prop · GA0380 · 1986-12-31 00:00:00 — Endast i undantagsfall har särskildaforskningsinstitut byggts upp vid sidan av högskoleorganisationen. Det ärframför allt försvarels forskningsanstalt, vilket har ett naturligt motiv,samt ytteriigare exempelvis , arbelslivscentrumoch Studsvik energiteknik AB. När examinatorer varnar för att.upprättanya forskningsinstitut, vill jag gärna instämma. Det råder också inom landetglädjande enighet om högskolans centrala roll. Jag vill påminna om en annan av OECD-examinatorernasrekommendationer, nämligen att det i fortsättningen krävs fler tvärvetenskapligaorganisalionsbildningar vid universitet och högskolor i en del fall institutinom universitetens ram. Biomedicinska centrum framhölls av examinatorernasom föredömligt. De institut som bildats utan att ingå ihögskoleorganisationen har, vill jag erinra om, bildats just därför attforskning över ämnesgränserna inte kommit till stånd. Många av de mestintressanta och fantasieggande nya forskningsområdena är idagtvärvetenskapliga till sin karaktär som exempelvis biotekniken. Förmågan attinom högskolan skapa tvärvetenskapliga miljöer kommer därför att ha mycketstor betydelse . Näringslivets kraftigt ökade intresse för högskolanoch stora ekonomis ka resurser innebär att det finns en risk för obalans mellan externa medel å ena sidan och de basresurser som högskolan direkt tillförs via statsbudge- 27 Mina förslag till förstärkningar syftar framförallt till att säkra högsko- Prop, 1986/87:80 lans position som den dominerandebäraren av ny kunskap genom forskning. Jag återkommer senare till frågan ombalansen i det svenska forskningssystemet och kommer därvid också att uppmanade sektoriella forsk-ningsstödjande råden och myndigheterna att i sitt stödtill forskningen främja högskolans långsiktiga överlevnad och förnyelse. Jag vill avslutningsvis konstatera attforskningsstatistiken är bristfällig. Statistiken måste tolkas med storförsiktighet. Det här också visat sig svårt att överhuvudtaget få framuppgifter, inte minst från högskolorna. Chefen för kommer senareatt föreslå vissa förbättringar vad gäller statistiken över forskning inomhögskolan. Attstärka förtroendet för forskarna som yrkesgrupp liksom förtroendet för andrayrkesgrupper är ett viktigt element i regeringens politik. Inom alla yrkesområden krävs entusiasm ocharbetsglädje inför de möjligheter som ligger . Vidgade möjlighetertill nya initiativ bör därför skapas inom universitet och högskolor. Här finnsett ansvar för riksdag och regering att undvika alt utforma nya regelsystem somär hämmande, liksom att avskaffa sådana regelsystem som känns påtvingade. Jag vill framhålla att normer ochföreskrifter inte är ett självändamål. Syftet är att trygga rättssäkerhet ochkvalitet. Jag vill också påminna om att en del av den byråkrati, som undersenare år blivit föremål för uppmärksamhet, kan förenklas av högskolornasjälva. Men jag vill inte oreserverat instämma i de påståenden som gjorts, attantalet administratörer och byråkrater på ett orimligt sätt växt vidhögskolan. Vad statistiken inte observerat är det ökade behovet av dels olikaservicefunktioner (bibliotek m.m.), dels teknisk personal för forskningensbedrivande. En effektiv service är också till nytta för forskning ochutbildning. I strävan efter bättre fungerande enheter måstealltid kravet pä demokrati och medinflytande från alla berörda parter liggafast. Det är i en genuin samverkan mellan jämställda individer som de arbetslagskapas där arbets- glädje och skaparförmåga finns i rikligt mått. Den forskning som innebär elt oberoende sökandeefter svar på grundläggande frågor kräver originalitet och skaparkraft. Minbestämda uppfattning är att det i vårt land även i fortsättningen måstebedrivas en omfattande och livskraftig grundforskning. Vi måste ständigt höjaden vetenskapliga kompetensen och skolningen för att ha en bas för egnavetenskapliga genombrott och för att kunna följa vad som sker vid denvetenskapliga frontlinjen internationellt. Vi behöver också erbjuda envetenskaplig skolning för elt antal befattningshavare på nyckelområden isamhället. Grundforskningen bar vuxit fram ur de filisofiskafakulteternas tradition och berör alla företeelser i samhället. Denna forskningmåste slå fri från såväl politisk styrning som krav från marknaden, men måstesjälvfallet respektera samhällets normsystem. En forskning som endast styrs av den vetenskapligafantasiförmågan och bedöms utifrån vetenskapliga kvaliteter har beröringspunkter med konst- 28 Den spelar också en betydelsefull roll för en mer Prop. 1986/87:80målinriktad forskning, som syftar till att lösa specifika problem. En framståendegrundforskning är inträdesbiljetten till det internationella forskarsamhälletoch en förutsättning för att snabbt bli delaktig av den kunskap som växer framrunt om i världen. Basen för denna forskning finns vid universiteten. Inteminst den mångsidiga specialiseringen är av stort värde för en fruktbärandedialog över ämnes- och fakultetsgränserna. Men grundforskningen kan även betraktas ur ettutbildningsperspektiv. Även om resultaten inte alltid finner vägen in i deinternationella vetenskapliga tidskrifterna är denna forskning av betydelseför att allmänt höja den vetenskapliga standarden. Att säkerställa och skapaförutsättningar för att det upprättas livaktiga och stabila forskningsmiljöer,med faktiska möjligheter att befinna sig vid frontlinjen, är något av enhuvuduppgift för forskningspolitiken. Men det är, vill jag erinra om,en uppgift som fordrar elt samspel mellan statsmakterna och forskarsamhället;ett samspel som bygger på ett ömsesidigt förtroende. 4.1 Statens och företagens ansvar Regeringensekonomiska politik har varit framgångsrik. Budgetunderskottet har pressatstillbaka, bytesbalansen har förbättrats, inflationstakten dämpats avsevärt ochsysselsättningen kunnat ökas. Genom devalveringen bereddes de svenskaföretagen möjlighet att återta marknadsandelar och höja sina vinster. som skett har också varit anmärkningsvärd. har enmyckel återhållsam budgetpolitik haft till effekt att utrymmet för nya statligaåtaganden lämnat ett utomordentligt litet utrymme. De förslag till förstärkningarav forskningsanslagen som läggs fram har, som jag tidigare påpekat, tillfullo finansierats genom omprioriteringar. Framgången för regeringens ekonomiska politik kanenligt min mening bland annat avläsas i de myckel markanta ökningarna iföretagens FoU-in-vesteringar. har FoU-investeringarnafördubblats i löpande priser. Det är en generellt sett anmärkningsvärd ochinternationellt enastående ökning. Jag anser att det är utomordentligtglädjande att svenska företag på delta sätt tagit tillvara möjligheterna attstärka sin framtidspotential. Men det innebär att en allt större del avden samlade svenska FoU-verksamheten är företagsfinansierad och företagsstyrd. Därmed finns en risk för att långsiktigheten i forskningen och den grundläggande forsk ningen trängs tillbaka. Rollfördelningenmellan stat och näringsliv vad. gäller forskningen har varit klar. Det är statens ansvar att svara för anslag till den grundläggande forskningen och forskarutbildningen, medan det är företa gens ansvar att bedriva egen FoU-verksamhet som ligger nära marknaden. Om denna rollfördelning råder enighet. Någongiven balans uttryckt i andelar av de samlade forskningsinsat- Prop.1986/87:80 serna kan knappast anges. Det statsmaktema och företagsamheten haratt ta hänsyn till är hur befintliga resurser bäst skall utnyttjas så att såvälden grundläggande forskningen och forskarutbildningen som företagens målinriktadeFoU-verksamhet bäst kan främjas. Vid överiäggningar med företrädare för näringslivethar jag noterat att man från näringslivets sida enstämmigt betonat vikten avatt grundforskningen och forskarutbildningen får ökade resurser. Det är minövertygelse att denna uppfattning grundar sig på en allt djupare insikt omhögskolans roll som en viktig näringspolitisk nationell resurs, som måstevärnas och utvecklas för alt svensk industri skall kunna förbli tekniskt ochekonomiskt konkurrenskraftig på världsmarknaden. Kraven på högskolan och på företagens tekniska nivåhöjs kontinueriigt. Forskningen inom företagssektorn är starkt inriktad påutvecklingsarbete. Det betyder att de svenska företagen i hög grad är beroendeav tillgång till högskolans kompetens. Jag vill framhålla betydelsen av atthögskolan har en specialistkompetens inom många ämnesområden och att det ävenför företagens problemlösningar blir allt viktigare att kunna kombinera olikavetenskapsgrenar, I ett antal intressanta skrifter har styrelsen förteknisk utveckling identifierat några områden med utpräglat tvärvetenskapligkaraktär: mikronik, expertbaserade system, samt humaniora och samhällsvetenskapsom resurs för teknisk utveckling. Det är mitt bestämda intryck att förmåganatt skapa tvärvetenskapliga kombinationer vid universiteten kommer att ha storbetydelse för vår industriella framtid. Jag vill samtidigtbetona att densträvan som funnits och som uttryckts som "back tobasics" på intet sätt slår i motsats till behovet av tvärvetenskap.Betydelsen av djupa och grundläggande ämnesstudier som en nödvändig förutsättningför tvärvetenskapliga ämnesöverskridanden kan inte nog betonas. Svensk industri är i högsta grad konkurrensutsatl,såväl på hemmamarknaden som i sin internationella verksamhet. Detta gälleräven vitala delar av högskolan, framför allt inom teknisk, naturvetenskapligoch medicinsk fakultet. Denna konkurrens är stimulerande och nödvändig, meninnebär också risker för högskolan. De framstående forskarna, de unga och lovandeforskarstuderandena saml de studerande inom vissa ämnesområden har attraktivayrkes- och förtjänstmöjligheter utanför högskolan. I en situation där bristenpå kompetens blir påtaglig i förhållande till behovet av högspecialiseradkunskap, kan högskolan riskera att alltför snabbt förlora sina bästa kraftertill näringslivet eller till utlandet. Denna situation föreligger inte bara iSverige utan är en internationell företeelse. Jag är medveten om alt man på sina håll hyser enstark oro för framtiden och för möjligheterna att bedriva högskoleverksamheten. Den forskarflykt från högskolan som tas upp ull diskussion, och som i de enskilda fallen kan vara mycket allvarliga för en institution eller för en forskar grupp, har dock också det göda med sig att kompetensen kan nyttiggöras i näringsliv eller administration. Jag vill också erinra om att det är av stort värde att svenska forskare har internationella kontakter och kan beredas tillfälle att arbeta utomlands vid högklassiga forskningsinstitutioner. Svenskforskning drar också nytta av att det här finns många utländska Prop.1986/87:80 forskare som tillfälligt eller permanent valt att komma hit för attbedriva sina forskning. Jag vill dock rikta uppmärksamheten på att detligger i den svenska företagsamhetens intresse att högskolan inte alltförsnabbt berövas sin främsta resurs, de kunskapsbärande forskarna och lärarna. Risk föreligger att företagen enskilt ellerkollektivt får ett sådant inflytande vid vissa institutioner att forskningeninte längre kan bedrivas öppet eller alt forskningen leds in i allför snävafåror. Detta kan leda till kortsiktighet och utarmning av kunskapsinnehålleti'forskningen. Marknadsstyrningen av forskningen får således inte tillåtas attdominera verksamheten vid t.ex. de tekniska högskolornas institutioner. Såväl vid högskolan som inom näringslivet finnsockså en stark medvetenhet om högskolans grundläggande uppgift. Den friaforskningens tradition inom högskolan är enligt min mening stark. Jag villockså erinra om att högskolan är en angelägenhet för hela samhället och attbland annat högskolestyrelserna bör ha ansvar och auktoritet att ingripa omförhållandena så kräver. I ett längre perspektiv kan forskningens integritetvara avgörande för svensk industri i en allt hårdare internationellkonkurrens. Behovet av samverkan mellan högskola och näringslivhar betonats starkt. Jag finner ingen anledning att hävda någonannan uppfattning, men vill betona vikten av att den rollfördelning ,varom enighet råder också i praktiken kan upprätthållas. I regeringens förslag till ireårsprogram förforskningen redovisade jag all regeringen hade för avsikt attöverlägga med näringslivet om insatser till förmån för den grundläggandeforskningen, bland annat för att förnya utrustningen vid högskolan. Det är med stor tillfredsställelse jag nukonstaterar att affärsbankerna erbjudit sig att avsälla 200 milj/år undertreårsperioden för att bidra till den nödvändiga förnyelsen av utrustningen vidhögskolan. Tillsammans med den resursförstärkning som blivit möjlig genomomprioriteringar i statsbudgeten bör enligt min mening högskolan kunna fyllasin uppgift att vara hela samhällets resurs för forskning, forskarutbildningoch grundutbildning och att hävda sin integritet och sitt självbestämmande iverksamheten. De förslag som chefen för senare kommeratt redovisa bör verksamt kunna bidra till att forskning och forskarutbildningvid högskolan kommer att bli en attraktiv livsuppgift för tillräckligt många forskareoch lärare. 4.2 Balans mellan basresurser och extern finansiering Historisktsett har forskningen spelat en viktig roll för utvecklingen av värt samhälle.Därom är de flesta ense. Traditionellt har grundforskningen, med uppföljning avtillämpningsinriktad forskning vid högskola och företag svarat förutvecklingen. Grundforskningenfinansieras huvudsakligen genom basanslag fill fakul teterna och anslag via forskningsråden. Sektorsforskningen, som huvud sakligen är tillämpningsinriktad och områdesorienterad, finansieras via 31 anslag frän myndigheter,forskningsfonder och näringsliv. Jag kommer i Prop. 1986/87:80 det följandeatt använda begreppen grundforskning och sektorsforskning, väl medveten om attinvändningar kan göras. Ur den enskilda institufio-nens synpunkt kan man ocksåtala om att forskningen bedrivs på eget programansvar respektive uppdrag. Successivt har samhällets behov av - och ansvar för- kunskaps- och kompetenshöjningen ökat. Forskningen har betraktats som enstrategisk faktor för välfärdssamhällets fortsatta utveckling. Ett uttryck fördetta är inrättandet av forskningsstödjande råd och fonder samt i någraundantagsfall även särskilda uppgifter. Idagutgör resultaten från den sektoriellt finansierade forskningen en stor ochomistlig del av samhällets ökande kunskapsmassa. Även i den sektoriella forskningsverksamheten måstede vetenskapliga kvalitetskraven ställas högt, lika högt soki i forskning stödd utifrån andramotiv och med annan finansiering. Kontakten med grundforskningen måsteupprätthållas genom institutionella arrangemang och/eller genom att forskarekan ägna sig åt olika slag av forskning i olika skeden av sin forskarkarriär. Ökade krav på forskning växer nu fram. Jag tänkerexempelvis på nya möjligheter inom medicin och bioteknik och inte minst när detgäller naturresursernas utnyttjande och miljöns förbättring. Detta innebärockså större anspråk på finansiering och samordning. Sektorsorgan och olikaintressegrupper spelar här en betydelsefull roll som initiativtagare. Dennaansvarighet bör vara lika tydlig som det ansvar forskarsamhället har för attbedöma den vetenskapliga kvaliteten. Sektoriell forskning har lid efter annan utsattsför kritik för bristande vetenskaplighet. Kritiken har inte alltid varitobefogad. Kritiserade projekt har ofta utförts vid universiteten och detekniska högskolorna där det är ett krav att det vetenskapliga normsystemetefterlevs. Sektorsmyndigheter å andra sidan har ofta uppgifter som är bredareän att vara enbart forskr'nes-finansierande och därför är det inte alltidforskning i strikt mening som har ansetts behövligt i kunskapsuppbyggnaden. Det är viktigt att även kunna semedelstilldelningen för sektoriell forskning som en långsiktig investering.Det är samhällets framtida behov, så långt de nu kan bedömas, av kunskap ochTärdigheter som skall tillgodoses. krävs nya stora satsningar inominformationsteknologin och biotekniken. Sådana satsningar måste ske i enkomplicerad struktur, där internationellt erkända ämnen, tvärvetenskapligaprojekt, sektoriella organ och tvärsektoriella projekt måste samverka, oftamed många universitet och institutioner som medverkande. I sådana kompliceradestrukturer är inte enbart storleken på investeringen avgörande ulan ävenkvaliteten och systematiken. Som ett exempel på områden där en samverkan mellanolika forsknings finansiärer är angelägen vill jag framhålla handikappforskningen. Chefen för kommer att föreslå en resursök ning till FRN för detta ändamål. Muvarande finansiärer av handikappforsk ningen bör sammantaget solidariskt kunna bidra med minst motsvarande insatser. Somett ytteriigare exempel på ett område där det ärangeläget med nya Prop. 1986/87:80 former för samverkan mellan stat och andraintressenter vill jag nämna forskning om offentlig förvaltning. Ettförändringsarbete pågår nu för att utveckla och förbättra den offentligaförvaltningen. Samhällsorganens service, effektivitet och regelsystem sesöver. Nya former prövas för att öka de enskilda människornas inflytande ochaktiva medverkan. Som stöd för detta arbete behövs ökad kunskap om utvecklingeni såväl stat som landsting och kommuner. Chefen för kommersenare att redovisa att staten och kommunförbunden i samverkan tillskjutermedel för forskning om offentlig förvaltning. Delegationen för forskning om denoffentliga sektorn ges därmed möjlighet att stödja förvaltningsforskning inomeftersatta områden. En utgångspunkt för den framtidaforskningspolitiken bör vara att de grundläggande verksamheterna måste betonas. Som elt led i denna strävan kommer chefen förutbildningsdepartementet senare att föreslå en förstärkning av basresurser ochmedel för doktorandtjänster, höjda utbildningsbidrag, flerforskarassistenttjänster och ökade resurser för de vetenskapliga biblioteken.Det innebär att högskolan kommer att få en helt avgörande del av förstärkningenav forskningens resurser. Det andra sätt på vilket högskolan kan stärkas ärgenom att sektorsorganen tar ett större ansvar för baskostnaderna. I denforskningsproposition som fattade beslut om betonadesvikten av att de sektorsfinansierande organen påtog sig ett större ansvar förlångsiktighet i anslagsgivningen. Mitt intryck är att en sådan utveckHng kanskönjas. Sektorsorganen har i större utsträckning kommit att föriänga sinaprojekt i fiden, arbetar mer med ramprogram och inrättar forskartjänster ochdoktorandtjänster. Del är angeläget att denna process fortskrider ochatt sektorsorganen också finner former för ett strukturellt inriktat stöd somkomplement till elt stöd av mer tillfällig karaktär. Det har från företrädare för högskolan framförtsönskemål om att den sektoriellt finansierade forskningen borde avsätta enavsevärt större del av forskningsanslagen som stöd till högskolans basresurser.Jag anser att sektorsorganen och högskolans institutioner i en förtroendefulldialog kan åstadkomma ett bättre resultat än genom en påtvingad omfördelning avforskningsmedel. Sektorsorganen bör rekommenderas att övergå till enfinansiering av tjänster i samband med att man etablerar sinaforskningsprogram. De tjänster som bör inrättas kan vara fasta tjänster. Sektorsmyndigheterna bör också sträva efter attfinansiera forskningen genom att inrätta tidsbegränsade tjänster somforskarassistent och doktorand. På sä sätt kan de sektoriella medlenverkningsfullt medverka till en ökad rekrytering och en bättrestudiefinansiering för den yngre generationen forskare. Jagvill också framhålla vikten av alt sektorsmyndigheterna i högre utsträckning påtar sig ansvaret för att inrätta ramprogram med flerårig . För att ytteriigare stödja en förstärkning av universitetens basre- 33 surserföreslår jag att sektorsmyndigheterna överväger att avsätta en fri Prop.1986/87:80 forskningsresurs i samband med projektanslag som huvudsakligen gårtill den initierande institutionen. Den sektorsfinansierade forskningen behöver ocksåintegreras i utbildningen vid högskolorna. Innehavare av sektorsfinansieradetjänster bör därför medverka i undervisningen. För försvarsforskningen gäller något annoriundaförhållanden. Forskning på universitetsnivå finns inte inom vissa förförsvaret väsentliga områden. Av denna anledning har försvarsforskningen givitsen fastare organisatorisk struktur som forskningens inriktning ochkvalitet regelbundet prövas i samband med de återkommande försvarsbesluten. Det är min fasta övertygelse att densektorsfinansierade forskningen själv kommer att ha allt att vinna på deåtgärder som jag föreslår. Sektors-finansierad forskning är, som jag tidigarepåpekat, omistlig för kompetenshöjningen inom forskningen. Den förtjänar attytterligare stärkas och det sker bäst genom alt den inte bara utförs inomhögskolan utan också bättre integreras i densamma. Det långsiktiga mål som bör eftersträvas är altsektoriellt finansierad forskning antingen gör egna investeringar av permanentnatur vid högskolan eller strävar efter full kostnadstäckning i samband medtidsbegränsade projekt. 4.3 Samspelet mellan universiteten och de mindrehögskolorna Denexplosion av utbildnings- och forskningsverksamhet som skedde under 1950- och60-talen har efterträtts av en lugnare expansionstakt föranledd av enförändrad samhällsekonomisk situation. högskolereform innebär bland annat attstatlig högskoleutbildning nu finns etablerad i nästan vaije län. Dennageografiska spridning av högskolan är av stort värde. Universitetsorterna upplever starkt alt de ärattraktiva och expansiva. Arbetsmarknadsläget är för samtligauniversitetsorter tillfredsställande. Det är uppenbart att forskning och högreutbildning kraftfullt bidrar till att skapa miljöer som drar till sig människoroch företag. Det är inte bara sysselsättningstillfällena som ökar,universitetsorterna uppfattas som varierade och kulturellt livaktiga. Dettaskapar regionala spänningar. I det uppföljningsarbete jag tidigare nämnt böringå att analysera konsekvenserna av forskningens lokalisering. budgetproposition redovisade chefernaför utbildnings- och industridepartementen olika kompetensutvecklande åtgärderför att nå en ökad regional rättvisa. De mindre högskolorna har därvid enviktig roll. Genom att dessa är en del av samma enhetliga högskolesystem somuniversiteten kan de fungera som en länk till högskolans helaforskningsverksamhet och därmed som en praktiskt betydelsfull kanal förteknik- och kunskapsspridning. Förforskningspolitiken som är aktuell gäller den aUt överskuggande uppgiften att skapa så starka forskningsmiljöer att 34 de kan konkurrera med debästa internationella centra. Det är en förutsätt- ningför att forskningen skall kunna bidra till den tillväxt och kulturella Prop. 1986/87:80 nivå som är önskvärd. De förslag som här läggs fram syftardärför till alt i första hand stabilisera och stärka den grund för svenskforskning som universitet och tekniska högskolor utgör. Jag vill dock anknyta till vad jag sagt omde mindre högskolornas uppgifter som länkar i ett system för utveckling avhela landet. För att de skall kunna fylla den uppgiften bedömer jag det varaangeläget att öka också deras resurser för forskningsanknulen verksamhet. Även om fasta forskningsresurser sålunda inte finnsvid de mindre högskolorna bedrivs där en omfattande och livaktigforskningsverksamhet. Särskilda medel anvisas exempelvis för att lärarna vidhögskolorna skall kunna få direkt kontakt med den forskning som utförs viduniversiteten och särskilda arrangemang för adjungering av såväl svenska somutländska forskare har organiserats. En organisation för kontakter såväl medintressenter utanför högskolan som med forskningen vid universiteten harbyggts upp vid flera mindre enheter. Enligt min mening bör forskningsverksamhetenvid de mindre högskolorna vidareutvecklas i de former som är etableradeoch ytterligare ansträngningar göras för att stärka banden mellanuniversiteten och de mindre högskolorna. Chefen för kommer senareatt föreslå en ökning med 7 milj. kr, för forskningsanknulen verksainhet vidde mindre högskolorna. Riksdagenhar , med anledning av prop.