prop · GA03162 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1986/87:162 med redogörelse för telefonavlyssning vid förundersökningi brottmål Regeringenbereder tillfälle att ta del av vad som har tagits upp i bifogadeutdrag ur regeringsprotokollel . Iskrivelsen redogörs för tillämpningen av bestämmelserna i rättegångsbalkenom telefonavlyssning vid förundersökning i brottmål. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 april1987 Närvarande: statsrådet , ordförande, och stadsråden ,, , , , , , , ,, , , , G. , Lönnqvist Skrivelse med redogörelse för telefonavlyssning vid förundersökningi brottmål Bestämmelser om bl. a. telefonavlyssning som tvångsmedelvid beivrande av brott finns - vid sidan av de grundläggande reglerna i 27 kap.rättegångsbalken (RB) - i lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser omtvångsmedel i vissa brottmål och i lagen (1957:132) med särskilda bestämmelserangående domstolarna och rättegången vid krig eller krigsfara m. m. Särskildabestämmelser om telefonavlyssning finns också i lagen (1975:1360) omtvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall (spaningslagen). lag ochspaningslagen är tidsbegränsade och gäller efter den senast beslutadeförlängningen av giltighetstiden till utgången av (prop. 1986/87:22, JuU10, rskr. 45, SFS 1986:1043; prop. 1986/87:32, JuU II, rskr. 53, SFS 1986:1136). Enligt vad har uttalat (JuU 1981/82:54, rskr.298) bör en årlig redovisning av tillämpningen av reglerna om telefonavlyssningske till . Redogörelsen bör avse telefonavlyssning enligtspaningslagen eller motsvarande lagstiftning och vid förundersökning angåendegrovt narkotikabrott och grov varusmuggling av narkotika och därjämte övrigtelefonavlyssning enligt de grundläggande reglerna i RB. Utskottet uttalade idet sammanhanget atl det är angelägel att möjligheter lill insyn ifråga om telefonavlyssning vidmakthålls och, om möjligt, byggs ut (se även JuU1983/84:30, rskr. 343, JuU 1984/85:17, rskr. 163 och JuU 1986/87:12. rskr. I skrivelse 1986/87:31 till lämnade regeringenen redogörelse för tillämpningen - avbl. a. bestämmelserna om telefonavlyssning enligt spaningslagen. I skrivelse1986/87:63 lill lämnade regeringen en redogörelse 1984 enligt bestämmelserna i . har i en skrivelse till regeringen den24 redogjort för telefonavlyssningen enligt bestämmelserna i underår 1985.1 skrivelsen anför styrelsen till en början följande. Telefonavlyssningvid förundersökning har skett i enlighet med principerna i RB. Avlyssning harbegärts endast i särskilt angelägna fall. Den absoluta merparten av dessa fall utgörs avförundersökningar där starka misstankar om organi- Skr. 1986/87:162 seradeller annars omfattande handel med narkotika har förelegal och då andraspaningsmetoder prövats utan resultat eller redan från början visat sig varaotillräckliga. Huvudsyftet har liksom varit att avslöja den meraomfattande smugglingen till och langningen inom landet. När det gällerförundersökningar avseende grovt narkotikabrott har enligt rikspolisstyrelsensredogörelse domstol meddelat tillstånd att avlyssna samtal tilleller från telefonapparat som innehafts eller begagnats av sammanlagt 233misstänkta personer. Antalet sådana fall under år 1969-1985 är följande. Rikspolisstyrelsenhar vidare anfört bl. a. följande. Antalet telefonavlyssningar med anledningav grova narkotikabrott ökade kontinuerligt fram till är 1983. Under år 1984skedde en stabilisering och har i förhållande och1984 en avsevärd minskning skett. Preliminära beräkningar för och förstakvartalet tyder på atl antalet begärda tillstånd beträffande grovanarkotikabrott fortsätter att minska. Några mer bestämda och säkra slutsatserom orsakerna till den nedåtgående trenden kan man inte dra. Motbakgrund av vad de regionala polismyndigheterna uttalat kan konstaleras attnarkotikaspaningen blir alltmer resurskrävande och svår atl genomföra.Polisens narkotika-bekämpande verksamhet inriktas mot det allra grövstaklientelet (huvudmän och organisationer), vilket ofrånkomligen medför ettfärre antal telefonavlyssningsärenden och avlyssning under längre perioder.Trots svårigheter att genom telefonavlyssning få fram bevismaterial - bl. a.beroende på all brottslingarna är medvetna om risken för avlyssning - är telefonavlyssningetl särskilt betydelsefullt instrument i förundersökningar avseende grovanarkotikabrott. I många fall är telefonavlyssning ett avgörande spaningsmedelför att man skall kunna ingripa mot de grova narkotikabrottslingarna ochhindra narkolikaparliernas fortsatta spridning i landet. Närdet gäller andra grova brott som enligt 27 kap. 16 § RB grundar rätt lilltelefonavlyssning har enligt vad upplyser telefonavlyssningunder använts i sex fall. Det har gällt mord, mordbrand, grovt rån ochgrovt koppleri. var motsvarande siffror 13 resp. 17. Rikspolisstyrelsensredovisning omfattar samtliga fall av telefonavlyssning enligt RB under år1985. Redovisningen har byggts ul i förhållande lill tidigare redovisningar föralt bättre kunna tillgodose de anspråk har ställt. För egen del kan jag medanledning av redovisning Skr. 1986/87:162 lill en börjankonstatera att den tidigare ökningen av antalet telefonavlyssningar på grundav misstankar om grov narkotikabrottslighet byltes till enbetydande minskning av antalet fall. Siffran för är den lägsta sedan år1980. kan noteras att antalet registrerade brott motnarkotikastrafflagen (1968:64) fortsatte att minska också under år 1985.Antalet för grova narkotikabrott lagförda personer, vilket är av störreintresse i detta sammanhang, ökade däremot . Ävenantalet fall, där telefonavlyssning utnyttjats vid förundersökning om andragrova brotl än narkotikabrott, sjönk . Allantalet fall av telefonavlyssning nu har minskat kan, som rikspolisstyrelsenpekar på, troligen åtminstone delvis förklaras av all narkotikaspaningen harblivit alltmer resurskrävande och svår atl genomföra och att spaningsresursernadärför har fått koncentreras till ell färre antal fall. Även med dennainriktning är det givetvis väsenlligt att etl så ingripande tvångsmedel somtelefonavlyssning används restriktivt. Som jag framhållit i tidigareredogörelser lill kan sådan avlyssning uppenbarligen inte avvaras ikampen mot bl. a. narkotikabroltslighelen, men det är angeläget atl åtgärdenså långt del är möjligt begränsas både när det gäller antalet avlyssnadetelefonapparater och den tid som avlyssning pågår. Slutligen bör i deltasammanhang erinras om alt ärenden om telefonavlyssning på grund av misstankeom grovt narkotikabrott enligt praxis anmäls för rikspolischefen (jfr prop.1980/81:76 s. 277-278). Atl ell sådant förfarande tillämpas ävenfortsättningsvis framstår som angeläget med hänsyn lill tvångsmedletsingripande karaktär. Närdel gäller redovisningen lill av tillämpningen av reglerna omtelefonavlyssning vill jag peka på att redogörelse fr. o. m.1985 års siffror byggts ut i vissa hänseenden. Detla är ägnat all ge ell bättreunderlag för bedömningen av verksamhetens omfattning, effektiviteten hostvångsmedlet, i vilken utsträckning andra än den misstänkte har blivit föremålför avlyssning och om del finns skäl att ifrågasätta tillämpningen avbestämmelserna. Jag vill också nämna att avser atl redovisa1986 års siffror i sådan tid all regeringens skrivelse med redogörelse förtillämpningen kan lämnas lill innevarande år. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad som idet föregående har anförts om tillämpningen av bestämmelserna i om telefonavlyssningvid förundersökning i brottmål. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan.