prop · GA0312 · 1986-12-31 00:00:00 — Enligt minuppfattning skall den grundläggande värderingsprincipen attomsättningstillgångar högsl får tas upp till del lägsla av anskaffningsvärdet och verkliga värdet,dvs. lägsta värdets princip, gälla också för bankerna. Undantag från principen görs emellertidgenom den särskilda regeln i första punktenför obligalioner. Möjligheterna till värdering över anskaffningsvärdet för övriga omsätlningslillgångar börföQa samma grunder som förskrivs förandra företag. Även för andra tillgångsslag än obligalioner kan förhållanden uppkomma som motiverar ett avstegfrån lägsla värdets princip. Utredningen och FAR(bil. 3 avsnitt 3.11.2) anser att det bör vara tillåtet att ta upp kassa och fordringar i utländsk valuta till dagskurs (verkliga värdet) på balansdagen, även om denna kurs överstiger anskaffningskur sen.Dessa lillgångar motsvaras normalt direkt av upplåning i ulländsk valuta.Uppvärdering av tillgångar bör emellertid få ske endast om skulder värderasupp i samma utsträckning. För egen del kan jag konstatera att de större bankerna har i storl setl likartade principer för värdering av tillgång ar och skulder i utländsk valuta. Del kan emellertid inte sägas att det finns en enhetlig etablerad praxis i hela näringslivet på detta område. Tvärtom pågår såväl nationellt som internaiionelll en diskussion om vilka principer som skall gälla för värderingen. Mot denna bakgmnd ärjag inte beredd all nu förorda vissa beslämdariktlinjer för hur tillgångar och skulder i ut- 284 ländsk valulaskall värderas. Det får ankomma på bankinspektionen att Prop. 1986/87: 12 följa utvecklingen och meddela de föreskriftersom behövs. Inom bankväsendet bör enhetliga principer tillämpas. Vidare kan undantagfrån lägsta värdels princip vara motiverade i situationer som ärparallella med dem som beskrivs i förarbetena till bokföringslagen (prop. 1975:104 s. 223). Om ell arbele är i det närmaste färdigställt kan en försiktigtberäknad andel av en i stort setl säker kommande vinsl las upp. Ulvecklingen påkreditmarknaden kan också leda till all nya inslrumenl skapas, vilka har en sådankaraklär atl avsleg från den grundläggandevärderingsprincipen kan motiveras. Undantag frän lägstavärdets princip skall emellertid vara i enlighel med god redovisningssed,vilket innebär att det är en faktiskt förekommande praxis hos en kvalitativt representativkrets bokföringsskyldiga (prop. 1975; 104 s.148). Vad som är god redovisningssed kan ibland behöva bestämmas branschvis. I den utsträckning det råderskilda förhållanden mellan bankväsendel och andra branscher kan del alllsäflnnas skäl alt ha särskilda reglerför bankerna. 1 dessa fall får innebörden i begreppel god redovisningssed ytterst utformas avbankinspeklionen. Det torde emellertid sällan vara så att en redovisningsfrågauteslutande har relevans för bankerna. Vad som är god redovisningssedför bankerna fär därför i allmänhet växafram i samråd mellan inspektionen och främst bokföringsnämnden och FAR, även om inspeklionen slutligenfår svara för anpassningen lill bankspecifika förhållanden. Undantag från lägsta värdets princip bördärför få göras först efter tillstånd fräninspektionen. Härigenom säkerställs också atl inspeklionen fär kännedom om aktuella redovisningsfrågor.Upplysning om grunderna förvärdering av lillgångar skall enligl 20 § försia slycket punkl 1 bokföringslagenlämnas i resultat- och balansräkningarna. 5 § För uppskrivning av en anläggningstillgång enligt15 § Qärde stycket bokföringslagen (1976: 125) krävs bankinspeklionensmedgivande. hinder av vadsom föreskrivs i 15 § Qärde stycket bokföringslagen om användningen avdet belopp med vilket anläggningstillgäng har skrivits upp, fär sådant belopp utnytQas även till 1. erforderlignedskrivning av bankens innehav av fordringsbevis som är avsedda för denallmänna marknaden, om det finns särskilda skäl för en sådan uQämning, 2. avsällningtill uppskrivningsfond, 3. fondemission i ettbankaktiebolag, eller 4. avsällning till reservfond i ensparbank. Uppskrivningsfonden får tas i anspråkendast för del ändamål som avses i 15 § Qärde slycket bokföringslagen eller för de iandra slyckel 1, 3 och 4 angivnaändamålen. (Jfr 11 kap. 5 § UBAL. 7 kap. 5 § USBL och 9 kap. 5 §UFBL.) Iparagrafen upptas bestämmelser som kompletterar bokföringslagens regler om uppskrivning av värdet päanläggningstillgångar. Paragrafenmotsvarar 91 8 I mom och 3 mom andra stycket BL, 48 § förstastycket första punkten SpL och 44 § andra slycket JkL. tredjeslyckena i paragrafen har motsvarighet i 11 kap. 4 8 ABL och 9 kap. Prop.1986/87: 12 4 8 NFL. 1 överensstämmelse medgällande rätt föreskrivs i försia siyckei att uppskrivning avanläggningslillgång fär ske endasl efler bankinspeklionens medgivande.Inspeklionen har därvid bl. a. all bedöma om förulsältningarna enliglbokföringslagen är uppfyllda, dvs. all tillgången har etl beslående värde somväsentligt överstiger det belopp med vilkel den är uppförd i närmasl föregäendebalansräkning. Som generelll lak gäller att tillgången får tas upp till högstdet nya bestående värdel. Fast egendom får inle skrivas upp över gällandetaxeringsvärde. Med hänsyn lill syftetmed sistnämnda regel bör den tillämpas så att en bank med flera fastigheterinle får skriva upp fastigheternas sammanlagda, redovisade värde utöver motsvarandesammanlagda taxeringsvärde. Uppskrivning förulsäller alt beloppel används påvisst sätt som föreskrivs i bokföringslagen och i andra stycket. 1 andra stycket angestill vilka ändamål uppskrivningsbeloppel får användas. 1 BL är inga ändamålangivna. Inspektionen har emellertid som förutsättning för sina medgivandenangett att uppskrivningsbeloppet skall användas till erforderlig nedskrivningav andra tillgångar. 1 SpL förbinds uppskrivningsmöjligheten exklusivt medsyftet att täcka förlust i rörelse. Enligt punkt I fåruppskrivningsbeloppel användas till nedskrivning av värdel pä bankens innehavav fordringsbevis som är avsedda för den allmänna marknaden. Genom hänvisningenlill 15 8 Qärde slycket bokföringslagen gäller alt nedskrivning av värdet ävenpå anläggningstillgångar får ske. Uppskrivningsbeloppet får endast användas förerforderlig nedskrivning av värdel på andra lillgångar, dvs. endasl i sambandmed en varaktig väsenllig värdeminskning beiräffande tillgängen i fråga. Möjligheten lilluppskrivning - nedskrivning är begränsad till fall då sådan uQämning ärpåkallad av särskilda skäl. Genom kravet på särskilda skäl markeras attuQämningsrälten endast bör medges undantagsvis. Särskilda skäl kan ansesföreligga vid oförutsedda, kraftiga förändringar i fråga om olika tillgångarsanvändning och värde. För atl uppskrivningsrät-ten inte skall kunna missbrukasoch skapa utdelningsbar vinst föreskrivs all nedskrivningen skall varaerforderlig. Situationen måsle alltså vara den atl nedskrivningen under allaomständigheter måste företas. Nedskrivningen får inte göras större än vad somär motiverai av värdeminskningen. Enligt aktiebolagslagenär uQämningsrälten begränsad till samma typer av tillgångar, dvs. anläggningstillgångar eller till individuella tillgångar inom samma kollektiva balanspost. Detta framgår av 15 8 Qärde stycket bokföringslagen och 11 kap. 4 § aktiebolagslagen (se prop. 1975: 103 s. 442 f). Elt bankaktiebolag kan enligt gällande rätt skriva upp värdet på en anläggningstillgång och använda uppskrivningsbeloppel även till att skriva ned värdel på en omsättningstillgång. banklagssakkunnigas betänkande föreslogs denna uppskrivningsbeslämmelse, varvid framhölls att befogenheten all skriva upp anläggningslillgångar har sitl berättigande främst genom alt den möjliggör avskrivning på värdel av andra tillgångar, såväl anläggnings- som omsättningstillgångar. 1 proposition 1955:3 fann 286 departementschefenatt det därvid inte hade uttalats att också den avskriv- Prop. 1986/87: 12 ning, som korresponderade med uppskrivningen,skulle - i likhei med vad akliebolagslagenkräver - avse anläggningstillgång. Enligt departementschefen torde det varamotiverat, att banklagstiftningen lämnar nägot större frihet i detla avseende änakliebolagslagstiftningen, men att avskrivningens hänförande till annananläggningstillgäng dock bör betraktas som det normala. Enligt min mening torde behovet av en nedskrivningsmöjlighet för omsättningstillgångar vara mycket begränsat,eftersom dessa lillgångar i allmänhel skall värderas efter lägsla värdelsprincip. Del kan emellerlid inle hell uteslutas att det kan uppkomma ettbehov av att skriva ned den del avomsäitningslillgångama som utgörs av innehavet av fordringsbevis avsedda förden allmänna marknaden. Med fordringsbevis avses bl. a. obligalioner och förlagsbevis (jfr 2 kap. 2 §).Bestämmelsen gör det möjligt all skriva ned obligalionsportföQen i en situationdä värdet på denna sjunker kraftigt på grundav en stigande räntenivå. Nedskrivningsmöjligheten har mot denna bakgmnd begränsats i förhållande tillutredningens förslag. Punkl 2 ger eftermönster från 11 kap. 4 § akliebolagslagen, bankerna möjlighet att avsällauppskrivningsbelopp lill en särskild uppskrivningsfond. Om en sädanfond inrättas behöver inte uppskrivningsbeloppet ut- . nyttjas omedelbarlför nedskrivning. Uppskrivningsfonden tillhör bankaktiebolagets och bundnaegna kapital och egna fonder.Fonden får endasl användas för de i Iredje stycket angivna ändamålen. Punkl 3 anger atlbankaktiebolagen också kan använda uppskrivningsbeloppet förfondemission, i likhei med vad som är möjligt för aktiebolag. Punkt 4 föreskiveratt sparbankerna kan binda anläggningstillgångars uppskrivna värde tillreservfonden. Därmed möjliggörs en permaneni bindning tillde egna fonderna. 1 en sparbank förekommer inte vinstutdelning, till skillnad mot bankaktiebolag och föreningsbanker.I de två sistnämnda bankkategorierna ges inle möjlighel atl sälta avuppskrivningsbelopp till reservfonden, eftersom en sådan avsättningformellt ger utrymme för vinst- elleröverskottsuldelning av belopp som annars hade måst åtgå för föriusttäckning. innebär en avvikelse frånulredningens förslag enligt vilketföreningsbanker skulle kunna göra avsättning lill reservfond. Inte hellerakliebolag och ekonomiska föreningar har denna avsättningsmöjlighet. 6 8 Andelar i andra företag än akliebolag skall viduppställning av resultaträkningen och balansräkningen samt vid specificeringenligt 8 8 likställas medaktier som banken äger. (Jfr i 1 kap. 6 § UBAL, 7 kap. 6 8 USBL och 9 kap. 6 §UFBL). Bestämmelsenöverensstämmer med 11 kap. 5 8 försia slycket akliebolagslagen och 9 kap. 5 §försia slyckel NFL men saknar motsvarighet i gällande lag eflersom en bank förnärvarande endast får förvärva aktier under vissa förutsättningar. 4 § ges emellertid en bank vissa möjligheter att förvärva andra andelar än akiier, t. ex.andelar i ell handels- 287 bolag eller en ekonomisk förening. 7 § Ibalansräkningen skall akiier i dotterbolag tas upp som en särskild Prop.1986/87: 12 post bland tillgångarna. Ulgifter förbankens bildande och för dess förvaltning får inte tas upp som tillgångar.Detsamma gäller ulgifter för ökning av akflekapilal och bildande av garantifond. Inbördes fordrings-och skuldförhållanden mellan dotterföretag och moderföretag i koncern skallredovisas. får ske inom linjen. Detsamma gäller för panter och därmedjämförliga säkerheter eller ansvarsförbindelser till förmån för ett dotterföretag eller ettmoderföretag. Redovisningen skall utformas enligt de föreskrifter som utfärdas medstöd av 1 § tredje stycketsamt i enlighet med god redovisningssed. Elt bankaktiebolagseget kapital skall delas upp i bundet eget kapital och fritl eget kapitaleller ansamlad föriusl. Under bundet eget kapital skall tas upp aktiekapital,reservfond och uppskrivningsfond. Under fritt egel kapital eller ansamladförlust skall tas upp fria fonder, var för sig, balanserad vinst eller förlustsamt nettovinst eller förlust för räkenskapsåret. Balanserad förlust ochförlust för räkenskapsårel las därvid upp som avdragsposter. I ett bankaktiebolag skall vidaktiekapitalet anges antalel aktier och akties nominella belopp. En sparbanks egnafonder skall delas upp i fonder och nettovinst eller förlust förräkenskapsåret. Som fonder redovisas var för sig grundfond, reservfond, garantifond och uppskrivningsfond.Benämningen fond får inte användas förannat belopp i balansräkningen. Förlust för räkenskapsåret tas upp somavdragspost. En föreningsbankseget kapital skall delas upp i bundel egel kapital och fritt eget kapital elleransamlad föriust. Under bundet eget kapital skall tas upp insatskapital, reservfond ochuppskrivningsfond. Medlemsinsalser ochförlagsinsatser skall redovisas var för sig. Under fritt eget kapital elleransamlad förlust skall tas upp fria fonder, var för sig, balanserad vinst ellerförlust samt nettovinst eller förlustför räkenskapsåret. Balanserad förlust och förlust för räkenskapsåretlas därvid upp som avdragsposter. (Jfr 11 kap. 7 § UBAL, 7 kap. 7 § USBL och 9 kap. 7 8UFBL). I paragrafen upptasvissa särbestämmelser om balansräkningen. Paragrafen motsvarar delvis 91 § 5 mom BL,48 § första stycket punklerna 5 och 6 SpL och 44 8 tredje stycket och 45 § JkL samt 11kap. 7 8 ABL och 9 kap. 7 8NFL. 1 första stycketklargörs att aktier i dotterbolag skall redovisas separat från andra bankentillhöriga aktier. Del är elt led i koncernredovisningen att så sker. Dessaaktier är all hänföra till anläggningstillgångar. Bestämmelser omspecifikation av aktieinnehavet finns i 8 § första stycket I. I andra slyckelförbjuds, i överensstämmelse med gällande rätt, aktivering av utgifter för bl.a. bildande av en bank och för bankens löpande förvaltning. Grunden för att dessautgifter skall avföras som kostnader är att de aktuella åtgärderna inte i och försig kan anses komma den ekonomiska verksamhelen till godo. I tredje stycketregleras den för koncernförhållanden viktiga skyldighe len att specificera inbördes fordrings- och skuldförhållanden. Ulredningen anser att denna skyldighet, som är elt uttryck för god redovisningssed, i principskall lillämpas också i bankkoncerner. Med hänsyn till de särskilda förhällanden som gäller förbankema uppstår svårigheter all klara ul hur 288 moderbankensoch dotterföretagens mellanhavanden närmare skall redo- Prop. 1986/87:12visas. Bankkoncernernas struktur torde enligt utredningen göra det redovisningsmässigtsvårt alt ta fram olika konton för särredovisning. Av denna anledning anser utredningen ätt redovisningsskyldigheten inleskall anges i lagen utan utformas av bankinspeklionen. anser attredovisningslagstiftningen regelmässigl harkaraktären av ramlagstiftning som måste kompletteras med olika typer avtillämpningsföreskrifter. Nämnden anser därför att gmndläggande regler om skyldigheten att specificera inbördesfordrings- och skuldförhållanden bör tas in i lagen (bil. För egen del anserjag att redovisning av de inbördes förhållandena i koncerner är av såstor betydelse att sådan redovisning skall föreskrivas också för bankerna.Med hänsyn till bl. a. den centrala roll bankerna har i näringslivet anserjag all så långt möjligt samma krav skall ställas på redovisningen ibankkoncerner som i andra koncerner. Jag vill här framhålla attaktiebolag och ekonomiska föreningar som ingår i samma koncern som en bank ärskyldiga att redovisa fordringar hos och skulder till moder-och dotterföretag.Detla innebär att motsvarande uppgifter om banken tas fram av de övriga koncernföretagen. Med hänsyn till de problem somutredningen pekat på har stycket utformatssä att endast fordringar hos och skulder till andra koncernföretag skallredovisas. Till skillnad mot vad som gäller för aktiebolag och ekonomiskaföreningar innehåller lagen inget krav på att bankerna för varje särskilt slag av fordringar och skulder skall angevad som därav avser dotterföretag resp. moderföretag. Bankerna behöversåledes endast göra en uppdelning avfordringar, skulder, panter m. m. som är hänföriiga till koncernföretagresp. Redovisningens närmare utformning får anges i föreskrifier. 1 fiärde slyckelfinns bestämmelser om bankaktiebolagets eget kapital. I gällande lag finns ingen bestämmelse somanger vad som är bundel och frilt egelkapital. En sådan bör emellertid nu införas, i likhet med vad som ärfallet i akflebolagslagen. Bankaktiebolagets eget kapital delas upp i bundeteget kapital och fritt egel kapiial eller ansamlad föriusl. Med bundet eget kapital förstås sådana delar av detegna kapitalel som inle kan tas i anspråk för vinstutdelning. Härunder upptasakliekapilal sami reservfond och uppskrivningsfond. Med fritt eget kapitalförstås fria fonder, balanseradvinst saml räkenskapsårels vinst. Föriustposlerna "balanserad förlust" och "förlust förräkenskapsåret" skall ingå under frilt eget kapital och tas upp somavdragsposter (negativa poster). I Qärde stycket harvidare begreppet nettovinst använts. Detta begrepp är hämtat frånaktiebolagslagen. Enligt svensk praxis förstås med nettovinst vad som utan ytterligare avdrag kantillföras eget beskattat kapital och ståtill förfogande för vinstutdelning, i förekommande fall efter avdrag för täckande av balanserad förlust ochavsättningar till bundna fonder. Netlovinstbegreppethar betydelse eftersom vissa lagregler utgår från nettovinsten, t.ex. reglerna om vinstutdelning. Dessutom börnettovinst- begreppet beaklas vid upprättande avkoncernredovisningen för moder bank med dotterbolag i andra länder,där man som vinstdisposition tar upp 289 19 1986/87. belopp somenligt svensk redovisningspraxis skall redovisas som kostnad. Prop.1986/87: 12 \ femle stycketföreskrivs att bankaktiebolag vid aktiekapitalet i balans- ' räkningen skallange antalet aktier och akties nominella belopp. Härigenom tillgodoses bl.a.behovel av alt räkna om vissa nyckeltal lill belopp per aktie. Upplysningen skall lämnas vidaktiekapitalet - och inte som utredningen föreslagit i en not - för alt fåöverensstämmelse med aktiebolagslagen. I sjätte stycketupptas beslämmelser om egna fonder. En viss justering görsav utredningens förslag. Utöver fonder redovisar nämligen, vilket FARframhåller (bil. 3 avsnitt 4.6.2), sparbankerna enligt praxis bland egna fonderäven årets resultat (nettovinst eller förlust). Ordinarie sparbanksstämmanfattar beslul om dispositionen av vinsten eller föriuslen, vilka intill dess redovisas separat.Eftersom balanserad vinsl eller förlustskall avsättas till eller läckas avfonder förekommer dessa inte i en sparbank.Vinst kan dock också anslås till allmännyttiga ändamål. Sjunde stycketanger alt föreningsbankernas eget kapital skall delas upp i bundet eget kapital och fritt egetkapital eller ansamlad föriust. Med bundeteget kapital förstås sådana delar av det egna kapitalet som inte kan tas i anspråk för vinstutdelning. Hit räknas iförsta hand inbetalda insatser (inklusives.k. överinsatser), reservfond ochuppskrivningsfond. Även andra fonderkan emellertid vara att hänföra flll bundna egna kapital,nämligen fonder till vilka, på grund av föreskrift i stadgarna, belopp skall avsättas av bankens vinsl.Medlemsinsatser och förlagsinsatserskall redovisas var för sig under bundet eget kapital. Med fritt eget kapital förstås fria fonder, balanserad vinstsamt räkenskapsårets vinst. Förlustposternaskall ingå under fritl eget kapital och tas upp som avdragsposter(negativa posler). 8 § Utöver vad som föQer av bokföringslagen (1976: 125)skall i resultaträkningen och balansräkningen uppgifler och särskilda upplysningar lämnas i föQande hänseenden: Aktier skall tas uppmed angivande för varje bolag av dess namn, antaletaktier samt dessas nominella värde och bokförda värde enligt balansräkningen. För varje bolag skall vidareanges aktiernas röstvärde samt denutdelning som har erhållits under räkenskapsårel. Bankinspektionen får tillåta att aktier redovisas utanspecifikation. Ändringar i beloppenav det egna kapitalets och de egna fondernas posterjämfört med föregående balansräkning skall speciflceras. Förfastigheter som är anläggningstillgångar skall anges de sammanlagdataxeringsvärdena, fördelade på de tillgångar som tagits upp under särskilda poster i balansräkningen. Omdet har förekommit sådana förändringar i resultaträkningen eller balansräkningen beträffande posternasgruppering eller nägot annat som väsentligtpåverkar jämförbarheten mellan åren, skall redogörelse lämnas förförändringarna. Ett bankaktiebolagskall härutöver lämna uppgifter och upplysningar i föQande hänseenden: Beståraktiekapitalet av akiier av olika slag, skall fördelningen på olika aktieslag anges. Harbolaget utelöpande lån, som är konvertibla eller förenade med optionsrätt till nyteckning, skall för varje lån anges uteslåendelånebe- 290 loppsamt tid och villkor för utbyte eller för nyteckning. Beträffande Prop.1986/87: 12 ulelöpande län motvinstandelsbevis skall för varje lån anges uteslående länebelopp ochräntebestämmelserna. De uppgifter och särskilda upplysningar som avses i förstaoch andra styckena får tasin i noter, om tydliga hänvisningar görs vid de poster i redovisningshandlingarna till vilka de hänför sig. (Jfr 11 kap. 8 8 UBAL, 7 kap. 8 8 USBL och 9 kap. 8 §UFBL.) Paragrafen, sominnehåller föreskrifter om skyldighel att lämna vissa tilläggsuppgifteroch särskilda upplysningar i anslutning till resultaträkning och balansräkning, saknar motsvarighet i gällandebanklagar men motsvarar 11kap. 8 § ABL, 42 § FL och 9 kap. 8 § NFL. I paragrafen införsdet nya begreppet noter till resultat- och balansräkningarna. Skälel tilldetla är i korthet föQande. I lag och praxis krävs i många fall kompletterande upplysningar om poslernai resullal- och balansräkningarna.Dessa upplysningar kan eller bör inle lämpligen sättas in i självaredovisningshandlingarna, eftersom dessa då kan bli oöverskådliga. Resultat-och balansräkningarna bör dock vara så upplysande som möjligt. Liksom skelt i akliebolagslagen och FL införsdärför den teknik med en notapparatsom efter engelskt och amerikanskt mönster kommit alt lillämpas också av ålskilliga banker.Beslämmelsema är utformade så allnoterna kan undvaras, om motsvarande uppgift eller upplysning i stället lämnasi resultat- eller balansräkning. Däremot kan noterna inte ersättas genomomnämnande i förvaltningsberättelsen. Det förtjänar att understrykas att noterna är en form av tilläggtill resultat- och balansräkningarna.Dessa tillägg är naturligtvis icke avskiljbara, dvs. noterna och hänvisningarnatill dem får inte uteslutas iavskrifier eller vid tryckning av årsredovisningen. Paragrafen angeruttömmande vilka föreskrivna uppgifter som får tas in i noter. Sådanspecifikation som krävs enligt 7 8 och bestämmelserna i bokföringslagen i frågaom resultat- och balansräkning får alltså inte lämnas i en not med åberopande av dennaparagraf Däremot står det varie bank fritlalt utnyttja noltekniken för frivilliga komplelleringar och upplysningaruiöver vad som krävs i lag. Punkt 1 föreskriver specifikation avbankens innehav av aktier och sådana andelar som enligl 6 § skall likställasmed aktier. I fråga om aktiernas ochandelarnas värden skall för varje post i specifikationen anges såväl nominella värdet som bokförda värdel. Vidareskall för varje bolag anges aktiernas röstvärde samt den utdelning somerhållits. Bankinspeklionenfår ge dispens frän kravet pä specifikation av aktier och andelar. DäravföQer att inspektionen även bör kunna dispensera från kravet på specifikationav röstvärde och utdelning. Del kan t. ex. inte vara meningsfullt attbankerna specificerar varje aktiepost i den aktieportföQ som får förvärvasenligt 16 § fondkommissionslagen. Del bör räcka med en klumpredovisning avaktierna och utdelningen i portföljen, vars sammansättning växlarunder året. Detsamma gäller sådana aktier som banken förvärvar i samband med en emission ivilken banken medverkat eller aktier sombanken har övertagit för alt skydda fordran (2 kap. 7 och 8 8§). En redovisningav utdelningen från å ena sidan alla organisalionsaktierna Prop. 1986/87:12 och å andra sidan övriga akiier borde även vara möjlig. Punkt 2 föreskriveratt förändringar i det egna kapitalet resp. de egna fonderna underräkenskapsåret skall specificeras.