prop · GA03134 · 1986-12-31 00:00:00 — Delvis ull följd av den diskussion som förts under år 1986i om flyktingpolitiska frågor har mandatet för för migrationsfrågor (CDMG) ändrats att fr. o. m. år1987 gälla även utomeuropeisk migrafion och flyktingars sociala villkor. ()upprättades för att ombesöria transport av flyktingar och migranterfrån till andra världsdelar. Verksamheten har fått en globalinriktning varför ordet European i organisationens namn slopades år 1980.Beteckningen är därefter ICM. var medlem menutträdde . fick observatörsställning i organisationen. har deltagit i flera av ICM:sseminarier i flykting- och migrationsfrågor. t2 1986/87. Nordiskt samarbete Skr. Ökningenav antalet asylsökande i , och är föremål för diskussionoch samråd mellan de nordiska länderna. Vid session i Köpenhamni antogs en rekommendation -formellt riktad lill regeringarna - omett närmare nordiskt flyktingsamarbete. Ettav elementen i rekommendationen gäller åtgärder som har att göra medberedskapen hos respektive land att ta emot flyktingar, storleken av flyktingkvoter,balansen mellan dessa och den s. k. spontaninvandring som respektive land har.Rekommendationen tar även upp samarbete rörande integration av och information lillflyktingar, vilket ingår i mandatet för den nordiska kontaklgmppen för migrationsfrågor.Bl. a. planerar kontaktgruppen elt samnordiskt informationsprojekt omflyktingars villkor. Samarbetetkring frågor om integration och information stod även på dagordningen för detmöte som de nordiska migrationsminislrarna höll . Ministrarnauttalade sig då för ett effektivare samarbete och erfarenhetsutbyte ifråga ominvandrar- och minoriietsforskning. Den oroande tendensen tillfrämlingsfientlighet lyftes även fram i överläggningarna. Sedanär 1981 hålls årliga konferenser med de praktiskt ansvariga för mottagning ochintegration av flyktingar och invandrare i de nordiska länderna. Dessaårskonferenser har kompletterats med en särskild kon-taktgmpp, som träffas tvågånger , för att koordinera samarbetet på myndighetsnivå. Här kan ävennämnas det samarbete som äger rum i Nordiska utlänningsutskottet, vars uppgiftär att samordna utlänningskontrollen och i övrigt diskutera frågor avmyndighetsintresse rörande det nordiska passkontrollområdet. Isamband med "minisession" i i november 1986upprättades på svenskt förslag en särskild nordisk samrådsgmpp för flyktingpoliliskafrågor. I gruppen ingår företrädare på hög nivå för berörda departement ochministerier i de nordiska länderna. Nordiska ministerrådets sekretariat skallberedas möjlighet att följa arbetet. Gmppen skall mötas vid behov, t. ex. ianslutning till internationella initiativ av intresse för de nordiska ländernaeller inför möten som berör flyktingpolitiska frågeställningar. Gmppen harmötts två gånger, dels i , dels i ifebruari 1987. 4 i det internationella flyktingsamarbetet Sverigeföljer noga utvecklingen på flykfingområdet och har lämnat omfattande stöd till flyktingarnas skydd och bistånd. Snabba för ändringar i flyktingströmmarna på olika håll i världen har nödvändiggjort flexibilitet i biståndsformerna och hög beredskap inför nya flyktingsitua tioner, såväl när det gäller bistånd utanför som mottagningsplatser här. har starkt utvidgat sina kontakter med berörda organisationer och andra stater för att söka åstadkomma en mer aktiv och 12 bättre samordnad flyktinghjälp och en rättvisareansvarsfördelning bland Skr. 1986/87; 134 länderna. Det redan tidigare närasamarbetet med UNHCR har förstärkts. Etl nordiskt regionkontor upprättades denI med placering i Slockholm. Flyktingkommissarien framhöll den svenska flykfingpolitikensom ett föredöme för andra länder i . Även samordningen avflyktingfrågorna inom och mellan berörda svenska myndigheterhemma och i utlandet har förstärkts. Sambandet mellan bistånd och flyktinghjälp Som redan har nämnts har man endast nätt begränsaderesultat när det gäller att finna bestående lösningar för flyktingar. Mångaflyktingsituationer har haft en tendens att permanentas, i synnerhet i u-länderna.Det är inte ovanligt atl flyktingar vistas utan någonlösning i sikte. De blir därför långvarigt beroende av värdlandets ofta knapparesurser och av utifrån kommande hjälp. På många håll pågår utvecklingsprogramför landets egen befolkning som ofta har ungefär samma hjälpbehov somflyktingarna. På senare lid har man därför eftersträvat en integration av flyktinghjälpoch utvecklingsbistånd. har i en rad olika sammanhang under senare årverkat för en utveckling i denna riktning. Del råder nu brett samförstånd om alt UNHCR bör hafortsalt ansvar för varje ny flyktingsituation men atl organisationer inriktadepå utvecklingssamarbete inom och utom FN-syslemet bör uppmuntras till attsnarast möjligt ta över programmen. UNHCR: s resurser skulle därmed kunnakoncentreras pä de mer akuta behoven i en flyktingsituation. Tanken är vidarealt integration av flyktingar i biståndsprogram skulle komma att medföra eltresurstillskott för värdlandet. UNHCR har inlett samarbete med denna inriktningmed och . Dessa inlegralionstankar blev fasl förankrade under denandra flykting-konferensen för , ICARA II, som hölls i . Här underslröksvikten av att länder med slorl anlal flyktingar åven får resurser för atlstärka sin infrastruktur för att dels möta den extra belastning somflyktingarnas närvaro medför, dels förbättra fömlsåttningarna för fortsallflyktingmottagande. UNHCR: s exekutivkommitté Svensk flyktingpolitik på det internationella planetkommer främst till ullryck inom , där är medlemsedan den upprättades , samt i FN. I del svenska anförandel vid UNHCR; s styrelsemöte ioktober 1986, framhölls vikten av flyktingars rättsliga skydd. Tillfredsställelse uttrycktes över atl mer än 100 länder nu hade anslutit sig till flyktingkonven tion och/eller tilläggsprotokoll. uttalades besvikelse över atl kommittén ännu inte lyckats ena sig om elt gemensamt fördö mande av militära attacker på flyktingläger. Flyktingarnas i södra 13 särskiltsårbara situalion på gmnd av militära och ekonomiska Skr.1986/87:134 destabiliseringspolilik uppmärksammades. Vidare uppmanades FN intaen ledande roll för en ökad internationell beredskap för atl möta kommandebehov i regionen. De afghanska flyktingarnas situation uppmärksammades. Så längeSovjetunionen är kvar i kommer delta flyktingproblem all förvärrasoch forlsaU humanitärt bistånd behövas. Del vore önskvärt att flyklingproblemeni störte utsträckning kunde lösas i den region där de uppstod. Då majoritetenav världens flyktingar finns i , hade det internationella samfundet etlgemensamt ansvar att bistå de som tagit emot ett slort antalflyktingar. Flyktingkommissariens ökade samarbete med andra organisationerframhölls som speciellt lämpligt i då FN:s finansiella kris framtvingadeen bättre koordinering av katastrofbistånd och utvecklingsprogram. Vidareredovisades i talet den i genomförda kampanjen , som ett imponerande bevis för de aktiva insatser folkrörelser ochfrivilligorganisationer gör i flyktingarbetet. Etl extra bidrag på 20 milj.kr. till UNHCR:s reguljära budget tillkännagavs, varigenom det totala svenskabidraget till UNHCR för kom atl uppgå lill 120 milj. kr., en 30-procenligökning över tvä är. Avslutningsvis poängterades alt oavsett hur myckel detinternationella samfundet gör för att bistå flyktingar, måste tyngdpunkten iarbetet ägnas åt att söka undanröja de orsaker som ger upphov fill flyktingströmmar. gör varie år ett antal uttalanden ifrågor eller ämnesområden där en hög grad av samstämmighet kommit uttryck.Vidare fattas en rad beslut som allmänt betraktas som en viljeförklaring frånmedlemmarna med avseende på UNHCR: s fortsatta verksamhet och dessfinansiering. Bland de uttalanden och beslut som gjordes är 1986redovisas här några av de viktigaste. UNHCR: s exekutivkommitté antog endeklaration som betonar behovet av en universell anslutning till 1951 årsflyktingkonvention och tilläggsprotokoll; uttryckteuppskattning över asylländers beredskap att ta emot ett slort antal flyktingar,ofta trots egna stora problem och uppmanade andra regeringar att lämna biståndi en anda av internationell solidaritet och rättvis bördefördelning; uppmärksammadealt flyktingkommissariens ansvar för skydd av flyktingar blivit alltmerkomplext genom det växande antalet och den förändrade sammansättningen avflyktingströmmar och asylsökande; upprepadebetydelsen av frivilligt återvändande som en lösning på flyktingproblemen; uttryckte oroöver all flyktingars och asylsökandes grundläggande rättigheter åsidosätts iolika delar av världen genom piratatlacker, andra våldsangrepp och återsändandetill ursprungslandet; uttryckteuppskattning över enskilda organisationers värdefulla insatser; fastslog viktenav alt skapa större förståelse hos allmänheten för flyktingars och asylsökandesspeciella situation och behov; - uppmanadeflyktingkommissarien all även i forlsällningen uppmärk- Skr. 1986/87:134samma den utsatta situalion flyktingkvinnor lever i; - konstateradeatt flyktingbarns behov erfordrar speciell uppmärksamhet; - uppmanadeflyktingkommissarien atl regelbundet rapportera om befintliga och föreslagnaprojekt till förmån för barn; - uttryckte stororo över all många flyktingar och asylsökande är föremål för frihetsberövandeneller liknande åtgärder på grund av illegal inresa eller i avvaktan på allderas ärenden avgjorts; - fastslog att frihetsberövandeskall undvikas. Om del emellertid framstår som nödvändigt får frihetsberövandetillgripas, dock endast om det är nödvändigl och det finns slöd för detta ilag. Frihetsberövande får t. ex. tillgripas för att faslslälla personensidentitet eller för att kunna ta ställning till de skäl som en ansökan gmndarsig på. Vidare får frihetsberövande tillgripas när flyktingar ellerasylsökande förstör sina resehandlingar eller identitetshandlingar elleranvänder förfalskad dokumentation för att vilseleda myndigheterna i del landsom de söker asyl i. Dessuiom får frihetsberövande användas för all skyddanationell säkerhet eller allmän ordning; - rekommenderadeatt frihetsberövade flyktingar och asylsökande ges möjlighet atl kontakta UNHCR:skontor eller, när sådanl saknas, tillgängliga "nationella institutioner tillskydd för flyktingar"; - beklagade attdet inte varit möjligt atl nå enighet om ett gemensamt uttalande mot militäraattacker på flyktingläger; - uttryckte oroöver antalet olösta långtidsfall, "long-stayers", bland indokinesiskaflyktingar i , och uppmanade de regeringar som inte redanregelbundet deltar i arbetet med omplacering lill tredje land, alt bl. a. taemot flyktingar som inle har familjeanknytning i tredje land; - uppmanaderegeringar atl beakta den extra börda som vilar pä de som tagit emotett slort antal flyktingar eller återvändande i de utvecklingsorganregeringarna är representerade. UNHCR:s verksamhet behandlas i FN;sgeneralförsamling i dess tredje utskott. I elt anförande vid den 41; a generalförsamlingen i novem ber 1986 konstaterade den svenske delegaten atl flyktingsituationen i värl den inte förbättrats under de senasie åren och atl de stora flyktingproble men inle kan lösas så länge de grundläggande orsakerna lill flyktingström marna består. En striktare efterlevnad av de mänskliga rällighelerna skulle tveklöst hjälpa till att förbättra situationen. Omkring 9,5 miljoner flykting ar finns i med oftast redan hårt ansträngd ekonomi. har en skyldighet att bistå dessa länder. Delta stöd borde i så stor utsträckning som möjligt samordnas med långsiktigt utvecklingsbi stånd. Avslutningsvis utlovades fortsatt svenskt samarbete med UNHCR för att ge asyl till flyktingar. Den välkomnade slutligen initiativ från flyktingkommissarien för alt uppnå ett bättre samarbete mel lan berörda mottagarländer i . Den årligaresolutionen om UNHCR;s verksamhel presenterades av Skr. 1986/87; 134 Sverige.1 resolutionen bekräftas flyktingkommissariens grundläggande uppgift atl svaraför inlernalionellt skydd av flyktingar och behovet av regeringars fortsattafulla samarbete för detta. Kränkningar av flyktingars och asylsökandesrättigheter och säkerhet fördöms. Betydelsen av rättvisa och snabba förfarandenför att fastställa flyktingstatus eller bevilja asyl betonas. I generalförsamlingen behandlas också frågan omsituationen beträffande de mänskliga rättigheterna i olika delar av världen. Ielt svenskt anförande hänvisades till all de internationella konventionerna ommedborgerliga och politiska rättigheter respektive om ekonomiska, sociala ochkulturella rättigheter antogs . Ändå förblev helhetsbildenav lägel beträffande de mänskliga rättigheterna i världen dystert. Mångarapporter visade alt allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheternaförekom. Särskilt nämndes tortyr, försvinnanden, summariska och godtyckligarättegångar, religiös ofördragsamhet samt kränkningar av individens räll alllämna sitt egel land liksom alt återvända lill del. var också medförslagsställarelill elt antal resolutioner om bl.a. mänskliga rätlighelssiluationen i ElSalvador, och samt om tortyr-konventionen, tortyrfonden och försvinnanden. Även UNRWA; s verksamhel är ett stående inslag pågeneralförsamlingens dagordning. Vid dess 41: a möte beklagade attPalestinaflyktingarnas situation inte hade förbättrats under det gångna året.Särskilt uttrycktes oro över de försämrade förhållandena i Ghaza-området ochden tragiska situationen i . vädjade om ökade bidrag lill UNRWAoch betonade all stödet för organisationen måste breddas genom attantalet bidragsgivande länder ökar. och det nordiska samarbetet Vid årets session i med Nordiska rådetkonstaterade jag i milt anförande att de nordiska länderna har mycket att vinnapå att uppträda enhetligt även i internationella flyklingdiskussioner. Detta ärvad människorna i allmänhet och flyktingarna i synnerhet förväntar sig av denordiska länderna. Jag föreslog alt vi nu skulle gå vidare med samarbetet ifrågor rörande erfarenhetsutbyte och samordning av tillståndspraxis i asylärendensamt sträva efter större samverkan när det gäller den organiserade överföringenav flyktingar ull . Ordföranden i juridiska utskott hänvisadei sitt anförande till det särskilda nordiska flyktingseminarium omflyktingpolitiken som arrangeras i . att tjäna som underlag för behandlingen vid nästa års nordiskarådssession av de nordiska ländernas flyktingpolitik. Konsultationernaom flyktingfrågor mellan de västeuropeiska länderna, Skr. Ökningen av antalet asylsökande till och Nordamerikaföranledde dåvarande flyktingkommissarien au inbjuda elt40-lal berörda länder till samtal i . Vid mötet stod det klart för dedeltagande länderna atl del krävdes en fördjupad dialog om flyktingsituationeni , dels mellan de mest inblandade länderna, dels mellan dessa länder ochflyktingkommissarien. 1 nära kontakt med flyktingkommissarien kallade därförSverige till en uppföljning av flyktingkommissariens samtal, som ägde rum iStockholm . Utöver och deltog ,, , och . Syftet med överläggningarna var atl få lill stånd en ordning där UNHCR:sroll stärks så atl omplaceringen av flyktingar kan ske i ordnade former ochförtur ges ät dem som är i stort behov av en . Vid elt andra möte i , hade dellagarkrelsenutvidgats till atl även omfatta och . Den nyeflyktingkommissarien och de dellagande länderna enades om enaktionsplan, som bl. a. innebär att länderna förbinder sig att även ifortsättningen respektera och följa gällande asylprinciper. Flyktingkommissarienför sin del utlovade all medverka till en bättre ordning vad gällerflyktingströmmarna från första asylländer och en trygg återsändning till urspmngslandetav klart oskäliga asylfall. Två särskilda arbelsgmpper lillsattes, en för iranskaasylsökare och en för tamiler. Inför del iredje mötet som ägde rum i Gerzensee i närhetenav , hade flera länder aviserat eller vidtagitskärpningar av inresekontrollen för asylsökande. Flera länder hade givituttryck för Iveksamhet till aU över huvud tagel fortsäUa det inledda flyktingsamarbe-lel.Sverige hade för sin del aktivt stött ett initiativ från flyktingkommissarien atlföra upp diskussionerna på regeringsnivå. Att Gerzenseemötet kom till stånd kan därför tolkas somett tecken på återupprättad samarbetsvilja. Utöver tidigare ddtagariänderdeltog nu även och . Konkreta framsteg gjordes inom fyra områden:ökad, gemensamt organiserad, uttagning från första asylländer; former förbistånd till första asyllånder, vidgat prakliskt samarbete med inriktning påhanteringen av asylansökningar och fömtsäUningar för UNHCR:s medverkan vid återsändningoch återinlegrering av människor som fäll avslag på asylansökan. Vidöverläggningarna fastslogs ländernas asylåtaganden och inget land ifrågasattesina skyldigheter enligl konvention om flyktingar. De deltagandeländerna accepterade även inbjudan lill ett uppföljningsmöte införeventuella regeringsöverläggningar om flyktingsituationen i . internationella bistånd till flyktingar UNHCR:s budget för uppgick till 470 milj. dollar,en minskning Anledningen är att de enorma behov avkatastrofhjälp 17 som lorkkatastrofen iAfrika medförde har minskat. 1986/87:134 avbudgeten finansieras över FN;s reguljära budget, resten genom frivilliga bidragfrån ett 20-tal regeringar. Elt annat utmärkande drag för UNHCR; s budget ärden alll ökande graden av ändamålsbestämning av bidrag förolika länder eller regionala program. Sverigestotala bidrag till FN:s flykfingkommissarie uppgick är 1986 till 120 milj. kr.Därmed är den sjunde största bidragsgivaren efter , , ,, och . Räknat efterinvånarantal är den Qärde största bidragsgivaren. Det reguljärabidraget uppgick till 75 milj. kr. Övriga medel utgick i form av extra bidrag tillUNHCR; s reguljära program, katastrofprogrammet i , evakuering avflyktingar från och samt till återvändande i Kampuchea.Vidare har specialenheten för katastrofhjälp, som utgör en del avden svenska beredsskapsstyrkan för FN-tjänst, inlett en vattenförsöriningsinsalsför återvändande flyktingar i . reguljära bidrag är 90 milj. kr.För år 1988 och har regeringen föreslagit en höjning till 110 milj. kr. Detsvenska reguljära bidraget till UNRWA för uppgick lill 70 milj. kr.Sverige är den fjärde störste bidragsgivaren efter , och . För år1987 och har regeringen föreslagit en höjning av bidraget till 75 milj.kr. Fräntredje huvudtitelns reservationsanslag C 2. Utvecklingssamarbetet genom SIDA,anslagsposten 22. Katastrofer m. m. har ca 180 milj. kr. tagits ianspråk för flyktingar och hemlösa. Medlen har kanaliserats genom FN-organ (UNHCR,UNRWA, , WFP), Röda korset (Svenska röda korset, och Inlemationella rödakorskommiltén) samt genom svenska frivdligorganisafionersom , , och . Humanitärt bistånd i har ca 145 milj. kr. gåtttill flyktingar och hemlösa. Biståndet har lämnats genom svenska ochinternationella organisationer som , Kyrkornas världsråd och World UniversityService till enskilda gmpper och organisationer i mottagarländerna. Vidarehar från anslagsposten 21. Humanitärt bistånd i södra under åretuppskattningsvis 100 milj. kr. använts för flyktingprogram av olika slag. del har gått till utbildningsinsatser, rättshjälp och information genomolika frivilligorganisationer. En mindre del har gått till FN:s olika programför södra . Utövervad som nämnts har i vissa fall delar av det svenska biståndet till FN-organsom WFP och använts för flyktingprogram i FN-organens egen regi. Sverigessamlade bidrag till flyktingar och hemlösa världen över (utanförSverige) kan därmed uppskattas till över 600 milj. kr. I sd"fran ingårhjälp till såväl flyktingar som hemlösa i en flyktingliknande situation inomeller utom det egna landet. 5Överföring av flyktingar till Skr. Sedan 1950-talel har ett stort antal flyktingar överförtsfrån läger på olika håll i världen till genom statliga hjälpaktioner.Syftet har varit dels att av humanitära skäl hjälpa flyktingar som befunnit sigi en svår belägenhet, dels all som en internationell solidaritetshandlingavlasta de länder som fått bära den största flyktingbördan. Överföringen sker iregel efter samråd med UNHCR. Omfattningen och inriktningen av överföringenbestäms genom årliga beslut av regeringen. Denna del av flyktinginvandringenbrukar benämnas flyktingkvoten. Ansvaret för uttagning och överföring av flyktingar tillSverige ligger hos statens invandrarverk (). Uttagning kan ske genomdelegationer eller genom alt UNCHR eller svensk utlandsmyndighet för SIVpresenterar enskilda fall som behöver omplaceras lill tredje land (s. k. dossiemtlag-ning).Ärenden kan också initieras på ansökan av flyktingar eller någon organisation iSverige. har dossieruttagning varit det vanligaste. Svenskautlandsmyndigheter ombesörier mycket av det praktiska arbetet i samband med flyklingöverföring,ofta i samarbete med ICM. överfördes till efterregeringsbeslut sammanlagt drygl 20000 flyktingar frän läger i . Sedan börianav 1970-lalel har den årliga flyktingkvoten omfattat ca 1 250 personer. I dennaram inräknas även nära anhöriga till flyktingar som förs över hit om de kommer samfidigtmed dessa eller därefter. beslöt regeringen om extrakvoter för sammanlagt 3000 s. k. båtflyktingar från och anhöriga lilldessa. Flyklingkvolen för /87 skall i första handutnyttjas för flyktingar från Sydväslasien () och Syd- ochCentralamerika. Vidare bör i viss utsträckning uttagning ske av flyktingar frånläger i och . Därutöver får uttagning ske av enstaka flyktingar,från övriga delar av världen. Den angivna ramen omfattar ca 50 handikappadesom på ett tillfredsställande säll kan tas om hand i . Under har totalt 1 387 flyktingaröverförts till inom ramen för flyktingkvoten. (Sdfran för kalenderårblir inte helt rättvisande eftersom kvoluttagningen sker per budgetår.) Av kvotflyktingarna kom 414 personer frånLatinamerika. De var främst medborgare i (256) och (154).Kvotflyktingarna från kom främst från (508) och (171). FrånEuropa kom huvuddelen från (197). Från har 21 flykfingar tagitsemot på kvoten. Inom ramen för en särskild familjeålerföreningskvot förvietnamesiska bålflyktingar, vilken upphörde , hade framtill dess beviljat totalt 2000 personer tillstånd att komma fill Sverige.Antalet ansökningar om familjeåterförening med vietnameser, främstomprövningar av tidigare avslag, har varit stort. har236 personer från och 26 från beviljats tillstånd på denna gmnd. Vietnamesiska myndigheter har centraliserat tillståndsgivningenför utresetillstånd till vilket ytterligare försvårat för dem som fått uppe hållstillstånd i atl resa ut. Trots upprepade löften från vietname- 19 sisk sidaom all underlätta för dem som fått lillstånd för familjeåterförening /87:134 i är del många som ännu inle fåttutresetillstånd. Drygt 700 personer från har under åren 1980-1986beviljats tillslånd men inte rest in i . Inom ramen för åtaganden inom de s. k. Disero/Rasrokvoterna (UNHCR;s särskilda program för omplacering av indokinesiska s. k.båt-flyktingar) har 38 personer lagils ul på dessa kvoter. Vid ddegationsuttagningi tog i samråd med FN ;sflyktingkommissariat ul 96 flyktingar från läger i . Vidare har 11 personer med handikapp beviljatstillstånd efter framställan från UNHCR. Av flyklingkvoiens totala antal för /87 harmellan 500 550 personer från planerats föras över till Sverige.Hittills har 330 iranier beviljats inresetillstånd. Till detta kommer planeradeutlag-ningar av ytterligare ca 150 personer. Eftersom antalet faktiska inresorvid budgetårets slut inte molsvarar antalet beviljade tillstånd, kan fler ultag-ningarkomma att ske. har också möjlighet atl bevilja bidrag för resa lillSverige för nära anhörig till sådana flyktingar som avses i 3 § UtlL. Under år1986 har 169 sådana ansökningar beviljats avseende resor för 390 personer,varav 274 barn. Anhöriga lill personer som beviljats tillstånd att stanna iSverige enligl andra lagrum än 3 S UtlL kan inte få sådant bidrag. Nämnas bör också de framställningar regeringen gör i vissafall, främst i , för att söka utverka utresetillstånd för anhörigatill personer som är bosatta i . 6 Svensk flyktinglagstiftning m. m. Den svenska lagstiftningen beträffande flyktingar står iöverensstämmelse med flyktingkonvention och protokoll omflyktingars räusliga ställning.