prop · GA0318 · 1986-12-31 00:00:00 — föreslås ansvara för uppdragets genomföran de. 2.3.2 Remissinstanserna Prop.1986/87: 18 Istort sett är remissinstanserna positiva till förslaget. Några, bl. a. länsstyrelseni , anser all samtUga län bör få en viss grundberedskap.Länsstyrelsen i anför tveksamhet till atl resurser avsätts innanansvars- och uppgiftsfördelning mellan myndigheterna klarlagts. Kärnkraftsläneni ligger i landets mellersta och södra delar. Detta har fört med sigatt kompeiensen i fråga om kärnkraftsolyckor koncentrerats till dessa delar avlandel. Somjag har framhållit går del inte att geografiskt avgränsadet område som kan drabbas vid ulsläpp av radioaktiva ämnen. Det finns därförenligt min mening etl starkt behov av all på olika sätt höjakompeiensen i norra . Delta kan ske genom atl några länsslyrelser gesstöd för att vidta beredskapshöjande ålgärder. Jag delar den uppfattning SSIger utiryck för i sill förslag och förordar att det genomförs. Jag avser därföratt senare föreslå regeringen alt uppdra åt att svara för altålgärderna vidlas inom en koslnadsram om 2 milj. kr., vilkel belopp också skallinkludera kosinader för anskaffandet av instrument och för utbildning. Detkan finnas skäl att här peka på att på litet samtliga länsslyrelsertill följd av den nya räddningsljänstlagen kommer atl få den grundberedskap somvissa remissinstanser nu efterfrågar. Vidare vill jag här ånyo framhållabetydelsen av atl de länsslyrelser som har särskilda resurser och kompelens ihändelse av en kärnkraftsolycka ges i uppdrag alt biträda näraliggandelänsstyrelser i den utsträckning som erfordras. SSIföreslår att fär i uppdrag all i samråd med berördamyndigheter utarbeta och producera en informalionshandbok för olycksberedskapvid kärnkraftsolyckor. skall finnas lillgänglig för centralamyndigheter, länsstyrelser, landsting, kommuner, m.fl. Uppdraget föreslås varaavslutat /88. Ingenhar ifrågasatt värdet av en informationshandbok för olycksberedskap vidkärnkraftsolyckor. Några remissinslanser har dock synpunkier på vilkamyndigheter som bör få delta i utarbetandet av handboken. Sålunda ansergeneraltullstyrelsen att , och att såvälkommun- som landstingsförbunden bör få delta. i länmenar atl det är angeläget vid utarbetandet av boken att ävenlänsmyndigheternas och kommunernas erfarenheter och önskemål tas till vara. 2.4.3 Föredraganden Prop. 1986/87: 18 Vid enkärnkraftsolycka inom eUer utom landet är det viktigt atl de olika myndighetersom har beredskapsuppgifter handlar snabbi och rätt. Därtill är det av storbetydelse all myndigheterna handlar samordnai. För att underlättamyndighelernas handlande i en olyckssituation bör enligl min mening eninformafionshandbok utarbetas. Genom en sådan bok erhålls ett bättre underlagför myndighelens handlande, vilket dels innebär atl myndighetens insalserförbältras, dels att allmänhetens förtroende för myndighelen och samhälletstoiala beredskap blir slörre. Mol bakgrund av del anförda avser jag alt senareföreslä regeringen att uppdra åt att i samarbele med berördamyndigheter och organisaiioner utarbeta en informationshandbok förolycksberedskap vid kärnkraftsolyckor. Jag delar remissinstansernas uppfattningom vilka myndigheler som bör delta vid utarbetandet av handboken och jag serdet som särskilt angeläget alt erfarenheterna från verksamheten på regional ochlokal nivå beaktas. bör sedan finnas lillgänglig hos bl. a. decentrala myndigheterna, länsstyrelserna, landsiingskommunerna och kommunerna.Verket bör få disponera högst 3 milj. kr. för all genomföra uppdragel. SSIföreslår att får i uppdrag att genomföra kompletlerandeutbyggnad av syslemen för alarmering vid de svenska kärnkraftverken. Arbetetföreslås vara genomfört före . Kosinaderna beräknas till 4 milj.kr. Iuppdragel föreslås även ingå etl övertagande av uppföljningsansvaret förkompletteringen av telefonalarmeringen runt Forsmarks kärnkraftverk. Uppdragetär lidigare besläUt av SSI och kommer alt genomföras /87.Det beräknas kosla 1,5 milj. kr. Remissinstansernalämnar i allmänhet förslaget utan erinran. i län anfördock atl det material som ligger lill grund för förslaget är felaktigt när delgäller tyfonalarmeringen vid kärnkraftverket i Forsmark. Betydligt färremänniskor nås av tyfonlarm än vad SSI anger. Den föreslagna utbyggnaden skulledärför ge förhållandevis ringa effekl vid Forsmark. Länslyrelsen förordar attdet ursprungliga förslaget för ulbyggnad genomförs. Vidkärnkraftverken skulle enligt beslut (prop. 1980/81:90, JoU 24,rskr. 274) om riktlinjer för energipolitiken stora krav ställas på säkerhetennär det gäller alarmeringen. Detta skulle uppnås genom en kombination avtyfonlarm och telefonlarm. Tyfonlarmet skulle byggas ut i den centrala alarmeringszonen- från kärnkraftverkel - i tillräck- Prop. 1986/87: 18 ligtantal. I övriga delar av den inre beredskapszonen - frånkärnkraftverkel - skulle utbyggnad ske så atl redan existerande resurserutnyttjades så långl som möjligt. Telefonlarmet skulle göras heltäckande i deninre beredskapszonen. Genomtyfonalarmering nås befolkningen såväl inomhus som utomhus. Tyfonlarmel är,ulom vid kärnkraftverkel i Forsmark, utbyggt så all av depermanenlboende och de fritidsboende inom de centrala alarmeringszonerna nåsvid larm. Vid sidan om tyfonalarmeringen kan de befintliga mobilahöglalamtrustningarna användas även för alarmering. Genom telefonalarmeringennås samfiiga hushåll, som har telefon, inom den inre beredskapszonen. Enbegränsning när det gäller telefonalarmeringen är atl den i huvudsak bara nårdem som befinner sig inomhus. Regeringenhar lidigare givit televerkel i uppdrag atl installera systemet för telefonalarmering.Denna utbyggnad är i princip klar. Vad som återstår alt lösa är vissa tekniskaoch prakliska problem. Fråganom alarmering vid kärnkraftverken är enligt min mening av avgörande belydelseför de omkringboendes säkerhet och deras tiUtro tUl beredskapsplaneringen.Alarmeringssystemen måste därför vara både helläckande och liUföriitliga. Tyfonalarmeringenär i stort setl utbyggd i enlighet med vad som angavs i energipropositionen.Jag anser emellertid atl del finns starka skäl för att ytterligare förbättradetta alarmeringsystem. Jag förordar därför att en utbyggnad avtyfonalarmeringen sker. I nulägel ärjag dock inte beredd att förorda atltyfonalarmeringen byggs ul till att omfatta hela de inre beredskapszonerna.Mot bakgmnd av de speciella befolkningsförhållandena runt ärjag inte heUer nu beredd att förorda en sådan utbyggnad som iUppsala län föreslår. Utbyggnaden bör huvudsakligen ske genom punktvisaförstärkningar av systemet inom dessa zoner. a bör tyfoner sättas upp påplatser som är särskUt viktiga från utrymningssynpunkt, t. ex. fritidsområden.I den mån så inte redan skett bör civitförsvarels tyfoner i skyddsmmsorter inomde inre beredskapszonerna anslutas lill alarmeringssystemet. Slutligenförordar jag i denna del all del planerade användningssättet för ochplaceringen av de mobila högtalarulruslningama ses över och atl vid behovkompletterande nyanskaffning av sådan utmstning sker. Jag avser att senareföreslå regeringen atl ge i uppdrag att inom en kostnadsram avhögst 4 milj. kr. genomföra en utbyggnad av tyfonalarmeringen mntkämkraftverken med den inriktning jag här skisseral. I det uppdraget skallockså få lill uppgift atl särskilt belysaalarmeringsförhållandena mnt . Somjag redan har betonat är det viktigt att alarmeringssystemet är tiltförlilligt.Vid flera tillfäUen har vid Forsmarks kärnkraftverk förekommil falsklarm övertelefonalarmeringssyslemet. Delta är synnerligen otillfredsställande och åtgärderbör därför vidtas för alt eliminera risken för fortsatta falsklarm. Föralt lösa problemen med falsklarmen vid har SSI, som hade ansvaret för förevarande frågor tUl och med , 13 uppdragit åt Telelarm ABatt installera viss styrutrustning vid telestalio- Prop. 1986/87: 18 nernarunt lill en beräknad koslnad av 1,5 milj. kr. Den 1 juli 1986övertog ansvaret från SSI. Jag anser att de av SSI beställdasäkerhetshöjande åtgärderna skall fullföljas av . Vadgäller finansieringen av de under detta avsnitt förordade beredskapshöjandeålgärderna vill jag anföra följande. I proposilionen 1980/ 81:90 om rikllinjerför energipolitiken framhöll föredraganden (bil. 2 s. 36) att kostnaderna förberedskapen mot kärnkraftsolyckor ytterst borde belasta kärnkraftföretagen.Föreslagna förstärkningar av alarmeringssystemen runt kärnkraftverken ärsådana beredskapsåtgärder som bör bekostas av kärnkraflförelagen. Jag förordardärför att kostnaderna för de här föreslagna ålgärderna finansieras genomavgifier från de berörda kärnkraflförelagen. 2.6 Beredskapen vid länsstyrelserna i kärnkraftslänen SSIföreslår att får i uppdrag alt i samråd med statskontoretse över förvaltningsresurserna vid länsstyrelserna i kärnkraftslänen.Uppdraget föreslås bli redovisal före och 0,5 milj. kr.bör reserveras. Länsstyrelseni län pekar på atl kärnkraftslänens resurser minskades redanföregående budgetår. För atl beredskapen skall kunna bibehållas måsteresurserna ökas till den ursprungliga nivån. Från iVästernorrlands län sida framhålls att förvaltningsresurserna bör ses över äveni icke kärnkraftslänen. Frånolika håll har framförts farhågor över förvaltningsresurserna renl allmänt vid länsstyrelserna i kärnkraftslänen och över planerade re sursneddragningar vid dessa länsstyrelser. Några remissinstanser framför också liknande lankegångar. I och med alt samtliga länsslyrelser enligl räddningstjänstlagen har ansvaret för räddningstjänsten vid allvarliga utsläpp av radioaktiva ämnen från kärn tekniska anläggningar accentueras problemet. Jag anser alt del är mycket angeläget att länsslyrelserna har både personella resurser och erforderlig kompetens för att möta kravet på beredskap mot kärnenergiolyckor. Ge nom den konvention om bistånd i händelse av en kärnenergiolycka eller etl radioaktivt nödläge somjag kommer atl behandla senare införs begreppel kärnenergiolycka. Detta begrepp har ett vidare lillämpningsområde än kärnkraftsolycka. Förvaltningsresurserna hos länsstyrelserna bör ses över, med utgångspunkt i kärnkraftsberedskapen. Eflersom del är vikligl 14 allöversynen är genomförd före bör den kunna begrän- Prop.1986/87: 18 sas till alt avse kärnkraftslänen, varefter resultatet kan liggatill grund för den kommande uppbyggnaden av beredskapen i övriga län. SSIföreslår alt uppdrag skall lämnas till . För egen del anserjagatl statskontoret är bäitre skickat alt genomföra ett uppdrag av denna art. Jagavser därför efter samråd med chefen för alt senare föreslåregeringen att ge slalskontoret ett uppdrag med den angivna innebörden.Uppdraget skall genomföras i samråd med . Jag har ocksä erfaritatt chefen för under arbetet med den samordnadelänsförvaltningen avser all uireda även beredskaps- och totalförsvarsfrågorvid länsstyrelserna. Underde föregående avsnitten harjag anförl all vissa åtgärder bör vidlas för atlförbättra beredskapen mot kärnkraftsolyckor. Jag har också angivit beräknadekosinader för åtgärderna. Jagförordar att 6 milj. kr. avsätts till för planläggningenför kärnkraftsberedskapen, höjningen av beredskapskompe-lensen i norra ularbetandel av informalionshandboken för kärnkraftsolyckor. Vidareförordar jag att 5,5 milj. kr. avsäits till förulbyggandei av alarmeringen vid kärnkraftverken. Som jag lidigare har anförtbör denna kostnad finansieras genom avgifter från de berördakärnkraflförelagen. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen delsföreslår atl 1. bemyndiga regeringen allbesluta om föreskrifter rörande avgifter för beredskapsålgärder i enlighet medvad jag har förordat (avsniu 2.5.3), 2. till Befolkningsskydd ochräddningstjänst pä tilläggsbudget 1 till slalsbudgeten för budgeiårei 1986/87anvisa ett förslagsanslag av . (avsnitt 2.2.3, 2.3.3, 2.4.3 och2.7.1), delslämnar lillfälle atl la del av vad jag har anförl i övrigt omåtgärderna för all höja beredskapen vid kämkraftsolyckor. 3.Konvention om bistånd i händelse av en Prop. kärnenergiolyckaeller ett radioaktivt nödläge InomInternationella alomenergiorganet (lAEA) har utarbetats ett förslag tillkonvenlion om bistånd i händelse av en kämenergiolycka eller etl radioaklivlnödläge. Förslagel har anlagits av atomenergiorganets generalkonferens.Regeringen beslöl att konventionen skulle undertecknas.Konvenfionen har undertecknals i med förbehåll för ratifikation. Denengelska fördragstexten och en svensk översältning bör fogas till protokolleti detla ärende som bUaga 1.2. Konvenlioneninnebär all de fördragsslulande parterna skall samarbeta med varandra och medlAEA för alt underlätta snabbt bistånd i händelse av en kärnenergiolycka ellerelt radioaklivl nödläge för att begränsa följderna så myckel som möjligl ochför att skydda liv, egendom och miljö från effeklerna av radioaktiva utsläpp.Det anges i konventionen att parterna får, för alt underlätta sådant samarbete,avtala om bilaterala eller multilaterala åtgärder eller där så är lämpligl enkombination av sådana åtgärder för atl förhindra eller begränsa sä myckel sommöjligl skador på person och egendom eller miljön. lAEA ombeds göra sitt ytterstaför att uppmuntra, underiätta och understödja samarbetet mellan parterna.Konventionen innehåller i övrigt närmare bestämmelser om formerna förbiståndsgivning-en och traktalrättsliga beslämmelser. Konventionenfömtsätter viss lagstiftning och andra praktiska åtgärder för atl skallkunna uppfylla de förpliktelser landet ikläder sig. Vidare tillåterkonventionen i vissa fall avvikelser (jfr artikel 8.9 och 10.5). Sådanaförklaringar om förbehåll kan behöva göras. Dessa frågor kräver noggranna överväganden.Jag avser att lägga fram förslag för regeringen i dessadelar och om att inhämla godkännande av konventionen. Enligtmin mening bör konventionen så snabbt som möjligt från svensk sida tillämpas ide delar detla kan ske inom ramen för gällande lagstiftning. Ratifikation kandock inte ske förrän nödvändig lagstiftning har genomförts och vissa praktiskaålgärder har vidtagits. Eventuella förklaringar om förbehåll måsle dessutomavges i samband med ratifikationen. Avslutningsvisanserjag att del är angeläget att redan nu ges fillfälle all ta delav konvenfionen. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen lämnarriksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om den konvention ombistånd i samband med en kärnenergiolycka eller etl radioaktivt nödläge som harutarbetats inom . 1986/87: 18 Förteckning över remissinstanser och sammanställning avremissyttranden över statens strålskyddsinstituts (SSI) förslag den 15 augusti1986 om förbättrad beredskap efter kärnkraftsolyckan i Tjernobyl Remissenhar avsell de punkter i förslaget som rör slalens räddningsverksverksamhetsområde. Efterremiss har yllranden över förslaget avgivils av ,försvarels rafionaliseringsinslitul, generahullslyrelsen, statskontoret,riksrevisionsverkei, länsslyrelserna i , , ,och samt . SSIanser atl beredskapen redan på kort sikt bör och kan höjas och föreslår inomräddningsverkets verksamhetsområde följande. bör utredamöjligheterna till alt genom all utnyttja befintlig räddningsljänsl-ochcivilförsvarsplanläggning höja kärnkraftsberedskapen i samthga län. Verket börvidare se över förvaltningsresurserna vid länsstyrelserna i kärnkraftslänen.Beredskapen bör höjas i några län i norra . En informationshandbokför kärnkraftsolyckor bör utarbetas. Alarmeringen runt de svenskakärnkraftverken bör byggas ul. Statskontoretpåpekar alt slalens kärnkraftinspektion och SSI med anledning avreaktorolyckan i Tjernobyl har lämnal etl utredningsuppdrag tUl generaldirektörenGöran , . Uppdraget innebär att undersöka hurberedskapen och verksamhelen i övrigt avseende olyckan fungerat inommyndighelernas ansvarsområden. Uppdraget innebär också atl lämna förslag lillförbällringar i beredskapen eller verksamhelen i övrigt som visar sigerforderliga. Slalskontoret medverkar i denna utredning. Slalskonlorel anförvidare alt den steenska utredningen avser att i en delrapport senasl den 15oklober 1986 redovisa sina förslag. Kontorels uppfattning är att dennadelrapport bör inväntas innan regeringen fattar beslul om ålgärder för altförbättra beredskapen mol kärnkraftsolyckor. Riksrevisionsverkei(RRV) å sin sida anser sig inle kunna ta ställning till de enskilda förslagen. Någon revision inom räddningstjänstens område har inte skett , då RRV bl.a. pekade på svårigheter all priorilera mellan olika ålgärder i syfte atl nå bästa möjliga effekt. Det behov av högre beredskap som försvarsbeslut betona de, borde enligt RRV;s uppfallning ha resulterat i en rad åtgärder hos de myndigheter som ansvarar för verksamheten i fred och i krig. RRV anser därför att de åtgärder som föreslås är angelägna, men kan inte bedöma om 17 2 1986/87. de kan genomföras genom omprioriieringar inom tiUdeladeramar eller Prop. 1986/87: 18 kräver ökade anslag. Behov av såväl konkretaåtgärder som ett väl fungerande informationsflöde tiU invånarna i utsattakommuner har visal sig nödvändiga för alt öka förtroendet hos allmänheten ochmotverka de negaliva konsekvenser osäkerhet medför för den enskilde. Denprakliska lillämpningen av ansvarsfördelningen mellan slrålskyddsinstilutel,, länsstyrelserna och kommunerna bör utvärderas i syfte att undanröjaeventuella oklarheter. Även försvarets ralionaliseringsinslilut (FRI) avstår frånatl bedöma förslagen och omfattningen av de beredskapsförbättrande åtgärderna.Enligt FRLs mening är del viktigt atl i del fortsatta arbetet uppmärksammamöjligheten att utnyttja i första hand civilförsvarels resurser i form avmaleriel m. m. Det är också möjligt att viss lämplig maleriel kan finnas inomdet militära försvarei. FRI förklarar sig berett all medverka vidplanläggningen för kärnkraftsberedskapen. i län anser alt beredskapen motstora kärnkraftsolyckor utanför gränser i många avseenden varil dåligmen atl sommarens händelser inneburit en avsevärd förbättring. Den beredskapsplaneringsom fanns i län visade sig vara en bra grund alt slå på ochunderlättade verksamheten väsentligt. i anser all de föreslagnaålgärderna i slort överensstämmer med de som erfarits av läns- och kommunalamyndigheler i i samband med följderna av ochframhåller att de erfarenheter som finns hos myndigheterna på regional ochlokal nivå inom de mest drabbade områdena måste lillvaratas vid den fortsallauppbyggnaden av kärnkraflsberedskapen. Även de ålgärder som vidtagits av dessamyndigheter bör utgöra gmnd för del fortsatta beredskapsarbetet. Länsstyrelsenvill också peka på behovet av viss beredskap inom länel på grund av närhetentiU kärnkraftverket i Forsmark och föreslår en rad beredskapshöjande ålgärdermed anledning härav, bl.a. automafiskt larm till samldirektkopplad linje mellan länsstyrelserna i och län. Underförutsättning av att en övergripande inriktning av uppbyggnaden av beredskapenmot alomolyckor utarbetas för hela landet biträder i huvudsakSSl;s förslag. i tillstyrker SSl:sförslag. Länssiyrelsen i anser atl SSI:s förslag efler beaklande av synpunkter - är angelägna och bör genomföras.Möjligen bör enligt mening tidsschemat för genomförandet i vissadelar utsträckas för alt minska riskerna för av tidspress framtvingade "näst bästa lösningar". Även släller sig tveksamt till delpressade tidsschemat vad avser vissa av uppdragen och föreslår alt de fårgenomföras under . pekar på de problem styrelsen har somgränskon- trollerande myndighet och att SSI i sitt förslag inte haft nödvändig tid för att väga in de kontroll- och beredskapsaspekter som slyrelsen tidigare aktualiserat. Slyrelsen betonar atl gränsöverskridandel av varor, träns- '' portmedeloch personer är belydande. Exempelvis importerades Prop. 1986/87:181985 knappt 13000 lon köksväxter bara från . Om inle gesadekvata kontrollmöjligheter torde några garanlier inte kunna ges för att l.ex.radioaktivt smittade varor inte passerar gränserna. Styrelsen anför vidare atli Tjernobylfallet brist rådde på informalion såtillvida att tullverketspersonal var osäker på riskerna för att inkommande varor och transportmedelskulle vara radioaktivt smittade. Denna osäkerhet består. Styrelsens slutsatsblir därför atl det inte räcker med att förbättra beredskapen internt. Skyddetlängs landels gränser måsle förslärkas, l.ex. i fråga om mätutrustning. Vid enkärnkraftsolycka utomlands torde det vara lika betydelsefullt att tullverkethar tillgång till mätutrustning som att man har möjlighet att utföra mätningart. ex. på grödor inom landet. ställer sig i storl positivt till de beredskaps-förbättrandeålgärder som föreslås. Förbundel framhåller dock att någon detaljanalys inlekunnat göras. har enligl förbundets mening visat altkommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder vid kärnkraftsolyckor såväl inom somutom landel har en viktig roll all spela. Här avses i försia hand informalionoch rådgivning lill allmänheten. I dessa frågor måsle ansvarsfördelningen ochsamordningen mellan olika myndigheler markanl förbällras. Vidare bör brandförsvarensroll vid kärnkraftsolyckor ulredas. Rent allmänt anser förbundel atl denkommunala räddningstjänsten, särskilt i kommuner med hellidsanslälldainsatsstyrkor, är en viklig resurs att utnyttja i ett akut skede förpreliminära mätningar m. m. 3 De särskilda punkterna i förslaget 3.1 Planläggning för kärnkraftsberedskapen SSIföreslår all före årsskiftel /87 i samråd med bl. a. SSIundersöker möjligheterna att låta kärnkraflsberedskapen i begränsad omfallninggälla samtliga län genom att utnyttja befintlig räddningstjänst-ochcivilförsvarsplanläggning. Länsstyrelseni pekar pä alt den tidigare hos regeringen har framhållitatt kärnkraftsolyckan i Tjernobyl och följderna bl. a. för Väslernorrlands länvisar att det finns behov av alt även i icke kärnkraftslän vidta liknandeålgärder som i kärnkraflslänen. Även om befintlig räddningstjänstplanläggningkan uigöra en lämplig grund för åtgärder i samband med en kärnkraflsolyckabehövs enligt uppfattning särskilda planläggningsinsatser.Speciellt viktigt är det alt ansvarsförhållandet mellan regering, centralamyndigheler, länsstyrelse och kommuner utklaras samt att handlingsregler förolika typer av kärnkraftsolyckor meddelas. Länsstyrelseni framhåller atl kommunerna och länssty relsen f n. genomför en omfattande planläggning inför kommunernas över lagande av ledningen av civilförsvaret på lokal nivå i krig och att planlägg ningen av beredskapen mot kärnkraftsolyckor i hög grad därför kan utnytt ja civilförsvars- och övrig utan alllför omfattande kompletteringar. Vidare anser alt kärnkraftsbe- 19 redskapen på regional ochlokal nivå måsle inordnas i planläggningen för Prop. 1986/87: 18räddningstjänsten i övrigl. Sådanl arbele pågår. i länhar ingen erinran mol förslaget. SSIföreslår atl i får stöd för att samordnakunnandet i länel så atl den erhåller samma kompetens som länsstyrelserna ikärnkraflslänen och alt i får visst slödavseende mälinstmment. Medhänsyn lill att inte har kärnkraftverk ifrågasätterräddningsverket om det inte är tillfyllest om i detta län gessamma kompeiens som övriga län ulan kärnkraftverk. kan dockförslå atl länet på grund av sina näringsproblem bör få större resurseravseende mätutrustning än övriga län utan kärnkraftverk. Länsstyrelseni anför all i sina vetenskapliga institutioner -, , FOA 4 och lanlbmksuniversitetet - har enutomordentligt god kompelens för mätningar, utvärdering och prognoser. Förlänsstyrelsen har samarbetet med dessa institutioner under de senasle månadernavaril helt ovärderligt. SSI:s förslag om bered-skapskompelens i norra därför med tillfredsställelse. förklarar sig beredd attpåla sig del ökade ansvar som uppgiflen innebär, varvid slyrelsen ulgår frånatt de merkoslnader som uppdragel medför för innevarande budgelår kommer alltäckas av extra anslag samt för nästa budgelår med anslag utöver vadlänsstyrelsen äskat i sin anslagsframställning. Länsstyrelseni påpekar att den lidigare hemställt alt särskild expertisi strålskyddsfrågor avdelas till länet.