prop · GA03121 · 1986-12-31 00:00:00 — Enligt detta erfordrades inte något register överfritidsbåtar utan endast etl enkelt adressregister för avgiftsavisering, ombåtavgift skulle erläggas. Molbakgrund av sitt förordade registerlösa alternativ föreslog utredningen vissakompletterande åtgärder beträffande planering och identifiering av båtar. Bl.a.föreslogs att en riksomfattande statistisk undersökning av hela beståndetskulle genomföras med lämplig tidsintervall. Utredningensbetänkande gavs en bred remiss. Ett mindre antal remissinstanser tillstyrkte ihuvudsak en uppläggning enligt det förslag som utredningen lagt fram. Flertaletremissinstanser avstyrkte dock förslaget och förordade en mera omfattande registrering. 2.4 förslag till ett register förbåtar Sammanfattningsvisföreslår trafiksäkerhetsverket ett registreringssystem för bålar analogt meddet befintliga bilregistret. TSV föreslår att registret skall föras med hjälpav automatisk databehandling (ADB) och omfatta alla sjösatta motor- ochsegelbåtar vars skrov har en största längd av eller mera eller drivsmed motor som är starkare än 13 kilowati; vilket motsvarar ca 18 hästkrafter.Både fritidsbåtar och yrkesmässigt använda båtar skall således ingå iregistret. Registretskall enligt förslaget inte omfatta båtar som till hälften eller mer ägs av utländska fysiska personer som är bosatta ulomlands eller av utländska juridiska personer. Båtar som tillhör staten och är avsedda uteslutande för statsändamål och inte för affärsdrift skall inte heller regi- 12 Vidare skallregistrerade båtar tilldelas en särskild identifierings- Prop. 1986/87; 121beteckning som skall anbringas på skrovets båda sidor. Registretskall finansieras genom en ärlig avgift för varje registrerad båt. Registretskall innehålla vissa persondata om ägaren och vissa uppgifter om bålen.Uppläggningen av registret föreslås ske uteslutande med hjälp av bålägarensegna uppgifter. Somcentral registermyndighet föreslås TSV, bl.a. eftersom befintligt bil- ochkörkortsregister avses utnyttjas. Länsstyrelserna föreslås som regionalaregistermyndigheter. Kostnadenför att upprätta registret beräknas till drygt 12 milj. kr. i 1984 årsprisnivå. De årliga driftskostnaderna beräknas till drygt 7,6 milj. kr. i 1984års prisnivå. Om de avgifisskyldiga båtägarna betalar hela kostnaden förregisteruppläggningen blir avgiften ca . Till detta kommer driftskostnaderper båt med ca . Den som äger en registreringspliktig båt skulle såledesfå betala ca . och följande år ca . Periodisering avuppläggningskostnaden medför en årlig kostnad de förstafem åren om ca . 2.5 Gällande bestämmelser om registrering av båtar Enligtlagen (1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m. m. skallvissa bålar införas i bålregistret om de används yrkesmässigt till befordran avgods eller passagerare, till bogsering eller bärgning, lill fiske eller annanfångst i eller till uthyrning till allmänheten. Registreringspliktenomfattar alla svenska bålar som har en största längd av . Ävenmindre passagerarbåtar skall registreras om de är konstruerade för alt förafler än tolv passagerare. Registreringsplikten gäller även utländsk båt somvanligen är förlagd till svensk hamn och vars ägare är bosatt i . Lageninnehåller även en bestämmelse om frivillig registrering. Enligt denna regelfår en icke registreringspliktig svensk båt föras in i registret om dess skrovhar en största längd av eller om det med hänsyn till båtens typoch användning, dess tilldelning av anropssignal för radiostation eller eljestfinns särskilda skäl alt den registreras. Enligtlagen gäller vidare att en båt skall avregistreras om den 1. förolyckats,huggits upp eller förstörts, 2. på grund av överlåtelse ellereljest ej längre är registreringsbar, 3. försvunnit eller övergetts lillsjöss och sedan ej hörts av , eller 4. ej är registreringspliktig ochav ägaren anmäls för avregistrering. 1september 1986 upptog båtregistret ca 5600 båtar, varav ca 4 200 fiskebålar. Avde återstående ca 1 400 båtarna år ca 800 frivilligt registreradefritidsbåtar. Syftelmed båtregistreringen är, i första hand, att tillgodose ett offentli- grätlsligt behov av atl registrera de båtar som står under samhällets tillsyn. Till skillnad från registreringen av skepp har bätregistreringen inte någon privairättslig belydelse. förs för helalandet av sjöfartsregistret, som är en särskild Prop. 1986/87:121 enhet vidStockholms tingsrätt. Registret förs med hjälp av ADB. Sverigehar utomordentliga naturliga förutsättningar för ett stort och varierandebåtliv. Fritidsbåten öppnar eller vidgar möjligheterna till en rad aktivitetermed stor attraktionskraft såsom naturupplevelser, bad, fiske, dagsutflykter,weekend- och långturer och tävlingsverksamhet av olika slag. Intresset förbåtar och båtliv har tidigt vuxit fram i . I takt med den allmännavälståndsutvecklingen har ocksä antalet båtar och utövare av båtliv ökatsnabbt. Antalet fritidsbåtar i vårt land beräknas ha fördubblats under desenaste femton åren. beräknas över två miljoner människor spridda överhela landet utöva båtliv i någon form. Medden utveckling som varit mäste bållivet nu ses som en betydelsefull rekreationsformoch fritidssysselsättning i vårt land. Båtlivet är till stor del enrekreationsform för hela familjen och engagerar människor ur alla åldrar ochsamhällsgrupper. Skötseln av båten och medverkan i föreningsverksamhet är förmånga människor en av de viktigaste fritids- och hobbyverksamheterna. Det ärockså en aktivitet som i stor utsträckning intresserar och engagerar barn ochungdomar. Sammantaget fyller därför båtlivet enligt min uppfattning en viktigsocial funktion. Ocksåfrån turistsynpunkt är båtlivets utveckling av intresse. Enligt vissauppskattningar uppgår det totala antalet bäddnätler under en båtsäsong till ca10 miljoner. Därtill kommer dagsutflykter av mycket stor omfattning. a.många kustkommuner är därför båtlivet en semesterform som är av ökandeturistisk belydelse. För den enskilde kan bätsemes-tern ha ett attraktionsvärdegenom att den är en semesterform som i många fall är relativt billig. Ett ökat båtsemestrandei - såväl genom att svenskar väljer denna semesterform i stället för enutlandsresa som genom att utländska båtturister lockas till svenska farvatten -har också betydelse för turistbalansen och därmed för handelsbalansen. Jaghar här kortfattat berört några av de värden båtlivet har från allmän synpunkt.För många enskilda människor ligger båtlivets värde till stor del i möjlighetentill nära kontakt med naturen, till ostördhet och till en känsla av frihet. Vårrikedom pä sjöar, vattendrag och kustvatten gör atl dessa värden i storutsträckning kan bibehållas trots båtlivets expansion. Samtidigtär det ofrånkomligt att båtlivet i många områden, särskilt de attraktiva kust-och skärgårdsområdena och områden nära storsläder, fält en annan karaktär äntidigare. Den tekniska utvecklingen när det gäller båtar och utrustning harändrat förutsättningarna för båtlivet. Det kraftigt ökande båtanlalet gör detnödvändigt för dem som vistas i båtar att i ökad utsträckning anpassa sig ochta hänsyn till varandra, till den bofasta befolkningen saml lill behovet avskydd av natur och miljö. Båtlivetssnabba utveckling ställer krav säväl pä dess utövare som pä 14 Från samhälletssida har också gjorts successivt ökade insatser för att främja båtlivet. Genominsatser för bl.a. provning av båtar och utrustning, förbättrad utprickning,utbildning och information, väderprognoser samt sjöräddning har säkerhetentill sjöss kunnat öka trots den kraftigt ökade frilidsbåtstrafiken. Genominsatser för naturvärd, friluftsliv och renhållning har attraktiva områden förbåtlivet kunnat bibehållas och utvecklas och nedskräpningen minskat. Jag ser det som angelägelatt bållivet kan fortsätta atl utvecklas. Allt flera människor bör fåmöjligheter att ta del av de värden i form av friluftsliv och naturupplevelsersom båtlivet erbjuder. Detta innebär emellertid ytterligare ökade krav såvälpå utövare som på samhället. För alt en fortsatt positiv utveckling skall kunnaunderlättas behövs bl. a. förbättrade möjligheter till tillsyn och service samttill överblick över bådivets utveckling som underlag för planering i olikaavseenden. I detta sammanhang är frågan om registrering av vissa fritidsbåtarav central vikt. Som framgått av min redogörelse har denna frågautretts och diskuterats . Jag ser det som angeläget att frågannu tas upp till avgörande. 3.2 Förslag till ett fritidsbåtsregister 3.2.1 Registrets ändamål och Innehåll Mitt förslag: Ettfritidsbåtsregister inrättas. Registret, som skall föras med hjälp av ADB,skall ha till huvudsakligt ändamål att tjäna som underlag för kontroll avordning och säkerhet till sjöss samt planering av trafiken med fritidsbåtar.Registret skall också kunna användas vid planering som avser turism,friluftsliv och naturvård samt för utredning rörande skatter, tullar ochindrivning. Registerfrågorna skall i sina huvuddrag regleras i en ny lag omfritidsbåtsregister. TSV:sförslag: Se redogörelsen i avsnitt 2.4. Remissinstanserna:Allmänt sett är remissopinionen splittrad. Bland remissvaren finns synpunkterpå både behovet av ett båtregister och TSV:s förslag i sak. Beträffandede instanser som har uttalat sig i sak rörande TSV:s förslag kansammanfattningsvis sägas att de flesta är i huvudsak positiva. Den kritik somförs fram gäller enskildheter i förslaget. Bland de i huvudsak positivaremissinstanserna kan nämnas , generaltullstyrelsen, försäkringsinspeklionen,riksskattéverket, , en majoritet av länsstyrelserna samllandstingsförbundet. Bland de remissinstansersom avvisar förslagel eller är övervägande negativa kan nämnas sjöfartsregistrel,sjöfartsverkel, datainspektionen, , sjösäkerhetsrådet, fleralänsstyrelser samt Sjösportens Samarbetsdelegation. Kritiken gäller delsregistersystemets uppläggning i stort, dels enskilda bestämmelser ilagförslaget. invändningar gäller förslaget att registrerafiskebåtar tillsammans med fritidsbåtar. Skälen för mitt förslag: Liksom fritidsbåtulredningenfinner jag att det Prop. 1986/87:121 finns åtskilliga skäl för atl inrätta ettregister för fritidsbåtar. Framför allt anser jag att ett register skulle kunnavara till stor nytta för de myndigheter som är verksamma i kontrollen avordningen och säkerheten till sjöss. Ett register kan underlätta förkustbevakningen, sjöpolisen m. fl. att identifiera båtar som framförs ellernyttjas pä otillåtet sätl samt underlätta spaning efter försvunna eller stulnabåtar. Även ägaren till en observerad bål kan identifieras genom etl register.Registret kan vidare användas i samband med fisketillsyn. Det finns utöver kontrollen av ordningen och säkerhetentill sjöss många andra verksamhetsområden i vilka elt fritidsbålsregister medstor fördel skulle kunna användas. Fritidsbåtulredningen konstaterade att behovet avstatistiskt material rörande fritidsbåtar är slort. Det är enligt utredningenviktigt atl sådant material kontinuerligt förnyas så att utvecklingen av båtbeslåndel vad avser omfattning, struktur och lokalisering - väl kan följas. Delstatistiska malerialel kan tjäna som planeringsunderlag i frågor som rör trafikmed fritidsbåtar. Registret kan vidare användas i planeringen av hamnbyggnationeroch annan samhällelig båtservice. Utredningens synpunkter äger enligt minmening alltjämt giltighet. Tillgång lill statistiska uppgifter är såledesvärdefull som planeringsunderlag för åtgärder inom flera viktiga områden. Bl.a.kan nämnas åtgärder som avser säkerhet och trafik samt turism, friluftsliv(inkl. fritidsfiske) och miljö- och naturvård. Genom en registrering avfritidsbåtar kan det statistiska materialet erhållas på ett enkelt ochrationellt sätl. Enligt den beslutade lagen (1986:371) om flyttningav fartyg i allmän hamn får ett fartyg i allmän hamn flyttas avhamninnehavaren, om fartyget hindrar hamnens behöriga nyttjande eller varaktigtligger på ett sätl som strider mol gällande föreskrifter. Lagen kan äventillämpas på fritidsbåtar. Enligt lagen är båtens ägare skyldig att ersättakostnaderna för flyttningen. I fråga om fartyg som är införda i nuvarandeskepps- eller båtregister skall den som är antecknad i registret anses somägare. När det gäller fritidsbåtar medför gällande ordning atl det i variesärskilt fall måste utredas vem som är ägare. Etl fritidsbåtsregister skulleunderlätta tillämpningen av bestämmelserna om betalningsansvar. kan säkerhets- och nalurvårdsskäl komma attaktualisera behovet av speciella bestämmelser avseende hastighet m. m. förvissa båt-och motortyper eller för vissa regioner. Ett fritidsbålsregister börgöra det möjligt att ur denna aspekt överblicka fritidsbåtsbeståndel och desssammansättning samt att begränsa eventuella bestämmelser till att gälla enbartde båtar och regioner där sådana bestämmelser erfordras. Etl fritidsbåtsregisterbör även medge direkt informalionskontakt med berörda båtägare i en sådansituation. Ansvarsförsäkring är inte obligatorisk för fritidsbåtar.Frågan har behandlats i med anledning av väckta motioner. I LU 1985/86:26 s. 13 har sålunda lagutskottet anfört att det i hög grad är angeläget atl den som skadas vid en sjöolycka kan få fullgod ersättning och att detta med någorlunda säkerhet endast kan garanteras om samtliga 16 bälförarehar en ansvarsförsäkring. Innan frågan om en obligatorisk an- Prop.1986/87; 121 svarsförsäkringövervägs måste dock enligl utskottet registreringsfrågan Som har anfört torde en förutsättning för enobligatorisk ansvarsförsäkring vara att registreringsfrågan har lösts på etttillfredsställande sätt. 1 enlighet med vad vidare uttalat harfrågan om ansvarsförsäkring därför vilat i avbidan på att förevarandelagstiftningsärende skall slutföras. Försäkringsfrågan kommer fortsatt atlövervägas inom . Det kan även finnas anledning all ta uppfrågan inom ramen för det nordiska lagstiflningssamarbetel. Som tidigare nämnts är båtlivet en av våra mest utbreddaoch populära fritidssysselsättningar. För atl underlätta och effektiviseraplanering och insatser är det värdefullt atl genom enkäter inhämta informationfrån bålägarna om vanor, önskemål m. m. Ett register borde göra det möjligt allnå bålägarna i detta syfte. Registret kan även användas för atl nä enskildabålägare med information om bl.a. aktuell lagstiftning, sjösäkerhelsfrågor och naturvårdsinformaiion. Uttjänta fritidsbålar som övergivits vid stränderna ellersänkts på grunt har i mänga fall utgjort etl miljöproblem. Genom atl träfram till mitten av 1960-talel varit det dominerande skrovmaterialet har dockbåtarna i regel förintats eller utan större olägenhetkunnat brännas eller på annat sätt förstöras eller användas. Genom plastensgenombrott har emellertid situationen förändrats. Även de tidigast tillverkadeplastbålarna lorde i betydande omfattning ännu vara i bruk, men förr ellersenare kommer självfallet den tidpunki då även en plaslbåt betraktas somuttjänt och färdig atl skrotas. Problemet uppslår då hur destruktionen skallske. Återanvändning av materialet förekommer inte och alt bränna upp skrovetskapar miljöproblem i form av luftföroreningar. saknas i deflesta fall möjlighel alt spåra ägaren till en övergiven bål. Elt båtregisterbör kunna ge god information om avgången av uttjänta bålar. Samhället fårhärigenom bättre möjligheter alt kontrollera och styra hanteringen av ulljäntabåtar. har tull och polis kunnat konstatera enökning av i landet insmugglade fritidsbåtar. Härigenom har statskassan undandragitsskatt och tullavgifter. Ett fritidsbålsregister skulle kunna fä stor betydelseför kontrollen av denna införsel. Del svenska fritidsbåtsbeståndet representerar ettbetydande värde. Det är inle otroligt atl en del fritidsbåtar undandrasförmögenhetsbeskattning. Båtar kan även tjäna som investeringsobjekt förobeskattade inkomster. En registrering av fritidsbåtarna skulle därför kunnamöjliggöra en mera verksam inkomst- och förmögenhetsskallekontroll. Vidareskulle kronofogdemyndigheternas indrivningsverksamhet kunna göras effektivare. Med stöd av del anförda anser jag atl del nu finns skälför all inrätta etl frilidsbåtsregisler. Registret bör föras med hjälp av ADB. Registrets hu vudsakliga ändamål skall vara all tjäna som underlag för kontroll av ordning och säkerhet till sjöss saml för planering av trafiken med fritidsbå tar. Det är dessa cenlrala användningsområden som skall vara bestämman de för införande och lagring av uppgifter i registret, dvs. för självaregister- 17 föringen. 2 1986/87. De grundläggande bestämmelserna om frilidsbåtsregistretbör tas in i en ny lag, lag om frilidsbåtsregisler. Av min redogörelse rörande behovet av ett fritidsbålsregisterframgår atl uppgifterna i elt regisler kan ha stor betydelse inom många andraområden än de som jag angett som registrets huvudsakliga användningsområden.Främst syftar jag på del vidare planeringsarbete beträffande fritidsbåtar sombör ulföras utöver planeringen av fritidsbåtstrafik i inskränkt mening. Dettavidare arbete bör enligl min mening omfatta frågor om turism, friluftsliv(inkl. fritidsfiske) och naturvård. Tillgång lill frilidsbålsiegislrel lordevara myckel värdefull i etl sådant planeringsarbete. Registret bör vidare, somjagnyss berört, kunna användas i utredningar rörande skatter och tullar samt isamband med indrivningsverksamhet. 1 lagen om fritidsbålsregister bör slås fasl atl registretfår användas i nu berörda verksamheter. Del bör i detta sammanhang framhållas att uppgifterna i etlfrilidsbåtsregisler i enlighet med offentlighetsprincipen är tillgångliga förvar och en, med de inskränkningar som följer av sekretesslagen (1980:100). Minbeskrivning av registrets användningsområden är således inle fullständig. Jag går härefter in på vilket innehåll regislrethuvudsakligen bör ha. Med hänsyn till registrets ändamål bör till att böria meduppgifter om båtens ägare finnas registrerade. Beträffande båten bör följandeuppgifter ingå i registret: båtens namn, båtslag, fabrikat och typ,tillverkningsnummer, skrovets yttre mått och färg, byggnadsår,byggnadsmaterial, moloreffekt samt förvärvsdatum. För att båten skall kunnaidentifieras måste ocksä en idenlitelsbeteckning registreras. Del bör ankommapå regeringen .ill närmare föreskriva vilka uppgifter som skall registreras. Mol de för samhället och den enskilde positiva effekternaav en registrering skall ställas de besvär och obehag samt kostnader enregistrering kan komma atl vålla båtägare. De uppgifter som är tänkla all ingå i registret kan enliglmin mening knappast anses på ett otillbörligt sätt kränka den personligaintegriteten. Det torde inle heller för de allra flesta båtägare medföra någotbesvär att lämna uppgifterna. Efter den första registreringen inskränksdessutom bålägares medverkan till en skyldighet att anmäla eventuellaförändringar av de registrerade uppgifterna. Vad härefter gäller kostnaderna för registreringen anserjag atl dessa inle kommer alt bli särskilt betungande i förhållande till defördelar ett register kan medföra. En närmare redogörelse rörande kostnadernaför registreringen lämnas i avsnitt 3.2.5. 3.2.2Registeransvar m. m. Mittförslag: Registreringen av fritidsbåtar skall ske efter mönster i bil- och körkortsregistersystemel.Sjöfartsverket skall vara central registermyndighet och länsstyrelsernaregionala registermyndigheter. TSV:sförslag: Registreringen av fritidsbåtar skall ske med utnyttjande Prop.1986/87; 121 av nuvarande organisation för bil- och körkortsregislreringen. TSVskall vara central registermyndighet och länsstyrelserna regionala registermyndigheter. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som haryttrat sig i denna del har tillstyrkt förslaget. Dalainspektionen har dockifrågasatt förslagets förenlighet med datalagen (1973:289). a. all datalagen bygger på den förutsättningen att ettpersonregister som förs med stöd av ADB skall vara etl hjälpmedel i denregisteransvariges verksamhet. I förslaget finns inget underlag för all TSVskulle bedriva en verksamhet i vilket fritidsbåtsregislret kan användas somhjälpmedel. Datainspektionen menar därför att TSV inte kan vara regisleransvarig!på det sätt datalagen förutsätter. Datainspektionen anser med hänsyn härtillatt frågan om ändamål och registeransvar bör övervägas ytterligare. Skälen för mitt förslag: Enligl 1 § dalalagen är den registeransvarig för varsverksamhet etl personregister förs, om han förfogar över registret. I den av TSVföreslagna ordningen är TSV registeransvarigt. TSV skall dessutom förfoga överregistret. Enligt datainspektionen kan emellertid inle TSV enligl dalalagenfungera som registeransvarig, eftersom regislret inte skall föras för TSV;sräkning. Jag har övervägt frågan om någon annan myndighet lämpligenbör anförtros uppgiften atl vara central registermyndighet. Jag har därvid,efter samråd särskilt med chefen för , funnit atlsjöfartsverket bör vara registeransvarigt av främst följande skäl. Den centralamyndighet som har de mest omfattande kontakterna med och därmed kunskaperna om fritidsbålsfrågorär . I dess verksamhet ingår en rad uppgifter som rörfritidsbålar. Som exempel kan nämnas alt - svarar förfyrbelysning och utmärkning av farleder, däribland även särskilda fritidsbätsleder, - svarar för sjöråddningsljänst,som lill helt övervägande del betjänar fritidsbåtarna, - har initieratoch bekostat säkerhetshöjande åtgärder med sikte främst på fritidsbåtarna, t.ex.väderprognoser, - handhar denfrivilliga säkerhetsmässiga typprovningen av fritidsbåtar, - utger sjökortoch båisportkort samt olika nautiska publikationer, - har tillsammansmed båtorganisationerna utvecklat och förenklat frågorna rörande utbildning avfriiidsbåisförare genom . Mot den här bakgrunden och med beaktande av hur registerändamålethar utformats ter det sig naturligt att blir huvudansvarigt förfritidsbåtsregistret. Regislret bör enligt min mening byggas upp på samma sällsom bilregis tret. Registrering av motordrivna fordon, släpfordon och terrängsläp sker i 19 ett förlandet gemensamt bilregister. Registret förs genom ADB av TSV Prop.1986/87; 121 som central registreringsmyndighet. Länsstyrelserna fungerar somregionala registreringsmyndigheter. Genom de senare tillgodoses bilägarnasbehov av service i registerfrågor. En motsvarande modell för fritidsbåtsregistreringen skulleinnebära att är central registermyndighet. Länsstyrelserna blirregionala registermyndigheter. Liksom i bilregistersystemet är dellänsstyrelserna som skall handlägga registerärendena och ha den egentligakontakten med de registreringsplikliga. Det är betydelsefullt atl båtägarnasbehov av service i registerfrågor kan tillgodoses genom den regionalaorganisationen. och länsstyrelserna skall förfoga över helafrilidsbåtsregistret. Dessa myndigheter blir gemensamt ansvariga förregistret. TSV:s datasystem för bilregistret utnyttjas För bilregistreringen finns ett väl fungerandekommunikationssystem och ett etablerat samarbete mellan TSV ochlänsstyrelserna. Organisationen är utbyggd och det finns ett effektivi systemför bearbetning, kommunikation och lagring av dala samt för produktionen ochdistributionen av utskrifter m. m. Fritidsbåtsregislret bör enligt min mening byggas upp medutnyttjande av existerande datasystem. På så sätt har man möjlighel atl hållakostnaderna nere. Av stor betydelse är även att etl syslem väljs som har godautvecklingsmöjligheter. Framtida behov av andra uppgifter av vikt för t. ex.samhällets planering bör nämligen, utan att registreringsulformning-en skallbehöva ändras, kunna tillföras registret. Genom elt särskilt avtal mellan och börTSV;s datakapacitet kunna utnyttjas. Genom avtalet bör TSV ges uppdraget atttillhandahålla datakapacitet och ombesörja registrering och avgiftsuppbörd.Detta avtal bör även omfatta kostnads- och ansvarsfördelning mellansjöfartsverket och TSV. och länsstyrelserna skall, enligl vad jagtidigare har föreslagit, som ansvariga registermyndigheter ha förfoganderätt tillhela fritidsbåtsregistret. Härav följer atl myndigheterna också bör ha lerminalåtkomsttill registret. Som nämnts skall fritidsbåtsregistrel bl.