prop · GA03143 · 1986-12-31 00:00:00 — sen).Valutastyrelsen består av nio Riksbankensbeslutanderätt;' öv- Tvä av dem utses av re- rigt enligt denna lagutövas inom geringen, de övriga av fullmäktige i av en styrelse (valuta . För varje ledamot skall styrelsen). Utan hinder av första i samma ordning högst två supp- styckel får fullmäktige i leanter utses. överiåla åt valutastyrelsen atl be- sluta om föreskrifter som är av mindre principiellbetydelse. Valutastyrelsen består av nio ledamöter. Två av dem utsesav regeringen, de övriga av fullmäktige i . För varje ledamot skalli samma ordning högst två suppleanter ulses. Valulastyrelsens beslut får överklagas hos fullmäktige iriksbanken från del klaganden fick del av beslutet. Om minst tre av de ledamöter eller suppleanter, somdeltagit i styrelsens beslut yrkar det, skall beslutet underställas fullmäktigeför prövning. Ett sådant yrkande skall framställas genast efter det attbeslutet fattats. Fullmäktiges beslut får inte överklagas. Närmare bestämmelser rörande Närmare bestämmelser rörande valutastyrelsen meddelas i banko- valutastyrelsen meddelas i lagen reglementet. (1988:00) om riksbank. Denna lag träder i kraft den . Senaste lydelse 1975: 204. 13Förslag till Prop. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 15 kap. 8§ ' skallha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 15 kap. 8§ Aktier, obligationer, pantbrev. Aktier,obligationer, pantbrev, företagshypoteksbrev, skuldebrev företagshypoteksbrev,skuldebrev och andra sådana värdehandlingar och andrasådana värdehandlingar skall, om sammanlagda värdet skall, omsammanlagda värdet överstiger etl belopp motsvarande överstigerett belopp motsvarande två gånger gällande basbelopp en- tvågånger gällande basbelopp en ligt lagen (1962: 381) om allmän för- ligtlagen (1962: 381) om allmän för säkring, i den omyndiges namn säkring, iden omyndiges namn nedsättas i öppet förvar hos riks- nedsättasi öppet förvar hos bank. banken eller annan bank. Vill för- Villförmyndaren ta ut nedsatt vär- myndaren ta ut nedsatt värdehand- dehandling,skall han söka överför- ling, skall han söka överförmynda- myndarenstillstånd. Sådant till rens tillstånd. Sådant lillstånd er- stånderfordras ej, där värdehand- fordras ej, där värdehandlingen en- lingenendast skall genom bankens dast skall genom bankens försorg försorgöverföras till annan bank överföras till annan bank för att där föratt där nedsättas i öppet förvar, nedsättas i öppet förvar. De nedsal- Denedsatta värdehandlingarna la värdehandlingarna skall under skall underöverförmyndarens till- överförmyndarens tillsyn vårdas i synvårdas i enlighet med vad som enlighet med vad som föreskrivs föreskrivsom vård om omyndigs om vård om omyndigs värdehand- värdehandlingar, lingar. Vad sålunda om nedsättning av omyndigs värdehandlingarföreskrivits skall ej äga tillämpning med avseende å bevis eller motbok rörandetillgodohavande ä räkning hos bank, ej heller med avseende ä bevis, somutfärdats om inskrivning i statsskuldboken eller allmännahypo-leksbanks skuldbok eller skuldbok hos annan inrättning, som regeringenbestämmer, såframt å beviset finnes antecknat, att inskrivningen skett medförbehåll atl kapitalbelopp ä inskriven fordran eller därå utställd obligationeller ock inskriven obligation eller å sådan obligation belöpande kapitalbeloppej må lyftas utan överförmyndarens tillstånd. Premieobligationer, vilka utfärdats av staten, skola,såframt ej obligationerna äro nedsatta i öppet förvar hos bank elleröverförmyndaren medgiver undantag, inskrivas i statsskuldboken med förbehåll,varom i andra stycket sägs. Utövar en förmyndare förmynderskap för flera omyndiga,skola vid tillämpning av det i första stycket givna stadgandet de omyndigasvärdehandlingar sammanräknas. Balken omtryckt 1983:485. Senaste lydelse 1984:654. Finnas omyndigsvärdehandlingar, som skola förvaltas av förmyndaren, Prop. 1986/87: 143 iöppet förvar hos bank utan att hava nedsatts enligt bestämmelse i dettakapitel, skall å dem tillämpas vad i denna balk är stadgat om nedsatta värdehandlingar. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1924: 322) om vård av omyndigsvärdehandlingar Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1924:322)' om vård avomyndigs värdehandlingar skall ha följande lydelse. Prop.1986/87: 143 Hava för omyndigs räkning värdehandlingar blivit hosriksbanken eller annan bank i öppet förvar nedsatta efter vad i föräldrabalkenär stadgat, svare banken för de sålunda nedsatta värdehandlingarnas förvaringoch förvaltning i enlighet med vad här nedan i 2-7 §§ stadgas. Ej må i vidaremån än där sägs avtal träffas om befrielse från de förpUktelser, som enligtnämnda lagrum åvila banken; har så skett, vare avtalel utan verkan. Finnas eljest i öppet förvar hos bank omyndigsvärdehandlingar, å vilka skall tillämpas vad i är stadgatbeträffande nedsatta värdehandlingar, äge vad i första stycket sägsmotsvarande tillämpning. Om värdehandlingar för omyndigs räkning har satts ner iöppet förvar hos bank enligt bestämmelser, svarar banken förde nedsatta värdehandlingarnas förvaring och förvaltning enligt bestämmelsernai 27§§. Avtal om befrielse från bankens förpliktelser 1 strid mot 27§§ ärutan verkan. Första stycket tillämpas också om en omyndigsvärdehandlingar i annat fall finns i öppet förvar hos en bank ochföräldrabalkens bestämmelser belräffande nedsatta värdehandlingar skall gälla. Dennalag träder i kraft den . ' Lagenomtryckt 1976:616. 15 Förslag till Prop. 1986/87: 143 Lag om ändring i inkassolagen (1974:182) Härigenom föreskrivs att 2 och 13 §§ inkassolagen (1974;182)' skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Inkassoverksamhet, som avser indrivning av fordringar förannans räkning eller fordringar som har övertagits för indrivning, fårbedrivas endast efler tillstånd av datainspektionen. Om inkassoverksamheten utgör ett underordnat led i enannan verksamhet och inte någon av verksamheterna utgör näringsverksamheteller om inkassoverksamheten bedrivs av ett företag för ett annat företag inomsamma koncern behövs tillstånd endast i fall då inkassoverksamheten avserfordringar som tillkommer eller har övertagits från någon som inte ulantillstånd enligt denna lag hade kunnat driva in fordringarna. Tillstånd behövs ej för inkasso- Tillstånd behövs ej för inkasso verksamhet som är av tillfällig na- verksamhetsom är av tillfällig na tur och avser endast enstaka förd- turoch avser endast enstaka ford ringar eller som bedrivs av ringareller som bedrivs av riksbank, investerings- investeringsbankAB, företag under , företag under bankin- bankinspektionenstillsyn eller ad- spektionens tillsyn eller advokat. Datainspektionen utövar tillsyn Datainspektionen utövar tillsyn över efterlevnaden av denna lag. över efterlevnaden avdenna lag. Inspektionens tillsyn omfattar dock Inspektionens tillsyn omfattardock ej verksamhet som bedrivs av Sve- ej verksamhet som bedrivs av Sverigesriksbank, investe- riges investeringsbank AB, företag ringsbank AB,företag under bank- under bankinspektionens tillsyn el-inspektionens tillsyneller advokat. Tillsynen skall utövas så, att den inte vållar störrekostnader eller olägenheter än som är nödvändigl. Denna lag träder i kraft . ' Lagen omtryckt 1981: 738. 3 1986/87. Prop- 1986/87:143 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , R. , , ,, , , G. , Lönnqvist Lagrådsremiss om ny riksbankslag och ändrat huvudmannaskapför År1983 tillkallades en kommitté med uppdrag att utreda frågan om en samordnadstatsskuldspolitik och en ny lagstiftning om . Kommittén antognamnet statsskuldspolitiska kommittén (SPOK). (Ledamöter: generaldirektörenGunnar , ordförande, tidigare riksdagsledamöterna ochPer-Axel , riksdagsledamöterna samt planeringschefen .) Kommitténavgav sitt slutbetänkande (SOU 1986: 22) ochriksgäldskonlorei. Betänkandet har remissbehandlats. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels en sammanfattning av betänkandet sombilaga 1, dels de lagförslag som läggs fram i betänkandet som bilaga 2, dels enförteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandenasom bilaga 3. Jagkommer att lägga fram vissa lagförslag bl. a. om en ny riksbankslag. granskning har jag för avsikt att lägga fram ytterligare förslag tillföljdlagstiftning. Densvenska statsskuidspoiitiken utformas genom samverkan mellan riks dagen, regeringen, och . ger de grundläggande förutsättningarna för statsskuidspoiitiken genom atl besluta om statens utgifter och om skatteuttag samt om den allmänna inriktningen av den ekonomiska politiken. Regeringen har det löpande ansvaret för den allmänna ekonomiska politikens utformning. och regeringen påverkar vidare förutsättningarna för statsskuidspoiitiken genom den kre dit- och valulapolitiska lagstiftningen. Unikt för är att det finns 34 särskilda av riksdagenutsedda fullmäktige för att handha statens upplåning Prop. 1986/87: 143 -riksgäldsfullmäktige. I de flesta andra länder handhas statsuppläningen avmotsvarigheten till . Centralbankerna medverkar ofta iförsäljning och administration av skuldbevisen. Tillviss del kommer behovet av samverkan mellan de parter jag nämnt till uttryckdäri att regeringen utser en av sju fullmäktige i . Denne ärsamtidigt ordförande i fullmäktige. Nägot motsvarande organisatoriskt sambandmellan regeringen och riksgäldsfullmäktige eller mellanfullmäkligeförsamlingama i och finns inte. Bådafullmäktigeförsamlingarna utses av med ovan angivet undantag. Ilagen (1982; 1158) om och i lagen (RFS 1975:6) med reglementeför (Bankoreglementet) finns bestämmelser om samverkan mellanfullmäktige i och fullmäktige i riksgälds-kontoret. När enderafullmäktige begär det skall sålunda gemensam överläggning ske i frågor som ärav betydelse från kredit- eller valutapolitisk synpunkt. SPOKhar haft till uppgift alt allsidigt och förutsättningslöst belysa hurstatsskuldspolitiken bör samordnas och organiseras. Kommittén harvidare haft till uppgift att se över de författningar som styr riksbankensverksamhet. Idelbetänkandet (SOU 1984:89) Statsskuldspolitiken - samordningsfrågor analyserade kommittén behov av och former för alt stärka samordningen avstatsskuldspolitiken. Förslag lämnades till vissa åtgärder som i ett förstasteg borde vidtas i detta syfte. Kommittén uttalade att den i detfortsatta arbetet kunde komma att pröva mer genomgripande förändringar avorganisationen för statsskuldspolitiken m. m. I slutbetänkandet presenterarkommittén förslag till ny lag om riksbank. En förnyad ochförutsättningslös prövning görs ocksä av hur statsuppläningen bör samordnas medpenningpolitiken och finanspolitiken. Analysenvisar enligt min mening att frågan om samordning av statsskuldspolitiken medpenning- och finanspolitik bör behandlas i ett sammanhang som innefattarorganisatoriska förändringar. Ilikhet med den tidigare gällande lagstiftningen om är de lagar som styr verksamhet i många avseenden otidsenliga. Detta gäller såväl riksbankslagen (1934:437), som i huvudsak bygger riksbankslag, som Bankoreglementet (RFS 1975:5), vars rötter sträcker sig ännu längre tillbaka i liden - i några fall ända då Rikets Ständers bank grundades. Den nu gällande lagstiftningen innehåller en rad detaljbestämmelser, som inte längre behövs eller över huvud taget inte är tillämpliga. Å andra sidan saknas grundläggande regler, som slår fast att är landets centralbank med ansvar för alt kredit- och valutapolitiken utformas enligt de riktlinjer som fastställs av riksdag och regering. Lagen ter sig som ett "placeringsreglemente"angivande vilka tillgångar får inneha. Om både riksbankslagen och ban koreglementet gäller vidare att dessa författningar efler ett stort antal 35 detaljändringar blivit svåröverskådliga. Den nuvarandelagstiftningen är så föråldrad att ändringar av ett antal Prop. 1986/87:143 paragrafer inom den gamla lagstiftningens ram inte är tillräckliga för attåstadkomma en modernisering av bestämmelsemas form och innehåll. SPOKhar lämnat förslag till en ny riksbankslag. Inriktningen har därvid varit attså långt möjligt renodla verksamhel till typiskacen-tralbanksuppgifler. Ikommitténs betänkande anförs bl. a. följande allmänna utgångspunkter. Genomatt är en myndighet under måsle den nya riksbankslageninnehålla en del bestämmelser som i fråga om regeringensförvaltningsmyndigheter ges förordningsform. Kommittén tillämpar också den praxisvad gäller överförande av normgivningskompetens lill myndigheter underriksdagen som utvecklats . Detta innebär alt det iriksbankslagen anges att har rätt att besluta om arbetsordning m.m. Kommitténhar bedömt det som lämpligt att till den nya riksbankslagen föra över decentrala bestämmelserna om landets penningväsen. Härmed kan lagen (1970; 1028)om rikets mynt upphävas. En praktisk ordning är att kan besluta omsedlars och mynts utformning. För att möjliggöra detta föreslår kommittén attregeringsformen ändras. Riksbankslagstiflningenkan i många avseenden jämställas med de instruktioner som gäller förmyndigheter under regeringen. Kommittén har därför funnit det naturligt att dennya riksbankslagen får en disposition som liknar den som tillämpas iinstruktioner för statliga affärsverk och andra myndigheter. Det betyder attlagen behandlar ämnen som bl. a. ändamål, uppgifter, organisationoch former för ärendenas handläggning. Statsskuldspolitikenmåste numera ses som en integrerad del av kredit-och valutapolitiken. a. med att statsskulden har vuxitmycket snabbt. Statens upplåningsoperationer har därigenom blivit ett viktigtinstrument när det gäller att påverka för kreditpolitiken centrala storhetersåsom bankemas likviditet och räntevillkor på den långa såväl som på den kortakredilmarknaden. Statensagerande på penningmarknaden har kommit att bli av allt större betydelse. Dekorta räntorna har betydelse för valutaflödet och kan i hög grad styras avriksbanken. Statliga upplåningsinslrument, som statsskuldväxeln, spelar här roll. Situationen är att emitterarstatsskuldväxlarna på den s.k. primärmarknaden medan huvudsakligenopererar på andrahandsmarknaden. Det är uppenbart att denna formellauppdelning kan skapa problem. Denbetydande statliga utlandsupplåning som skett har också accen tuerat behovet av samordning mellan riksgäldskontorels och verksamheter. Detta gäller även med hänsyn till den norm som gäller, nämligen att staten inte skall nettolåna i utlandet. Ullands- upplåningen sker i regi men måste naturligtvis avvägas 36 med hänsyn till de kredit-och valutapolitiska målen. Det är vidare nödvän- Prop. 1986/87: 143 digt attlöpande anpassa statens utlandsupplåning och hemtagningen av lånen tillutvecklingen pä valutamarknaden. Ett nära samråd behövs därför också när delgäller den statliga utlandsupplåningen. Upplåningenutomlands sker inte bara genom . En betydande upplåning skerockså genom att företag, kommuner, banker och andra kreditinstitut, t. ex.Aktiebolaget (), lånar upp medel utomlands. Statsskuldspolitikenär emellertid inte bara beroende av hur kreditpolitiken utformas utan också avutformningen av den ekonomiska politiken i stort. Kostnaderna för statsskulden,främst i form av ränteutgifter, har numera fått en avsevärd belydelse såväl förbudgetresultatet som för bytesbalansen. Medsamordning av statsskuldspolitiken avses det sätt på vilket statsuppläningensamordnas med penningpolitiken och finanspolitiken. Under senare hälften av 1970-taletoch fram fanns otvivelaktigtsamordningsproblem mellan statsupplåningen och penningpolitiken eller -uttryckt i institutionella termer - mellan och riksbanken.Utvecklingen mot att använda marknadsanpassade metodervid emission av statsskuldväxlar och i penningpolitiken har emellertid iväsentlig mån minskat behovet att med särskilda åtgärder samordna dennaupplåning med penningpolitiken. EnligtSPOK:s förslag bör de mest angelägna samordningsbehoven kunna tillgodoses medatt upplåningen sker enligt en plan som utformas av berörda intressenter.Därutöver bör det ankomma på chefer och tjänstemän i berörda organisationeratl se till att erforderlig samverkan i emissionsfrågor sker i smidiga former. Kommitténär övertygad om all förutsättningama och de krav som härvid kommer att ställaspå statsskuldspolitiken kommer att ändras även . Det framstår dåinte som lämpligt att forma organisationen till en bestämd situation. Inteheller framstår lagreglerade former för samverkan som lämpliga. Kommitténanser i stället atl det är särskilt vikUgt att berörda parter är flexibla ochdärigenom har möjlighet att anpassa samverkan mellan statsupplåningen ochpenningpolitiken till vad förutsättningarna och metoderna i varje situalionkan kräva. Vadså gäller samordningen mellan statsupplåningen och finanspolitiken erinrar kommittén om alt räntorna på statsskulden utgör av statens utgifter. Även om skulden och upplåningen är given, kan de opera- liva beslut som riksgäldskonlorei fattar få betydelse för den belastning som räntorna uppvisar på statens budget. Kommittén anser alt statsskuldsförvaltningens mål behöver kunna hävdas och att statsskuldspolitiken skall bedrivas med en långsiktig inriktning att begrän sa de statsfinansiella kostnadema för upplåningen. De olika avvägningar som behöver göras inom en sädan ram kan emellertid innebära skilda konsekvenser för statens budget och kan också hänga samman med ställ ningstaganden som utgör etl led i verkställandet av den ekonomiska politi ken. Enligt kommitténs mening är det därför önskvärt att regeringens finansiella och ekonomiska bedömningar i lämpliga former löpande kan 37 tillföras och vägas in i beslutsfattandet iriksgäldskontorets styrande organ. 1986/87: 143 Samordningen mellanstatsuppläningen och finanspolitiken är enligt kommitténs mening av sådanlbeständigt slag att förutsättningarna för samordningen bör ges organisatorisktuttryck. För att främja samordningen mellan statsupplåningen ochfinanspolitiken är det enligt kommitténs mening ändamålsenligt att låtariksgäldskontoret bli en myndighet under regeringen, lämpligen hörande tillfinansdepartementet. SPOK har lagt fram förslag till en ny riksbankslag ochföreslagit att huvudmannaskapet för förs från tillregeringen. Kommittén har vidare föreslagit vissa ändringar i regeringsformenoch riksdagsordningen samt i vissa andra lagar. Remissinstanserna har, med undantag för riksgäldskontoretoch , , i huvudsak ställt sig positiva till kommitténsförslag. Fullmäktige i (majoriteten) anser att det saknasskäl att flytta huvudmannaskapet för kontoret frän till regeringen.LO anser att ansvaret för stabiliseringspolitiken i sin helhet bör läggas påregeringen medan bör ges ansvaret för genomförandet av valuta-,penning- och kreditpolitik. Remissinstansernas närmare ställningstagandenframgår av remissammanställningen i bilaga 3. Enligt min mening är kommitténs förslag väl ägnade attläggas till gmnd för lagstiftning. I det följande kommer jag att behandla - riksbankensändamål och förhållande till riksdag och regering (avsnitt 2.2) - riksbankensuppgifter (avsnitt 2.3) - riksbankensledningsorganisation (avsnitt 2.4) - beslutsreglerför fullmäktige (avsnitt 2.5) - administrativafrågor (avsnitt 2.6) - riksgäldskontoretsställning, m. m. (avsnitt 2.7) - upplåningen förstatens räkning (avsnitt 2.8) - övriga frågor(avsnitt 2.9) Mina närmare kommentarer till de enskildalagbestämmelserna återfinns i specialmotiveringen (avsnitt 4). 2.2 ändamål och förhållande till riksdag ochregering 1986/87: 143 Mittförslag: ändamål skall vara att föra valuta- och kreditpolitik samtansvara för ett säkert och effektivt betalningsväsen. Utgångspunkten är härvidatt penningpolitik skall utformas så att den är i samklang med denekonomiska politik som statsmaktema beslutar om. Regeringenhar det övergripande ansvaret för den ekonomiska politiken. Riksbankensviktigare penningpolitiska beslut bör därför föregås av samråd med företrädareför regeringen. Det ankommer dock på att självständigt fatta detslutliga beslutet. Om synnerliga skäl föreligger får fatta beslututan föregående samråd. Regeringen skall i ett särskilt beslut ange detstatsråd som skall samråda med. Riksbankensställning som myndighet under och som centralbank anges iregeringsformen och i riksbankslagen. Nuvarande riksbankslag ochbankoreglemente ersätts med en ny riksbankslag (RBL). Kommitténsförslag: Överensstämmer med milt förslag. Remissinstanserna:Remissinstanserna lämnar i huvudsak, med undantag för sparbanksföreningen ochLO, kommiiténs förslag utan erinran. Sparbanksföreningenanser att de gmndläggande problem som finns på penningmarknaden , med tvåcentrala aktörer, kvarstår även om kommitténs förslag genomförs. LO anser att ansvaret förstabiliseringspolitiken i sin helhet bör läggas på regeringen medan riksbankenbör ges ansvaret för genomförandet av valuta-, anser att de gmndläggande bestämmelsema om ändamåloch konstitutionella ställning bör anges i 9 kap. 12 § RF. Vissa av deföreslagna bestämmelsema i 1 och 2 §§ RBL bör därför flyttas dit. De närmareställningstagandena framgår av remissammanställningen (se bil. 3, avsnitten l.loch 1.2). Skälen för mitt förslag:Skälen för att nuvarande riksbankslag och bankoreglemente bör ersättas med enny riksbankslag har redovisats i avsnitt 2.1.1. I fråga om riksbankensändamål innebär förslaget i praktiken inle någon avgörande ändring av vad somredan gäller ulan uttrycklig föreskrift i lag. Jag anser dock att det av sävälsakliga som formella skäl är lämpligt alt ändamål anges i lag.Detta understryker bl. a. roll som centralbank. Ett krav på det ändamålsom anges i riksbankslagen är att det skall vara beständigt och stå sig undermycket utan att avsteg görs så snart påfrestningar på ekonominuppkommer. Detta betyder att målet knappast bör bygga på speciella yttresamhällsekonomiska fömtsättningar (fast eller flytande växelkurs, regleradeeller fria kapitalrörelser) eller på att speciella instmment används(marknadsoperationer eller kreditreglering) och heller inte vara knulel tillviss penningmängdstillväxl eller kredilvolym. Detär heller inte praktiskt att gå sä långt i precisering av ändamål för Prop.1986/87: 143 att man i lag låser vilken typ av ekonomisk politikeller penningpolitik som skall föras i landet. Det bör självfallet ankomma påpolitiskt ansvariga organ och att träffa de val och göra de avvägningari dessa avseenden som är nödvändiga. Målen för den ekonomiska politiken liksomde medel som används för att uppnå dessa mål kan självfallet skifta över tiden.Nägot ekonomiskt-politiskt mål bör därför inte ingå i ändamålsbestämningen.Inte heller framstår det som meningsfullt att allmänt ange att genomsina åtgärder skall främja en gynnsam ekonomisk utveckling eller en stabilsamhällsekonomisk utveckling. Det måste anses vara självklart alt riksbankensom statsinstitution skall ha en sädan inriktning av sin verksamhet. Enändamålsformulering bör mot denna bakgmnd närmast vara en övergripandeverksamhetsbeskrivning och kunna innehålla ett uttalande om att riksbankenskall föra kredit- och valutapolitik. Därmed har viktigasteuppgifter preciserats något i förhållande till ett stadgande om att riksbankenär centralbank. Vidare bör särskilt kunna tillfogas traditionellaändamål att ansvara för ett säkert och effektivt betalningsväsen. Minaöverväganden leder således fram till att ändamålet för bör kunnaanges så att skall föra valuta- och kreditpolitik samt ansvara förett säkert och effektivt betalningsväsen. En sädan formulering innehåller intenågot sakligt ekonomisk-politiskt ändamål. I stället är utgångspunkten attriksbankens penningpolitik utformas så att den är i samklang med denekonomiska politik som statsmakterna beslutar om. Ennärmare precisering av uppgifter redovisas i avsnitt 2.3. Enligtregeringsformen framstår fullmäktige i som etl självständigtpolitiskt organ under med ansvar för verksamhet, dvs.för penning- och valutapolitiken. Att fullmäktiges ställningstaganden ihithörande policyfrågor mäste överensstämma med den ekonomiska politiken iövrigt är dock uppenbart och har för övrigt särskilt understmkits vidgmndlagsreformen. I propositionen med förslag till ny regeringsform och nyriksdagsordning m.m. (prop.