prop · GA0346 · 1986-12-31 00:00:00 — Som kommer att framgå av fortsättningen anserdelegationen alt förslaget innebär ett allvarligt avsteg från dessagrundläggande principer. Det kan inte godtas atl schablonbeskattningsregler, somdrabbar de skattskyldiga helt olika utan hänsynstagande lill derasindividuella skalteförmåga. införs för att tillgodose myndigheternas krav påenkel hanlering. Likaså är det orimligl atl genomföra en ändring för att mananser att en grupp förmånstagare lämnar oriktiga uppgifter. Resultatet av en sädanändring är att det slora flertalel förmånstagare som lämnar korrekta uppgifteroch som behöver bil i tjänsten kommer att utsättas för en slraffbe-skatlning. Denförenklade deklaralionen får inte resultera i en godtycklig skattelagstiftning.Förslaget är ett flagrant övertramp där förenklingen endast tagil sikte påmyndigheternas arbete med bortseende från de skattskyldigas legitima krav på enlikformig och rättvis beskattning. Likformigheten får i delta sammanhangnaturligtvis inte stä för all alla skall beiala lika myckel utan för att allaskall skatta efler respektive förmåns faktiska värde. Delegalionen avstyrkerdärför att del framlagda förslaget läggs lill grund för lagstiftning. Viär positiva till en förenkling. Vi kan emellertid inle acceptera allförenklingen leder till att man samlidigt frångår gmndläggande värderingar ibeskattningsrätten och för flertalet tjänslebilsinnehavare höjer förmånsvärdenavida uiöver vad som motsvarar inbesparade levnadsomkostnader. Sammanfattningsvisanser vi att förslaget medför hell oacceptabla skalteskärpningar och därmedsådana negaliva följdverkningar i övrigl all det måste avvisas. Delhuvudsakliga motivet till förslaget är att genomföra sådana förenk lingar att den förenklade självdeklaralionen kan anvädas av bilförmänsha- varna. Det är därför anmärkningsvärt atl del i promemorian inte redovisas någon närmare utredning om hur stor andel av bilförmånshavarna som skulle komma att kunna använda sig av den förenklade självdeklarationen om försalget genomförs. Detär i själva verket iroligl att en betydande del av förmånsbilhavarna /87:46 inte kan använda sig av den förenklade självdeklarationen ens omförsalget genomförs. Detla är exempelvis fallel för dem som har reavinster påaktier utöver schablonavdragen. Vidare kan den som är företagsledare i fåmansförelag,närslående till sådan eller delägare i fåmansförelag inle använda sig av denförenklade självdeklarationen. Delframlagda förslaget tar alltför ensidigt sikle på myndigheternas behov avförenklingar utan att beakta de viltgående konsekvenser som blir följden förskatt- och avgiftsskyldiga. Förenklingar på skatteområdet måste enligt SHIO-Familjeföretagensmening ta hänsyn till de behov som finns hos anställda och företag och inte ensidiglbeakta de fiskala intressena. Inteens för myndigheterna kommer dock, enligt organisalionens uppfattning, deföreslagna reglerna att medföra nägra förenklingar. Skälet till della är attbehovet av tjänstebil för företag och anställda, om förslagel genomförs, kommeralt lösas på annat sätl än genom förmånsbil. Dessa redan nu förutsebarakonsekvenser kommer att leda till andra och ny svårigheter för skattemyndighelernanär det gäller kontrollåtgärder m. m. Slutsatsenmåste bli att förenklingsmålel, atl den förenklade självdeklarationen skallkunna användas, inte kommer all uppnås. Den främsta orsaken till detta är attde som regelmässigt använder bil i tjänsten finner det förmånligare att avståfrån bilförmånen. Sammantagetinnebär förslaget en skatteskärpning för de anställda och ökade kostnader ochkrångel för företagen samiidigi som förenklingsvinsterna för anställda,förelag och myndigheter uteblir. Organisationen avstyrker besläml altförslaget läggs till grund för lagstiftning. Ulredningenshuvudsyfte anges vara att åstadkomma enklare regler så att även skattskyldigamed tjänstebil f o m nästa taxering kan använda den nya deklarationsblanketten.Det är inte svårt atl acceptera detla syfte. har en omfattande skatterådgivningsverksamhet. Anlalet skriftliga ochmuntliga förfrågningar är f. n. drygt 9000 . Vi har beräknat att av samtliga på etl eller annat sätt sammanhänger med tjänstebilsförmåner ochvärderingen därav. Vår ståndpunkt är att nuvarande ystem är onödigl kompliceratoch all strävandena mot en förenkling är lovvärda. Arbetsgruppensförslag innebär trots delta en kraftig skärpning av beskattningen samfidiglsom eventuella förenklingsvinster är tvivelaktiga. I förslaget har storleken påmålgmppen uppsakttats lill 250000 tjänslebilsinnehavare. I beräkningarna har arbetsgmppenmed lystnad förbigått det faktum alt en stor del av denna grupp av olika skälinte torde komma att omfattas av systemet med förenklad självdeklaration. Handelskammarenhar även ovan endast berört de mest drasliska konse kvenserna av det framlagda förslaget. Dtla framstår som både orimligt och dåligt underbyggt. Om förslaget skulle genomföras skulle detla få långtgå- 31 ende konsekvenser för -förutom ijänstebilsinnehavarna - i första hand Prop. 1986/87:46 svenskbilindustri och bilhandel. Del är därför Handelskammarens mening all frågan börbli föremål för ny ulredning och att del framlagda förslaget således inte börläggas lill grund för lagstiftning i frågan. StockholmsHandelskammare: anför. Omnuvarande regler skall ändras, måste ett nytt system uppfattas som rättvist ochverklighelsanknutet och får inte leda tUl en skärpning av den redan nu kraftigabeskaltningen. Delär anmärkningsvärt att arbetsgmppen vars uppgift angetls ha varit all föreslåförenklade regler och inte att skärpa beskattningen - föreslår regler som inormalfallet så lydligl skulle innebära krafligl ökade skatter. Handelskammarenanser sammanfattningsvis att det framlagda förslaget knappasl leder till någraförenklingar varken för företagen eller för de anställda. Däremot skulle det sloraflertalel berörda arbetstagare drabbas av kraftiga skalleökningar.Handelskammaren avstyrker därför arbelsgruppens förslag. Förmånsbeskattningenav fri bil eller delvis fri bil innebär en mängd intrikatabedömningar. Ändring av reglerna måste enligt styrelsen företas för all delskall kunna infogas i ett syslem med förenklad självdeklaration. Härvid ärschabloner nödvändiga. Likaså är del nödvändigt atl arbetsgivaren ikontrolluppgift anger värdet av förmånen. Därav följer atl individuell beräkningav körsträcka inte kan göras. Lämpligt är enligt styrelsen att beräkna förmånenexklusive körsträcka till och från arbetet. Styrelsen lillstyrker den principsom föreslås i promemorian. Vilkasamhällsekonomiska effekter detta får kan slyrelsen ej bedöma. En sådanbedömning bör doek göras innan förslag till nivå framläggs. Huvudargumentetför att genomföra förslaget är alt förmånstagarna skall kunna använda denförenklade självdeklarationen. Arbetsgmppen har därvid uppskattat antalet förmånstagaretill drygt 250000, beräkningen torde grundas på anlalel regisireradeförelagsbilar. Del måste dock beaktas alt av dessa fordon används ep del enbariinom förelagen varför förmånsbeskaltning inte akutaliseras. Dessutom fömtsätts atlbilförmånen är enda hindret för en belydande del av dessa skattskyldiga attanvända den förenklade självdeklarationen. Samfundet anser inte att dennaslutsats är självklar. Mot bakgrund av vUka grupper som i regel har tjänsiebilartorde man i många fall kunna utgå ifrån att förmånshavarnas inkomsi- och förmögenhetsförhållandeär så komplicerade att den förenklade självdeklarationen inle kan användas avandra skäl, denna faktor borde undersökas närmare innan ändring i de materiellareglerna genomförs. Oavsellde ovan påvisade omständigheterna måste man konstatera atl gruppen i jämförelse med det toiala antalet skattskyldiga som skall kunna använda den förenklade självdeklarationen (ca 4 miljoner) trots allt är mycket begränsad. De förenklingar och resiirsbesparingar som blir följden av arbetsgruppens förslag blir därför närmasl marginella, särskilt mot 32 bakgrundav vad samfundel anfört ovan om risken för utveckling av nya Prop.1986/87:46 anpassningsformer. Samfundetanser generellt alt olika skatteregler skaU utformas så att de i försia handger etl malerielll liilfredsslällande resultat, först därefter och inom dennaram kan en anpassning ske lill förfaranderegler. ARbetsgmp-pens förslag leder, enliglsamfundels mening, till skattekonsekvenser som är materiellt otUlfredsslällande. Pägrundval av del ovan anförda avstyrker samfundet därför förslaget i sin helhel.Samfundet anser inte att lagändringar bör genomföras som innebär alt deprinciper som ligger till gmnd för nuvarande regler om beskaltning av fri biländras. Enförenkling av nuvarande regler om värdering av bilförmån är nödvändig omförenklad taxering skall kunna användas även för vissa av dem som har dennaförmån. Ävenom skatteförenkling i och för sig är eftersträvansvärt får det dock aldrig bli etlmål i sig. Förenklingen, som i detta fall innebär en schablonisering, måste ocksävägas mol effekterna för bilinnehavarna. SIFavvisar mycket bestämt det föreliggande förslaget. Vi kan konstatera att oronär mycket slor hos våra medlemmar och atl man redan nu kan notera en minskningav efterfrågan pä tjänstebilsmarknaden. Omdepartementet anser att förmånsbilarna är ett sä stort problem ur skatteförenklingssynpunktatt man måste ersätta det nuvarande systemel anser vi atl vissa principer börvara vägledande för ett sådant arbete. 1 Förmånsvärdet måsle varabaserat på den fakiiska kostnaden för bilinnehavet. 2 Förmånsvärdet måsle avpassas såall beskaltningen är neutral i förhällande lill atl ha egen bil när del hällerresor lill och frän arbetet. 3 För att kunna bedöma ett evnytt förslag måste delta innehålla en redovisning av den faktiska privata användningenav förmånsbilar. 4 Man kan inle utgå från att detfinns en reell valfrihet att avstå från fri bil. I Stället är del rimligl atl anlaatt de som har behov av bil i tjänsten måste ha råd utnyttja denna även för brivalbruk. Detär också vår uppfattning att endast ett begränsat antal av den skattskyldigasom har att deklarera för bilförmån kommer att omfattas av systemel med enförenklad självdeklaration. Medhänsyn tiU vad som anförts ovan och mot bakgrund av den skatieskärpning ettgenomförande av förslaget skulle innebära för vissa kaiegorier skattskyldigaanser atl förslagel inle kan ligga lill grundför en förändrad lagstiftning. synpunkter förelräder hälsas varje förenkling med tillfredsställelse. Meddessa synpunkter lillstyrker försalget. 3 1986/87. TCOanför: Prop. Enligtfinansdepartementet har de nuvarande reglernas utformning lett till att så gottsom alla som deklarerar bilförmån redovisat I privatkörning, exklusiveresor fill och från arbelet med bilen. Skallgällande regler tillämpas fullt ut blir det krångligl att värdera bilförmånenriktigt. Men om del är som själva säger, atl de flersta förmånstagarelar upp privatresor exklusive resor till och från arbetet så ärvärderingsförfarandet enklare i prakfiken än i teorin. Idepartementspromemorian argumenteras en hel del kring det förenkladedeklarationsförfarandet. Enligt skalieförenklingskommittén kommer anlaletinlämnade deklarationer atl minska med 44,5 miljoner. Gruppen med bilförmånkommer med nuvarande regler inte ifrån att själva deklarera sina inkomsler ochavdrag. Detkan finnas ett skatteförenklingsmotiv för atl ändra reglerna om beskattning avförmån av fri bil m. m. Men gär man på hur reglerna lillämpas i stället för hurde är ulformade så går det att påstå att del redan sketl en förenkling. Vidarekommer sannolikt många förmånstagare vara tvungna att avlämna självdeklaralioneräven om värderingen av bilförmånen förenklas ytlerligre av andra skäl än bUförmånen. Delgår alt peka på exempel där skatten kommer all höjas med uppemot 10000 kronorför enskilda inkomsllagare om förslagel genomförs. Förden enskilde förmänslagaren mäste del vara svårl alt solidarisera sig med ettförslag, som explicit, motiverat av skalteförenklingsskäl, i vissa fall kanleda lill kraftigl höjd skall. Närskatleförenkling har diskuterats inom TCO har det ofta framhållils all i defall skatleförenkling åstadkommits genom schablonisering är del nödvändigl allacceptera all det inte går atl uppnå millimelerrätlvisa vissa kommer altvinna och andra förlora. Vad som är acceptabel spännvidd måste avgöras fränfall lill fall. TCOavvisar myckel beslämt föreliggande förslag fill enklare regler om beskattningav fri bil. Om del nuvarande sysiemel skall ersättas anser TCO all ell nyllsyslem bör bygga på nedansiående principer. I Förmånsvärdet måsle vara baseratpä den faktiska kostnaden för 2 Förmånsvärdet måste avpassas såall beskaltningen är neutral i förhållande till alt ha egen bil när det gällerresor till och från arbetet. 3 För att kunna bedöma ett evnytt förslag måste detta innehålla en redovisning av den faktiska privalaanvändningen av förmånsbilar. 4 Det går inle att utgå frän atldet finns en reell valfrihet att avslå från fri bil. I stället är det rimligtatt anta att de som har behov av bil i tjänsten måste ha råd att utnyttja dennaäven för privat bruk. 4 Allmäntom förmånsbeskattningen Prop. Inomarbetsmarknadens statliga sektor som SAV företräder, är den här typen av anställningsförömånrelativt ovanlig. Förmån av fri eller delvis fri bil är vanligare inom denprivata arbetsmarknadssektorn. Vid konkurtensen om arbelskrafl mellan de olikaarbelsmarknadssektorerna tenderar anställningsförmåner vid sidan av lönen, såkallade fringe benefits, atl fä ökad betydelse både kvanlitalivt ochkvalitativt. förhällande påverkar siaten i roUen som arbetsgivare. Detnuvarande systmet för beskattning av bilförmåner innebär all förmånenbeskattas till ett värde som motsvarar den inbesparing av kosinader som förmänslagarenerhäller. Förmånsvärdet fastställs av (). Detla görs med enviss försiktighet. Exempelvis skulle en GL för lasupp med ell värde av . vid 1 500 mils prival körning. Molsvarandekostnad för en bil i samma prisklass uppgår enligt Motormännens Riksförbund-M tUlca . exkl garage-och parkeringskostnader. Enanledning till att antalet bilförmåner ökar kan vara att kostnaden för denanställde blir lägre med förmånsbeskaltningen jämfört med privat ägande. Isyfte att belysa delta redovisas i det följande vissa beräkningar avseende etlförelags koslander för leasingbil m m. Volvo740 GL (inköpspris ) Körsträcka 2 500 mil Leasingkoslnad 28 152 32592 Övrigt 5 676 7096 Utgångslägetär atl etl företag har avtalat om en leasingbil med en bilfirma som innebär en tolalkoslandför bilen på för . Om förelaget väljer alt låta den anställdeanvända bilen privat 1 ökar totalkostnaden för bilen med lill50 313. Härtill kommer en kosland för företaget avseende lagsladgadesocialavgifter () på förmånsvärdet (för I ).Merkostnaden för företaget all låta den anstäUde nyltja bilen privat uppgär fiU20911 kr (12235 -I- 8676). Förelagets "merkoslnad" kan alternativtdisponeras så att den anställde erhåller en löneökning med . Reslerande6611 kr avser socialavgifter enligt lag och avtal. Bilkostnadenför den anställde kan således sägas bestå av två delar, dels den uteblivnanettolöneökningen, dels inkomstskatten på förmånsvärdet. Den förra koslnadenblir lägre ju högre marginalskallen är medan den senare koslanden blir högrevid högre marginalskall. Bilkostnadenför förmånsbil enligt nuvarande regler ligger i alla inkomst lägen strax under RSVs förmånsvärde, medan bilkostanden enligl förslaget ->5 kommer atl ligga straxöver. I båda fallen ligger kostanden för förmänsbi- Prop. 1986/87: 46 len mycketunder den av M beräknade kostnaden för motsvarande bil. Bilkostnadenför förmänsbil ligger klarl under den bilkostnad som M redovisar jämfört medbåde nuvarande regelsystem och det föreslagna. Skillnaden minskar med siigande inkomsi. Dehöga marginalskatterna har skapal ett dramatiskt ökat intresse för olika formerav lågbeskallade förmåner vid sidan av lönen, s. k. fringe benefils.Skattesystemet snedvrider på detta sätt den privala konsumtionen och motverkarsamhällsekonomisk effektivitet. Förklaringen tUl den kraftiga ökningen avantalet tjänstebilar kan till stor den hänföras till en önskan att kringgå dehöga marginalskatterna. Den enskilde förleds läll alt tro att förmånen avtjänstebil är slörre än den i själva verket är. /SRförespråkar ell enkelt, konsekvent och robust inkomstskattesystem, därersättningen för arbetet pä elt rimligt sätt kan tas ut i form av lön. Kraftigtsänkta marginalskatter är en förutsättning för etl sädant system, liksom förall åsladkomma genomgripande förenklingar ulan all olika gruppoer drabbasorimligt hån. Alla försök till administrativa förenklingar genom t.ex. schabloniseringav avdrag och skatteunderlag riskerar att vid höga marginalskatter leda lillstora orättvisor. 1dag är beskatlningen av olika kontantfria förmåner generellt lägre än beskaltningenav löneinkomster. Arbetsgivaravgifter påförs exempelvis inle en stor grupp avdessa förmåner trols atl de måsle beiraktas som en regelrätt ersällning för ulfördaarbetsinsatser.En annan grupp av dessa förmåner är befriade från inkomstskatt.För de förmåner som å andra sidan inkomstbesakttas är den effektivaskattebelastningen väsenfiigt lägre än skatten på löneinkomster. Den lägre beskatlningenär till stor del ett resultat av den gynnsamma förmänsvärderingen. LOhar i ett flertal sammanhang understrukit behovet av och fördelarna med en ökadneutraUlel i beskatlningen av olika inkomsler och förmåner. Del finns enligl LOslarka principiella motiv för en ökad skatlemässig neutralitet mellanlöneinkomster och olika kontantfria förmåner. En sådan utjämning avbeskattningen ökar tveklöst rättvisan i skattesystemet. Förslaget till ändradbeskattning av bilförmåner begränsar nuvarande skalte-skillnader mellan löneroch kontantfria förmåner i allmänhel samt mellan löner och bilförmåner isynnerhet. Delnuvarande systemet för beskattning av bilförmån är "rättvist" i del avseendetatl del i princip endast är värdet av det privata utnyttjandet, dvs deninbesparade kostnaden, som beskaltas. Avsikten är att skallen skall träffa den koslnadsinbesparingsom den anställde gör genom att arbetsgivaren betalar hans privata körning. Detföreslagna sället alt bestämma förmånen innebär att beskattningen blir shcablonmässig utan hänsyn till den privata körningen, dvs utan hän syn till hur stor kostnadsbesparing den skattskyldige får genom sin bilför mån. Förslagelinnebär säledes att den grundläggande principen för beskall- Prop.1986/87:46 ning av bitförmän överges. Enligt SHIO-Familjeföretagens uppfattningkan inte enbart motivet lill förenkling vara ett tillräckligt bärande skäl fördenna förändring av grunderna för beskallningen. 5 Följdverkningar om förslaget genomförs Remissinstanserna,som över lag anser atl promemorieförslaget leder till höjd skalt för den somhar bilförmån, pekar på nägra följdverkningar av detta. RSV,RRV, i län, , /SR, KAK, KF,, , , och gemensaml. Svenska revisorsamfundet, SHIO-Familjeföretagen,TCO, redovisnings-kosulters förbund. ,, Förbundet . befarar atl många eller flertalet förmånshavare kommerall övergå lill att köra egen bil i Ijänslen. Insianserna framhåller olika effeklerav della, bl. a. atl förarna bUr berättigade lill milersättning för sin tjänslekörning,alt de behåller sin nuvarande räll till avdrag för kostnaden för resor till ochfrän arbetet och att bilköp kan komma att ske med hjälp av lågförräntade lånfrån arbetsgivaren. I samtliga fall torde detla enligl remissinstansernamedföra att den förenklade självdeklarationen inte kan användas varför syftetmed reformen omintetgörs. 6 Närmare om risken för att alternativa lösningar söks Omantalet förmånsbilar är oförändrai eller ökar kan avsevärda granskningsresurserfrigöras frän denna granskning och disponeras för annan angelägen granskningsverksamhel.Om anlalet förmånsbilar däremot minskar lill förmån för privatägda bilar kan åandra sidan ökade granskningsresurser bli akluella t. ex. om utköp avförmånsbilar sker i större omfattning av anställda , om privata bilar körs i tjänslenmot milersättning och om privala bilköp finansieras genom fördelaktiga lån avarbetsgivaren. Utredningar om fastställande av marknadsvärde för en viss bil,om vad som anses utgöra kostnadsersättning resp lön samt om fakiiska bilkostnaderför en viss bil etc är myckel lidskrävande och leder ofta fill Ivisler. RRVanser all del finns risk att den föreslagna förmånsbeskattningen kan komma atlkringgås genom alt den anställde ges förmånliga lån för bilköp. Arbelsgivarenmedger sedan att bilen används i tjänsten med milersätlning. Avdrag för resor lilloch från arbetet kan yrkas i deklarationen. Följden blir att antaletskattskyldiga som inte kan använda den förenklade självdeklarationen ökarytterligare. Länsstyrelseni län anför: Om förmänsvärdenaemellertid kommer att uppfattas som aUtför höga av de skattskyldiga, kan följden bli att etl anlal skattskyldiga, i stället för 37 4 1986/87. bilförmän,väljer atl använda egen bil i tjänslen mot det all arbelsgivaren /87:46 belalar resekostnadsersättning. Sädana skattskyldiga kan då inleanvända den förenklade självdeklaralionen. Om denna grupp skattskyldiga bUr alltförstor kan man befara att belungande utredningar måste göras i taxeringsnämndernaavseende körsträckor m. m. för resor med egen bil i tjänslen. Del förväntaderesultatet av meloden all värdera bilförmånen uteblir då. Del kan i sämsla fallbli elt merarbete för skattskyldiga och beskattningsmyndigheter, jämfört med nugällande regler, Mol bakgmnd av det sagda vill framhålla viklenav alt ovannämnda omständigheter beakts vid besiämmande av den procentsats sombör ligga till grund för beräkning av förmänsvärdet. Effektenav förslaget skulle bli att mänga går över från tjänstebilar till privatägdabilar med milersätlning och möjligheter lill reseavdrag. Då kan de inte användaden förenklade självdeklarationen. Huvudsyftet med förslagel skulle därmed gåförlorat. Förslagetmedför färre Ijänstebilar, fler milersättningsbilar och fler lån medsubventionerad ränla från arbetsgivaren för att köpa privatbil. innebärför skallemyndigheterna ökade kontrollproblem i slället för förenkling. Viden närmare analys av arbetsgruppens förslag måste det ifrågasättas desshuvudargument alt den förenklade självdeklaralionen skaU lillämpas på sä mångaanställda som möjligt verkligen håller. Om tjänstebilsinnehav i framtidendrabbas av en väsenfiigt ökad skattebelastning för förmånslagarna kommer de påsikt att gå över till eget bilinnehav. När de kör bilen i tjänsten erhåller debilersättning från arbelsgivaren och yrkar molsvarande avdrag för tjänstemilen.Dessa poster måste då redovisas separat i deklarationen. Därmed blir detknappast möjligt att använda det förenklade själv-deklarationssystemel. Därtillkommer att transformeringen av tjänsiebilar till egna bilar i stor utsträckningkommer att finansieras genom län från arbetsgivaren. Även dessalånetransaktioner kan behöva redovisas separal i deklarationen och utgör enytterligare avvikelse från den förenklade självdeklaralionen då de erfordrarspeciella granskningsinsalser av taxeringsmyndigheten. Sannoliktskulle förslagets genomförande leda till omdispositioner av formerna för bil i Ijänslen.Därmed är det inte heller säkert atl den åsyftade förenklingen avdeklarationsförfarandet kommer atl uppnås. Viär positiva till förenklade regler. Men som förslagel är utformat kommersjälva syflel med reformen - atl nå förenkling - att äventyras. Ytterst få lordei fortsättningen firma all tjänstebil är en attraktiv läsning på företagensbilbehov. Flertalel torde välja att själva äga bilen och köra den i Ijänslenmot gängse statlig milersättning. Detla skulle innebära dels alt tjänstebilsinnehavarnainte skulle kunna utnyttja den förenklade självdeklarationen, dels att taxeringsarbetelytteriigare kompliceras. Denegativa effekterna av etl schablonvärde i den storleksordningen Prop.1986/87:46 skulle i betydande omfattning komma att neutralisera de fördelarmetoden som sådan ger. Enkonsekvens, som framslår som hell klar, är att många tjänstebilsinnehavare i slälletkommer att skaffa egen bil.