prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — "Omen fordran eller en förmånsrätt inte har bevakats eller efierbevakats senastdä utdelningsförslaget upprättades, faslän bevakningsskyldighet har förelegat,är en invändning all fordringen eller förmånsrätten borde ha lagils upp i utdelningsförslagelutan verkan." 1remissförslagels andra stycke sägs bl.a. all ett nytt uldelningsförslag somförvaltaren har upprättat efter rättens beslul om ålerförvisning skall kungörasendast om del finns skäl till del. Bestämmelsen stär i saklig överensstämmelsemed gällande ordning i mindre konkurs. Omkungörelse underläts i den nu aktuella situationen, är det viktigt att likvälsäkerställa atl alla som berörs av ändringarna i utdelningsförslaget alltiderhåller någon information om del och om frislen för invändningar. mening bör dessa tillställas en särskild underrättelse om del nyautdelningsförslaget i de fall som kungörelse inte utfärdas. En bestämmelse omdetta bör föras in i lagen. Medhänsyn lill vad lagrådei har anfört under 6 8 bör invändningsliden i densituationen beräknas pä sådant sätt att minst förflyter efter dentidpunkt dä dessa undertättelser kan antas ha nätt mottagarna. Ienlighet med vad som sålunda har anförts bör del ifrågavarande stycket, somenligt lagrådets förslag blir det tredje, lämpligen ges följande lydelse. "Omrätten---- lill det. Om kungörelse inte utfärdas, skall de borge närer som berörs av ändringarna i utdelningsförslagel underrättas om del. 1 sådant fall skall invändning mot förslaget framställas efler den dä underrättelserna sändes ul. Slutdagen skall anges i underrättelserna." denna paragraf görs vissa uttalanden om vadförvaltaren skall beakta när han efler ålerförvisning har alt upprätta nyttutdelningsförslag eller, kanske mera träffande, revidera del förut upprättadeförslaget. Enligt lagrådets mening behöver dessa synpunkter utvecklas ochnyanseras i några hänseenden. Somen regel in dubio torde kunna uppställas alt de förhållanden som rådde vidtidpunkten för upprättandet av det ursprungliga förslaget bör vara avgörande.Denna grundsats angavs i förarbetena vara den riktiga, när nuvarande regler i185 f 6 iredje stycket KL om ålerförvisning av uldelningsförslag i mindrekonkurs kom till (prop. 1978/79:105 s. 336, jfr Welamson, Konkursrätl, s. 599,och konkurslagskommitlén i SOU 1983:24 s. 325 f). Den bör sålunda blibestämmande för bl.a. beräkningen av ränta på konkursfordringarna. 1 enlighet med vaddepartementschefen anger i remissprolokollei bör emellertid i vidsträckt omfattning omständigheter som har inträffat kunna beaklas, när det ändrade förslaget utarbetas. Dit hör givelvis konkurskostnader som i samband med utdelningsförfarandet eller annars har tillkommit. Nägot hinder bör inle finnas mol all nytillkomna tillgångar rycks in i det reviderade förslaget. Konkurslagskommitlén dis- kulerar (bet. s. 326) hur man bör förfara med suspensivl villkorade ford ringar. Kommittén kommer bl.a. till slutsatsen atl utdelning bör beräknas 207 för en fordran för vilkenmedel inte avsattes i det ursprungliga utdelnings- Prop. 1986/87:90förslaget därför alt del ansågs osannolikt att villkoret skulle uppfyllas Gfr 5kap. 10 8 i remissförslaget) men beträffande vilken villkoret under mellantidenlikväl har uppfyllts. Lagrådet instämmer i denna slutsats. Enbetydelsefull fråga är om och i vad mån nytillkomna konkursfordringar fär beaklasnär utdelningsförslagel görs om. Alt fordringar, som i en bevakningsfri konkurshar gjorts gällande genom invändning mot det gamla utdelningsförslagel och fåtträtlens godkännande, skall delta i utdelningen hgger i öppen dag. Man tordeemellertid kunna gå ett steg längre och hävda att det ligger i linje med denordning som gäller för uidelningsprövningen i bevakningsfria konkursen att allafordringar som har blivit kända för förvaltaren kan beaktaspå vanligt vis. På annat säll ligger del lill i en bevakningskonkurs. Medreglerna om bevakningsskyldighel är det inle förenligt atl en fordran somvarken var bevakad eller eflerbevakad, när det gamla utdelningsförslagetupprättades, kan berättiga till utdelning då detta förslag efler återförvisningrevideras (se särskilt 7 6 andra styckel enligt lagrådets förslag ovan). Dennaståndpunkt mäste emellertid modifieras med tanke pä vad som gäller om efterutdelning.Skall förvaltaren i det reviderade förslaget dela ut medel från nytillkomna fillgängar,bör han sålunda, med analogisk fillämpning av 20 6 andra och Iredje styckena idelta kapitel (enligt lagrådets redigering, se nedan), ta hänsyn även tillfordringar som inle förut har bevakats. Detta betyder att dessa nya fordringarkan tilldelas medel endast ur de nytillkomna tillgångarna. 1denna paragraf föresläs bestämmelser om förhandling inför prövningen av ell uldelningsförslag.I specialmotiveringen lill 7 8 behandlar departementschefen behovet avkommunikation med berörda borgenärer, när rätten avser all göra ändring i utdelningsförslagel.Enligt lagrådets mening är frågan om kommunikation av sådan vikt att den inlebör lämnas oreglerad. Regleringen kan förslagsvis tas in i ett särskilt,första stycke i 8 6. Principenbör vara att rätten inle får underkänna utdelningsförslaget, om den intedessförinnan har berett dem tillfälle att yttra sig som skulle bli lidande påen ändring. Det är likgiltigt om ändringsförslaget emanerar från en invändningav t.ex. en borgenär eller har aktualiserats av rätten själv. Något aulomafiskltillkännagivande av inlagor med invändningar bör inte göras. Rätten bör bildasig en preliminär uppfattning om det befogade i en framställd invändning ochkommunicera denna endast om den finner anledning atl inle följa utdelningsförslagel. Iförsta hand är del de borgenärer som kan få sin utdelning minskad som bör få tillfälle att yttra sig. Ocksä gäldenären kan var berörd, t.ex. därför alt det invändningsvis har gjorts gällande en ny fordran. Han har emellertid i och för sig ingel berättigat intresse av hur tillgängliga medel fördelas mellan dem som är hans borgenärer. Förvaltaren bör, lika litet som f n. i klanderprocessen, anses inblandad som part men bör likväl regelmässigt höras före en ändring i utdelningsförslagel. Om han begagnar sig av sin 208 befogenhet enligt 4 kap.19 8 (enligt lagrådels förslag) att påkalla älervin- Prop. 1986/87:90 ningunder utdelningsförfarandet, kommer han all inta partsställning i denna del (sevidare under 16 kap. 6 6). Kommunikafionsreglernabör utformas närmare under hänsynslagande till de speciella förhållanden somföreligger i en konkurs, med kanske mänga borgenärer berörda. Till en börjanbör sålunda kunna dispenseras från informationsskyldigheten i klaraundantagsfall (jfr NJA II 1979 s. 99). En ändring i utdelningsförslagel kan l.ex.vara betingad av en uppenbar felräkning eller, även om den inle framstår somfullt sä lätlkonslaterad, minska utdelningen för envar som berörs med endast etlrent försumbart belopp. Vidarebör elt föreläggande alt yttra sig fä sändas till intressenterna i vanligabrev, alltså genom underrättelser; delgivning skulle kunna göra förfarandetmycket tungrott. 1 vissa fall då tillkännagivande skall ske för de opriorileradefordringsägarna kan ocksä utsändandet av undertättelser te sig onödigtkostsamt. För bl.a. sådana fall förordar lagrådei i 15 kap. 3 8 en regel somgör del möjligl atl byta ul underrättelserna mol en kungörelse. Det kantilläggas att kostnaderna såväl för undertättelser till borgenärerna som förkungörelsen enligt 14 kap. I 6 blir all anse som konkurskosinader som primärtskall ulgä ur konkursboet. Iförsta hand bör övervägas föreläggande om etl skriftligt yttrande inom en visstid. I elt sådant yttrande kan förvaltaren påkalla återvinning enligt 4 kap. 196 2 (enligt lagrådels förslag); utan ett yrkande av förvaltaren kan rätten intevid faslslällelseprövningen ta upp återvinningsfrågan. Det är självklart atlden borgenär mol vilken ätervinningsyrkandel är riklat i sin tur måste beredastillfälle att komma in med påminnelser. Även i andra fall bör huvudregeln varaalt den som har framställt en invändning mot utdelningsförslaget skall få delav ett inkommet yttrande häröver innan rätlen gör sitt ställningstagande. Skriftväxlingenkan vid behov följas av en förhandling inför rätten enligt regler i ämnet sommed lagrådets förslag bildar ell andra stycke 18 6. hindrar emellertidall rälien fullgör sin kommunikationsskyldighei enligt första slyckel genom attdirekt kalla till en förhandling. Kretsen av dem som skall kallas bör varaidentisk med de intressenter som anges i första styckel. om allkallelserna skall delges bör inte meddelas (se lagrådets förslag till regler i15 kap. 4 8). Kallelserlill fordringsägare utan förmånsrätt kan, när adressaternas antal är stort,enligt lagrådets förslag lill föreskrift i 15 kap. 3 6 ske i form av enkungörelse. Enligtremissförslaget har del helt lagts i rättens hand att bestämma, om förhandling skall äga rum. Rättssäkerhetsskäl kan emellertid tala för alt både den som framställer en invändning och den vars rätt kan påverkas lill del sämre av en ändring ges en obetingad befogenhet att få sin sak prövad vid förhandling inför rälien. Rätt all begära förhandling bör tillkomma också förvaltaren när han har påkallat återvinning. Lagrådet föreslår en bestämmelse om delta. Även utan uttryckligt förbehåll torde stå klart atl rätten inte behöver efterkomma en sädan begäran av en person vars "invändning", även om den i och för sig är befogad, inle kan leda lill 209 ändring i utdelningsförslagelfill hans egen förmån och alliså inle berör Prop. 1986/87:90 hans rält ikonkursen. 1en konkurs där bevakningsförfarande inte förekommer kan vid en förhandlingenligt andra stycket komma att behandlas frågor om fordringars bestånd,storlek och förmånsrätt. Någon bestämmelse om behörighet för de vidförhandlingen närvarande atl träffa förlikning med verkan för frånvarandeangående en invändning mot etl yrkande om utdelning -motsvarande bestämmelsen i9 kap. 13 6 tredje styckel - har inte tagits upp i förslaget. Förlikning kräverdärför medverkan av alla vilkas rätt är beroende av den (jfr 9 kap. 17 §). Departementschefenhar inte i detta sammanhang berört frågan om ersättning för kostnader medanledning av rättens handläggning av en utdelningsfråga. I princip torde komma atlgälla alt reglerna i 18 kap. är fillämpliga (jfr vad lagrådetanför under 16 kap. 1-3 86). Åtskilliga tillämpningssvårigheter uppkommeremellertid. Bl.a. ler det sig någol tveksamt, om redan kostnaden för en inlaga,i vilken framställs invändning mot utdelningsförslagel, allfid skall vara ersällningsgill,l.ex. när en borgenär först pä detta sena stadium anmäler en fordran i enkonkurs utan bevakningsförfarande. Denna och andra kostnadsfrågor torde fäavgöras i rättstillämpningen. Ett särskilt problem, nämligen hur förvaltarenskall kunna tillgodoföras ersättning från konkursboet för insatser i énutdelningstvist, behandlar lagrådet under 14 kap. 9 6. nu har yttrat mynnar ul i följande förslag till lagtext i 8 6: "Omrätten anser att del finns anledning att inte fastställa utdelning enligtförslaget, skall den genom underrättelser bereda förvaltaren och den för vilkenen ifrågasatt ändring skulle vara till nackdel tillfälle att yttra sig, om detinte är uppenbart obehövligt. Den som har framställt invändning motutdelningsförslaget skall få tillfälle all ta del av ett yttrande, om det inleär obehövligt. Rätlenfår hälla förhandling för att pröva en fråga om all fastställautdelningsförslaget. Förhandling skall hållas, om det begärs av den som harframställt invändning mol förslaget, den för vilken en ifrågasatt ändringskulle vara till nackdel eller, i fräga om återvinning, förvaltaren. Tillförhandlingen skall nu nämnda personer alltid kallas." Lagrådeiföreslår all 9 6 första slyckel och 10 6 första slyckel fär ändrad lydelseefler vad som framgår nedan. Närbeslutet atl fastställa utdelningen och beslul att bestämma arvode lill förvaltarenhar vunnit laga kraft, slyckel föreligger. Harförvaltaren-- och tillsynsmyndigheten. Innanbesluten atl fastställa utdelning och att bestämma arvode till förval taren har vunnit laga kraft, får medel som tillagts en borgenär betalas ut 210 endastom borgenären ställer säkerhet. Har fiden för överklagande av Prop.1986/87:90 besluten löpt ul, fär dock, ulan all säkerhet ställs, utbetalningske lill borgenär som inle lill sin nackdel berörs av besvär som anförts mol nägotav besluten. Ären--- ställer säkerhet. Ombevakningsförfarande mol efierbevakningen. Omen--- tiden därefter." nu föreslagna lydelsen av 10 6 första slyckel andra meningen har lagrådet itydlighetens intresse markerat atl en förutsättning för utbelalning fill vissborgenär är alt denne inte "lill sin nackdel" berörs av anfördabesvär. Förskottsbetalningför fordringar både med och ulan förmånsrätt förutsätter uppenbarligen altförvaltaren kan vara relativt säker på dels atl fordringen är hållbar (ochförenad med yrkad förmånsrätt), dels atl boets avveckling - eller försäljningenav viss egendom - utfaller sä atl utdelningsmedel kommer alt läcka denifrågavarande fordringen till minst förskottets belopp. Vad sålunda förutsättskan lämpligen anges i etl nytt, iredje stycke i 15 6. 1 detta stycke bör ocksålas upp en viss motsvarighet lill bestämmelsen i 10 6 andra slyckel i fråga om villkoradeoch tvisliga fordringar. bör vissa jämkningar göras av texten iförsta och andra styckena av 15 6. Lagrådet återkommer strax till den närmareformuleringen av paragrafen i dess helhet. Vadbeträffar 16 8 framgår av dess första stycke atl förskottsbetalning enligt 15 6fär ulgä endast för en fordran som har gjorts gällande i konkursen iföreskriven ordning. Av specialmotiveringen framgår att under ullrycket"fordran som har gjort gällande i konkursen", inbegrips inle endastfordran som har bevakats eller - i bevakningsfri konkurs - av borgenärformligen anmälts till förvaltaren utan, i sådan konkurs, även fordran som,utan insats av borgenären, blivit känd för förvaltaren. För det sistnämndafallet synes det inte träffande atl säga att fordringen har gjorts gällande;del är bl.a. denna synpunkt som ligger bakom lagrådets förslag lill omformuleringav 11 kap. 4 8. Sakligtsett föreligger dock inle något behov av atl ge nu ifrågavarande föreskrift ensä vid syftning. Redan av 14 och 15 86 fär anses följa att en förulsällning förförskottsbetalning är atl vederbörande borgenär tillhör den borgenärskrets somkan antas ifrågakomma för utdelning i sinom tid. Föreskriften synes - i sakligöverensstämmelse med KLförslagel - kunna begränsas till att reglera lägel när bevakningsskyldighelföreligger. För sådana fall synes det vara av värde, all det klart anges allberättigad till förskottsbetalning kan bli endast den borgenär som fullgjortföreskriven bevakningsskyldighet. Därvid bör, utan atl del särskilt anges ibestämmelsen, efterbevakande borgenär inräknas bland de förskotlsberältigade. Den nu behandlade föreskriften, alltså remissförslagets 16 8 första 211 stycket,synes med fördel kunna överflyttas till 15 8 och där fä utgöra en Prop.1986/87:90 sista mening i del iredje stycket. Man får då de materiella reglernaom förskottsbetalning samlade i en och samma paragraf, någol som är naturligtmed tanke pä all i 14 8 görs hänvisning endast till 15 6. Ienlighet med vad som anförts föreslår lagrådet, atl 15 och 16 88 fårföljande lydelse: Förskottsbetalning skallutgå för en fordran med förmånsrätt, om det lämpligen kan ske. Förskottsbetalningskall utgå för en fordran utan förmånsrätt, om det är uppenbart alt lillgängarnaräcker lill betalning av av sådana fordringar och det inte finnssärskilda skäl mot det. Förskottsbetalningför en fordran utgär endast i den mån del kan antas att utdelning kommer allbelöpa på denna. Är fordringen beroende av villkor eller tvisfig, får förskott inlebetalas ut. När bevakningsskyldighel föreligger, fär förskottsbetalning skeendast till en borgenär som har bevakat sin fordran i konkursen. Haren--- gäller 118. Vadsom--- i förskoll." Ettsärskilt spörsmål värt all notera är all i remissprolokollets specialmotiveringtill 16 8 sägs att vid förskottsbetalning pä förvaltarens initiativ - taget ikonkursboets intresse - borgenären är skyldig alt la emot medlen. När detgäller en borgenär vars fordran ännu inte är förfallen till betalning (ochkanske löper med särdeles hög ränta), kan man ställa sig frågan vilken regeleller grundsats som konstituerar borgenärens antagna skyldighet all mottaga enförtida betalning. Utformningen av remissförslagets 15 6 synes kunna ge stödför den framförda tesen om borgenärens skyldighet i berört avseende. Lagrådetfinner sig kunna godtaga remissprotokollets resonemang i denna del. Lagrådetfinner det i detta sammanhang ocksä värt all beröra en komplikation som kaninträda när förskott aktualiseras till en borgenär som för sin fordran harförmånsrätt som följer med företagsinleckning. Problemetkan illustreras med följande, förenklade och måhända tillspetsade exempel: BorgenärenX har gentemot gäldenären Y en räntebärande fordranpå . Till säkerhet för fordringen fär X etl företagshypoleksbrevlydande pä samma belopp. En annan borgenär, Z, ger senare fill Y etl lån mol ellhypoleksbrev med sämre företrädesrätt. X gerdärefter Y ett nytt lån på , varvid del ursprungliga hypoteksbrevetstipuleras vara säkerhet även för detta län. 1 den män avbetalning på delförsta av X givna länet sker är alltså tanken alt X:s utlåningnummer 2 blir i motsvarande mån tryggad genom det hypoleksbrev, som X erhöllredan frän börfan. Del antas nu all Y gär i konkurs. Efler ell år betalarförvaltaren ul elt förskott om lill X. Ytteriigareetl är senare läggs uldelningsförslag fram. Denförelagsinteckning på vilken Xgrundar sill företagshypoiek blir 212 ulanverkan enligt 3 kap. 5 6 lagen om företagshypoiek först när beslut Prop.1986/87:90 fattasom faststäilelse av utdelningen (jfr , Förelagshypolek m.m.,s. Det torde slå klart alt förskottet pä utdelningen inte kanjämställas med en betalning före konkursen ulan skall avräknas frän delbelopp med vilket borgenären enligt 2 kap. 5 8 i nämnda lag har rätt all ikonkursen fä betalt ur egendom som omfattas av hypolekel. belopp,som utgörs av förelagshypoleksbrevets belopp plus tillägg, kan X inlelyfta i konkursen med stöd av hypolekel. Problemetbestår i stället däri all Xtrots förskottsbetalningen kan försina fordringar tillgodogöra sig tillägget fullt ul (i exemplet uppgående tillöverslagsvis ), på samma gång som han, i stället för konkursboet, kanunder ett är lyfta ränta på förskotlsbeloppel, här uppskattad lill 15.000 kr.Genom förskottsbetalningen gör Xalltså en vinst pä sistnämnda belopp,med motsvarande förlust för Z (eller annan borgenär) som följd. Dennaeffekt av förskottsbetalningen fär anses innebära en oacceptabel rubbning avborgenärernas inbördes förhållande. Lagrådet har övervägt en lagreglering men,bl. a. med tanke på frågans speciella natur, avstått frän försök härtill. ur problemet slår atl finna i den lämplighelsbe-dömning som enligt 15 6 iförevarande kapitel skall göras, när fråga kommer upp om förskott lill förmänsberätligadfordringsägare. Del bör vara möjligt för förvaltaren att i den uppkomnasituationen som villkor för förskott uppställa all borgenären förbinder sig atlpå sin utdelning avräkna en - försiktigt beräknad ränta pä förskottsbeloppet.Godtar borgenären detta villkor, kommer han i princip varken i bättre ellersämre ställning i förhällande till andra borgenärer än om förskott inle hade ulgells.Skulle borgenären avböja villkoret, fär förvaltaren anses skyldig att underlåtaförskottsbetalning. Enligtrubricerade lagrum kan borgenärerna tillställas tillkommande medel efler detatt den så atl säga ordinarie utdelningen har ägt rum. Delta kan ske enligt tvåalternativa procedurer, en mera formell, som följer mönstret för vanligutdelning, enligt 19 och 20 88 och en enklare enligt 21 6. Att döma av molivultalandenai remissen är inte den enklare proceduren att inrangera under begreppet "efterutdelning".Detta motsägs emellertid av att 21 8 stär under ett avsnitt med underrubriken "efterutdelning".För atl undanröja tvivelsmäl om vad som i skilda sammanhang avses med efterutdelning(och utdelning) bör man enligt lagrådels mening skapa terminologisk klarhet.Del synes då ligga närmast till hands alt betrakta också de utbetalningar avmedel som regleras i 21 8 såsom efterutdelning och, i vidare mening, utdelning(jfr 10 kap. 22 8 KLförslagel). Delta påverkar givetvis i sig inte del sakligainnehållet i regleringen av den enklare proceduren. Molden angivna terminologiska bakgrunden synes det erbjuda disposi- lionsmässiga fördelar alt 19 6 begränsas fill den introducerande första meningen, medan de tvä återstående meningarna, som tar sikte pä den 213 formella efterutdelningen,i nägot jämkat skick förs över till 20 6, som Prop. 1986/87:90 därmeduttömmande behandlar denna efteruldelningsform. Mednämnda uppläggning blir 20 6 första slyckel i remissförslaget paragrafensandra stycke. 1 första meningen sägs att i förslaget till efterutdelning skallberäknas utdelning ocksä för fordringar som har "gjoris gällande" eflerdet atl "konkursen avslutades". Till detta vill lagrådet för detförsta anmärka all, i analogi med vad som bör gälla enligt 4 8 (se lagrådelsyttrande under denna paragraf och under 15 och 16 66), även en fordran som harblivit känd för förvaltaren ulan formlig anmälan frän borgenären bör beaklas.För del andra bör bestämmelsen även tidsmässigt knyta an lill 4 6 första slyckeloch ange att fordringar fär föranleda utdelning även om de har aktualiseratsförst efter den lidpunkt dä det ordinarie utdelningsförslagel upprättades.Andra meningen i styckel kan ge intryck av atl särskilt bevakningsförfarandeskulle kunna anordnas inför efterutdelningen även i fall dåbevakningsförfarande har förekommit i konkursen. Skäl kan anföras fören sädan möjlighet, som dock torde kräva en kompletterande reglering. Avsiktentorde emellertid inte ha varit att lansera en tillgång lill dubbla bevakningsförfaranden,och lagrådet föreslär inte heller en sädan ordning. Lagtexten bör jämkas till atlbättre svara mol intentionen. Andrastycket i 20 6 enligt remissförslaget - med lagrådets redigering tredje stycket- har utformats som en mera generell reglering av rätten lill utdelning i enviss utdelningsomgång för en fordran som inle har beaktats i en tidigareutdelning - ordinarie eller efterutdelning. Lagrådet vill ifrågasätta, om intebestämmelserna bör ta sikte pä samma situation som paragrafen i övrigl ärinriktad pä, nämligen en första efterutdelning efter den ordinarie utdelningenenligt 4 6. Atl bestämmelserna i styckel blir analogiskl tillämpliga vid evenluelllföljande efleruidelningar kan knappast vara tvivel underkastat. Beträffandeefterutdelning enligt 21 6 bör måhända i klarhetens intresse uttryckligen angesalt utdelningen kan göras utan atl de regler som annars i procedurhänseendegäller för utdelning behöver iakttas. Dock synes lämpligt att göra reglerna i9 6 andra stycket om utsändande av medlen lill borgnärens senast kända adressoch om anmälan av denna åtgärd till rätten och tillsynsmyndigheten lillämpliga ocksäi del "formlösa" utdelningsförfarandet. Del kan dessutom varamotiverat alt komplettera lagrummet med en preskriptionsregel, varvidnyssnämnda anmälan lill rätten kan vara en lämplig utgångspunkt för preskriplionsfristensberäkning. Delkan diskuteras om inle 21 6 borde uppta regler som ger en missnöjd borgenär möjlighet att angripa förvaltarens fördelning av de fillkomna medlen, i stil med vad som föreslås i 10 kap. 22 8 KLförslagel. Lagrådei avstår dock frän etl förslag härom. Del fär förutsättas alt förvaltaren underlåter att upprätta utdelningsförslag endast i klara fall (bortsett från situationer dä medlen inle täcker utdelningskoslnaderna). I de sällsynta fall då en borgenär vill reagera mol förvaltarens åtgärd torde han, såsom lagrådei har angett under 10 kap. 4 6 för avskrivningsfallens del, ha som remedier atl väcka talan mol den enligt hans mening oriktigt gynnade borgenären eller att anhängiggöra skadeståndstalan mot förvaltaren.