prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — Även om mycket såledeshar gjorts för att minska den centrala detaljstyrningen av skolan finns detenligt min mening ytterligare åtgärder som behöver vidlas. Jag kommer i detföljande att behandla skolförfattnings-utredningens förslag om nyaskolförfattningar. Utgångspunkten är därvid att förenkla de regler som styrskolans verksamhel. Det är önskvärt att denfortsatta decentraliseringen på skolans omräde sker utifrån en klar principiellgrundsyn om ansvarsfördelningen mellan slal och kommun på skolområdet. Jaganmälde min avsikt i föregående ärs budgetproposition (prop. 1985/86:100 bil. 10, s. 47-49) att tillkalla ensärskild beredning för frågorom skolans styrning. Ett förberedande arbete harutförts inom . Det kommer alt resultera i en rapportsom publiceras näsia år. Jag räknar med atl beredningenskall tillsattas . Avsiktenär att den skall arbeta så att resultatet av dess arbete skall kunna ligga lill grund för förslag lill våren1988. Den viktigaste resursen iskolan förutom eleverna själva är dess lärare och den personal som i övrigl arbetar där. Engagemang från deras sida är cn absolut förutsätlning för atl skolan skall lyckas med sin svåra och viktiga uppgift atl förmedla kunskaper och färdigheter till eleverna och atl utveckla elevernas personlighet. Det är därför nödvändigt atl de föränd ringar som vi vill genomföra för all förbättra skolan kan upplevas som rnotiverade av dem som har alt genomföra förändringen. Del är omöjligl 25 attförändra skolan utan stöd av den personal som arbetar där. Skolan kan Prop.1986/87:100 bara utvecklas med personalen. En nödvändig förutsättning är ocksäalt Bil. 10 det omgivande samhället medverkar till atl lärarnas ställning uppmärksammas och stärks. Denna syn bör ligga lillgrund för det utvecklingsarbete som bedrivs pä skolområdet. Del är ocksä dengrundtanke som har varit styrande för l.ex. den satsning pä utvecklingsarbetepä lågstadiet som bedriviis sedan läsårel 1983/84 liksom för satsningen påutvecklingsarbete med kulturprojekt i skolan. 1 båda dessa fall har det varitmöjligt att med förhållandevis små ekonomiska insatser (ca 30 resp. ca 15 milj.kr.) slimulera elever, lärare ochandra lill utveckling och förnyelse. En förulsältning för detta har dock varitalt initiativet till de enskildaprojekten kommit frän lärarna själva. De goda erfarenhelerna avutvecklingsarbete som på delta sätl bygger på all ge elt förtroende och eltansvar till personalen i skolan börlas tillvara för framliden. 4.3 Kultur i skolan 1 budgetproposition föreslogjagåtgärder för atl stärka kullurens ställning i skolan. För att stimuleraskolornas kulturarbete föreslog jag bl.a. särskilda resurser som skullefördelas dels av länsskolnämnderna, dels av regeringen. Denna salsning medhjälp av särskilda stimulansmedel är nu inne på sill andra verksamhetsår. Detär ännu för tidigi atl dra generella slulsalser som kan ligga lill grund för förslag lill permanenla älgärder för att förslärkakulturens roll i skolan, men för bör ändå redovisas vissaiakttagelser med utgångspunkt i de resultat som rapporlerals , bl.a. från länsskolnämnderna. Ett intryck frånredovisningarna frän länsskolnämnderna liksom från kullurarbelare som arbetat iskolorna är att den särskilda uppmärksamheten kring kulturfrågorna i skolanmötts av etl mycket positivi intresse. Del framstår av dessa redovisningar attdöma som om kultursatsningen har tillgodosett ett uppdämt behov i skolorna. Dethar hälsats med tillfredsställelse att skolans kulturansvar haruppmärksammats. Mänga lärare har ocksä uppenbarligen känl sig stärkta i sin roll som kulturförmedlare. Kulturarbetareoch företrädare för kulturiivel har likaledes varit iniresserade av ökademöjligheter till en samverkan med skolan. Huvuddelen - 12 milj. kr.för /86 - av de tillgängliga medlen har fördelats avlänsskolnämnderna. Med hjälp av dessa har etl storl anlal kulturprojekt(närmare 1 100) bedriviis i landets kommuner. Ansökningarna har varit tre tillfyra gånger fler än vad medlen som har funnits alt förmedla räckl lill.Glädjande nog har mänga av de projekt som ej fätl särskilda medel ändå kunnatgenomföras med hjälp av befintliga resurser inom skol- ochkulturförvaltningarna i kommunerna. De olika projekten harvarit relativt jämnt fördelade på olika stadier i skolan, dock med en viss tonvikt på låg- och mellanstadierna. Det finns anledning att tro alt det är organisatoriska svårigheter som ofta sätter hinder i vägen för kulturprojekt på högstadiet och i gymnasieskolan. arbetsgrupp för kultur i skolan, som finns inomutbildningsdepartementet, Prop. 1986/87:100 kommer särskilt att uppmärksamma dessa svårigheter. Gymnasieskolan med sinamånga linjer och specialkurser har fler rent praktiska hinder än grundskolannär del gäller alt ästadkomma övergripande projekl. Trots detta redovisas /86 en mångfald projekt inom de olika konstarterna. Bädemer studieinriktade och mer yrkesinriklade studievägar är representerade. Inte oväntat är mänga avkulturprojekten koncentrerade lill desludievägar som har en humanistisk-samhällsvetenskaplig och social inriktning.Förhållandevis mänga vårdskolor arbetar med kultur, vilket kan bero pä denmedvetenhet som byggts upp med satsningen på kultur i vården och somnalurliglvis också underlättas av utbildningens slarka mänskliga anknytning. Förutom nu redovisadekultursatsning pågår i gymnasieskolan ell antal försök som syftar till att gekulturinslag större utrymme och att underiälla gymnasiestudier för elever medspecialintressen inom det estetiska området. Inom lekniska ochteknisk-industriella sludievägar i gymnasieskolan är kulturprojekt sällsynta.Projekl inom områden som l.ex.verkstadsteknik, träteknik, beklädnadsteknik, hantverksleknik m.fl. däreleverna själva inom ramen för yrkesämnet skulle kunna fördjupa sig i yrketsestetiska aspekter och kulturtraditioner saknas näslan hell. Av redovisningarna hitlills framgär att en mångfald olikaformer av kulturaktiviteter har uppnåtts. Medvetna försök alt framhävakonstformer som av tradition är föga elablerade i skolan har gjorls med hjälpav de medel - 3 milj. kr. - som regeringen hafl atl förfoga över. Under det gångnaverksamhelsårel har l.ex. dans och film prioriterats. Ett av mälen för kultur iskolan är att söka åstadkomma en samverkan mellan skolan och del lokalakulturiivel. En ökad benägenhet till en sädan samverkan har kunnat noleras imänga kommuner. Det finns dock behov av ytterligare utveckling avsamverkansmöjligheterna mellan skol- och kulturförvaltningar. Det är naturligtalt den egna ortens kullurliv är grunden i skolans kulturverksamhet. Samarbetesåväl med ortens egna kullurarbetare som med lokala kulturinstitutioner ärdärför av stor vikt för skolan. Del är väsenlligl all skolan fär del av denkompetens och de resurser som finns inom museiområdet, liksom att den ocksä tarupp och behandlar äldre hanlverks- och kulturtraditioner pä den egna orten. Delär ocksä viktigt all dessa lyfts fram även i skapande verksamhet i skolan.Slöjden är i del sammanhanget etl viktigt kullurbärande ämne bäde somförmedlare av äldre kultur- och hantverkslradilioner och som utgångspunkt förnyskapande verksamhel. Molsvarande kan ofta vara fallel ocksä när det gälleryrkesämnena i gymnasieskolan. Utöver de kulturprojektsom startats med hjälp av särskilda stimulans- medel har även andra åtgärder vidlagils för att stärka kulturens roll i skolan. () och statens kullurräd har i en gemensam aktion "Bildspråk i skolan" arbelal för all öka inlressel för bild-och mediafrågor. En uppföljning av denna aktion äger rum under innevarande budgelår. Bl.a. görs en översyn av de praklisk-estetiska ämnenas status i skolan. Jag har setl det angeläget att stärkakulturverksamheten i skolan utifrån Prop. 1986/87:100 alt den skall varaett led i skolans utvecklingsarbete. En huvudlinje är Bil. 10 därvidlagatt skolan ulgör ell centrum för bäde utbildning och kultur. Förutom de positivaeffekter i sig som en satsning pä kultur i skolan medför i form av ökad kunskapom och känsla för kultur hos eleverna, har denna typ av satsning enligt minmening stora posiliva effekler pä utvecklingsklimatet i skolan överhuvudtaget.För många lärare ger det en möjlighet till extra engagemang, slimulans ocharbetsglädje att fä arbeta med något som kanske ligger ulanför del dagligalöpande arbetet i skolan men som likväl tillhörskolans centrala uppgifter. Jag är övertygad om att detta är en del avförklaringen till all många lärare med sådan entusiasm deltagit ikultursatsningen. deltog vären 1980 i en internationellundersökning om kunskaper och färdigheler i matematik hos elever på grundskole-och gymnasieskolnivå. Undersökningen genomfördes av International Associationfor Evaluation of Educational Achievemenl (lEA). kom vissapreliminära resultat av undersökningen. De visade all svenska gymnasieeleverpä naturvetenskaplig och teknisk linje hävdade sig bra vid en inlernationelljämförelse. De visade emellerlid också alt mänga elever i årskurs 7 igrundskolan nådde resultat som genomsnittligt inte kunde anses somtillfredsställande. Dessulom kom inhemska rapporter om altdet fanns elever som lämnat med otillräckliga kunskaper imatematik. Mot denna bakgrundtillsattes ijuni 1985 den s.k. matemalikgruppen inomutbildningsdepartementet med uppgift all granska matematikundervisningen iskolan och föreslå åtgärder. Matemalikgruppen har i sin rapport (DsU 1986:5)Matematik i skolan redovisal resultatet av sin granskning och lagt framförslag lill älgärder för all förbättra undervisningen i malemalik. Jag återkommer i detföljande med mina ställningstaganden lill matema-likgruppens förslag lillåtgärder men vill redan nu redovisa min principiella syn pä matematikämnelsbetydelse i skolarbetet. En av grundskolansviktigaste uppgifter är all ge alla elever grundläggan de kunskaper och färdigheler i läsning, skrivning och räkning. Sådana kunskaper och färdigheler skapar förutsättningar för elevernas fortsatta sludier, kommande yrkesverksamhet och fritidsintressen. Ämnena svens ka och matematik har därför en cenlral ställning i skolarbetet. Mol denna bakgrund kan det inte accepleras att det finns elever som lämnar grundsko lan utan grundläggande kunskaper i dessa ämnen. Av erfarenhei vet vi att dessa elever löper slora risker att få problem av olika slag dels i sin fortsatla skolgång, dels längre fram i vuxenlivet. Den negaliva utveckling som iakttagits beträffande vissa grundskoleelevers malemalikkunskaper måste därför brylas genom omedelbara och kraftfulla åtgärder pä alla plan inom skolväsendet, dvs. inom den enskilda klassen och arbetsenheten liksom på lokal, regional och cenlral nivä. Mälet mäste vara all alla 28 grundskoleelever får grundläggande kunskaper ochfärdigheter i maiema- Prop. 1986/87:100 tik. Skolan måste, enligt minbeslämda mening, lill det yllersla anstränga Bil. 10 sig att nå detta mäl. Somjag ser del kanförbättringar åstadkommas med de resurser skolan redan nu förfogar över. resurserna för lokalt utvecklingsarbete i högre grad än hitlills inriklas mot fortbildning ochutveckling av arbetssätt och undervisningsmeloder i grundläggandekommunikations-och färdighelsämnen, säsom matematik. Undervisningen pä låg- ochmellanstadierna bör därvid prioriteras, eftersom del är pä dessa sladier somde grundläggande kunskaperna måste inhämtas, befästas och utvecklas. Vidarebör SÖ och länsskolnämnderna i sill utvecklande och stödjande arbete i högregrad än prioritera undervisningen i dessa ämnen. Trols all myckel såledeskan göras - och görs - redan inom ramen för befintliga resurser är del, enligtmin mening, nödvändigt all yllerligare stimulera en förbättring avmatematikundervisningen i skolan. Jag föreslår därtor att 12 milj. kr. avsäitsbudgetårel 1987/88 för delta ändamål. Hur medlen bör användas återkommer jag lill i det följande, där jag redovisar minaöverväganden med anledning av matemalikgruppens förslag till konkretaåtgärder. beslöl den dåvarande regeringen medändring av 6 kap. 9 § skolförordningen atl belyg i samhällsorienterande ochnalurorienlerande ämnen skall ges som elt sammanfattande betyg för resp.ämnesgrupp. beslöt regeringen pä mitl förslag alt komplelteradenna föreskrifl med provisoriska bestämmelser (SFS 1982:993) om undervisningoch belygsäiining i orienteringsämnena pä högsladium. SÖ ficksamtidigt regeringens uppdrag alt särskilt följa utvecklingen av undervisningeni nalurorienlerande och samhällsorienterande ämnen i med inrikiningframför alll pä högsladiel. SÖ anmodades vidta olika åtgärder för atl delsslimulera en förändring i riktning mot ell ämnesövergripande arbetssätt ochdels slimulera en utveckling av läromedlen i riktning mot en ämnesövergripandeundervisning. I uppdraget ingick vidare all SÖ skulle inkomma till regeringen med en bedömning av närövergången lill ett ämnesövergripande arbetssätt i orienteringsämnen påhögstadiet kommer alt vara genomförd. SÖ överlämnade i april1986 en slutredovisning av uppdragel i form av en rapport till regeringen. Avdenna framgår hur arbelet med uppdraget bedriviis. I rapporten lämnas ävenförslag till ålgärder. SÖ har tillsammans medetl liolal länsskolnämnder bildal en samverkansgrupp. Denna grupp har följlundervisningen i ett antal skolor, inbjudit till konferenser och kurser saml iövrigt sökt stimulera skolorna lill en utveckling av undervisningen iorienteringsämnena. En forskargrupp harknutits till SÖ med uppgift bl.a. atl vara rådgivande när det gäller projektetsallmänna inrikining och uppläggning. För alt främja en utveckling av undervisningen iorienteringsämnen har 29 LiberUtbildningsförlaget i samarbele med SÖ startat en utgivning av Prop.1986/87:100 tidskriften . I serien har på SÖ:s Bil. 10 uppdrag getts ut boken . 1 övrigt har SÖ genom sina egna publikationer vid skildalillfällen behandlat undervisningen i nalurorienlerande ochsamhällsorienterande ämnena. Med anledning avuppdraget från regeringen har SÖ i samverkan med () låtit utföra en särskild granskning avläromedel i orienteringsämnen. Syftet med granskningen var att ta reda pä ivilken utsträckning läromedel i orienteringsämnen bidrar till enämnesövergripande undervisning. Resullatet var, enligt granskarna, nedslående.Med fä undantag bidrar inle läromedlen i orienteringsämnen till ämnessamverkaneller ämnessamordnad undervisning. SÖ Ullalar i rapporlen"Undervisning och belygsäiining i nalurorienlerande ochsamhällsorienterande ämnen i " (SÖ:s rapporl )uppfattningen atl en mälstyrd undervisning i nalurorienlerande ochsamhällsorienterande ämnen enligt läroplan (Lgr 80) är liktydigt med"ett samlat, ämnesövergripande arbetssätt, en samlad undervisning elleren ämnesövergripande uppläggning". Med denna definiiion avmälstyrd undervisning som utgångspunkt bedömer SÖ all en övergång lill enmåiinriklad undervisning skall vara genomförd efter en övergångsperiod av . 1 konsekvens med detla föreslår SÖ att det enda alternalivel vid belygsäiining fr.o.m. denna lidpunklskall vara det som anges i 6 kap. 9 S skolförordningen, nämligen sammanfallandebetyg för nalurorienlerande resp. samhällsorienterande ämnen. För att möjliggöra enövergång till en målinriktadundervisning ämnar SÖ salsa på informalion lill skolledare, lärare, elever ochföräldrar. För egen del anserjag allell ämnesövergripande arbetssätt lillstor del är önskvärt. Detla är också den uppfattning som legat till grund för Lgr 80. Det är viktigt attskolan ger eleverna möjligheter att skaffa sig en vid överblick. Eleverna möterdagligen problem och frågeställningar som i sig inbegriper flera av skolansämnen. Del är också viktigt alt skolan nyttiggör sig, och kan tillföraeleverna, kunskaper och erfarenheter från samhället utanför skolan. Ett ämnesövergripandearbetssätt får dock inle, enligt min mening, göras till undervisningens mäl,lika litet som ämnesstudier i sig ärelt mål. Jag delar därför inle SÖ:s uppfallning atl en mälstyrd undervisningenligt Lgr 80 förutsätter ett ämnesövergripande arbetssätt iorienteringsämnena. Önskemålet att i störreutsträckning än vad som traditionellt varil vanligt i skolan bedriva studierna ur ett ämnesövergripande perspektiv slår såle des inte i motsättning till den traditionella ämnesundervisningen i skolan. Detla önskemål är sprunget utifrån erfarenheter och forskning som visar atl vissa delar av undervisningen ur elevernas perspektiv blir mer akluell och "effeklivare", om den lar sin utgångspunkt i problem ochföreleelser som eleverna själva möler dem i sinegen verklighet eller i lidningar och andra massmedier. Del är denna pedagogiska grundsyn som är det väsent liga. Inte minst viktigt är att undervisningen för de elever som har svårig heter blir mer stimulerande och därmed motiverande än om den ulgår från 30 en i och för sig logisk men ofta ocksä abstraktundervisning uiifrän ett Prop. 1986/87:100 ämnesleoretiskt perspektiv. Enundervisning som tar sin utgångspunkt i en Bil. 10 konkret verklighet är docksjälvfallet vare sig något nytt ellernågot som i sig endast kan nås med en undervisning som spänner överämnesgränser. Många lärare undervisar på della satt inom ramen förde traditionella ämnena. Delta synsätt leder dock ocksä till behov alt hämta stoffet i undervisningssilualionen inle barafrån elt ämne utan från två eller fiera. Ofta är det fråga om närbesläktadeämnen inom det samhällsvetenskapliga eller naturvetenskapliga ämnesblocket,men del kan också, som det har påpekats i debatten om ämnesövergripande ämnen,röra sig om behov att hämta stoff från hell andra ämnen. Önskan om mer avämnesövergripande undervisning än vad som traditionellt varit vanligt iskolan, behöver enligt min mening inteleda till att betygssystemet i skolan skall användas som ett instrument attstyra den pedagogiska utvecklingen i denna riktning. Det naturliga måste varaall belygssystemet anpassas till hur undervisningen faktiskt bedrivs, inte altundervisningen bedrivs efter hur betygssystemet är ulformal. 1 de fall där denämnesmässiga undervisningen i orienteringsämnen överväger är det nalurligl atlbelyg skall sättas i varje enskill ämne. 1 de fall där undervisningen i storutsträckning bedrivs ämnesövergripande är det enligt min mening lika naluriigtatt elt belyg sätts inom ämnesgruppen. Till min glädje harjagkunnal konstatera atl min grundsyn i de avseenden jag nu redovisat stämmer medde uppfattningar som förelrädare för de olika ämnesföreningarna inomsamhällsorienterande och nalurorienlerande ämnen uttryckt vid diskussioner påutbildningsdepartementet. som dessa föreningar avvisat SÖ:s förslagom s.k. blockbetyg som endaalternativ har de förklarat att de är beredda att medverka i elt arbele attutveckla metodik och arbetssätt i sina ämnen. Jag har tagit fasta på detta ochregeringen har därför lidigare denna dag på mitl förslag beslutat att bidragskall utgå till de olika ämnesföreningarna i orienteringsämnen för etl sådanlarbete. Som en konsekvens av detsynsätt som jag nu har redovisal avser jag föreslä regeringen atl 6 kap. 9 §skolförordningen ändras genom att de hillillsvarande provisoriskabestämmelserna om undervisning och belygsäiining i orienteringsämnen pågrundskolans högstadium m.m. i stället införs i skolförordningen. Jag hemställer atl regeringen bereder riksdagenlillfälle all ta del av vad jag haranfört om undervisning och belygsäiining i orienteringsämnena. 4.6 Behov av läroplansöversyn Den nuvarande läroplanen för - Lgr80 - fastslälldes av regeringen är 1980 efter riksdagsbeslut vären 1979.Läroplanen började i sin helhet gälla fr.o.m. /83. Generellt bör man enligtmin mening vara försiktig med att ändra läro- Prop. 1986/87:100 planer. Päsamma sätt som det är önskvärt all en läroplan sä långl möjligt Bil. 10lillkommer i betydande politisk enighet, är det önskvärt alt skolväsendel kanlila pä läroplanen som ett stabilt dokument som inte ändras om det inle finnsstarka skäl att göra sä. Lgr 80 har också hittillsendast ändrals ochdå för att bereda svenskämnet ökal timulrymme på högstadiet. Om denna ändringrådde bred enighet. Mol bakgrund av vad jagnu anfört menar jag att del finns vare sig behov av ellerförutsättningar för atl påbörja en slor läroplansrevision. Delta hindrarenligt min mening inle, speciellt molbakgrund av den ändock relativt långa tid som gått sedan riksdag och regeringbeslöt om läroplanen, att det pä elt par ärs sikl kan finnas anledning altsamlat göra vissa ändringar i läroplanen. Jag villkort redovisa vissa punkter där jag bedömer att del kan bli aktuellt med sädanaändringar. En av de viktigaste faktorerna för altästadkomma en god undervisning är tillgången på bra läroböcker och andraläromedel. Från olika häll har de senasle åren kommit rapporter om allsituationen när det gäller tillgång och kvalilet på läroböcker inle skulle varalillfredsställande. Om dessa rapporter är för hela landet är ännu förtidigi att säga definitivt. Jag menar dock atl det finns all anledning att ladessa rapporter pä allvar genom all noggrant belysa situalionen vad gällerläroböcker i våra skolor. Jag avser därför att senare återkomma till regeringenmed förslag om alt ulse en särskild uiredare av frägor rörande läromedel. Dennebör fä till uppgift all kartläggasituationen på läromedelsområdet samt föreslå de älgärder som kan ansespåkallade. Uiredaren bör bl.a. la uppfrågor om elevernas tillgång till läroböcker, läroböckernas ulformning ochinnehåll saml statens granskning av läroböcker. 1 avvaktan på resultatetav denna översyn villjag dock redannu peka pä nägra punkter somjag tror har praktisk och principiell betydelse närdel galler atl diskulera ålgärder för alt åstadkomma en bättre tillgäng påläromedel i . 1 bl.a. läroplanför har läromedelsbegreppet vidgats till att omfatta "sådantsom lärare och elever kommer överens om atl använda för att nå uppställdamål". Denna definition har gjorls med utgångspunkt i en medveten ochvälmotiverad pedagogisk grundsyn. Den har dock den nackdelen all lärobokenssärställning som läromedel inte klarl framgär. Att undervisa ulan läroböckerlorde vara möjligt bara i vissa speciella situationer. Mot denna bakgrund menarjag att del i samband med en översyn av vissa delar av läroplanen av principiella skäl är önskvärt all ocksäändra definitionen av läromedel pä ett sådant sätt att lärobokens särställningsom läromedel markeras. Del är emellertid inleenbari av principiella skäl detta framstår som angelägel. Den nuvarande definitionen kan enligt min mening ha bidragit till att ge intrycket att läroböcker skulle ha minskat i betydelse som hjälpmedel i undervisningen. kan i sinlur ha förslärkt tendensen all i 32 min- .,erna göra be?mngarpå läromedelsanslagen. En markering av Prop. 1986/87:100 läroböckernasbetydelse bör således också kunna fä den praktiska betydel- Bil. 10 sen atlmarkera vikten av alt anslagen lillläromedel hålls på en lillfredsställande nivå. Från många håll ställs krav pä alt öka utrymmeti timplanen för olika ämnen. Senasl har ulbildningsdepartemenlel fått ta emotframställningar avseende t.ex. musik och språk. Utgångspunkten för mänga avdessa resonemang är all, eftersom liden för svenska pä högstadiet utökats, detborde vara möjligt all ge mera tid för ytteriigare ämnen. För egen del finnerjag möjligheterna att göra störte ändringar i limplanerna för grundskolanytterst begränsade. Jag vill dock inle helt utesluta atl del i samband med enrevision av läroplanen skulle kunna vara möjligt att göra vissa smärrejusteringar. Jag vill dock se en klar koppling mellan evenluella ulökningar avtiden för olika ämnen och det uppdrag SÖ har fåll all redovisa underlag för endefiniiion av grundläggande färdigheter i framförallt vissa basämnen. VisarSÖ:s arbele all den tid som står till disposiiion för elt ämne inte står iproportion till de mäl som fastställts för ämnet finns det anledning attöverväga all aniingen öka liden för ämnet eller att sänka ambitionerna till enmer realistisk nivä. 4.9 Pågående försöksverksamhet ochutvecklingsarbete i gymnasieskolan I enlighet med beslut med anledningav regeringens proposition (1983/84:116. UbU 29, rskr.