prop · GA0326 · 1986-12-31 00:00:00 — kr., skulle slås ul på samtliga nu avgiftsbelagdamål och ärenden så skulle del med samma beräkningsgmnder som dem som använts irapporten vara fråga om etl påslag på resp. akluell avgift med ca . Skallförenklingsaspeklen vägas mol rättviseargumenlel synes del enligl utredningens mening svårt att finna all avvägningsgränsen häremellan skulle ligga i skillnaden mellan ett generellt påslag om . Det senare beloppetsstorlek torde lika litet som det föreslagna ha någon Prop. 1986/87: 26avgörande inverkan på ärende- resp. målfrekvensen. Del förhållandel altansökningsavgifter inte utgör konkurskostnader torde även vid ett påslag om 40kr. Detsagda innebär inte all utredningen förordar alt de totala kungörelsekostnadernaför statsverket finansieras genom en generell höjning av förekommandeansöknings- eller andra avgifier. Avsiklen är närmasl alt la fram en avdomstolsverket obelyst sida av saken. Utredningenanser i slällei alt i den mån en kostnad kan anses hänförlig till en viss ärendegmppså bör detla avspegla sig i avgiftssällningen för denna gmpp, även om kostnadenär schablonmässigt beräknad. Den av DV föreslagna finansieringsmodellen för atltäcka kungörelsekoslnaderna för övriga mål och ärenden rycker enligt ulredningensmening undan grundvalarna för differentierad avgiftssätlning över huvud. Enliglulredningens mening bör därför den alternativa lösningen innebärasjälvfinansiering av kungörelsekostnaderna för resp. ärendegmpp genomföras. Ensådan lösning innebär inle någon större förändring mot vad som gäller förden som skall betala. Hanleringen förenklas ändå i avsevärd utsträckning förtingsrätterna. Valel mellan särskilda kungörandeavgifter och påslag på redanförekommande ansöknings- eller andra avgifter är närmasl beroende av vem somskall betala. Sammanfaller betalningsansvaret för ansökningsavgifien medbetalningsansvaret för kungörandet talar ralionella skäl för alt en enda avgifttas ul. Uppsalatingsrätt anför: Även i mindre konkurser bör man övergå lill elt system med kungörandeavgifter,vilka får tas ur boel i den mån tillgångarna lillåler del. Bibehålls dennuvarande ordningen i mindre konkurser riskerar man alt på vissa orter få avsevärdaskillnader mellan boets kungörelsekostnadsansvar i ordinära konkurser ochsamma kostnadsansvar i mindre konkurser; etl konkursbo i en mindre konkurs kankomma all få betala belydligl mer i kungörelsekostnader än elt konkursbo i enordinär konkurs vid samma domslol. Detla är svårl all från sakliga ulgångspunklermoiivera. För det fall förslaget i rapporten anses böra följas bör i vart fall bestämmelsenjämkas så atl även kostnadsansvaret i mindre konkurser får en reglering i förfallning.Evenluelll kan reglering om kungörandeavgifter i ordinära konkurser ochkostnadsansvaret i mindre konkurser tas in i konkursförordningen med hänvisninglill denna i förordningen om avgifter. Göteborgstingsräll anför: Tingsrätien delar DV:s uppfattning om att en särskild kungörandeavgiftbör införas i ordinära konkurser och ackordsärenden. Enligl tingsrättensuppfattning finns del emellertid inle någon anledning all i della avseende göranågon skillnad mellan ordinära konkurser och mindre konkurser. En betydandeandel av de mindre konkurserna avslulas med tillgångar som täckerkungörelsekostnaderna. Kungö-relseavgifl i de mindre konkurserna skulle medföraväsentlig minskal kamerall arbete för fingsrätterna genom atl dessa intebehöver hålla reda på kungörelsekostnaderna i del enskilda ärendet. Det skulleäven underiälla för konkursförvallarna vid upprättande av utdelningsförslag omkungörelsekostnaderna togs ut i form av en förutbestämd avgift. Med hänsyn lillall del bland de mindre konkurserna finns konkurser utan lillgångar eller endastobetydliga tillgångar bör till skillnad från vad som föreslås för de ordinärakonkurserna kungörandeavgiften tas ut först i samband med konkursensavslutande. Malmötingsrätt anför; Motiven för att införa kungörandeavgifter i ären den om konkurs och ackord är i huvudsak två, nämligen rättvisa och rationalisering. Förslaget omfattar ej mindre konkurser. Rällviseargumen tet talar enligt tingsrättens mening starki för en schablonisering av kungö- 22 relsekoslnaderna också isådana. Vidare skulle konkursdomarens bokfö- Prop. 1986/87:26 ring av uppkomnakungörelsekostnader, liksom konkursförvaltarens redovisning, kunna förenklasavsevärt genom en schablonisering. En översyn av ordningen för uttagande av kungörelsekoslnadernaockså i mindre konkurser bör därför göras. Tingsrätten motsätter sig emellertidinte att den nu föreslagna regleringen av kungörandeavgifter genomförs. 22§ p 8 ackordslagen och 7 § ackordskungörelsen innehåller f.n. beslämmelser omskyldighet alt vid ansökan om förhandling om offenlligl ackord beiala förskottför konkursdomarens och rättens kosinader. Dessa bestämmelser bör anpassas lillden föreslagna kungörandeavgiften i ackordsärenden. torde enklast kunnagöras genom atl beloppet i 7 § ackordskungörelsen besläms genom en hänvisningUll gällande kungörandeavgift. har uttalat sig för schabloniserade kungörandeavgifteri mindre konkurser. Förvallarna,som har alt fylla i blanketterna DV 517 och DV 518, måsle på ell eller annal sällhos konkursdomslolen skaffa sig exakta besked om kungörelsekostnadernasstorlek. Detta behövs inle om en kungörelseavgifl införs även när det gällermindre konkurser och domstolspersonalen skulle inle behöva munfligen ellerskriftligen ge besked om de exakta kungörelsekoslnaderna, vilket i vissa fallkan vålla problem, t.ex. när faktura ännu inle kommit från lidningen. Kungörelsekostnaderi övriga mål och ärenden. DV:sförslag lillslyrks eller lämnas ulan erinran av flertalet remissinslan- Bl.a. anför : Del föreslagna sysiemel all låla mål och ärendeni vilka kungörelsekoslnader inle förekommer bära kostnaderna för mål ochärenden där sådana kosinader förekommer kan i vissa fall framstå som orättvist.Den generella höjning av ansökningsavgiflerna som kan komma i fråga äremellertid inte av sådan storlek atl denna orättvisa bör tillintetgöra deförenklingar förslagel innebär. Vidareanför följande: Del råder enligt domar-förbundels meningingen Ivekan om atl förslagel innebär fördelar såväl för den rälissökandeallmänheten som för fingsrällerna. Den höjning av ansökningsavgiflerna somblir följden om förslaget genomförs får anses måttlig och överskrider inle detallmännas totala kosinader för verksamhelen (jfr prop. 1974:171, SkU 1974:61, rskr1974:361). Naturligtvis kan det ifrågasättas om intresset av rättvisa i detenskilda fallel tillgodoses genom förslagel. Irapporten saknas en modell som bygger på att kungörelsekostnaderna läcks genomen beloppsmässigt likformig höjning av ansökningsavgiflerna enbari i de mål ochärenden i vilka kungörande sker. Atl döma av det siffermaterial som redovisatsi rapporten s 15 skulle en sådan modell Hksom övriga av ejföreslagna modeller kräva en differenliering av avgifierna i olika mål ochärenden. Förbundet vill ändå ifrågasälla om inte en viss differentiering avavgiften bör komma ifråga när det gäller t. ex. vissa mål och ärenden avseendeoffentliggörande av rent privalrältsliga avtal av ekonomisk karaktär.Förslaget tillstyrkes likväl. DV:s förslag avsiyrks avRRV och stämpelskalteulredningen. Dessa re- Prop. 1986/87: 26 missinstanseranser att kungörelsekoslnader som är hänförliga lill vissa ärendegrupper börfinansieras genom avgiftsbestämningen för resp. ärendegrupp (se yttrandenaunder avsnittet Kungörandeavgifter i konkursmål och ackordsärenden). Lösningsskyldighelför domar och beslut Samtligaremissinslanser tillstyrker DV:s förslag eller lämnar del ulan erinran. Avvisningvid underlåten belalning av ansökningsavgift Sollentunatingsräll anför: föreslog all en beslämmelse omavvisning, som ersäller nuvarande beslämmelse i 22 § expe-diflonskungörelsen,bör las in i . Del förslagel ålerfinns också i den remitteraderapporten. Rapporten ifrågasätter emellerlid om en sådan beslämmelse som stämpelskalteulredningenföreslog numera behövs med hänsyn lill de senasle ändringarna i 42 kap. 4 §rättegångsbalken. Tingsrätten anser all nämnda ändringar inle ger stöd för entingsrätt alt avvisa en ansökan endasl på den grunden all en ansökningsavgifi inlehar betalats efter ett föreläggande. Om expedilionskungörelsen i fortsättningeninte skall gälla för domstolarna måste frågan om avvisning p. g. a. brislandebetalning av ansökningsavgifi regleras i lag samfldigt som en särskildförordning om avgifter vid de allmänna domslolarna Iräder i kraft. Dennuvarande bestämmelsen i 22 § expedilionskungörelsen lillämpas så alt enansökan avvisas om en pari som är skyldig all erlägga ansöknings-avgift integör det trots ell föreläggande. Del lorde vidare förhålla sig så all en domstoli avvaktan på att avgiften erläggas inte börjar behandla ifrågavarandeansökan. Om denna praxis bland domslolarna har slöd i författning kan diskuleras.Frågan är betydelsefull. Det är nämligen inle alla gånger helt oväsenlligi hurdomstolen, innan en ansökningsavgift har betalats, behandlar brådskandeyrkanden om säkerhetsåtgärder och interimistiska yrkanden. Skall domstolen ha rätlatl vänta med alt ehandla en ansökan till dess all ansökninggsavgiflen ärbetald även om del leder lill rättsförluster för den sökande? Del är en frågasom bör regleras i sammanhanget. Del räcker inle med alt föreskriva att enansökan skall avvisas om sökanden inle efterkommer etl föreläggande att erläggaansökningsavgifi. Stockholmslingsrätt anför: Enligt tingsrättens mening kan den nuvarande regeln i 42 kap.4 § inte anses innefatta möjlighet till avvisning på grund avalt ansökningsavgifi ej erlagts. är dessulom inle tillämpligpå alla typer av ärenden som kan komma i fråga. Tingsrätien ser del således somnödvändigt med en reglering av avvisningsbeslut. Det är emellerlid angelägetatt den förenklade avgiftshanle-ringen införs . Tingsrätten anser detdärför inte motiverat att genomförandet skall fördröjas av annat pågående utredningsarbetdär avvisningsfrågan kan komma att aktualiseras. Tingsrättenvill vidare påpeka att en möjlighet till avvisning även måste finnas för efterbevakningar i konkurser. En efterbevakning kan nämligen göras så länge som en konkurs pågår. Bevakningens inkomstdag hos tingsrällen torde därvid - oavsett om kungörandeavgift eriagls eller ej - vara avgörande för om bevakningen kan upptas. Saknas avvisningsmöj- lighet kan della med innehållet i förslagets 5 § komma att medföra att konkurser där avgift för efterbevakningen ej erlagts inte kan avslutas. kanvidare ifrågasättas om i förordning föreskriven avgiftsskyldighei kan Prop.1986/87:26 sätta rätlens i 111 § andra stycket konkurslagen angivna skyldighelur spel. Malmötingsrätt anför: Beslämmelser om avvisning av ansökan på gmnd av brislande belalningav ansökningsavgift bör las in i lag. kan eventuellt ske genom ändring av42 kap. 4 § m. fl. Det är inte möjligt att avvakta atträttegångsulredningens förslag i framliden leder lill lagsliflning. En särskildreglering måste göras . anför: Förbundet anser atl del forlfarrande bör finnas möjlighettill avvisning om en ansökningsavgift inle erläggas. Varken den omsländighelenalt utmätning kan ske för ansökningsavgift som ej erläggs eller atl enofullständig ansökan i vissa fall kan avvisas på etl tidigi stadium avhandläggningen bör föranleda alt avvisningsmöjlighelen slopas i dessa fall. Ettavvisningssladgande har sin plats i lag. Tryckeri, 1986 25