prop · GA03122 · 1986-12-31 00:00:00 — Jord- och skogsbruksmarkkan behöva användas för att förslärka andra lantbruksföretag i bygden. Förvärvareav mindre lantbruksförelag som inte avser att aktivt bruka marken bör här kunnaföreläggas att arrendera ul densamma om inlresse föreligger från någotnärbeläget lantbruksföretag. 2.8.1.6 Glesbygdsdelegationen: Delegationen anser att,redan i jordför värvslagens inledning, bör sambanden mellan ägandet, brukande och boende markeras. Det bör klart framgå atl de som avser att bo på fastighe ten och aktivt bruka den och har kvalifikationer för det, ska ha företräde i förvärvsärenden. I många fall är det orimligt att kräva bosättning på själva fastigheten och del viktiga är i sådant fall atl knyta ägandet till boende i bygden. 2.8.1.7 : Förbundetanser, all bestämmelserna om bosättning och brukning helt kan slopas. 2.8.2.1 Lantbruksstyrelsen: Styrelsen tillstyrker deföreslagna förändringarna i 11 §. Styrelsen vill betona atl åläggande om åtgärd som behövsmed hänsyn till landskapsvården inte bör vara mer omfattande än vad som kanvara motiverat med hänsyn till egendomens naturliga förutsättningar och till förvärvarensavsikter med förvärvet. Med hänsyn lill atl elt åläggande om åtgärder för skogsvårdeller land skapsvård normalt inte kommer att vara tidsbegränsat bör reglerna tilläm pas med försiktighet. Åläggandet kommer atl antecknas i fastighetsboken och gälla även mot ny ägare. Möjligheten att förelägga ägaren vite om han inte fullgör vad som åligger honom gör atl åtgärderna bör vara väl förank rade hos eller naturvårdsmyndigheten och noggrant redovisade i beslutet för atl undvika framtida osäkerhet. Om ändamålet med åläggandel genom utvecklingen på fastigheten och i orten är aktuellt bör lantbruksnämnden kunna upphäva del. 2.8.2.2 Skogsstyrelsen:Skogsstyrelsen anser alt ålägganden om åtgärder, Prop. 1986/87:122 fömtom att ansöka om fastighetsbildning, kan slopas. Skälet till detta är att kravpå att dessa åtgärder skall ulföras finns i annan lagstiftning. Redan i jordförvärvsulredningensbetänkande (SOU 1977:93) pekades del på att motsvarande bestämmelser i tidigarelagstiftning hade tillämpats i endast ett fåtal fall. Utredningen ansåg alt reglernaändå hade elt visst värde och därför borde behållas. har dock bådeen ny skogsvårdslag, som ställer siörre krav på skogsägaren, och lagen omskötsel av jordbruksmark kommit till. Det är inte rimligt att åtgärder somavser skogsvärden skall regleras via en annan lag än skogsvårdslagen och av enannan myndighet än . Utredningenhar inte redovisat någon uppfattning om i vilken utsträckning som förvärvarebör åläggas att upprätta och fullfölja skogsbruksplan. Del framgår inle hellervad som avses med begreppet att fullfölja skogsbruksplan. lill nuvarande lag har denna typ av åläggande varitmöjligt ända sedan lagens tillkomst. Ändå lorde åläggande knappast haförekommit annal än i enstaka fall. Enligl uppfattning kan ettskäl till detta, vara att del är oklart vad åläggande att följa skogsbmksplaninnebär. Det framgår inte heller vilka krav som måste ställas på en sådan planskvalitet och vad som gäller om det redan finns en skogsbruksplan förfastigheten. Vidare saknas uppgift om hur efterlevnaden av etl åläggande skallkontrolleras. anser att åläggande om skogsbruksplan ärobehövligt numera. Detta därför att skogsbruksplan är föreskriven i skogsvårdslagen.Det kan också ifrågasättas om inte föreskriften om att fullfölja planen imånga fall skulle minska avverkningen i anslutning till förvärvet. I sambandmed förvärv ulgör nämligen möjligheterna till skogsavdrag i normalfallet ettstarkt incitament till en betydande avverkning. De avverkningsförslag som görsi skogs-bmksplanerna syftar däremot till en jämn virkesavkastning ulan storaomedelbara uttag. Etl sådant synsätt i planerna överensstämmer med gällandeskogspolitik. Eftersom föreslagna ändringar i jordförvärvslagen bl.a. syftartill ökad avverkning kan del redan av det skälet ifrågasättas om åläggande attfölja skogsbruksplan är lämpligt. 2.8.2.3 : Den ändring utredningen föreslår i 11 § jordförvärvslagen, som innebår atl tillståndsmyndigheten vid förvärvstill stånd kan ålägga förvärvaren att vidta åtgärd som behövs "med hänsyn till landskapsvården eller skogsvården" är tilltalande. I betänkandet sägs att det bör finnas möjlighel ålägga förvärvaren alt upprätta och följa en sköt selplan för hela eller delar av egendomen. Skötselplanen bör vara en konkret beskrivning av det hänsynstagande lill naturvärdens intressen som följer av bestämmelserna i 6 a § i skötsellagen. Planen får således inte vara mer ingripande än vad som följer av nämnda bestämmelse. DeUa instru ment anser vara bra och angeläget. Del kan i vissa fall där så erfordras kunna bli lill gott stöd för naturvården. Emellertidbör i lagtexten ordel "landskapsvård" bytas ut mot "natur vård". Ett skäl är atl begreppet landskapsvård är oklart. Omfattar detvård av ett odlingslandskap med hänsyn till fauna och flora eller enbart med hänsyn till landskapsbild? Det är viktigt alt klarlägga att här avses det förstnämnda vilket utan tvekan innefattas i begreppet naturvärd. Ett annat skäl är atl i övrig lagstiftning på detta område - naturvårdslagen, skötsel lagen och skogsvårdslagen - så används uttrycket "naturvård", ej "landskapsvård". Det vore olyckligt atl här införa ett i lagsammanhang nytt begrepp. anser att begreppet "naturvård" bör an vändas här med samma innebörd som i exempelvis skogsvårdslagen. 11 1986/87. samband med ovannämnda förslag om möjlighet att åläggaförvärvaren att Prop. 1986/87:122 följa en skötselplan, som konkretiserarbestämmelserna i skötsellagen om hänsyn till natur- och kulturminnesvårdensintressen, poängteras i betänkandet (s. 80) all för utvecklade ochutvecklingsbara företag som har betydelse för ägarens försörjning bör åläggandeav detta slag endasi komma lill användning i undantagsfall. Bestämmelserna i 6 § skötsellagen gäller ju för allajordbruksföretag och atl de tillämpas är inte minst angelägel på"utvecklade och utvecklingsbara företag som har betydelse för ägarens försörining".Det vore således synnerligen ologiskt med en inskränkning av det slagutredningen här angivit. 2.8.2.4 Domänverket:Förvärvaren bör i enlighet med gällande lag kunna åläggas att ansöka omfastighetsbildning. Landskapsvården och skogsvården regleras i annanlagstiftning. Några regler härom bör därför enligt domänverkets mening inteinföras i jordförvärvslagen. 2.8.2.5 Hovrätten förövre : Hovrätten efterlyser en analys av sambandet mellan exempelvisjordförvärvslagen, skölsellagen och skogsvårdslagen när det gäller olikavillkor - gällande eller föreslagna - med föreskrifter om åtgärder med hänsyn lilllandskapsvården, naturvården och skogsvården. Del bör därvid också övervägas omde nu föreslagna möjligheterna att föreskriva olika villkor verkligen behövs.Naturvårdens intressen synes sålunda redan vara tillgodosedda genombestämmelser i skölsellagen och skogsvårdslagen. 2.8.2.6 Luleåtingsrätt: Tingsrätten har i och för sig ingen erinran mot utredningens förslagmen ifrågasätter vad gäller förslagen i avsnittet Andra ålägganden om inleundanlag skulle kunna göras för mindre fastigheter. Den kostnadskrävandeproceduren med ålägganden, kontroll och vitesförelägganden kan säkerligen utanolägenheter undvaras när det gäller små fastigheter med begränsade arealer. 2.8.2.7 iStockholms län: Enligt utredningens förslag skall det bli möjligt att i beslutom förvärvslillstånd ålägga förvärvaren atl vidta åtgärd som behövs med hänsyntill landskapsvården eller skogsvärden. Möjligheten till villkor om landskapsvårdande insatser ärbra från naturvårdssynpunkt och även frän kulturmiljösynpunkt. En skötselplanfår inte göras mera ingripande än vad som följer av 6 a § skötsellagen. Det ärdock bra atl kunna binda förvärvare av mindre deltids- och fritidsjordbruk viden från bl. a. naturvårdssynpunkl lämplig brukning av egendomen. Ordel "landskapsvård" för tanken främst tillbevarande av landskapet av estetiska skäl. Naturvårdens intressen att bevara enartrik flora i ängs-och hagmarkslandskapel täcks emellertid inte hell avbegreppet. Det är angeläget att så långt möjligt la till vara just dessanaturvårdsintressen. Detta stämmer också överens med de allmännautgångspunkterna i direktiven för utredningen där del bl.a, anges attjordbruksmarken skall användas så atl en från ekologisk synpunkt godhushållning främjas. Innebörden av begreppet "landskapsvård" börklargöras i anvisningar till lagen. I första hand bör möjligheten all utfärdaföreskrifter om landskapsvård tillämpas på marker som är särskilt värdefullaför naturvård, friluftsliv och kuliurminnesvård. Det blir här en fråga om hur avgränsningenbör ske mellan åtgärder enligl jordförvårvslagen och naturvårdslagen. 2.8.2.8 Länsstyrelseni : Länsslyrelsen tillstyrker förslå- Prop. 1986/87; 122 get alt förvärvaren kan föreläggas vidta åtgärd som främjar landskapsvär den. Ordet landskapsvård bör dock ersättas av ordet naturvärd, så att tolkningeninle begränsas till hänsyn till landskapsbilden utan även omfattar hånsyn tillväxt- och djurliv. Härigenom uppnås också en överensstämmelse med terminologini skötsellagen. förutsätter att lantbruksnämndens handläggning idessa ärenden sker i nära samråd med . 2.8.2.9 Länsstyrelseni län: 1 förslaget till ny lydelse av 11 § före slås att lantbruksnämnden skall kunna ålägga förvärvare alt vidta åtgärd som behövs med hänsyn lill landskapsvården eller skogsvården. Länssty relsen anser det inte rimligt att åtgärder, som berör skogsvården skall regleras via jordförvärvslagen och därför inle heller handläggas av lant bruksnämnden. 1 detta fall bör skogsvårdslagstiftningen gälla. 2.8.2.10 Länsstyrelseni : Utredningen föreslår atl förvärvaren skall kunna åläggas atl vidta åtgärd som behövs med hänsyn till landskaps vården eller skogsvården. Länsslyrelsen tillstyrker detta förslag. Den landskapsvård med åker, naturbetes- och ängsmarker inom områden som klassats som riksintressanla i den fysiska planeringen är i hög grad beroen de av atl ej förbuskas. Förslagel au kunna ålägga förvärvare att följa en skötselplan för hela eller delar av egendomen är ur denna aspekt intres sant. Innehållet i skölselplanen får dock inte vara mer ingripande för jordbmket än vad som följer av 6 a § skötsellagen. Där sägs att föreskrift ej får vara så ingripande all pågående markanvändning avsevärt försvåras. Innevarande är har elt anslag för naiurvårdsåtgärder i odlingslandskapet () beviljats av . Syftel med anslaget är all med stödåtgärder till jordbruket bibehålla slätter- och betesmarker av särskilt intresse för natur- och kulturminnesvården. Länsstyrelsenföreslår att slöd av delta slag även bör kunna kopplas lill krav somlantbruksnämnden i samråd med enligl föreslagen ändring kanställa vid förvärvsprövningen. 2.8.2.11 i : villslutligen framhålla att det är väsentligt atl elt mer utvecklat samarbetekommer till stånd mellan lantbruksnämnd och länsstyrelse i jordförvärvsfrågor.Detta kommer atl bli desto mer angeläget om förslaget att förvärvare kanåläggas att vidta åtgärder går igenom dvs. om förvärvaren åläggs atl upprättaoch följa skötselplan som krävs för landskapsvården. 2.8.2.12 i : Utanför områden där 7§ med regionalpolitiska hänsyn gäller kommer möjligheter alt ställa villkor ombrukning och bosättning att begränsas till utvecklade och utvecklingsbara jordbruks-och trädgårdsnäringsförelag. Bestämmelsen bör enligt meningutformas som motsvarande krav i 6 §, dvs. krav om bosättning på orten. 2.8.2.13 i : Det är frånnaturvårds- och kultur-minnesvårdssynpunkt lillfredsställande all utredningenföreslår att förvärvare kan åläggas vidta åtgärder som behövs förlandskapsvården. På så sätl kan bl. a. den från allmänekologisk ochkulturhistorisk synpunkt viktiga variationen i jordbrukslandskapet bibehållasoch i vissa fall utvecklas. Med hänsyn lill atl begreppet landskapsvård kanvara svårdefmierat bör docki stället begreppet naturvård användas såväl i 11 paragrafen jordför- 163 värvslagensom i motiveringen till ändringen av 5 paragrafen lagen om Prop. 1986/87;122 skötsel av jordbruksmark. På delta sätt nås också överensstämmelse medlagtext och förarbeten liksom lantbruksstyrelsens föreskrifter till 6 a paragrafenom skötsel av jordbruksmark. 2.8.2.14 Länsstyrelseni : Utredningen föreslår att förvär varen skall kunna åläggas alt vidta åtgärd som behövs med hänsyn till landskapsvården eller skogsvården. Det ska sålunda inte längre bli möjligt att kräva förbättringsåtgärder i jordbmksmark och byggnader. Länsstyrelsenanser att möjligheterna att kräva förbättringsåtgärder jämväl i jordbmksdelenbör finnas kvar. I annat sammanhang, stödsidan, skall avvattningsåtgärder ijordbruket, främst i norra prioriteras. Det är då logiskt alt kunnakräva motsvarande i samband med förvärvsärenden. Vidgas förvärvskrelsen i såmåtto atl jämväl vissa former av kapitalplacering godtas borde dessa kunnaförenas med krav om förbättringsåtgärder i såväl mark som byggnader. För attåtminstone kunna vidmakthålla produktionsresurserna i vissa glesbygder kan detockså vara angelägel att ha möjlighel att ställa vissa sådana krav. Länsstyrelsenifrågasätter starkt den praktiska betydelsen av de i utredningen omnämndaskötselplanerna. Den koppling som gjorts till 6 a § i skötsellagen tordeinnebära att några aktiva åtgärder inte kan krävas vad gäller icke bmkningsvärdjordbruksmark. Resultatet kan då bli ett "sakta igenslyande" iställetför en omedelbar skogsplantering. 2.8.2.15 Länsstyrelseni : Ålägganden i samband med för värvslillstånd om atl förbättra egendomen anser utredaren i fortsättningen bara skall avse åtgärder med hänsyn till landskapsvärd eller skogsvård. 2.8.2.16 Torsbykommun: Utredningen föreslår att § 11 ändras sä att för värvare kan åläggas alt vidta åtgärder, som behövs för skogsvården eller landskapsvården. 2.8.2.17 Bräckekommun: Utvidgningen och preciseringen med möjlighet till ålägganden om åtgärder som behövs med hänsyn till landskapsvården eller skogsvården är bra enligl kommun. Med hänsyn till föränd ringen av § 6 anser kommun att det även ska vara möjligt att ålägga förvärvare av skogsmark atl skaffa sig viss basutbildning om skogsbruk 2.8.2.18 : Enligt utredningensförslag skall förvärvaren kunna åläggas att ansöka om fastighetsbildning elleratt vidta åtgärder som behövs med hänsyn till landskapsvården och skogsvården.Lantbrukarnas riksförbund har uppfattningen att sådana ålägganden mäste tahänsyn till förvärvarens avsikt med förvärvet. En förvärvare som avser altbruka ett mindre lantbruksföretag som deltidssysselsättning bör ha uppfylltkraven på bmkning och därmed befrias från andra ålägganden. Såväl skötsellagensom skogsvårdslagen innehåller bestämmelser om naturvårdshänsyn och andraförpliktelser vad gäller markens skötsel. Enligt Lantbrukarnas riksförbundsuppfattning är därför ålägganden enligl jordförvårvslagen obehövliga. 2.8.2.19 Svenska cellulosa- och pappersbruksföreningen:Bland de särskilda föreskrifter som föreslås kunna gälla förvärvaren nämnsåtgärder med 164 hänsyn tilllandskapsvården eller skogsvården. Vi finner det olämpligt att Prop.1986/87:122 på detta sätt ställa andra krav på dem som förvärvat enfastighet än de krav som gäller generellt. Vi anser alltså att dessa åliggandeninte behövs utan att kraven på skogsvård m. m. skall ställas genom existerandelagar och en aktiv tillsyn från skogsvårdsmyndigheten m.fl. myndigheter. 2.8.2.20 Centralorganisationen /SR: /SR avstyrkerutredningens förslag att vissa förvärvare som villkor för förvärv skall kunnaåläggas landskapsvårdande åtgärder som avviker från vad som gäller andra förvärvare. 2.8.2.21 i : Lo anser det rikligtalt förvärvare skall kunna åläggas att vidta åtgärder för landskapsvården ellerskogsvården för att köpet skall godkännas. 2.8.2.22 församlings- och pastoratsförbund:Förbundsstyrelsen ifrågasätter starkt förslagel atl fastighetsbildningen skallberoende-göras av föreskrifter om landskapsvårdande åtgärder, även om förbundsstyrelsenförstår motiven härför. En alltför sträng reglering torde med visshet innebära atlreformens regionalpolitiska effekter också på denna punkt urholkas. 2.8.2.23 jordbruksarrendatorers förbund: SJA villfästa uppmärksamheten på att om en fastighetsreglering sker på en fastighetsom är belastad med nyttjanderätt så kan del beröra nyttjanderätten. Förden händelse alt fastighet som är belastad med nyttjanderätt skulle berörasförutsätter SJA att erforderlig fastighetsbildning sker på sådant sätt atl nyttjanderätteninte beröres på annat sätt än vad som sker vid vanligt köp. 2.8.2.24 : anser, alt bestämmelser om fastighetsbildning och åtgärder föratt främja landskapsvården eller skogsvården bör utmönstras urjordförvärvslagstiftningen. Målen för fastighelsbildningspolitiken ochlandskapsvården och skogsvården bör tillgodoses genom den särskildalagstiftningen härom. Jordförvärvslagstiflningen bör renodlas till atl endastavse bestämmelser om vilka personer som skall äga rätt att förvärva jordbmksfastigheter. 2.8.2.25 : Densärskilda bestämmelsen om åtgärder "med hänsyn till ... skogsvården"är överflödig. Skogsvårdslagens bestämmelser rymmer samhällets behov av instmmenti detta sammanhang. 2.8.2.26 : Utredaren föreslår, atttillståndsmyndigheten i samband med förvärvstillständ skall kunna åläggaförvärvaren alt vidtaga åtgärder som behövs med hänsyn till landskapsvård ellerskogsvård. anser, att landskapsvårdsföreläggandet är myckettveksamt och ser inte heller anledning att utöver skogsvårdslagens kravföreskriva särskilda ålägganden vid förvärv. 2.9 Exekutiv auktion m. m. 2.9.1Riksskatteverket: Kommittédirektiven anger att utredaren bör pröva ombestämmelserna om exekutiv auktion kan ändras eller avskaffas utan 165 betydande olägenhet.Bestämmelserna har nämligen, som framgår av di- Prop. 1986/87; 122 rekiiven,diskuterats och kritiserats i olika sammanhang. Utredningenhar nu föreslagil atl avyttringsfristen förkortas till och attbestämmelserna i den föreslagna lagens 4 § första styckel 4 om förvärvshinderpå grund av kapitalplacering inte skall gälla under avyttringsfristen. Utredningensynes däremot - under åberopande av den tid som har ställ lill utredningensförfogande och med den av utredningen intagna ståndpunkten all samtligaförvärvslagar skall vara enhetligt utformade i dessa avseenden - ha skjutitövriga ställningstaganden på framliden. uppfattning är antalet jordbruksfastigheter som är föremålför exekutiv försäljning så slort all del behövs en mer grundläggande översynav bestämmelserna. Denenskilde kan uppfatta det som orimligt atl en statlig myndighet(kronofogdemyndighet) godtar ett inrop och utfärdar köpebrev, atl en annanstatlig myndighel (inskrivningsmyndighet) beviljar full lagfart men all entredje statlig myndighet (lantbruksnämnd) senare inte ger ägaren tillstånd attbehålla fastigheien. Delta skapar självklart osäkerhet hos spekulanterna - ochhos auktionsförrätiaren - och dämpar intresset vid auktionen. Alt dettadessutom får negativa konsekvenser för fastighetskreditsystemet är uppenbart. Riksskatteverketfår acceptera bestämmelserna om att den som förvärvat en jordbruksfastighetgenom en exekutiv försäljning har atl i efterhand ansöka om tillstånd atlbehålla fastigheten. Att avskaffa denna specialreglering och i ställel krävaordinärt förvärvslillstånd skulle sannolikt fä de vittgående konsekvenser som lagrådeloch departementschefen pekade på vid arbetet inför nu gällande jordförvårvslag. Detbör emellertid nu noga övervägas om inte tillslåndsmyndigheten kan åläggas attmed utgångspunkt från de föreslagna ändringarna i avslagsgrunderna lämna ettförhandsbesked i tillståndsfrågan lill spekulanterna redan före den exekutivaförsäljningen. Genom etl sådant förfarande kunde flera osäkerhetsmomentförebyggas. Etl sådant besked lämnas redan enligt dagens ordning inför denoffentliga auktionen. (Departementschefen pekade för övrigt på en sådan möjlighelredan i lagrådsremissen inför nu gällande jordförvärvslag, prop 1978/79:85 s.44 m.) Om detta inle låter sig göras, bör tillståndsmyndighelen alternativtkunna lämna kronofogdemyndigheten besked, om avslagsgmnderna i pp 1-3 blir tillämpbarai det enskilda försäljningsärendel. Delfinns vidare anledning atl nu pröva om inle staten skäligen bör anses varaskyldig all - om tillstånd atl behålla fastigheten vägras - lösa in fastigheien(med jämkningsmöjlighel när fastigheten genomgått förändringar). Delfinns också anledning atl nu införa samma tillståndsbeslämmelser vid exekutivunderhandsförsäljning som vid auktion. Avslagsgrunderna bör vara lika, oavsettvilken försäljningsform kronofogdemyndigheten väljer. Kreditgivarna har desenaste åren begärt atl kronofogdemyndigheten i större utsträckning skallsälja utmätta fastigheter under hand. Etl auktionsförfarande förutsätter i sigatt etl rimligt stort antal spekulanter kan deltaga i budgivningen. Delta åribland inle fallet när det gäller försäljning av en jordbruksfastighet. Enunderhandsförsäljning är då ofta mer ändamålsenlig. Detta framhöll ocksåutredningen inför nu gällande jordförvärvslag, prop 1978/79:85 s. 44 ö. Kronofogdemyndighetenhar svårigheter att åsätta elt värde på en jordbruksfastighet. Myndigheten skall inför en exekutiv eller offentlig auk tion värdera fastigheien enligt utsökningsbalkens bestämmelser. deskall motsvara fastighetens marknadsvärde vid en frivillig försäljning. Prop.1986/87; 122 Jordförvärvslagen har etl annat värdebegrepp, Lagen anger i 4 §första stycket p 1 "egendomens värde med hänsyn till dessavkastning". Lantbruksstyrelsen har i sina anvisningar tolkat delta så atl"värdenivån bör motsvara vad en välutbildad brukare ulan stort egetkapital kan belala med hänsyn till egendomens avkastning". och de av utsedda värderingsmännen skall samrådamed lantbruksnämnden enligt jordförvärvsförordningen 6 § uppkommer fråganvilket värde som skall åsättas, marknadsvärdet eller avkastningsvärdei.Utredningen har i lagförslaget ändrat värdebegreppet lill egendomensmarknadsvärde. Ändringen är emellertid inte kommenterad varför osäkerhetkommer alt råda om delta marknadsvärde överensstämmer med marknadsvärdetenligt utsökningsbalken. Ettannat problem i nu gällande jordförvärvslag är om fastigheten eflerlänsstyrelsens förordnande om offentlig auktion skall anses utmätt med sammaverkan som när en fastighet har uimätis enligt utsökningsbalken. Är t, ex.ägarens förfoganderätt inskränkt enligl 4 kap 29 § utsökningsbalken och harkronofogdemyndigheten rätt atl vidtaga några ätgärder med egendomen enligt 4kap 31 § utsökningsbalken? anser atl det nu är rätt tillfälle atlklargöra denna fråga. Utredningenhar föreslagit övergångsbestämmelser om förvärvstillslånd. Riksskalleverketfrågar om utredningen medvetet har undantagit de tillslånd som lämnas efler enexekutiv auktion. 1 sig är det märkligt att ett tillslånd som prövats av entillståndsmyndighet enligt nu gällande lag kan komma att överprövas av en högreinstans enligl en annan mer liberal lagstiftning. Ännu märkligare är del atl enförsäljning som hålls före lagens ikraftträdande med en tvåårig avytlringsfrisl,efler överklagande kan komma alt gälla med en ettårig avytlringsfrisl. Dettaär i så fall till nackdel för inroparen. ifrågasätter om dettahar beaktats. Riksskatteverketår sammantaget kritiskt mot utredningens översyn av jordförvårvslagensbestämmelser om exekutiv försäljning. De ändringar som har föreslagits ärknapphändigt underbyggda. Det är därför inte möjligt att uttala sig omändringarnas värde. Många frågeställningar har dessutom lagts åt sidan. Kritikenav gällande jordförvärvslag är i många delar befogad. De ändringarRiksskatteverket efterfrågar skulle medföra all den exekutiva regleringen ijordförvärvslagen delvis kommer all skilja sig från motsvarande reglering i deövriga förvärvslagarna. Detta bör emellertid inte utgöra någol hinder. Del ärviktigare att de materiella konsekvenserna av ett förvärv av enjordbruksfastighet blir välgrundade än att systemaliken är hell lika i allaförvärvslagar.