prop · GA03112 · 1986-12-31 00:00:00 — ler är av annan farligart eller brottsligheten är av stor omfattning och det finns påtaglig risk attden misstänkte på nytt begår brott av samma art. Arbrottet ringare än i första stycket sägs men kan därå följa fängelse och misstänkte icke stadigt hemvist inom riket, må han häktas, om det skäligenkan befaras, att han avviker. Ärför brottet icke stadgat lindrigare straff än fängelse , skallhäktning ske, om det ej är uppenbart, att anledning därtill saknas. Omstraffet för brottet inte är lindrigare än fängelse , skall häktningske, om del inte år uppenbart att skäl till häktning saknas. Om det endast finnsskälig misstanke om brott som avses i första stycket, får den misstänkte ändåhäktas under de förutsättningar som i övrigt anges där, om det är av synnerligvikt att han tas iförvar i väntan på ytterligare utredning om brottet. Kandet antagas, att den misstänkte kommer att dömas allenast till böter, måhäktning icke ske. Den som på sannolika skälmiss-tänkes för brott mä, oberoende av brottets beskaffenhet, häktas, om han ärokänd och undandrager sig att uppgiva namn och hemvist eller anledningförekommer, att hans uppgift därom är osann, sä ock om han saknar hemvist inomriket och det skäligen kan befaras, att han genom att begiva sig från riketun-dandragersig lagföring eller straff Den som på sannolika skälär misstänkt för brott får oberoende av brottets beskaffenhet häktas, dels omhan är okänd och vägrar att uppge namn och adress eller kan antas ljuga omdetta, dels om han inte är bosatt här i landet och det finns påtaglig risk atthan genom att fly utomlands undandrar sig lagföring eller straff Om det pä grund av denmisstänktes ålder, hälsotillstånd eller annan liknande omständighet kanbefaras att häktning skulle komma att medföra allvarligt men för den Häktning får inte skeom åtgärden skulle innebära ett oskäligt ingrepp med hänsyn till sakensbeskaffenhet, den påföljd som kan antas följa på brottet och omständigheternai misstänkte, får häktningske endast om del är uppenbart att betryggande övervakning inte kan ordnas.Detsamma gäller kvinna som har fött så kort lid förut att häktning kan befarasmedföra allvarligt men för barnet. Vill den misstänkte inte underkasta sigövervakning, skall häktning ske. Häktning fårvidare ske endast om syftet med åtgärden inte kan tillgodoses genom mindreingripande tvångsmedel. Kan del antas att den misstänkte kommer att dömasendast till böter får häktning inte ske. Omytterligare inskränkning i fråga om häktning av den som är under ärsärskilt stadgat. Ättreseförbud eller anmälningsskyldighet får träda i stället för häktning,stadgas i 25 kap. Om det pä grund av denmisstänktes ålder, hälsotillstånd eller annan liknande omständighet kanbefaras att häktning skulle komma att medföra allvarligt men för denmisstänkte, får häktning ske endast om det är uppenbart att en åtgärd enligt25 kap. inte är tillräcklig. Detsamma gäller en kvinna som har fött så korttid förut alt häktning kan befaras medföra allvarligt men för barnet. Omytterligare inskränkning i fråga om häktning av den som är ,finns särskilda bestämmelser. Omrannsakningsövervakning, reseförbud och anmälningsskyldighetfinns bestämmelseri 25 kap. Beslut om häktningmeddelas av rätten. En fråga om häktningprövas av rätten. / beslut om häktning skall anges det brott som misstanken avseroch grunden för häktningen. Förekomma mot någonskäl till häktning, må han i avbidan på rättens beslut därom anhållas. Äroej fulla skäl till häktning, må den misstänkte dock anhållas, om det finnesvara av synnerlig vikt, att han i avbidan på ytterligare utredning tagesiförvar. Om det finns skäl tillatt någon häktas, får han anhållas i avvaktan på rättens prövning avhäktningsfrå gan. Beslut omanhållande meddelas av åklagaren. Beslutet skall innehålla uppgift om detbrott misstanken avser samt ange grunden för anhållandet. Beslut omanhållande meddelas av åklagaren. Beslutet skall innehålla uppgift om detbrott misstanken avser och grunden för anhållandet. Har den,vilkens anhållande beslutats, avvikit eller är han eljest inte närvarande dåbeslutet meddelas, skall, så snart beslutet verkställts, anmälan därom görashos åklagaren. Om beslutom att anhålla någon har fattats och denne har avvikit eller av annan anledningär frånvarande då beslutet meddelas, skall, så snart beslutet har verkställts,anmälan om detta göras hos åklagaren. Denne skall pröva frågan omfortsatt frihetsberövande. Den anhållne skall förhöras så snart det kan skeefter frihetsberövandet. A vvikerden som misstänks för brott och förekommer skäl till hans anhållande, fåråklagaren efterlysa honom. Om den sommisstänks för brott avviker och det finns skäl att anhålla honom, fåråklagaren efterlysa honom. Förekomma mot någon skäl till anhållande men kan beslutdärom icke utan fara avvaktas, må polisman även utan sådant beslut gripahonom. Träffas den som begått brott, vara fängelse kan följa, åbar gärning eller fiyende fot, må han gripas av envar. må ockgripa densom är efterlyst för brott. Den gripne skall skyndsamt överlämnas närmastepolisman. Då någon gripits, skall anmälan därom skyndsamt göras hosåklagaren. Denne har att efter förhör, som avses i 8 §, besluta, omden gripne skall anhållas eller friges. Om del finns skäl att anhålla någon, får en polisman /brådskande fall åyer\ utan e» sådant beslut gripa honom. Om den som har begått brott, på vilket fängelse kan följa,anträffas på bar gärning eller på flykt från brottsplatsen, får han gripas avvar och en. Var och en får också gripa den som är efterlyst för brott. Dengripne skall skyndsamt överlämnas till närmaste polisman. Den som anhållitsenligt 6 § eller gripits enligt 7 § skall, så snart del kan ske, för förhörinställas för åklagaren eller för polisman som har fått i uppdrag att hållaförhöret. Densom har gripits enligt 7 § skall förhöras så snarl del kan ske. Friges inte denmisstänkte i samband med förhöret och har åklagaren inte redan underrättatsom frihetsberövandet, skall detta skyndsamt anmälas hos åklagaren. andra fall frågan väcks att anhålla någon som finns tillgänglig hos enpolismyndighet, skall frågan skyndsamt anmälas hos åklagaren. Åklagaren skallomedelbart besluta om den misstänkte skall an-hällas eller friges. Denmisstänkte får hållas kvar i avvaktan pä beslutet. Dånågon anhålls eller då beslut om anhållande som avses / 6 § verkställs, skallden anhållne er-hälla besked om det brott misstanken avser samt grunden föranhållandet. Den anhållnes närmaste anhöriga och annan som står den anhållnesärskilt nära skall, så snart det kan ske utan men för utredningen,underrättas om anhållandet. En sådan underrättelse får dock inte utansynneriiga skäl lämnas mot den anhållnes önskan. Förekommaej längre skäl för anhållande, skall den misstänkte frigivas. Densom är anhållen skall hållas iförvar men mä eljest ej underkastas annaninskränkning i sin frihet, än som påkallas av ändamålet med anhållandet, ordningen å förva- Då någon anhålls eller dåett beslut om anhållande enligt 6 § verkställs, skall den anhållne/å beskedom del brott som han är misstänkt för samt grunden för anhållandet. Denanhållnes närmaste anhöriga och andra personer som står den anhållne särskiltnära skall underrättas om anhållandet så snart det kan ske utan attutredningen försvåras. En sådan underrättelse får dock inte utan synnerligaskäl lämnas mot den anhållnes önskan. ringsplatsen eller allmän säkerhet. Vid hans förvaringeller förflyttning skall så förfaras, att den ej väcker onödig uppmärksamhet. Åklagaren skall, om inte den anhållne friges, senastdagen efter den, då beslut om anhållande meddelades eller då den anhållneenligt 8 § inställdes till förhör, avlåta framställning till rätten om hanshäktande. Behövs det ytterligare utredning för prövning av häktningsfrågan,får åklagaren vänta med framställningen. Den skall dock avlåtas så snart detkan ske och senast på femte dagen efter den, då beslut om anhållande meddeladeseller den anhållne inställdes för förhör. Görs inte framställning enligt vadsom nu har sagts, skall den anhållne friges. / samband med framställningen skall till rätten samt tillden anhållne och hans försvarare överlämnas protokoll eller anteckningar övervad dittills förekommit under förundersökningen i den mån de har betydelseför prövningen av häktningsfrågan. Rätten kan dock medge att överlämnandetfår anstå . Påkallas förhör med annan än den anhållne, skall ocksåuppgift lämnas därom. Då framställning enligt 12 § inkommit, skall rätten, såsnart ske kan och, om synnerligt hinder ej möter, sist å fiärde dagen därefterhälla förhandling i häktningsfrägan. Utsattes huvudförhandling att hållas inomen vecka, sedan framställningen inkom, må dock, om ej rätten finner särskildförhandling Åklagaren skall, om inte den anhållne friges, senastdagen efter anhållandet eller, vid beslut om anhållande i den misstänktesfrånvaro, dagen efter det att beslutet verkställdes, till rätten anmäla fråganom häktning. Om det finns synnerliga skäl, får anmälan göras senast tredjedagen som angivits. Sker inte detta skall den anhållneomedelbart friges. Den anhållne och hans försvarare skall ofördröjligenunderrättas om att anmälan enligt första stycket har gjorts. Då anmälan enligt 10 § har skett skall rätlen utandröjsmål hålla förhandling i häktningsfrågan. Sådan förhandling får intehållas senare än efter det att den misstänkte har gripits, ettbeslut om anhållande har verkställts eller en anmälan till åklagare har gjortsenligt 8 § andra stycket. Prop.1986/87: 112 böra äga rum, med förhandlingen anstå tillhuvudförhandlingen. Vid förhandling i häktningsfrågan skall den som yrkathäktning så ock, om ej synnerligt hinder möter för den anhållnes inställande,denne vara tillstädes. Den som yrkat häktning skall ange de omständigheter, varpåyrkandet grundas. Den anhållne och hans försvarare skall få tillfälle attyttra sig. Utöver vad handlingarna från förundersökningen innehåller samtparterna i övrigt anför får utredning angående brottet inte förebringas, om detinte finns särskilda skäl till det. Förhandlingen skall såvitt möjligt fortgå ulan avbrott,till dess frågan kan avgöras. Uppskov må ej äga rum, med mindre synnerliga skäläro därtill, och utan den misstänktes begäran ej längre än . t//7/>sA:yM/« förhandlingen, skall, om ej rättenbestämmer annat, anhållandet fortfara. Sedan förhandlingen avslutats, skall rätten omedelbartmeddela beslut i häktningsfrågan. Beslut om häktning skall innehålla uppgift ådet brott misstanken avser samt kort angiva grunden för häktningen. Beslutas ej häktning, förordne rätten, att den anhållneomedelbart skall/Wg/vfls. Vid förhandling i häktningsfrågan skall den som yrkathäktning vara närvarande. Detta gäller också den anhållne om det inte finnssynnerliga hinder mot alt han inställer sig. Den som yrkat häktning skall ange de omständigheter somhan grundar yrkandet på. Den anhållne och hans försvarare skall få tillfälleatt yttra sig. Utöver vad handlingarna från förundersökningen innehåller samtvat/parterna i övrigt anför får utredning angående brottet inte läggas fram omdet inte finns särskilda skäl till det. Förhandlingen skall om möjligt fortgå utan avbrott, tilldess frågan kan avgöras. UppsVov får inte ske om del inte finns synnerliga skäl//// det. Uppskovet får inte vara längre än om inte den misstänktebegär det. Uppskjuts förhandlingen, skall den misstänkte fortfarandevara anhållen, om inte rätten bestämmer något annat. Sedan förhandlingen avslutats skall rätlen omedelbartmeddela beslut i häktningsfrågan. Beslutas ej häktning, sfca//rätten förordna att denanhållne skall friges. Fråga om häktning av den sorri inte är anhållen får tasupp på yrkande av åklagaren. Efter åtalet får rätten även på yrkande av målsägandeneller självmant la upp frågan. Då fråga om häktning väckts, skall, så snart ske kan,förhandling äga rum inför rätten. Om sådan förhandling gälle i tillämpliga delarvad 1 1416 §§ är stadgat. Har den misstänkte kallats till förhandlingen ellerförekommer anledning, att han avvikit eller eljest håller sig undan, utgöredock hans utevaro ej hinder för förhandlingen. Uteblir målsäganden, ehuru hankallals förhandlingen, må frågan avgöras utan hinder därav. Har rätten beslutat häktning av någon, som ej är vidrätten tillstädes, skall, så snart beslutet verkställts, anmälan därom görashos rätten. En fråga om häktning av den som inte är anhållen får tasupp på yrkande av åklagaren. Efter åtalet får rätten även på yrkande av målsägandeneller självmant la upp frågan. Då en fråga om häktning enligt första stycket /tar väckts,skall förhandling inför rätten hållas så snart det kan ske. Om sådan förhandlinggäller i tillämpliga delar vad som sägs i 1214 §§, Har den misstänkte kallalstill förhandlingen eller//M/IS det anledning att anta, all han avvikit ellerpå annat sätt håller sig undan, utgör dock hans utevaro inte hinder för förhandlingen.Uteblir målsäganden, trots att han kallats till förhandlingen,/år frågan trotsdetta avgöras. Har rätten beslutat om häktning av någon som inte ärnärvarande vid rätten skall, så snart beslutet /lar verkställts eller hindretför hans närvaro har upphört, anmälan om detta göras hos rätten. När en anmälan enligt tredje stycket har gjorts skallförhandling i häktningsfrågan hållas utan dröjsmål. Sådan förhandling får intehållas senare än efter det att häktningsbeslutet har verkställtseller hindret för den misstänktes närvaro vid rätten har upphört. Då rätten beslutar häktning enligt 16 § av anhållen ellerenligt 17 § av någon, som är vid rätten tillstädes, eller då anmälan om häktningsbeslutsverksställande inkom- Då rätten beslutar om häktning eller om fortsattfrihetsberövande, skall, om inte åtal redan har väckts, rätten sätta ut dentid, inom vilken åtal skall väckas. mer, skall, om e/åtal redan väckts, rätten utsätta dentid, inom vilken åtal skall väckas. Denna må ej bestämmas längre, än somfinnes oundgängligen erforderligt. Överstiger den utsatta tiden , skall rätten, sålänge den misstänkte är häktad och till dess åtal väckts, med högst två veckorsmellanrum ånyo hålla förhandling, som sägs i 1416 §§. och därvid särskilttillse, att utredningen be-drives så skyndsamt som möjligt. Finnes med hänsyntill utredningens beskaffenhet eller av annan omständighet uppenbart, att förhandlinginom nu angiven tid skulle vara utan betydelse, må dock rätten bestämmalängre tids mellanrum. Finnes den utsatta tiden otillräcklig, må rätten, omframställning därom göres före tidens utgång, medgiva förlängning av tiden. Har ej inom tid, som avses i 18 §, åtal väckts eller interätten inkommit framställning om förlängning av tiden eller förekomma eljestej längre skäl för häktning, förordne rätten att den häktade skallfrigivas. den får inte bestämmas längre än vad som är oundgängligennödvändigt. Tid för åtalets väckande behöver inte bestämmas då rätten beslutarom häktning enligt 1 § tredje stycket eller om häktning av någon som inte ärnärvarande vid rätten. Ärden utsatta tiden otillräcklig, får rätten medgeförlängning av liden, om framställning görs före tidens utgång. Denmisstänkte och hans försvarare skall beredas tillfälle att yttra sig överframställningen om detta är möjligt. Väcks inte åtal skall rätlen, så länge denmisstänkte är häktad och till dess åtal har väckts, med högst två veckors mellanrumhålla ny förhandling i häktningsfrågan och därvid särskilt se till attutredningen bedrivs så skyndsamt som möjligt. År det med hänsyn tillutredningen eller av annan anledning uppenbart att förhandling inom nu angivenlid inte behövs, får rätten bestämma längre tids mellanrum. Om inte åtal har väckts inom den tid som anges i 16 §eller om det inte har kommit in en framställning till rätten om förlängning avtiden, skall beslutet om häktning upphävas. Beslut om anhållande eller häktning skall vidareomedelbart upphävas, när det inte längre finns skäl för beslutet. Väckes i mål, som fullföljts till högre rätt, fråga omhäktning, äge denna utan förhandling besluta Har rätten beslutat om häktning med stöd av I § tredjestycket, skall rätten hålla ny förhandling i häkt- däröver: är den misstänkte anhållen skall beslut meddelassist å fiärde dagen efter det framställning om hans häktande inkom tillrätten. Finnes förhandling erforderlig, skall den hållas så snart ske kan. Omsådan förhandling gälle vad i 1417 §§ ör stadgal. Dömes den misstänkte för brottet och är han häktad, pröverätten enligt de i detta kapitel angivna grunderna, huruvida han skall i häkteavbida, a//domen vinner laga kraft; är den misstänkte å fri fot, må rättenförordna, att han skall häktas. Vid tillämpling av första stycket skall bestämmelserna idetta kapitel om häktning av den, som skäligen kan befaras undandraga sigstraff, gälla även / fråga om den som skäligen kan befaras undandraga sigutvisning. Förordnandet om häktning gäller dock ej under tid då den dömdeavtjänar frihetsberövande påföljd som har ådömts honom i målet. Den som är häktad skall utan dröjsmål föras till allmänthäkte. Häktad krigsman må dock i stället föras till mililärhäkte. ningsfrågan senast efter den förhandling dåhäktningen beslutades. Om del då inte finns sannolika skäl för denmisstänktes skuld till brottet eller finns det i övrigt inte längre skäl förhäktning, skall den misstänkte friges. Om den misstänkte döms för brottet och är han häktad,skall rätten, enligt de grunder som anges i detta kapitel, pröva om han skallstanna kvari häkte f/7/sdomen vinner laga kraft. Om den misstänkte är på frifot,/år rätten förordna att han skall häktas. Vid tillämpning av första stycket skall bestämmelserna idetta kapitel om häktning / de fall där det finns påtaglig risk att den misstänkteundandrar sig straff, gälla även / de fall där det finns påtaglig risk att denmisstänkte undandrar sig utvisning. Förordnandet om häktning sA:a// dock integälla dä den dömde avtjänar en frihetsberövande påföljd som hanhar dömts till i målet. Den som är häktad skall ulan dröjsmål föras till allmänthäkte. En häktad krigsman får i stället föras till militärhäkte. Åklagaren eller rätten kan medge att den häktade undervissa tider och på de villkor som föreskrivs får vistas utomförvaringslokalen.Ändras förutsättningarna för medgivandet får det återkallas. Återkallaråklagaren ett medgivande som har lämnats av rätten, skall detta genast anmälastill rätten. Prop.1986/87: 112 År del avsynnerlig vikt att den häktade för utredning angående det brott, som föranletthäktningen, eller ett annat brott,/ör vilkei han misstänks, förvaras på en annanplats än som anges i första stycket, får rätten på yrkande av åklagarenförordna att överförandet tills vidare skall anstå. Rätten eller åklagaren fåräven besluta att den häktade, sedan han överförts till häkte, skall för förhöreller annan åtgärd inställas på en plats utom häktet. Om förvaring av häktad som undergår eller undergåtträttspsykiatrisk undersökning gälla särskilda bestämmelser. Om det är av synnerlig vikt att den häktade, för utredningav det brott som föranlett häktningen eller något annat brott som han är misstänktför, förvaras på en annan plats än som anges i första stycket, får rätten pååklagarens begäran förordna att den häktade tills vidare inte förs till häkte.Rätten eller åklagaren får även besluta att den häktade, sedan han/örrs tillhäkte, för förhör eller annan åtgärd skall föras till en plats utom häktet. Om förvaring av den som är häktad och undergår eller harundergått rättspsykiatrisk undersök-rnng finns särskilda bestämmelser. Ej må annorledes än i detta kapitel eller eljest ärstadgat någon i anledning av misstanke för brott hållas i förvar, även om hansamtycker därtill. Om skyldighet för den som misstankes för brott attkvarstanna för förhör stadgas i 23 kap. Ingen som är misstänkt för brott får, även om hansamtycker tilldel, hållas i förvar på annat sätt än som föreskrivs i dettakapitel eller i någon annan författning. Om skyldighet för den som misstänks för brott attkvarstanna för förhör finns bestämmelser i 23 kap. Om behandling av anhållen eller häktad så ock omersättning av allmänna medel ål oskyldigt häktad är särskilt stadgat. Om behandling av den som är anhållen eller häktad samt omersättning av allmänna medel åt den som varit oskyldigt häktad finns särskildabestämmelser. Omrannsakningsövervakning, reseförbud och anmälningsskyldighet Är någon skäligen misstänkt för brott, på vilket fängelsekan följa, Om detfinns skäl till att häkta någon, men det kan antas att syftet och kan det med hänsyn till brottets beskaffenhet, denmisstänktes förhållande eller annan omständighet skäligen befaras, att hanavviker eller annorledes undandrager sig lagföring eller straff, men finnsdet i övrigt inte anledning att anhålla eller häkta honom, får, om det är tillräckligt,i stället förbud meddelas honom att utan tillstånd lämna honom anvisadvistelseort (reseförbud) eller föreskrivas att han på vissa tider skallanmäla sig hos anvisad polismyndighet (anmälningsskyldighet). Oberoende avbrottets beskaffenhet får också reseförbud eller anmälningsskyldighet beslutas,om det skäligen kan befaras alt den misstänkte genom att bege sig från riketundandrar sig lagföring eller straff. Föreligger mot någon skäl till häktning eller anhållandemen kan det antas att syftet därmed kan tillgodoses reseförbud eller anmälningsskyldighet,får beslut härom meddelas även i andra fall än som avses i första stycket. därmed kan tillgodoses genom mindre ingripande tvångsmedelfår i stället den misstänkte 1. underkastas rannsakningsövervakning, 2. meddelasreseförbud eller 3. åläggasanmälningsskyldighet. Rannsakningsövervakning får även åläggas den som på sannolikaskäl är misstänkt för ett brott, där straffet är fängelse om detfinns påtaglig risk att han på nytt begår brott av samma art. Reseförbudeller anmälningsskyldighet får även meddelas den som är skäligen misstänkt förbrott på vilket fängelse kan följa om del i övrigt finns förutsättningar förrannsakningsövervakning. Oberoende av brottets beskaffenhet får reseförbudeller anmälningsskyldighet också beslutas om det finns påtaglig risk att denmisslänk-te genom att fly utomlands undandrar sig lagföring eller straff Rannsakningsövervakning innebär att den misstänkte ärskyldig att under särskilt angivna tider vara tillgänglig i sin bostad eller påsin arbetsplats eller annan anvisad Övervakare skall utses för den misstänkte. Densom ålagts rannsakningsövervakning är skyldig att iaktta skötsamhet och attfölja de föreskrifter om läkarvård, nykterhetsvård eller annan behandling somhar ålagts honom eller som rätten meddelar. Den misstänkte är även skyldig attunderkasta sig andra föreskrifter som behövs för att tillgodose syftet medrannsakningsöver-vakningen. 1 samband med reseförbud eller anmälningsskyldighet fårföreskrivas alt den misstänkte på vissa tider skall vara tillgänglig i sin bostadeller på sin arbetsplats. Det får också ställas upp annat villkor som behövsför den misstänktes övervakande. Vidare får reseförbud förenas medanmälningsskyldighet. Ifråga om anmälningsskyldighet gäller vid tillämpning avdenna balk i övrigt vad som är föreskrivet om reseförbud. Reseförbud meddelas av åklagaren eller rätlen. Fråga om reseförbud får tas upp av rätten på yrkande avåklagaren eller då rätten har att besluta om 3§Reseförbud innebär förbud för den misstänkte att utan tillstånd lämna denvistelseort som har anvisats honom. A nmälningsskyldighet innebär att den misstänkte på vissatider skall anmäla sig hos anvisad polismyndighet. I samband med reseförbud eller anmälningsskyldighet fårföreskrivas att den misstänkte skall lämna ifrån sig pass eller annan handlingsom gäller som pass. Det får också ställas upp annat villkor som behövs för/tans övervakande. Vidare får reseförbud förenas med anmälningsskyldighet. En fråga om tvångsmedel enligt detta kapitel prövas avåklagaren eller rätten. Frågan får tas upp av rätten på yrkande av åklagaren ellerdå rätten har att besluta om den miss- den misstänktes häktning eller hans kvarhållande i häkte.Efter åtalet får rätten även på yrkande av målsäganden eller självmant ta uppfrågan.