prop · GA0342 · 1986-12-31 00:00:00 — dukter och fisk.Föreningarna är i princip oinskränkt skattskyldiga tiU stadig inkomstskatt mensärskilda regler gör det möjligt för föreningarna all med avdragsrält föra överöverskott på regleringsverksamheten lUl en lill resp. förening knuien sliftelse(konjunktumtjämningsfond). Jag anser att dessa specieUa regler - som kom tillår 1954 - bör slopas och att föreningarna i stället års taxeringskall hänföras fill den kategori av skattskyldiga som inkomstbeskatlas enbartför faslighelsinkomster. Genomförs denna ändring behöver föreningarna inteheller betala någon vinsidelningsskall. Jag avser all återkomma i denna fråga. I det följande behandlar jag de skattefrågor somtagils upp i promemorian. Jag inleder med etl förslag fill höjning av detfasta fribeloppet (avsnitt 3.2) och fortsätter sedan med begreppetintressegemenskap (avsnitt 3.3), resultatutjämning inom koncerner (avsnitt3.4), behandlingen av kommissionärsförelag (avsnitt 3.5) och särskilda reglerför vissa typer av omstmktureringar (avsnitt 3.6). 3.2 Det fasta fribeloppet Mitt förslag: Del fastafribeloppet höjs från . till 1 milj. kr. Promemorieförslaget:Överensslämmer med milt. Remissinstanserna: Förslaget tiUstyrks allmänt. LötiUstyrker dock endast en höjning till . NågranäringsUvsorganisationer anser att fribeloppet skall justeras itakt med förändringar i penningvärdet. anser altvaije företag - även i koncernför-håUanden och liknande - skall ha rält fillett egel fast fribelopp (se bil. 3 avsnitt 3). Skälen för mitt förslag: Det fasta fribeloppet (.) utnyttjas av de mindre företagen medan företag med ett stort antalanslällda använder det lönebaserade fribeloppet (av lönesumman). En höjningav del fasta fribeloppet är till särskild nytta för små, expanderande företagmed goda vinsler och för företag som har en stor andel lånat kapital (l.ex.fastighetsförvaltande företag). En höjning av del fasta fribeloppet till 1 milj.kr. ger klara förenklingsvinster. Denna möjlighet fill förenkling bör tas tiUvara. Höjningen kan beräknas leda till alt antalet företag som betalarvinsidelningsskall minskar med närmare en tredjedel samfidigl som skallebortfallelblir relativt margineUt. Vid remissbehandlingen har framförts önskemål omatt del fasta fribeloppet skall justeras löpande i takt med inflafionen.Tanken är inte ny. Liksom tidigare (prop. 1983/84:50 del A s. 86) anserjag delär enklare och naturligare att vid behov höja fribeloppet. Jag vill erinra omatl den höjning jag nu föreslår väsenlligl översiiger penningvärdeförändringensedan VDL:s fiUkomsl. För elt företag som tillhör en företagsgmpp gällervissa begränsningar i rätten att utnyttja det fasta fribeloppet. Företagen igruppen får tillsam- 3 1986/87. mans utnyttja högst etlfast fribelopp. Syflel med regeln är atl hindra att verksamheten av skatteskäldelas upp på flera förelag. Även om en sådan uppdelning ofta är förenad medVietydande kostnader och besvär behöver det inte alltid vara fallet. Jag ärdärför inte beredd att föreslå att regeln slopas (vissa preciseringar av regelnföreslås i avsnitt 3.3). Mitt förslag: Enprecisering görs av begreppel intressegemenskap. Intressegemenskap skaU allfidanses föreligga i koncerner och vissa koncernliknande företagsgrupper ochdessutom i andra fall om företagen - mol bakgmnd av vem som har det faktiskainflytandet över företagen - kan anses slå under i huvudsak gemensam ledning.För stats- och kommunägda företag skall dessulom företagens huvudsakligaverksamhet vara av samma eller likarlat slag. En uttrycklig bestämmelse omföretagens uppgiftsskyldighei införs. Promemorieförslaget: Överensstämmer med mitt medundantag för förslaget om uppgiftsskyldighei. Remissinstanserna: Remissutfallet är positivi istorl. Några remissinslanser anser att bestämmelserna fått en alltför vagutformning. Kritik riktas mot regeln om statliga och kommunala företag. Frånadministrativ sida framhålls viklen av att företagens uppgiftslämnandeförbättras. Skälen för mitt förslag: Det finns i VDL två reglersom tar sikle på företag mellan vilka det råder intressegemenskap. Den ena regeln gäller det fasta fribeloppet (jfravsnitt 3.2). Regeln syftar till atl hindra att en verksamhet av skatteskaldelas upp på flera företag. I 2§ andra slycket VDL föreskrivs därför att"förelag meUan vilka intressegemenskap råder (moder- och dotterföretageller företag under i huvudsak gemensam ledning)" får tillgodoräknas högstett fast fribelopp. Den andra regeln avser inflationsavdraget förmonetära tillgångar. I princip skall storleken av de monetära tillgångarna (ochskulderna) bestämmas efter förhållandena vid beskattningsårets ingång. Etlundantag gäller för externt kapital som uppbärs i samband med en nyemissioneller en ökning av insatskapital (6§ femte stycket VDL). Här räcker det med atlbeloppet uppburits under årel. Det har däremoi inle ansellsmotiverat all på motsvarande sätt gynna en överflyttning av kapital mellanförelag som slår i intressegemenskap till varandra. Erfarenhelerna från taxeringsarbetel visar alttolkningen av begreppet intressegemenskap vållat problem vid den praktiskatillämpningen. Frågan får naturiiglvis en ökad belydelse om det fastafribeloppel höjs i enlighet med vad jag föreslagit. Det är därförangeläget att åstadkomma någon form av precisering av begreppet. Till alt börja med är det länripligt alt knyta antUl det civUrällsliga koncernbegreppet. I lagtexten bör slås fast att detalllid råder intressegemenskap mellan företag som tillhör samma koncern. om moderföretaget är t.ex.ett aktiebolag, en ekonomisk förening, en Prop. 1986/87:42 rörelsedrivandefysisk person eller ett handelsbolag. Innehas aktierna eller andelarna av enstiftelse eller en utländsk juridisk person bör företagen också aUtid anses slåi intressegemenskap med varandra och detla trots atl del då inte är fråga om enformell koncern. Del är emellertid uppenbart atl intressegemenskapkan föreligga också i andra fall än de nu nämnda. Spärteglerna bör också Iräffade fall där en fysisk person eller en grupp av närstående fysiska personerdirekl eller indirekl har det bestämmande inflytandet över två eller fleraskattskyldiga företag. Avgörande vid bedömningen måsle vara hur det faktiskainflytandet över företagen ulövas. Även om det skulle vara önskvärt att på ettexakt och uttömmande sätl beskriva de fall som avses, är detta med hänsyn tillde skiftande förhållandena knappast möjligt. Del blir nödvändigt att fallatillbaka på en allmänt hållen beskrivning. Uttrycket "under i huvudsakgemensam ledning" får i princip godtas. I lagtexten bör markeras att detfaktiska inflytandet och inte de formella förhållandena skaU vara avgörande. Ioch för sig torde bedömningen ofta bli densamma oavsett om den grundas på detena eller andra kriieriet. Atl - som någon remissinstans varit inne på -uteslutande ta fasta på ägarförhållandena skulle enligt min uppfattning kunnage elt materiellt otillfredsställande resultat och locka till mer eller mindrefiktiva överlåtelser av aktie- och andelsposter. Villkoren och förutsättningarna för den slatligaoch kommunala företagsamheten skiljer sig i flera hänseenden från vad somgäller på den privata sidan. Del övergripande ansvaret för olikasamhällsfunktioner gör det nödvändigt för siaten och ofta också för kommunernaatt engagera sig i skilda verksamheter som saknar egentligt samband. Delta ärbakgrunden till atl det i promemorian föreslagits en något snävare definitionav begreppet intressegemenskap för offentlig verksamhel. Endasl sådana stats-eller kommunägda företag som är verksamma inom samma eller likartade verksamhetsområdenskall behandlas som en enhel vid vinsldelningsbeskatt-ningen. Förslaget om en särskild regel för offentligverksamhel har mötts av kriiik vid remissbehandlingen. Kritikerna menar attsärregeln ger de offentligt ägda företagen en konkurrensfördel framför deprivalägda förelagen. Enligl min mening beaktar man då inte att de ifrågavarandestatliga och kommunala "koncernerna" typiskt selt är av en annankaraktär än de som förekommer på den privata sidan. Jag anser attpromemorieförslaget bör genomföras även i denna del. I sammanhangei uppkommer också frågan vilkentidpunkt som skall vara avgörande för bedömningen av om intressegemenskap föreligger eller inle. Jag delar de uppfattningar som framförts i promemorian. Vad gäller begränsningen i rätten till fast fribelopp i 2§ andra slyckel VDL bör bedömningen ske med hänsyn till förhållandena vid utgången av beskatt ningsåren för de berörda företagen. För tillämpning av emissionsregeln i 6§ femte slycket bör det vara tillräckligt alt intressegemenskap föreligger före eller efter ökningen av aktiekapitalet (insatskapitalet). Lagtexten bör preciseras i dessa hänseenden. Ettföretag som är skattskyldigi till vinsidelningsskall enligt 1 § VDL skall lämnade uppgifter som behövs för att taxeringsnämnden skall kunna bestämmavinstdelningsunderlagel. Uppgiftsskyldigheten regleras i 9§ VDL och omfaltar"uppgifter till ledning för beräkning av vinstdelningsunderlag".Redovisningen skall göras på en särskild blankett (RSV 3102) som en bilaga tillsjälvdeklarationen. Uppgifler om förhållanden som har betydelse förtillämpningen av begreppet intressegemenskap är avsedda att lämnas som enupplysning. Från länsslyrelsehåll har man anmärkt att förelagen generellt visarbrister i uppgiftslämnandet. Särskilt framhålls att dessa inte är lillräckligluppmärksamma när del gäller all lämna upplysningar för att bedöma omintressegemenskap föreligger. Utelämnandet av sådana uppgifter medför altgranskningen blir tidsödande eftersom taxeringsnämnderna då är hänvisade tillatt vända sig till förelagen för att få kompletteringar. Det är viktigt att granskningsarbelel inleförsvåras i onödan. Av belydelse i det sammanhanget är att uppgifter omintressegemenskap verkligen lämnas av företagen. Jag föreslår därför attlagtexten i 9§ VDL förtydligas så atl av denna klarl framgår att bl.a.uppgifter avseende eventuell intressegemenskap skall lämnas. 3.4 Resultatutjämning inom koncerner Mitt förslag:Förelag skall vid vinstdelningsbeskattningen helt eller delvis kunna få bortsefrån koncernbidrag. En förutsätlning är att del företag som mottagit bidragetinte vid inkomsttaxeringen fått avdrag för något utgivet bidrag. Promemorieförslaget:Överensstämmer med milt. Remissinstanserna: Allmänt anses alt enresultatutjämningsmöjlighet bör införas. Endast allmänna ombudet förmellankommunala mål är negativ. Vissa näringslivsorganisationer anser allinskränkningarna vid etappvisa koncernbidrag bör las bort. föreslår en annan teknik för resultatutjämningen. Enligtförbundel bör moderföretaget i en koncern vid sin beräkning avvinsldelningsunderiag få beakta övriga koncernbolags posifiva och negafivavinstdelningsunderlag (se bil. 3 avsnitt 5). Skälen för mitt förslag: Vid inkomstbeskattningenfinns regler som avser atl göra det möjligt för koncernförelag att genomresultaluljämning åsladkomma att skattebelastningen för koncernen som helhetinte blir störte än om förelagens verksamheter hade bedrivits av ett enda företag. Införtillkomsten av VDL diskulerades olika möjligheter tUl utjämning inom koncerner.En sådan innebar att det - vid sidan av systemet vid inkomstbeskattningen -skulle införas särskilda koncernbidrag vid vinsl-delningsbeskaltningen. Etlannat sätt var atl göra en gemensam vinstberäkning för hela koncernen. Bådametoderna avvisades emellertid av bl.a. administrativa skäl. Denresultatutjämning som finns i det nuvarande systemel innebär alt koncernbidragsom godtagils vid inkomsttaxeringen accepleras också vid Prop. 1986/87:42vinstdelningsbeskaltningen. Det är emellertid inte aUlid möjligl alt genomkoncernbidrag utjämna vinster och förluster i båda systemen samtidigt.Anledningen är att skatterna har olika baser och att ett koncernbidrag alllidfår verkan vid båda taxeringarna. De jusleringar av inkomstskatteunderlagetsom görs vid beräkningen av vinstdelningsunderlaget kan medföra atl underlagetavviker - i posifiv eller negativ riktning - från vad som beräknals vidinkomsttaxeringen. Från näringslivels sida har man framhållit attnuvarande regler för utjämning inom koncerner är otiUräckliga. Jag delar dennauppfattning och anser att möjligheterna till en ökad resultaluljämning börprövas. En utjämning mellan olika företag bör dock inle komma i fråga i andrafall än då koncernbidrag kan godlas vid inkomstbeskattningen. Med en annanlösning skulle man enligl min mening i alltför hög grad avvika från nuvarandeprinciper. Frågan om en särskild resultatutjämning behandlasutförligt i promemorian. En för koncernföretagen gemensam vinstberäkningundersöks och avvisas på nytt. Som ett mindre långtgående alternativ diskulerasatt låta reala vinster föras över från ell koncernförelag till etl annal vidlaxeringen fill vinsidelningsskall. Överföringen skuUe ske på de villkor somgäller för koncernbidrag och med den prövning som detta fömtsätter. Det skullevara fråga om en ren taxeringsålgärd. Del befaras i promemorian alt sådanavinstöverföringar skulle få minsl samma omfattning som koncem-bidragen men altde ofta skulle gå i en annan riklning än dessa. Företag och myndigheler skuUesåledes få hantera två olika system för överföring. Antalet kontrollmomentfömtses öka avsevärt liksom risken för misslag vid taxeringen. Inle hellerdenna metod bedöms vara genomförbar. Möjligheterna alt använda systemet i en någotbegränsad form diskuleras också i promemorian. Exempelvis skuUevinstöverföring inte få ske med slörre belopp än som behövs för att täcka realförlust och outnyttjat lönebaserat fribelopp hos det moltagande företagel.Alternativt skulle de vinstgivande koncernföretagen kunna få utnyttja andrakoncernförelags förlusler och outnyttjade fribelopp. Det framhålls i promemorian att införande av beloppsgränserskuUe medföra nya problem. Det skuUe bli nödvändigt alt se tiU alt del tUlåtnautrymmet för överföringar inte överskreds genom samfidiga "bidrag"från flera koncernföretag eller - vid den alternativa utformningen av systemet- att förluster och fribélopp inte utnyttjades dubbelt inom koncemen. Särskiltnär flera koncernföretag var berörda samlidigt och förlustföretagetsdeklarerade resultat ändrades vid den ordinarie taxeringen eller i högreinstans skulle betydande fillämpnings- och kontrollproblem uppkomma.Slutsatsen som dras i promemorian är därför alt denna form av resultatutjämninginom vinsldelningssystemet inte är godlagbar från administrativ synpunkt. Bl.a. har ytterligareutvecklat de förslag som diskuteras i promemorian. Industriförbundels förslag all all uljämning skall kunna få ske hos moderförelagel innebär i prakliken all en form av särskilda koncernbidrag införs. Dessa bidrag är inle kopplade till någon 37 Däremoi medför bidragen all skyldighelen att betalaskatl flyttas över från elt koncernföretag till ett annat. Till sin slorlekbegränsas bidragen fill del över- eUer underskott som resp. koncernföretagredovisar vid laxeringen lill vinstdelningsskatt. Genom atl låla ett på visstsätt definierat modetföretag vara den ena parten (givare eller mottagare)uppnås onekligen vissa förenklingar. Det är emellertid i princip fråga om sammasystem som beskrivits i promemorian. De synpunkter som framförts i promemorianmot denna form av resultaluljämning är i alll väsentligl giltiga även i detlafali. Jag anser därför att industriförbundets förslag inle bör genomföras. Det som med dagens regler framstår som mestbesvärande är atl elt koncernbidrag som getts i inkomstutjämnande syfte kanskapa eller förstärka en olikhet i vinstdelningsunderlagen, öm man vidvinstdelningsbeskaltningen inför en möjlighet att helt eller delvis få bortsefrån koncernbidrag (ålerläggning) undanröjs deivna effekl. Administrafivahänsyn gör del emellertid enligl min mening nödvändigl all begränsa systemet.För att återiäggning av koncernbidrag vid vinstdelningsbeskattningen skall fåske bör därför - som förordats i promemorian - krävas att det mottagandeföretaget inle har fått avdrag vid inkomsttaxeringen för koncernbidrag tillnågot annat företag. Jag anser att utökade möjligheter tillresultaluljämning inom koncerner bör införas i enlighet med vad jag nu anfört.Någon ytterligare rätl lill resultaluljämning - t.ex. i form av fri fördelningav det lönebaserade fribeloppet - bör inle komma i fråga. Mitt förslag:Några särskilda regler om inflationskortigering m.m. ikommissionärsförhållanden införs inte i VDL. Däremoi görs en jusiering avinkomstskallereglerna. Promemorieförslaget:Överensstämmer med milt. Remissinstanserna:Några länsstyrelser anser alt uttryckliga regler beträffandekommissionärsförhållanden bör införas i VDL. Förslaget till ändring i SILtillstyrks (se bU. 3 avsnitt 6). Skälenför mitt förslag: Vid inkomsttaxeringen gäller all rätten till resultatöverföringi kommissionärsförhållanden är beroende av bl.a. att förutsättningarna föravdrag för koncernbidrag är uppfyllda (2§ 2mom, första stycket e SIL). En frågasom uppkommit är om man vid tiUämpningen av koncernbidragsvillkoret skallbestämma kommiltentföretagets huvudsakliga verksamhet med eller utan beaktandeav den rörelse som kommissionären enligt ett ingånget avtal skall bedriva förkommiltentföretagets räkning. Det har från något håU hävdals alt bedömningenskall göras med bortseende från kommissionärsrörelsen. Denna lolkning innebäratt kommis-sionärsrörelsen skall räknas in i kommiltentföretagets verksamhetendast om och när det har kunnal konstateras alt förulsältningarna för altgodla kommissionärsförhållandet- däribland koncernbidragsvillkorel - redan är uppfyllda. Mot detta har sagtsalt en sådan lolkning skulle strida mot syftet med lagstiftningen och medföraen inte avsedd begränsning i möjligheterna atl driva rörelse genomkommissionärsförelag. Detrimliga är enligl min uppfattning alt vid bedömningen av vad som är denhuvudsakliga verksamhelen behandla kommissionärsrörelsen som om den bedrevs avmoderföretaget. Ett sådanl beaklande av kommissionärsrörelsen slår också bästi överensslämmelse med den koncernsyn som praxis numera har anlagt vidavgränsningen av begreppel förvaltningsföretag (jfr RÅ 1986 ref 72).Bestämmelserna i 2§ 2mom. SIL bör därför kompletteras med en regel somuttryckligen anger atl man vid prövningen av koncernbidragsvillkoret skallräkna den av kommissionärsföretaget bedrivna rörelsen som en del avkommiltentföretagets verksamhel. skallnaturligtvis, liksom , räknas som rörelsedrivande. Den inkomstskatterättsliga frågan får betydelseäven för vinstdelnings-skattens del. Resultatöverföringen tillkommittenlförelaget vid inkomsttaxeringen beaklas nämligen också vidvinstdelningsbeskaltningen. Vissa frågor som enbart gäller denna skalt harockså aktualiserats. Jag syflar på inflalionskortigeringen och beräkningen avdet lönebaserade fribeloppet i kommissionärsförhållanden. Några bestämmelsersom uttryckligen reglerar dessa frågor finns inte i VDL. I promemoriankonstateras alt de lösningar som förordas där bör rymmas inom ramen förnuvarande regler. Jag ansluter mig till de bedömningar som gjorts ipromemorian. Någon lagreglering är enligt min mening inle nödvändig. Mitt förslag:Regler införs som innebär all en överlålelse av elt nedskrivet lager inte skallbehöva leda lill atl vinsldelningsunderlagen för de inblandade företagenändras. Som villkor gäller bl.a. atl både överiåtare och mottagare ärskallskyldiga till vinstdelnings-skatt, all det nedskrivna värdet godlas somvederlag vid inkomst-laxeringen trots att värdet undersfiger marknadsprisetsaml att överlåtelsen avser hela eller den huvudsakliga delen av lagret i enrörelse eller rörelsegren. Redovisar moltagaren lagret till nedskrivet värde(utan någon lagerreserv på skuldsidan) medges ett särskilt avdrag underförutsättning att överiåtaren tar upp motsvarande belopp som en tillkommandeposl. Avdraget får utnyttjas överföringsåret och . I principgäller reglerna också vid fusion. Promemorieförslaget:Överensslämmer i huvudsak med mitt. I slället för villkoret att vederiagelgodtagits vid inkomstbeskattningen uppställs (utom vid fusion) som villkor attintressegemenskap råder mellan överlåtaren och moltagaren. Remissinstanserna:Remissinslanserna är positiva. I vissa yttranden från näringslivsorganisationerframhålls att kontinuitelsreglerna också bör gälla Prop. enslaka lagertillgångarsamt resultatutjämningsfond och inlernvinslkonlo, att villkoret omintressegemenskap - som uppställts för andra fall än fusioner - är onödigt ochatt tiden för att utnyttja del särskilda avdragel bör vara längre än två år.Från administrativt håll framförs synpunkter på kontrollen och förordasatt det särskilda avdraget inte skall få utnyttjas efler överföringsåret (sebil. 3 avsnitt 7 och 8). Skälen för mitt förslag: Inom företagssektorn skeren fortlöpande omslruklurering. Ofta ingår som ell led i omstruktureringen allen hel verksamhet, en verksamhetsgren eller särskilda tillgångar förs överfrån ett företag till ett annat. Omfattar överföringen lagertillgångar gäUer iprincip de vanliga reglerna för beskattning av rörelseinkomster. Vid enöverlåtelse till marknadspris träffas företaget således av skatt på skillnadenmellan detta pris och det skatlemässiga restvärdet (normalt lagretsanskaffningsvärde minskat med lagerteserven). När lagertillgångar överförsmellan företag fill ell värde som understiger tillgångarnas marknadspristillåts ofta att lagrets skatlemässiga restvärde används som avräkningsvärdeäven om del är uppenbari alt marknadspriset är högre. En förutsättning är alttillgångarna behåller sin karaktär av lagertillgångar. Vidare får i principtillgångarna inle föras från ett dubbelbeskaltat till ett enkelbeskattat subjekt.I vilken mån ytterligare förutsättningar skall vara uppfyllda är inle heltklart. Det som här har sagts har tagil sikle påinkomstbeskattningen. Vid vinstdelningsbeskattningen blir effekterna vid enöverlåtelse av ett nedskrivet lager annorlunda. Detta beror på attförändringar i lagerreservens slorlek behandlas på olika sätt i inkomstskattenoch vinstdelningsskatlen. För det överlåtande företagel leder överlåtelsen tillalt vid beräkningen av det nominella resultatet (vidvinstdelningsbeskaltningen) den beskattningsbara inkomsten skall reduceras medett belopp som motsvarar den upplösta lagerreserven (3§ första stycket 7 VDL).För det övertagande företagel blir det en motsvarande ökning, aniingen direkteller i takt med att lagret omsätts. En ulföriig redovisning av dessaförhållanden har lämnats i promemorian. Enligt min mening är det otillfredsställande all enöverlålelse av lager i samband med en omstrukturering som i det ena systemelkan ske utan skatlemässiga verkningar leder till skatteeffekter i del andrasystemel. Som framgålt av bl.a. framslällningar till kanföljden bli atl i och för sig angelägna omstruktureringar inte genomförs. Jaganser därför att reglerna bör ändras. Reglerna bör ulformas så alt del blirmöjligt att ulan skatteeffekter ta över etl nedskrivet lager inte bara vidinkomstbeskattningen utan också vid vinstdelningsbeskattningen. En sådan kontinuitet vid vinstdelningsbeskaltningenförutsälter till alt börja med atl det överlåtande företaget neutraliserar avdragsposten (den upplösta lagerreserven) med en motsvarande tillkommande post. Samma belopp skall sedan tillgodoräknas det övertagande företaget. Tillgodoräk nandet får ske på olika sätt beroende på om lagret - för att använda lerminologin i promemorian - redovisas enligt netto/netlo-meloden eller netlo/brutto-metoden. Nettolnetto-metoden innebär atl del övertagandeförelaget lar upp lagret Prop. 1986/87:42 fill skattemässigt reslvärde och integör någon nedskrivning. När lagret säljs kommer en vinst fram som höjer bådeden beskattningsbara inkomsten och underlaget för vinsidelningsskall.Engångseffeklen kan här undvikas genom att företaget får elt särskilt avdragvid beräkning av det nominella resultatet. Avdraget skall molsvara enlillkommande post hos del överlåtande företaget. Avdraget bör få ulnylljasfritt under det beskattningsår då övertagandel ägl rum och del närmaslföljande beskattningsåret.