prop · GA03124 · 1986-12-31 00:00:00 — Dettakapitel avser avtal, genom vilka hus eller delar av hus upplåts till nyttjandemot ersättning. Delta gäller även om lägenheten upplåtits genom tjänsteavtaleller avtal i anslutning till sådant avtal. även upplåtelse av jord alt nyttjas tillsammans med lägenheten, skalldetta kapitel tillämpas på avtalet, om jorden skall användas förträdgårdsodling i mindre omfattning eller för annat ändamål än jordbruk.Förenas elt tjänsteavtal, som ej är av ringa betydelse, med upplåtelse av såvällägenhet för bostadsändamål som jord, skall kapitlet tillämpas, om upplåtelsenav lägenheten är mera betydelsefull än upplåtelsen av jorden. Medbostadslägenhet avses lägenhet som upplåtits för att helt eller lill en inleoväsentlig del användas som bostad. Med lokal avses annan lägenhet änbostadslägenhet. Vadsom föreskrivs i detta kapitel om sambor gäller sådana samboförhållanden dären ogift kvinna och en ogift man bor tillsammans under äktenskapsliknandeförhållanden. Förbehållsom strider mot en bestämmelse i detta kapitel är utan verkan mot hyresgästeneller den som har rätt att träda i hans ställe, om ej annat anges. fler än tio bostadslägenheter, som hyresgästen skall hyra ut iandra hand, fär parterna avtala om förbehåll som strider mot vad som sägs idetta kapitel om sådana lägenheter, under förutsättning att förbehållet intestrider mol bestämmelserna om lokaler och inte heller avser rätten tillförlängning av avtalel eller grunderna för fastställande av hyresvillkoren isamband med sådan förlängning. Ett sådant förbehåll gäller endast om det godkäntsav hyresnämnden. Godkännande behövs dock inte om staten, kommun,landstingskommun, kommunalförbund, allmännytligl bostadsföretag elleraktiebolag, som helt ägs av en kommun eller landstingskommun, är hyresvärd. Omupplåtelse i vissa fall av bostadslägenheter finns bestämmelser i bostadsanvisningslagen(1980:94). 1986/87:86 föreslås att 12 kap. 1 § fjärde stycket jordabalken skall fäsamma lydelse som 3 kap. 7 § Qärde slycket skall ha enliglförslaget i prop. 1986/87:1. Ordet "endast" bör utgå ur stadgandet äveni jordabalken, när balken skall vara tillämplig pä såväl heterosexuella somhomosexuella sambor. Skälen för detta är desamma som de som i det föregåendehar angetts i fråga om lagen om sambors gemensamma hem samt . Medhänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag atl regeringen föreslår riksdagenatt anta de av lagrådet granskade lagförslagen med vidtagna ändringar. Bilaga 1:1 Prop. Sammanfattning i betänkandet (SOU 1984:63) Homosexuellaoch samhället Vikonstaterar, atl den enda säkra skillnaden mellan homosexuella och heterosexuellaär att homosexuella känslomässigt dras till personer av samma kön. Mot dennabakgrund är del självklart att homosexuella inte skall diskrimineras. Viföreslär åtgärder för alt förbättra homosexuellas situafion. Dessa är i korthet - samlevnad mellan två personerav samma kön jämställs från rättslig synpunkt i vissa avseenden med vad manidag inom lagstiftningen kallar samlevnad under äktenskapsliknande förhållandeeller motsvarande uttryck - homosexuella jämställs medandra minoritetsgrupper som genom lagstiftning är särskilt skyddade motmissgynnande lagstiftning eller mol diskriminering - förbättrad undervisning ochinformation om homosexuella och homosexualitet. Mångamänniskor frågar sig vad homosexualitet är. Vår uppgift har inte varit attbesvara den frågan men vi har gjort en genomgång av den litteratur om forskningsom finns på området. Av litteraturen framgår, att del finns många olikateorier om orsakerna till homosexualitet och atl inle någon är väsentligt merahållbar än en annan. Det enda man med säkerhet kan påstå är all det intefinns någon annan skillnad mellan homosexuella och heterosexuella personer änatt homosexuella upplever en känslomässig dragning lill människor av samma kön. Samhällssyneni på homosexualitet har blivit öppnare. Delta förhållandeoch homosexuellas eget arbete har lett lill att situationen för mångahomosexuella blivit drägligare . Våra undersökningar visaremellertid att den långt ifrån år tillfredsställande. Många homosexuella hardet besväriigl. För en ung människa kan det vara en skakande upplevelse när honupptäcker, atl hon år homosexuell. Många har svårt atl inse sin läggning, attacceptera den och atl berätta om den. Samlevnad mellan två personer av sammakön är svår atl etablera och erkänns inte som en naturlig sak. Homosexuellakänner sig ofta hänvisade till hemlighetsmakeri kring sina relationer.Homosexuell samlevnad är i förhållande till omgivningen förenad med avsevärdakomplikationer. Desvårigheter som homosexuella upplever är inle så mycket ett resultat av att man är homosexuell som en funktion av samhällets och omgivning ens förväntningar om atl man skall leva heterosexuellt. Till detta kommer en av brist på kunskap betingad syn på homosexualitet. Homosexuella brukar uttrycka saken så, att det inle är de som är problemet ulan omgiv- 52 ningensattityder och fördomar. Vi hargjorl undersökningar i syfte att kartläggahomosexuellas situation i samhället. Undersökningarna har riktal sig dels tillallmänheten, dels till homosexuella. Undersökningen bland allmänheten, dvs. lillstörsta delen heterosexuella, visar bl. a. följande resultat. En av tio säger sig känna någon homosexuell. Ungefär 60procent av dem som svarat tror sig aldrig ha träffat någon. Fördomarna all homosexuella har en särskilt starksexualdrift och att de dras särskilt till barn är inte särskilt utbredda.Däremot tror hälften all det finns homosexuella som har bestämda yttrekännetecken, i allmänhet det motsatta könets kännetecken. För många leder ordet homosexualitet tanken till sexuellahandlingar och inte till förälskelse, käriek och samhörighet. På en direkt frägaom homosexuella blir förälskade på ungefär samma sätl som heterosexuella svararmer än hälften att de inte vet. Drygt hälften svarar nej på frågan om de anser att tvåpersoner av samma kön skall få möjlighet att gifta sig med varandra medanungefärligen en femtedel svarar ja. På en fräga om homosexuella samboendeskulle kunna erhålla bosättningslän, svarar däremot knappt hälften ja. De som säger sig uppleva homosexualitet som frånstötandeoch som säger att de inte gör det delar sig i ungefär två lika stora grupper.Det tycks vara vanligt att göra en skarp åtskillnad mellanhomosexualitet i sig och homosexuella personer. Man uppfattar homosexualitetensom etl beklagligt eller tragiskt livsöde och tycker synd om dem som hardrabbats av det. av de svarande säger alt de inte vill ha enhomosexuell person bland sina vänner. säger alt de skulle visa sittogillande om de fick en homosexuell arbetskamrat. 1 undersökningen bland homosexuella har del lill skillnadfrån undersökningen bland allmänheten inle varit möjligt att använda eltrepresentativt urval. Syftet har varil att närmare belysa homosexuellas situalionfrän i huvudsak tre aspekter. Den första rörde homosexuellas sätt atl uppfatta sin egenhomosexualitet. De flesta har sina första minnen av homosexuella känslor frånpuberteten, men det finns också de som inle har några minnen förrän högt upp ivuxen ålder. Till en börian uppfattar man ofta känslorna som t.ex. etlbehov av vänskap, men inte som längtan efler kärlek och sexualitet. Omkänslorna framträder tydligare och upplevs som sexuell attraktion ochförälskelse, uppfattas de intuitivt som felaktiga eller förbjudna, även om man inlekänner till begreppet homosexualitet. I allmänhet har homosexuella under längre eller kortare tidulgåtl från alt de är som andra, dvs. heterosexuella, och i stället trott atlde har haft svårt atl bli förälskade, alt hitta den rätte eller atl få etl tillfredsslällandesamliv. Från den tidpunki som man kan komma ihåg atl man hade sinaförsta homosexuella känslor har det i genomsnitt gått tills man började betrakta sig som homosexuell. För har del gått mer än - femton år.Då har mänga fortfarande setl homosexualiteten som en negaliv Prop.1986/87; 124 egenskap hos sig själv, vars konsekvenser för livsföringen man harvelat begränsa. Ungefär hälften säger att de har önskat att de vore heterosexuellaefter den tidpunkt då de böriade betrakta sig som homosexuella. Den andra aspekten av homosexuellas situalion somundersökningen log upp rörde deras relationer till varandra. Homosexuellas svårigheter atl komma i kontakt med varandrakan vara stora. Kontaktytorna är få och ofta av elt slag som inte gynnaruppkomsten av mer varaktiga relationer. Hälften i undersökningen lever ihomosexuella parförhållanden. Av de övriga har del stora flertalet en önskanall leva i ett fasl förhållande. Den iredje aspekten rörde homosexuellas förhållande tillheterosexuella och därmed också förekomsten av diskriminering. Undersökningen visar, att homosexuella år mycket rädda föratt röja sin homosexualitet för andra. De dementerar inle den heterosexualiielsom alltid tas för given. De anpassar i stället sin livsföring så althomosexuella känslor och relationer skall förbli dolda. Del får till konsekvensatl de inskränker sina relationer till heterosexuella och håller dem pädistans. De som berättar om sin homosexualitet gör det i allmänhetbara för noggrant utvalda personer. Därför är det ovanligt att de möts avfientliga reaktioner. De häftigaste reaktionerna kommer ofta från de närmaste,som föräldrar och makar. Många har fåll etl positivt gensvar och mötts avintresse, men det tycks ocksä vara vanligt all i synnerhet de omedelbarareaktionera är avvaktande, osäkra och besvärade. De I 300 homosexuella som har svarat på vår enkätrapporterar nästan 200 fall av diskriminering i arbetslivet. av demsom har försökt hyra en lägenhet tillsammans med någon av samma kön har vägratsgöra det. Slutsats av våra undersökningar Våra undersökningar har lett oss till slutsatsen att tväförhållanden är avgörande för homosexuellas sociala situalion. Det första ärall tystnaden om homosexuella och homosexualitet är i det närmaste total.Homosexualiteten är inte en integrerad del av samhället; den saknas som ensocial och kulturell institution. Det andra förhållandet är att del existerar ett socialt förbudeller tabu mot homosexualitet. Detta tabu förstärks av atl homosexualitetuppfattas som ren sexualitet, och av atl käriek uppfattas som något som barakan uppstå mellan man och kvinna. Våra direktiv och vår målsättning I våra direktiv anges, atl vi skall föreslå åtgärder somkan undanröja eventuellt kvarvarande diskriminering av homosexuella. Vi slår fasl, alt del är vikligt all bekämpa diskriminering. Vi konstaterar emellertid också alt en betydelsefull orsak lill homosexuellas situation är alt homosexualitet inle är socialt och kulturellt accepterat, och alt detta innebär all homosex- 54 uellasaknar något, en livsform, att identifiera sig med. Homosexuella Prop.1986/87:124 känner också en ovisshet om vad som skulle hända om de trädde framinför omvärlden. De vägar inle utesluta risken av att de blir utstötta ochmister sill arbete, anseende och fotfäste i tillvaron. Därför döljer de sinahomosexuella känslor och relationer, vilket får stora konsekvenser för deras livsföring. Enmålsättning för oss blir att motverka diskriminering och att få samhället attöppet acceptera och stödja homosexuella. Endast om "förbudet" mot ochtystnaden om homosexualitet försvinner kommer homosexuellas situation att blitillfredsställande. I syfte att förbättra situationen och motverkadiskriminering anvisar vi olika vägar, nämligen lagstiftning och informationsamt förbättrad undervisning om homosexuella och homosexualitet. Undervårl arbetes gång har vi ofta mött frågor av typen om homosexuella bör havårdnaden om barn och om två personer av samma kön bör ges möjlighet attadoptera gemensamt. Bakgrunden till frågorna äi alt det troligen förhäller sigså, atl många människor, en del undermedvetet, tror att kontakter mellanhomosexuella och barn medför skada för barnen. Vi slår fast att någon som helstgrund för ett sådant antagande inte finns och att homosexualitet i sig aldrigfår bedömas som negativt i vårdnadsfrågor, där barnets bästa alltid måstesättas i förgrunden. Närdet gäller frågan om rätt lill gemensam adoption bedömer vi läget somannorlunda. Adoption är, frånsett de rättsliga konsekvenserna, en fråga Omfaktisk och juridisk vårdnad. Mol denna bakgrund föreligger inga hinder mot enrätt till gemensam adoption för två personer av samma kön. Vikonstaterar emellertid, att adoptionsfrågan har en annan sida. Den gäller intehomosexuellas rätt att adoptera gemensamt utan det tilltänkta adoptivbarnetsrätt, kort sagt skall barnets bästa sättas i förgmnden. Det torde förhålla sigså, att homosexuell samlevnad inte uppfattas som lika naturlig somheterosexuell. Vi kan inte bortse från alt det kan föreligga en risk för attadoptivbarn kan komma atl känna sig avvikande om de växer upp i en homosexuellfamiljemiljö. Den homosexuella familjen måste först accepteras som en naturligdel av samhället innan två människor av samma kön bör ges möjlighet attadoptera gemensamt. Enannan frågeställning som vi behandlar är om två personer av samma kön skall få gifta sig med varandra eller om det homosexuella parförhållan det skail rättsligt regleras på något annat sätt. Vi finner att del vid homo sexuell samlevnad i de flesta fall finns samma sammanflätningar och funk tioner som vid heterosexuell samlevnad. Vi har därför ingående diskuterat om inte de regler som gäller för makar bör gälla även för det homosexuella samlevnadsparel. Vi konstaterar emellertid att dagens värderingar om äktenskap är så grundmurade, att det knappast är möjligt alt tala om äktenskap mellan två människor av samma kön utan all det går atl defini era äktenskap på ett annat sätt . Några hinder, finner vi, kan emellertid inte föreligga mot att i vissa hänseenden rättsligt 55 jämställahomosexuell samlevnad med den samlevnadsform mellan en man Prop.1986/87:124 och en kvinna som i lagstiftningen brukar betecknas äktenskapsliknandeförhållande. Ettofta framfört krav till oss har varit alt homosexuella skall ges ett straffrättsligtskydd mot diskriminering genom en särskild diskrimineringslag eller genom allhomosexuella får samma skydd som andra minoritetsgrupper har enliglbestämmelserna om hets mot folkgmpp och om olaga diskriminering i 16 kap. 8 §och 16 kap. 9 § . Vi konstaterar atl diskriminering av homosexuellaär svår atl kartlägga även om ingen tvekan torde föreligga om att sådanförekommer i vissa former. Framför allt får homosexuellas rädsla för diskrimineringoch strävan att själva förebygga denna betydande negativa konsekvenser förderas vardagsliv, välbefinnande och relaUoner till andra människor. Vi menaratt sådan diskriminering bäst motverkas genom all homosexuella får samma skydd somandra i samhället utsatta grupper, och inle genom atl man tillskapar ensärskild diskrimineringslag för homosexuella. Vi föreslår därför, alt homosexuellaskall omfattas av det skydd mot diskriminering som 16 kap. 8 § och 9 §brottsbalken ger andra grupper och atl samhällets inställning att homosexuellaskall behandlas som alla andra stryks under genom att 2 kap. 15 § och 20 §regeringsformen ändras så atl homosexuella skyddas mot missgynnandelagstiftning. Molbakgrund av att homosexuella förföljs i vissa länder har framställts krav om s.k. sexualpolitisk asylrätt för homosexuella. Vi behandlar denna fråga ochfinner att gällande lagstiftning i och för sig ger tillfredsställande garantierför att homosexuella, som förföljs i sitt hemland, får uppehållstillstånd.Enligt vår mening innebär också gällande lagstiftning om asylrätt att det finnsutrymme för att ge förföljda homosexuella rätt lill asyl. Eftersom praxisintagit en motsatt ståndpunkt föreslår vi en uttrycklig bestämmelse om asylrättför homosexuella som förföljs på grund av sin läggning. Genomde undersökningar som vi låtit utföra fastslås, att det inte finns några somhelst lagliga möjligheter alt säga upp en homosexuell arbetstagare ellerhyresgäst under åberopande av dennes sexuella läggning. Del är emellertidmöjligt att, utan påföljd, på den privata arbetsmarknaden och inom den ickeyrkesmässiga delen av bostadsmarknaden vägra anställning eller bostad underåberopande av den sökandes sexuella läggning. Sådan diskriminering är intenågot speciellt för homosexuella utan drabbar även andra som tillhör isamhället utsatta gmpper. Vår principiella ståndpunkt är att homosexuella börges samma skydd mot diskriminering som andra som tillhör utsatta grupper. Moldenna bakgmnd föreslår vi att diskrimineringsutredningens förslag till lag motetnisk diskriminering i arbetslivet, i händelse av lagstiftning, även skallskydda homosexuella mot diskriminering på arbetsmarknaden. Behovav annat än lagstiftningsåtgärder 1 detidigare avsnitten har framför alll olika lagstiftningsåtgärder berörts. Förmånga enskilda homosexuella är tystnaden kring homosexuellas situa- 56 tiondel som försvårar att bli medveten om sina känslor. Vi pekar därför på Prop.1986/87:124 att det är först när även homosexualitet finns som en social ochkulturell institution i samhället som man kan lala om alt all diskriminering avhomosexuella upphört. En övergripande målsättning blir atl sträva efter atl devardagliga relationerna mellan homo- och heterosexuella får två kännetecken; - öppenhet; heterosexuella serhomosexuella som homosexuella och homosexuella döljer sig inle. - kännedomen om någonshomosexualitet påverkar inte värderingen av homosexuella. Föratt nå detta mål krävs åtgärder som vänder sig bäde till homo- och heterosexuella.Detta kan ske t. ex. genom att heterosexuella får en bättre kunskap om vadhomosexualitet är och att homo- och heterosexualiiel är två parallella fenomen(att homosexualitet i samma utsträckning som heterosexualiiel gäller kärlek,ömhet och samhörighet). Denna kunskap förmedlas framför allt genomundervisning och information. måste åtgärder vidtas för att skapa engrundtrygghet och känsla av värde hos homosexuella för all man skall vågaframträda öppet som homosexuell. En sådan grundtrygghet kan skapas framför allti homosexuellas organisationer, varför det är viktigt atl dessa erhåller stöd tillsin verksamhet. Rättutformad kan skolans samlevnadsundervisning inte bara motverka diskrimineringav homosexuella ulan även bidra till att samhället kommer alt behandlahomosexualitet på etl mera öppet och socialt acceptabelt sätl. Vi har därförgranskat både de formella ramar, som reglerar samlevnadsundervisningen, och hursamlevnadsundervisningen i praktiken fungerar. Vi konstaterar därvid att det igällande läroplaner saknas några målformuleringar som behandlarsamlevnadsundervisningens inriklning, men att det förekommer allmänna mål somsyftar lill att förmå eleverna alt bearbeta livsfrågor. Utifrån sådana allmännamålsättningar finns det i och för sig utrymme för lärarna att behandlaexempelvis åtgärder för att motverka diskriminering av homosexuella. Om såsker är dock mer beroende av den enskilde lärarens personliga engagemang,vilket vi finner otillfredsställande. Vi anser därför att SÖ måste finnalämpliga former alt mer aktivt stimulera enskilda skolor och lärare attförbättra undervisningen om homosexualitet. Vi understryker också länsskolnämndernasbetydelsefulla arbete med alt följa upp undervisningen och anser det angelägetatt denna uppföljning även tar upp frågor som gäller samlevnadsundervisningenoch då ocksä hur frågor om homosexualitet behandlas. Skolornamåste också få bättre förutsättningar för en bra undervisning om homosexualitet, eftersom mänga lärare upplever svårigheter atl föra diskussioner med eleverna om frågor som anknyter till homosexualitet. Ett sätl kan vara atl SÖ;s handledning omarbetas och förbättras genom att den 57 kompletterasmed material om hur man kan lägga upp lektioner om homo- Prop. 1986/87; 124sexualitet. Positiva erfarenheter av samlevnadsundervisningen från olika skolorbör också kunna tas tillvara. Ett annat sätt att förbättra undervisningen är altskolorna i siörre omfaUning än som sker låter medlemmar i homosexuellasorganisationer (exempelvis RFSL) medverka på lektioner. Vi pekar också på att dagens läromedel innehållerbetydande brister i sin faktaframställning. Det är därför viktigt attläromedelsförlagen beaktar dessa behov i kommande upplagor. Vi föreslår också atlSIL i sin granskningsverksamhet skall uppmärksamma dessa frågor särskilt. Vi har granskal en rad olika utbildningslinjer inomhögskolans ram som har stor betydelse när det gäller att förbättra situationenför homosexuella. Det kan gälla utbildning lill yrken som har stor belydelseför attitydförändringar (l.ex. läraryrket) eller till yrken i vilka man kankomma i kontakt med homosexuella som behöver stöd och hjälp (t.ex. lakar- ellersocionomyrket). Gemensamt för alla dessa utbildningar är att det i demålformuleringar, som styr undervisningens innehåll, inle lämnas någon direktvägledning för linjenämnderna när del gäller utbildning om homosexualitet. Detfinns dock även här allmänt hållna formuleringar om vikten av hänsynstagande lillmänniskan och hennes behov i vid mening. Vi har frågat elt stort antalhögskolor om i vilken mån man tar upp frågor om homosexualitet i undervisningen.På flertalet högskolor las frågan upp endast om denna aktualiseras aveleverna. Vi finner en sådan situation mycket olillfredsställande. Högskolornamåste därför förbättra sin undervisning. Ett första steg i den riktningen är, enliglvår uppfattning, att UHÄ samlar företrädare för högskolorna för alt diskuteravilka åtgärder som kan och bör vidtas. Vi föreslår också att linjenämnderna,vid fastställande av lokala planer och kursplaner, också tar upp homosexualitetsom ett särskilt moment i undervisningen. Även när det gäller högskoleutbildningen anser vi althomosexuellas medverkan i utbildningen är viktig och angelägen. Del är dockrelativt sällan som sådan medverkan förekommer i dagens läge, vilket alltså högskolornabör sträva efter att förändra. Vi har också tagit upp ett antal andra utbildningar, somhar betydelse för homosexuellas situalion. Det gäller främst utbildning tillpolis, yrkesofficer och viss statlig personalutbildning. Även dessautbildningsformer behöver en förstärkt undervisning om homosexualitet ochhomosexuellas situation. Forskning om homosexuellas situation är i dagens Sverigenästan obefint lig. Vi anser del därför viktigt att denna forskning förstärks och atl den i 58 första hand inriktas på sådana ämnesområden somhomosexuellas situa- Prop. 1986/87; 124 tion, "homofobi" ochhomosexuellas historia. Men även andra frågor kan vara intressanta och vi pekarpå alt den av m. fl. gjorda utredningen om kyrkans syn påhomosexualitet skulle kunna utvidgas. Genom den kunskap som samhället förvärvargenom en ökad forskningsinsats underlättas också förståelsen förhomosexualitet och den problematik som homosexuella kan möta. Eftersom vi anser atl del är angelägel alt forskning kringhomosexuellas situation förstärks föreslår vi också alt forskningsrådsnämndenfår i uppdrag atl starta forskningsprojekt i dessa ämnen. Även forskningsrådenbör vidta åtgärder för atl uppmuntra forskning om homosexualitet. Efler en genomgång av de viktigaste formerna avsamhällsstöd lill olika kulturverksamheter har vi konstaterat all inslag omhomosexualitet är mycket blygsamt förekommande eller saknas helt. Etl sådantförhållande bidrar till att tystnaden kring homosexualitet bibehålls. Vi hardärför övervägt att föreslå en särskild stödform för homosexuellaskulturyttringar, men avvisat en sådan tanke eftersom det skulle strida mot deprinciper som gäller inom kulturområdet. Istället pekar vi pä alt de av fastställda målenför kulturpolitiken bl. a. innebär atl den skall utformas med hänsyn tilleftersatta gruppers erfarenhet och behov. Det är därför etl gemensamt ansvarför utredande, medelsbeviljande och aktivt verkande kulturorgan alt bidra bättre måluppfyllelse i delta avseende. Vi understryker särskilt folkbibliotekens stora ansvar ifråga om att anpassa sin verksamhet så atl den även tar hänsyn tillhomosexuellas behov.