prop · GA0352 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensrevisorers granskning av kronofogdemyndigheternas övriga verksamhel behandlade handläggningen av enskilda mål saml ärenden. Den belyste även myndigheternas personalresurser ställda i relation till arbelsvolymen. I rapporlen konstaterades att arbetsbördan 25 ökal med omkring 25 procenlvid kronofogdemyndighelerna medan under Prop. 1986/87:52 samma periodantalet ijänster ökat med omkring lio procenl. Den senare uppgiften bedömdesdock inte vara ell rättvisande uttryck för personalutvecklingen då antalet vakantatjänster bedömdes vara avsevärt högre . Revisorernafann atl personalresurserna var mycket ojäml fördelade i förhållande fillarbetsbördan mätt i såväl anlal gäldenärer som arbets-poäng. Antalelgäldenärer per årsarbelskraft varierade mellan 209 i län och 103 i Nortbottenslän. Medelvärdet för hela landet var 156.1 sju län låg anlalet gäldenärer per årsarbelskraftöver genomsnittet, nämligen förulom i län, i Göleborgs och ,, , , och . ÄvenÖstergötlands och lorde höra fill de mera arbetslyngda om arbelspoängeni stället användes vid beräkningen. En jämförelse mellan arbetsbelastning och indrivningsresullaletmätt i leveransprocenl visade all av kronofogdemyndigheterna i de nio län somhade den största arbetsbelastningen hade kronofogdemyndigheterna i sju länockså del lägsta indrivningsresullalet. Revisorernaunderströk därför alt det var viktigt att de mest arbetslyngdakronofogdemyndigheterna fick personalförslärkningar både genomomfördelningar och personallillskoli. Del var vidare angeläget atl en merapermanent lösning kom till stånd av utformningen av kronofogdemyndigheternasarbetsorganisation. Styrande för utformningen borde vara kravet på effektivitetoch goda samarbetsmöjligheter med skatteförvaltningen. En sådan organisationborde även tillgodose de enskilda medborgarnas krav på en rättvis och enheiligtiUämpning av regelsystemet saml en god service inle minst då fräga var omreglering av skatteskulder. Revisorerna knöt därför an lill sitt i den lidigarerapporten framförda förslag att en närmare knylning av kronofogdemyndighelernatill den nya regionala/lokala skatteförvaltningen borde prövas för att lillgodosedessa krav. Slutligställning lill förslagen i rapporten kommer all tas efter remisstidens utgångunder . 4 Förändringar inom kronofogdemyndigheternas arbetsområdeoch problem i nuvarande organisation 4.1 Förändringar sedan kronofogdemyndigheternas tillkomstår 1965 Avmin redogörelse framgår all dislriktsorganisaiionen för krono fogdemyndighelerna inte har förändrals sedan exekutionsväsendets för statligande . Kronofogdemyndigheternas arbets- och personalorganisation har dock successivt kunnat anpassas till de nya ar betsförutsättningar som vid varje tid har varil gällande inom myndigheter nas verksamhetsområde. Förändringarna inom verksamhetsområdet har under de senasle 20 åren 26 Flera reformer har slälll nya krav på myndigheterna såväl Prop.1986/87:52 kompetensmässigl som resursmässigl. I några fall har reformernamedfört försiärkning av personalresurserna. Pådet exekutionsrällsliga området har nya eller ändrade arbetsuppgifter tillförtskronofogdemyndigheterna genom följande författningar. Redanunder genomfördes partiella förändringar uisökningslagbl.a. generösare beneficiebeslämmelser och en modernisering av löneexekulionen.Den nya ulsökningsbalk (UB) som trädde i krafl medfördeytterligare en rad förändringar i kronofogdemyndigheternas verksamhet och arbetsruiiner.Genom UB övertog kronofogdemyndigheterna uppgiften att exekutivt försälja fast egendom,luftfartyg och skepp m.m. från överexekulor vid länsslyrelserna.Arbetsuppgiften som i princip tillkom varje kronofogdemyndighet ställde slorakrav på juridiskt kunnande även utanför del exekutionsrättsliga områdel.Möjligheterna lill självrätlelse vidgades för kronofogdemyndigheternasamtidigt som antalel besvärsinslanser minskade genom alt överexekuloravskaffades. Tvångsmedel infördes för kronofogdemyndigheterna i form avvitesföreläggande, beslut om hämtning och framslällning hos domstol om häktningför atl förmå gäldenärer och andra alt lämna upplysningar av ekonomisk nalur.Den utredningsverksamhet som kronofogdemyndighelerna bedrev för att nåresultat inriktades mera på register-kontroller och gäldenärskontakler. Genomuttalanden i lagutskottet tillsammans med de nya reglerna i UB och utsökningsförordningenfick kronofogdemyndighelerna slor frihei att själva bedöma hur handläggningenskulle ske för att ge bästa resultat. Ioch med att ulsökningslagen upphävdes slopades ocksä det exeku-lionsrättsligaansvar som hade legat på utmätningsmannen (kronofogden). Ett moderntmyndighetsbegrepp infördes med det exekutiva ansvaret fördelat enligt enbeslutsordning med olika beslutsnivåer i kronofogdemyndighelerna. Genomändring i jordabalken vidgades möjligheterna atl utmäta pantbrev ochdel därav. Med den nya panträllskonstruklionen blev det möjligl förborgenärerna alt i större utsträckning än tidigare få betalt för sinafordringar ur gäldenärens fasta egendom. ökade kravet påkronofogdemyndigheterna att utföra de ofta mycket resurskrävande uiredningarsom erfordrades för att klarlägga om den fasta egendomen representerade nägotutmätningsbart värde för borgenärerna. Tvåförfatiningar som tog sikte på kronofogdemyndigheternas exekutiva befogenhetermen som hade sitl ursprung i skatteprocessen var bevissäkringslagen(1975:1027) för skatte- och avgiftsprocessen och lagen (1978:880) ombetalningssäkring för skatter, tullar och avgifter. Framställningar omhandräckning enligt bevissäkringslagen blev aldrig någon resurskrävandeuppgift för kronofogdemyndigheterna. Anledningen lill detta torde fåtillskrivas det förhållandet att lagens blotta existens i de flesla fall var lillräckligför all revisionsljänslemännen skulle få lillgång lill det erforderliga revisionsmateriaiet. Betalningssäkringslagenfick däremot stor betydelse i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Verkställigheten som förutsattes ske skynd- 27 samtställde redan från försia början slora krav på kronofogdemyndighe- Prop.1986/87:52 lernas flexibilitet. Del kunde i vissa fall vara fråga ompersonalmässigt myckel resurskrävande insalser med kort varsel. Den speciellahandlingsberedskap som delta slag av verkslällighel krävde skulle visa sigsvår att lillgodose. Två lagar på kreditavtalslagstiftningens område bidrog tillatt minska målvolymerna hos kronofogdemyndigheterna. Den lag som visade sigvara mest verksam i detta avseende var konsumenlkreditlagen (1977:981). Genomen hänvisning till utsökningsbalkens beneficieregler undantogs en stor del avdel avbetalningsgods som tidigare på ansökan av säljaren hade kunnal tastillbaka med hjälp av kronofogdemyndighet vid bristande betalning. I de fall konsumentkreditlageninte var tillämplig på upprättade kreditavial lillämpades i slället lagen(1978:599) om avbelalningsköp mellan näringsidkare m.fl. Lagarna som irädde i kraflden medförde all del lolala antalet återtagningsmål i landelminskade från ca 27000 är 1979 till 1985. I lagen (1970:215) om arbetsgivares kvittningsrätt fickkronofogdemyndigheterna en uppgift som inle syftade till att i försia handrealisera ett rättsanspråk. Myndighetens insats i dessa mål var en ensidighandling lill arbetslagarnas skydd. Handläggningen hade myckel gemensamt medde överväganden som gjordes inom löneexekutionen och målen kom därför althandläggas på löneexekutionsenheten. Målens anlal är ringa. flertal ändringar har skell på skalle- och avgiflslagslifl-ningensomräde. Mänga har påverkat kronofogdemyndigheternas arbetsuppgifter och arbelsvolymersäsom lagen (1962:381) om allmän försäkring, som trädde i kraft den I januari1963 men som först medförde alt myndighelernas balanser ökade,och förordningen (1968:430) om mervärdeskatt som irädde ikraft den 1 januari1969. Båda författningarna ledde till att betydande belopp skulle komma alt reslförasvarje år vid kronofogdemyndigheterna. Uppbörden av de preliminäraarbetsgivaravgifterna ändrades . Som en följd av deltaminskade restföringen av dessa avgifter. Restföringarna av de två medelsslagenuppgår hitlills till betydande belopp. vararbetsgivaravgifter restförda till elt belopp av omkring 2900 milj. kr. ochmervärdeskall med omkring 3000 milj. kr. Genom införandel av lagen (1976:206) om felparkeringsavgiftpåverkades arbetsvolymerna främst i storstadslänen. Kronofogdemyndigheternafick i uppgift att driva in en mängd restförda avgifter med förhållandevis småbelopp. 1 samband med lagens ikraftträdande förstärkteskronofogdemyndigheterna i storstadsområdena med 21 tjänster. Andra reformer fick motsatt verkan på myndigheternasmålvolymer. En sådan reform genomfördes . För att bl.a. förhindra oriklig restföring började länsstyrelsernas uppbördsavdelningar utfärda betal ningspåminnelser om obetalda preliminära, kvarstående eller liHkom- mande skatter. Påminnelseförfarandel beräknades minska anlalel resl- förda mål med ca 80000 . Statistik visar att antalet allmänna mål 28 minskade med närmare420000 elier med drygt Prop. 1986/87:52 . En stordel av denna minskning får dock lillskrivas effeklerna av atl datorstödinfördes för exekutionsväsendet under samma lid. Nyaregler om preskription av skatter, lullar och avgifter infördes den 1 juli1982. Preskriptionstiden fastställdes i princip lill från utgången avdet kalenderår då fordringen förföll lill betalning. Tiden kunde under vissaförutsättningar förlängas av länsrätten på ansökan av kronofogdemyndighelen.Förlängningen var maximall lio år efler ulgången av den ordinarie preskripfionstiden.Bestämmelserna innebar endasl obetydligt merarbete förkronofogdemyndigheterna. Lagen(1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter, som Irädde ikrafl den 1 seplember 1985, medförde en effektivisering avkronofogdemyndigheternas indrivningsarbele. Lagen innebar en utvidgning avstatens rätt att vid återbetalning av skaller och avgifter kvitta olika slag avfordringar som staten hade på den återbetalningsberät-tigade. Avräkningsbestämmelsernalillämpades i sin nya lydelse försia gången på den överskjutande skatl sombetalades ut enligl laxering. visst merarbete av engångskaraktärkrävdes för att aktualisera och göra gäldenärerna medvetna om gamla skattekravsom kunde bli föremål för avräkning. Besluten enligl avräkningslagen fattadesav kronofogdemyndighelen och överklagades lill hovrätt och Högsia Domstolen. Reformerpä konkurs rätlens område förde med sig nya och belydelsefulla arbelsuppgiflerför kronofogdemyndighelerna. Lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vidkonkurs lade i mindre konkurser en utredande uppgift påkronofogdemyndigheterna. Myndigheterna skulle skyndsamt pröva om belalningenligt garantin skulle få ulgå för lönefordran i konkurs. Regelmässigt mästearbetsgivaren och arbetslagaren höras om anspråken. Uppgiften kom således attkräva betydande utredningsinsatser för varje löneborgenär. På de flestakronofogdemyndigheter anförtroddes dessa utredningsuppgifter åt enkvalificerad exekuliv Ijänslemän. I komplicerade fall som krävde juridiskkompelens handlades ärendet av kronofogdepersonal. Lönegarantiulredningenföreslår i sitt betänkande (SOU 1986:9) atl uppgiften skall flyttas över päkonkursförvaltarna som enligt nu gällande regler gör samma prövning i ordinärakonkurser. Med tillämpning från den 1januari 1980 ändrades konkurslagen i flera avseenden. Syftet med reformen var bl.a. alt åstadkomma en ordning för förvaltning och tillsyn i konkurs som var effektivare och bälire anpassad fill nutida samhällsförhållanden . Förvaltningen skulle handhas av specialister, i första hand advokater. Tillsynen över förvall ningen skulle åvila kronofogdemyndighet. Genom en särskild förordning (1979:755) bestämdes vilka kronofogdemyndigheter som skulle vara till synsmyndighet i konkurs. I princip en myndighet per län utsägs för ändamålet. skulle övervaka all förvallningen bedrevs på ett ändamålsenligt sätt och därvid bl.a. se till atl avvecklingen inte onödigt fördröjdes, att konkurskostnaderna hölls nere så långt della var möjligl och alt återvinningstalan fördes när detta var befogat. Tillsynsmyn digheten skulle dessutom kontrollera atl förvaltaren skötte konkursboets redovisning och räkenskaper på etl korrekt och tillförlitligt sätl. myndighelen fick ingenbeslutsfunktion men skulle yllra sig i ell flertal Prop. 1986/87:52 frågor bl.a.om förvaltarval och om användning av tvångsmedel mol i konkursen inblandadepersoner. Olika handlingar skulle lämnas in av konkursförvallaren tilltillsynsmyndigheten under konkursens gång. Kronofogdeorganisalionentillfördes 20 tjänster för tillsynen av konkurserna. Därutöver inrättades ekonomijänstervid kronofogdemyndighelerna i , och . För närvarandearbetar ett 40-tal ekonomer i exekutionsväsendet. lag om näringsförbud Irädde i krafl och ersatte bestämmelsernai konkurslagen om samma ämne. Den nya lagstiftningen innebar atl näringsförbudkunde drabba personer i fler situationer än tidigare, bl.a. om någon i avsevärdomfattning hade underlåtit att i rätt lid betala sina skatter. Det ankom på kronofogdemyndighelenatl anmäla sådana fall lill åklagarmyndigheten för prövning av frågan om talanom näringsförbud skulle anhängiggöras vid domslol. Liksom tidigare ankom det påtillsynsmyndigheten all övervaka efterlevnaden av förbud. Äveni andra sammanhang hade kronofogdemyndigheterna ålagts anmälningsskyldighet.Enligt lagen (1977:293) om handel med drycker skulle kronofogdemyndigheterna undertättalänsstyrelsen när den som hade tillstånd att servera alkoholdrycker brast isina åligganden all eriägga skatter eller sociala avgifier. Enliglupphandlingsförordningen (1973:600) skulle leveranlörer lill staten i principinte anlitas så länge som de inte betalade skatter och avgifier i föreskrivenlid och ordning. På förfrågan från den upphandlande myndigheten skullekronofogdemyndigheterna lämna uppgifter om restförda belopp och hur eventuellaavbetalningsuppgörelser sköttes. Enreform som fick avgörande betydelse för kronofogdemyndigheternas arbetsuppgtfleroch arbelsvolymer var del slulliga införandel av datorstöd för exekulionsväsendet.Ända sedan sluiet av 1960-talel hade försöksverksamhet pågått med etl sådantstöd. Slutlig ställning togs i ijuni 1982 (prop. 1981/82: IOO bil.18, CU 40, rskr. Beslutet grundade sig på de förslag som utredningen omredovisningssystemet för exekutionsväsendet () hade lagt fram i sitlbetänkande Datorstöd för exekutionsväsendet (Ds Kn 1981:5-7). hade REXinförts vid samtliga kronofogdemyndigheter. ändradearbetsrutinerna både för den exekutiva personalen och för kontorspersonalen. Många manueUa mtiner i handläggningen av de all männa målen ändrades eller föll bort hell. Delta gällde uppdebiiering av nya allmänna mål, kortregislerhanlering, utsändande av första kravavi, bokföring och redovisning, begäran om handräckning mellan kronofogde myndigheter i allmänna mål, avkortning, kvittning och utmätning av överskjutande skatt, bevakning av införslar och betalningsuppgörelser saml sammanslällningar av månadsräkningar. Även för fältseklionerna förenklades arbetet genom atl tidsödande sorteringsarbeten föll bort, infor malion om gäldenärerna blev mer lättillgänglig och bättre förutsättningar skapades för samordning av enskilda och allmänna mål vid verkställighet. I en rapport från beräknades kunna frigöra omkring 375 årsarbetskrafler varav 100 avsåg exekutiv per- 30 sonal och restenkontorspersonal. Ytterligare 80 årsarbetskrafter för kon- Prop. 1986/87:52 lorspersonalkan enligt frigöras om de enskilda målen registreras ochbehandlas i . Delta beräknas kunna ske i full utsträckning . Undersenare år har särskilda resurser lillförts vissa kronofogdemyndigheter förutredningar av större och svårare indrivningsfall. 1982/83:100 bilaga 9förordades att särskilt angivna kronofogdemyndigheter skulle tilldelas medelför alt möjliggöra bildandet av slagkraftiga grupper med ekonomisk och exekulivkompelens för effektivare indrivningsinsatser mol gäldenärer med stora restfördabelopp. Syftet med förstärkningarna var all myndigheterna skulle anlita funklionärermed ekonomisk kompetens. Förstärkningarna permanentades följande år på förslagav föredragande departementschefen (prop. 1983/84: IOO bilaga 9). Någon ytterligareutbyggnad skedde dock inle i avvaktan på en eventuell omorganisation av exekutionsväsendet. 4.2 Problem i nuvarande organisation Kronofogdemyndigheternahar tilldelats medel som har beräknals enligt det s.k.huvudförslaget. En viss andel av det belopp varmed anslaget reducerats har varieår /85 ställts fill riksskalleverkels förfogande förfördelning till de mest resurssvaga kronofogdemyndighelerna. Trots delta harde årliga besparingskraven lelt lill all kronofogdemyndigheter med knappapersonalresurser har stora problem all klara verksamhelen medan myndigheler medrelativt låg arbetsbelastning i förhållande lill sina personalresurser inle harberörts i någon slörre omfattning. Förstärkningar av kronofogdemyndigheternas organisationför att komma till rätta med del alll svårare indrivningsarbelet har likaledesfått vänla i avvakian på all en slutlig ställning tas till de organisatoriskafrågorna för exekulionsväsendet (prop. 1983/84:100 bil. 9 s. 41). Del harvidare från olika synpunkter bedömts lämpligl alt avvakta pågående utredningarom skatteförvaltningens nya organisation innan exekutionsväsendets framtidaorganisation fastställdes. Även skatleindriv-ningsutredningens arbete kundekomma att belysa frågan om landels indelning i kronofogdedislrikt (prop.1985/86:100 bil. 9 s. 34). Desärskilda medel som under elt anlal år har ställts fill förfogandehar således inte förmått alt helt åstadkomma den önskvärda omfördelningen avbefintliga resurser mellan kronofogdemyndigheterna. Det är svårt atl ökaeffektiviteten i nuvarande organisation så länge som myndigheternas sinsemellanojämna resursfördelning beslår. Detta förhållande har upprepade gångerframhållits av i yttrande över länsstyrelsernas anslagsframslällningarför kronofogdemyndigheterna. Riksskaiteverkethar vidare i sin missivskrivelse lill regeringen i samband med överiämnandel ijuni1983 av översynsrapporten över kronofogdemyndigheternas arbetsorganisationytterligare utvecklat sin syn på problemen i nuvarande organisalion. Förslaget i rapporlenskall ses mol bakgrunden av de förändringar av arbetsförutsättningar och arbetsförhållanden som skell . Svårighetsgraden i indrivningsarbelethar ökat under de senasle lio åren. 1986/87:52 Gäldenärsstruklurenhar förändrats. Förhållandevis få gäldenärer svarar för den övervägande delenav det allmännas fordringar. Den ökade satsning mol ekonomiskt stora ochkvalificerade gäldenärer som därför krävs ställer i sin tur krav på ny och ökadkompelens i indrivningsarbetet. Delningenav länen i flera kronofogdedislrikt har i olika sammanhang påkallal särskildalösningar i fråga om specialistfunktioner. Många kronofogdedistrikt är alltförsmå för att kunna ge underlag för vissa arbetsuppgifter. var anledningenlill atl tillsynsfunktionen i konkurs är 1980 lades ut på sammanlagt 25kronofogdemyndigheter, dvs. i huvudsak på en kronofogdemyndighet per län.Resurser har vidare lilldelals länen för faslighetsförsäljning och arbetet medsvårare indrivningsfall. Dessa resurser har inte alltid kunnal utnylljas på etllillfredsställande sätt. Desmå distrikten saknar reella förutsättningar att själva fullt ut svara för denegna ekonomi- och personaladministrationen. De är sårbara vid semester,sjukdom och utbildningsverksamhet saml saknar egen lillgång lill vikarier ochrekryteringspersonal. Detta kan i sämsta fall leda till att vissa funklionertemporärt upphör alt fungera. Förutsättningarna för personalulveckling saknas eflersombefordringsmöjligheter i rimlig omfattning inte finns. De anslällda kan inteheller beredas möjlighet till personlig utveckling genom arbetsbyte och kunskapstillväxlenhämmas genom det ringa erfarenhetsutbyte som verksamheten ger. Riksdagensrevisorer konstaterar andra problem vid granskningen av kronofogdemyndigheternasverksamhet. De efterlyser etl samlal totalansvar för laxering, debitering,uppbörd och indrivning som garanterar att beslul om skatter och avgifierslutligt kan verkställas. Detta, som skulle ge god effektivitet iindrivningsarbetet, lillgodoses bäst om kronofogdemyndigheterna knytes närmaretill den regionala/lokala skatteförvaltningen. Den dokumenterade resursbristenger oacceptabelt långa handläggningslider för de enskilda målen. Revisorernasaknar ocksä möjlighelen alt ur kronofogdemyndigheternas redovisning avförvaltningsanslaget läsa ut kostnader och intäkter för den avgiftsbelagda delenav kronofogdemyndigheternas verksamhel. Jaghar erfarit alt mindre kronofogdemyndigheter med etl begränsai målanlal intealllid når upp lill den kompelens som erfordras vid indrivning mot förelag. Dennuvarande distriktsindelningen försvårar vidare en effekliv och samladindrivning mol gäldenärsförelag och sådana närstående lill förelaget som är restfördai andra distrikt inom samma län. Färre dislrikl förbättrar dessutomförutsättningarna för samverkan mellan exekutionsväsendet och skatteförvaltningen. Jagdelar den uppfatlningen som har redovisats från olika håll att exeku tionsväsendets nuvarande organisation vållar problem av skilda slag. För egen del ser jag det som angeläget att komma lill rätta med det hinder som nuvarande organisalion utgör för elt effektivt utnyttjande av tillgängliga resurser. Del måste skapas bättre möjligheter att kunna styra resurserna dit där de bäst behövs men även kunna flytta arbetsuppgifter dit där resurserna finns. Jag länker i detta sammanhang speciellt på de särskilda grupper som har skapats i en del län med uppgift att arbela med svårare 32 indrivningsfall.Förutsättningar måste skapas för att grupper av detta slag Prop. 1986/87:52 skallkunna arbeta mer effekiivt. Ytteriigareett problem rör lednings- och styrfunktionerna inom exekutionsväsendet. för adminislralion av exekutionsväsendet har riksskatteverketbegränsad befogenhet atl styra och leda verksamheten inom exekutionsväsendet.För del innebär detta att den del av beskattningsförfarandetsom avser indrivning av skalt och som kronofogdemyndighelerna ombesörjer intekan innefattas i det ledningsansvar som verket har tilldelals i samband medomorganisationen av skatteförvaltningen. Riksskalleverkels nya roll iskalteförvaltningen har medfört att det blivil erforderiigl atl mera ingåendeanalysera kronofogdemyndigheternas arbetsuppgifter för alt belysa vilka uppgiflersom är hänföriiga till rent exekuliv verksamhet och vilka som innefatlarställningstaganden som normalt görs av borgenären/ uppdragsgivaren. Skalteindriv-ningsutredningenär sysselsatt med denna fråga. Jagövergår nu till all redogöra för mina överväganden och förslag. 5 Föredragandens överväganden och förslag 5.1 Utgångspunkter Landetär indelal i 81 kronofogdedislrikt. I vatje distrikt finns enkronofogdemyndighet med en chefskronofogde eller i Siockholm, Göleborg ochMalmö en kronodirektör som chef. Verksamhelen bedrivs från en centralort idistriktet samt i vissa distrikt även från andra orter där personal ärstationerad. Anlalel sådana slationeringsorter är omkring 80. Myndighetensadministration finns samlad på centralorten. Riksskatteverketär centralmyndighet för administration av exekutionsväsendet. Riksskatteverketsvarar bl.a. för utbildning av kronofogdemyndigheternas personal, tillsättervissa tjänster och utövar viss lillsyn över exekulionsväsendet. Verket utfärdaräven råd och anvisningar för att främja en riktig och enhetlig exekutionsverksamhel.Centralmyndighets-uppgifterna handläggs på en särskild avdelning (avdelning E)inom verkel. Regionaltär kronofogdemyndighelerna i vissa avseenden underställda länsstyrelsen.Länsstyrelsen svarar för budget, medelstilldelning, löneutbetalningar ochutgör slöd för kronofogdemyndigheterna i personaladminislrativa frågor samlutövar genom sin skatteavdelnings uppbördsenhel tillsyn över indrivning ochredovisning av skatter och avgifter i länel.