens uppfattning, atl behovet aven fortsatt strukturtationalisering - med hänsyn till utvecklingen inom jordbruket nu är mindre . Hypoteksbanken anser emellertid att man bör kunnagå längre än utredningsförslaget genom att man helt slopar prövningen avförvärv på gmnd av rationaliseringsskäl. En sådan förenkling borde vara tillfördel utan all medföra några uppenbara nackdelar. 2.4.28 : Vi tycker det ärmycket positivt att utredningen föreslår en lättnad i jordförvärvslagen så attdet blir lättare all köpa dellidsjordbruk och mindre jordbruk. Detta har viinom värt förbund kämpat för . 2.4.29 församlings- och pastoratsförbund:Utredningens förslag tillstyrkes som huvudprincip, men kan delvis få mycketnegativa konsekvenser för det kyrkliga jordbrukels vidkommande i det altgrunden för det ambitiöst bedrivna strukturrationaliseringsarbetetav den kyrkliga jorden i väsentliga delar förändras när det gäller samarbetetpastorat stiftsnämnd - lantbruksnämnd. Enligt gällande regler skall enrullande femårsplan upprättas för del kyrkliga fasiighetsinnehavet i variestift, där respektive fastighets förutsättningar ekonomiskt skall bedömas i ettlängre perspektiv. Planen utgör elt aktivt instrument i dialogen mellanförvaltare och tillsynsmyndighet och har exempelvis inom utgjort enväsentlig förutsättning för tillskapandet av rationella lönsammajordbruksenheter där. Åtskilligt kvarstår dock att göra också inom detta stiftmed sina ofta mycket jordbruksstarka regioner. Bortfaller rationaliseringskraven eller begränsas dessa - kommer raiionaliseringsarbeiei att försämras, närmotiv kan anföras till stöd för angelägna åtgärder i en diskussionmed jordens förvaltare. Denundersökning som f. n. pågår i kyrkofondsstyrelsens regi angående ärende i den kyrkliga egendomens ekonomi torde komma att resultera i förändringar av den kyrkliga finansförmögenheten. Förmögenhetsmassans ensidiga tyngdpunkt i jord och skog har tidigare påpekats av finansiell 122 externexpertis - ett förhållande från vilket inle kan bortses i samman- Prop.1986/87; 122 hanget. Genom en mer flexibel finansförvaltning kan exempelvisjordbruksfastigheter då komma all försäljas och hamna i fysiska personers ägo.Mot detta finns inget principiellt all invända. 2.4.30 jordbruksarrendatorers förbund:Utredningen föreslår att "förvärvstillslånd/år vägras om del är av allmänt intresse alt egendomen tas i anspråk för jordbruket eller skogsbrukets rationalisering". Stor delav denna strukturrationalisering i jordbruket har i praktiken skett genom sidoartende. Skulle lagstiftningen ändras sä att de fastigheter som brukas som sidoarrende får försäljas utan restriktioner sä finns det risk att man slår sönder en redan bra struktur. SJA anser att förvärvstillstånd skall vägras omfastigheten behövs för alt förstärka andra fasligheter. 2.4.31 : Förbundet ning, atl intresset från samhällets sida att styra jordbrukets rationalisering ej längre är lika framträdande. Förbundet anser emellertid, alt man nu skulle kunna hell slopa möjligheterna atl pröva förvärv av ralionalise- ringsskäl. En sådan förenkling vore en stor fördel ulan alt medföra några påtagliga nackdelar. Förbundet kan inle dela utredningens uppfattning, atl delskulle vara ur allmän synpunkt angeläget alt i och Svealandsslättbygder ingripa från samhällets sida för atl styra rationaliseringen inomjordbruket. Inte heller kan delta vara motiverat i fråga om arrenderad mark.Det är en orimlig tanke, all en myndighet bättre kan bedöma hur elt rationellt företagskall utvecklas än parierna själva genom fria överenskommelser påfastig-helsmarknaden. Marknaden fungerar normall så, all den som kan göra bästbruk av den salubjudna egendomen också är beredd alt belala högst och på säsätt också faktiskt blir ägare av den salubjudna egendomen. 2.4.32 : 1 punkt I anges att förvärvstillstånd fårvägras om det är av allmänl intresse atl egendomen tas i anspråk förrationaliseringsändamål. Betänkandet ger en mycket ofullständig beskrivning avinnebörden av begreppet "allmänt intresse", särskilt när det gällerskogsmark. I avsaknad av en precisering av innebörden föreslår SSR att man istället använder lydelsen i nuvarande punkt 3. 2.4.33 Sågverkens råvaruförening:Lagförslaget föreslår att förvärvstillslånd/år vågras, inle skall vägras somnu gäller i jordförvärvslagen, om det är av allmänt inlresse att egendomen tasi anspråk för jordbrukels eller skogsbrukets rationalisering, och inte som inuvarande jordförvårvslag, om egendomen behövs för jordbrukels ellerskogsbrukets rationalisering. I nuvarande tillämpning av jordförvärvslagenanvänds avslagsgmnden "ra-lionaliseringsförvärv" emellanåt alltför frekventenligt vår uppfattning. anser att den föreslagna, nyaskrivningen är bättre. 2.4.34 : Utredningens förslag tillstyrkes som huvudprincip, men kandelvis få myckel negativa konsekvenser för det kyrkliga jordbrukels vidkommandei del all grunden för del ambitiöst bedrivna strukturrationaliseringsarbeletav den kyrkliga jorden i väsentliga delar förändras när det gäller samarbetetpastoral - stiftsnämnd - lantbruksnämnd, Enligl gällande regler skall enrullande femårsplan upprättas för del kyrkliga fasiighetsinnehavet i varjestift, där resp. fastig- 123 helsförulsällningar ekonomiskt skall bedömas i etl längre perspektiv. Prop.1986/87:122 Planen utgör etl aktivt instrument i dialogen mellan förvaltare ochtillsynsmyndighet och har exempelvis inom utgjort en väsentlig förutsällningför tillskapandet av rationella lönsamma jordbruksenheter där. Åtskilligtkvarstår dock att göra också inom detta stift med sina ofta myckel jordbmksstarkaregioner. Bortfaller rationaliseringskraven - eller i vart fall avsevärtbegränsas - ser centralstyrelsen svårigheter att på ett meningsfullt sätt drivaraiionaliseringsarbeiei vidare, när motiven därför kan anföras lillslöd för angelägna åtgärder i en diskussion med jordens förvaltare. Den anpassningav lagens tillämpning beroende på jordbruksnäringens förutsättningar inom olikadelar av landet som utredningen föreslår, måste därför enligtcentralstyrelsens mening starkare markeras. Denundersökning som f n. pågår i kyrkofondsstyrelsens regi angående den kyrkligaegendomens ekonomi kan komma att resultera i förändringar av den kyrkligafinansförmögenheten. Förmögenhetsmassans ensidiga tyngdpunkt i jord och skoghar tidigare påpekats av finansiell extern expertis - elt förhållande frånvilket inte kan bortses i sammanhanget. Genomen mer flexibel finansförvaltning kan exempelvis jordbmksfastigheter då kommaall försäljas och hamna i fysiska personers ägo. Mot delta fmns ingetprincipiellt atl invända.