prop · GA03164 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1986/87:164 om ändring i lagen (1928: 281) om allmänna p. Regeringen föreslår att anla det förslag som hartagils upp i bifogade uidrag ur regeringsprolokollet . 1 propositionen föreslås att lagen om allmänna arvsfondenändras så att fonden får möjlighet att avslå medel lill annan, om medlen hartillfallit fonden enligt 1 kap. 11 § lagen om internationella rättsförhållandenrörande dödsbo. Vidare föreslås begränsningar i rätlen att överklagakammarkollegiets beslut i ärenden angående allmänna arvsfonden. Beslut i frågorom avstående av egendom som har tillfallit fonden skall få överklagas tillregeringen. Andra beslut skall inte vara överklagbara. Lagändringarna avses träda i kraft . 1 1986/87. Propositionenslagförslag Prop- 1986/87:164 Lag omändring i lagen (1928: 281) om allmänna arvsfonden Härigenomföreskrivs atl del i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden skall införas tvänya paragrafer, 13 och 14 §§, av följande lydelse. 13 § Kammarkollegiets beslut ifrågor om avstående av egendom som har tillfallit fonden fär överklagas lillregeringen. I övrigl får kammarkollegiets beslut enligi denna lag inteöverklagas. 14 § Vad som sägs om egendom somhar tillfallit fonden genom arv gäller också egendom som har tillfallit fondenenligt 1 kap. 11 § lagen (1937: 81) om internationella rättsförhållandenrörande dödsbo. Dennalag träder i krafl den . I fråga om överklagande av beslut somhar meddelats före ikraftträdandet gäller dock äldre bestämmelser. PP- '986/87:164 Utdrag ur prolokoll vid regeringssammanträde den 7 maj1987 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , , ,, , , , , R. Carisson, , ,, , , G. , Lönnqvisi Proposition om ändring i lagen (1928: 281) om allmännaarvsfonden Om en person avlider och inte efterlämnar någon arvsberälligadmake eller släkting, tillfaller kvarlälenskapen en fond, benämnd allmännaarvsfonden (se 5 kap. I § ). Genom testamente kan arvsfonden dockuteslutas från arv. Egendom kan tillföras fonden även genom gåva ellertestamente. Enligt vissa associationsrättsliga regler kan vidare medel tillfallaallmänna arvsfonden i samband med likvidation av aktiebolag m. m. Bestämmelser om fonden finns i lagen (1928: 281) omallmänna arvsfonden. Här stadgas bl. a. att arv som har tillfallit fonden kanavslås hell eller delvis till annan under förutsättningar som anges i lagen. Fondensegendom skall förvallas av kammarkollegiet. Ål kollegiel har anförirolls ocksäandra uppgifter i fråga om fonden. Fondens ändamål är att främja vård och fostran av barn ochungdom saml omsorg om handikappade. Underslöd ur fonden delas ut av regeringeneller myndighet som regeringen beslämmer. I en motion till (mot. 1979/80: 1573)föreslogs att allmänna arvsfondens befogenhet atl avslå egendom som har tillfallitfonden genom arv skulle utvidgas till atl omfatta ock.så egendom som hartillfallit fonden på grund av bestämmelser i aktiebolagslagen (1975: 1385) ochvissa andra assoeiationsrättsliga lagar samt lagen (1937:81) om internationellarättsförhållanden rörande dödsbo. Med anledning av denna motion uttaladeriksdagen atl det problem som hade uppmärksammats i motionen borde bli föremålför en sammanhållen prövning (FiU 1980/81: 5, rskr. Frågan har behandlats i departementspromemorian (Ds Ju1986:6) Ändringar i lagen (1928: 281) om allmänna arvsfonden. Med anledning av all antagit riktlinjerför en begränsning av antalet besvärsärenden hos regeringen (prop.1983/84:120, KU 23, rskr. 250) har i promemorian också gjorts en genomgång avde olika slag av beslut kammarkollegiet har atl fatta angående allmännaarvsfonden. Genomgängen har lett fram till förslag om inskränkningar i rättenatt överklaga sådana beslut. ti /87. Lagförslageni promemorian överensstämmer med vad jag föreslår i Prop. 1986/87: 164denna proposition. 1 fråga om nuvarande förhållanden och de närmareöverväganden som har legal lill grund för promemorians lagförslag hänvisar jagtill promemorian. Promemorian har remissbehandlats. Remissyttranden haravgivils av justitiekanslern, kammarrätten i , ,kammarkollegiet, bosladsstyrelsen, i , Sverigesadvokatsamfund, och Aktiefrämjandet. Remissinstanserna har ulan närmare kommentarer tillstyrktförslagen eller lämnal dem utan erinran. Anledning saknas därför atl bifoga ensärskild sammanställning av remissyttrandena. Regeringen beslutade all inhämialagrådels yttrande över ett förslag lill lag om ändring i lagen om allmännaarvsfonden. Förslaget hade samma lydelse som förslaget idepartementspromemorian och överensstämmer således med vad jag föreslår i deltaärende. Lagrådel har i sill yttrande, som bör fogas som bilaga lillprotokollet, lämnal förslagel ulan erinran. I del följande behandlar jag var för sig de båda frågorsom har lagits upp i promemorian. Jag har i ärendel samrålt med chefen förcivildepartementet och med statsrådet . 2.1 Möjligheter att avstå medel som har tillfallitallmänna arvsfonden. Mitt förslag: Allmänna arvsfonden ges möjlighet att avståegendom som har tillfallit fonden enligt 1 kap. 11 § lagen om internationellarättsförhållanden rörande dödsbo. Nägon motsvarande möjlighet införs inte ifråga om egendom som har tillfallit fonden enligt associationsrältsliga regleri samband med likvidation. Promemorians förslag: Överensstämmer med milt förslag (sepromemorian s. 10-11 och 16-19). Remissinstanserna: Tillstyrker promemorieförslaget ellerlämnar det utan erinran. Skälen för mitt förslag: Enligt I § lagen om allmännaarvsfonden får fonden sina tillgångar genom arv, leslamenle och gåva. Härutöverkan medel tillföras arvsfonden enligt vissa andra bestämmelser. En sådanbestämmelse är 1 kap. 11 § lagen om internationella rättsförhållanden rörandedödsbo. I den assoeiationsrättsliga lagstiftningen finns andra bestämmelsermed denna innebörd, nämligen 13 kap. 13 § tredje stycket aktiebolagslagen, 140§ fjärde styckel lagen (1955: 183) om bankrörelse och 14 kap. 14 § fjärdestycket försäkringsrörelselagen (1982:713). 1986/87:12 om ny banklagstiftning har enbestämmelse med samma innebörd som 140 § ijärde styckel lag ombankrörelse föris in i10 kap. 14 § tredje stycket i den föreslagna bankaktiebolagslagen. Prop.1986/87: 164 Vidare har i propositionen tagils in en molsvarande regel i 9 kap.14 § fjärde slyckel i förslaget lill föreningsbankslag. I den av antagna lagen (1987:000) omekonomiska föreningar har också tagits in en motsvarande bestämmelse (11 kap.13 § Iredje stycket). Av 5 § lagen om allmänna arvsfonden framgår atl arv somhar tillfallit fonden får avstås helt eller delvis lill annan, om del medhänsyn lill uttalanden av arvlåtaren eller andra särskilda omständigheter kananses överensstämma med arvlålarens yttersta vilja. Även i annal fall fårenligt paragrafen arv avstås lill arvlålarens släkting eller annan person somhar stått arvlåtaren nära, om del kan anses billigt. Vidare får arv som utgörsav egendom vilken är av väsentlig betydelse från kulturhistorisk synpunkt ellerfrån nalur- eller kulturvårdssynpunkt avstås till en juridisk person som harsärskilda förutsättningar att ta hand om egendomen på lämpligl sätt. Föregendom som förvärvas genom all arv avslås enligt dessa regler utgår arvsskattsom om förvärvet hade skett genom leslamenle efter den avlidne; se I § andrastycket lagen (1941: 416) om arvsskatt och gåvoskatt. Möjligheten för allmänna arvsfonden att avstå egendom äralltså inskränkt till sådan egendom som har tillfallit fonden genom arv.Regeln i 1 kap. 11 § lagen om internationella rättsförhållanden rörande dödsbolar sikte på fall som i alla väsentliga avseenden liknar arvsfallen. 1paragrafen föreskrivs all, om en utlänning här i riket efterlämnar egendom somenligt lagen i det land i vilket han var medborgare skulle tillkomma staten, enkommun eller en allmän fond eller inrättning, så skall egendomen tillfallaallmänna arvsfonden. Det är här fråga om egendom som har efterlämnats av enperson utan släktarvingar och som därför skall tillfalla allmänna arvsfonden påsamma sätt som kvarlälenskapen efter en svensk medborgare i motsvarandesituation. I dessa fall föreligger det enligt min mening lika starka skal allgöra del möjligl för allmänna arvsfonden alt avstå egendomen som i de fall där5 § lagen om allmänna arvsfonden är tillämplig. En sådan möjlighet bör därförfinnas. Som anförs i promemorian (s. 10) kan det ifrågasättas om inle5 § lagen om allmänna arvsfonden redan i sin nuvarande lydelse är tillämplig påegendom som tillfaller fonden enligt 1 kap. 11 § lagen om internationella rättsförhållandenrörande dödsbo. För atl varje tvekan om detla skall undanröjas bör emellertidgenom en uttrycklig lagregel klargöras att egendom som har tillfallit allmännaarvsfonden till följd av I kap. 11 § lagen om internationella rättsförhållandenrörande dödsbo får avstås under samma förutsättningar som egendom vilken hartillfallit fonden genom arv. Jag ansluter mig till promemorians förslag om hurdetta bör åstadkommas. En ny paragraf bör alltså föras in i lagen om allmännaarvsfonden, innebärande att bestämmelser om egendom som har tillfallit fondengenom arv skall gälla också egendom som har tillfallit fonden enligt I kap. 11§ lagen om internationella rättsförhållanden rörande dödsbo. Om allmänna arvsfonden avslår medel som har tillfallitfonden enligt 1 kap. Il § lagen om internationella rättsförhållanden rörande dödsbo, bör medlen beskattas hos förvärvaren på samma sätl som sker när fonden 5 Genom den ändring i lagen om allmänna arvsfonden som jag Prop.1986/87: 164 nu förordar blir beslämmelserna i 1 § andra stycket lagen omarvsskatt och gåvoskatt lillämpliga även i della fall. De tidigare nämnda lagrummen i lagen om bankrörelse,aktiebolagslagen och försäkringsrörelselagen, enligt vilka medel kan tillförasallmänna arvsfonden, är av en annan karaktär än sladgandel i lagen om internationellarättsförhållanden rörande dödsbo. Dessa associalionsrällsliga bestämmelser -liksom bestämmelsen i 11 kap. 13 § iredje stycket i den nya lagen om ekonomiskaföreningar - föreskriver hur man skall förfara med medel som har skiftats utvid likvidation men som inle lyfts av vederbörande aklieägare eller delägare.Del föreskrivna förfarandel är delsamma enligt alla lagarna. Har aklieägareneller delägaren inle efter del att slutredovisning lades fram påbolagsstämman eller föreningsstämman anmält sig för all lyfta vad han erhållitvid skiftet, har han förioral sin rätt till delta. Om medlen är ringa iförhållande till de skiftade lillgångarna, kan domstol på anmälan av likvidatorernaförordna att medlen skall lillfalla allmänna arvsfonden. I annat fall skalllikvidationen fortsättas. Enligt promemorian (s. 16 0 är det endast en obetydlig delav allmänna arvsfondens tillgångar som härrör från likvidalionsmedel. Baraundanlagsvis har del hänt atl större belopp har tillförts fonden på detla sätl.Därför är det - sett ur arvsfondens synvinkel - utan större betydelse om enmöjlighet att avstå likvidationsmedel införs eller ej. Del har emellertid inte visat sig föreligga någolpåtagligt behov av en sådan möjlighet. Ett avstående skulle inte aktualiserassärskilt ofta och nästan alllid röra små belopp. För en aklieägare är del i allmänhelinle svårt atl undgå risken atl en likvidation genomförs utan hans vetskap. Hankan lätt försäkra sig om erforderlig information angående bolagets förhållanden,se l.ex. 13 kap. 14 § andra stycket och 9 kap. 9 § fjärde slyckel aktiebolagslagen.Härtill kommer att preskriptionstiden är så lång som efter det attslutredovisning har lagts fram på bolagsstämman. Om det införs en möjlighet för allmänna arvsfonden atlavslå medel, som har tillfallit fonden efter likvidation, så ligger det närmastlill hands alt medlen återgår till den person för vilken medlen avsattes vidlikvidationen. En sådan ordning går dock inle fri från invändningar. Framför allt kan mot en sådan möjlighet invändas all delfrån en aktieägares synpunkt måste framstå som egendomligt alt del skullefinnas ett undantag från preskriptionsregeln för det fall att medlen hartillfallit allmänna arvsfonden, dvs. att de i förhållande till de skiftadetillgångarna var att anse som ringa, men att preskriptionsregeln i andra fallskulle gälla utan inskränkningar. Det torde nämligen vara uteslutet att göra någolmer omfattande undantag från preskriptionsregeln. 1 normalfallet skall ju likvidationenåterupptas, om skiftade medel inte lyfts inom femårsfrislen. Likvidationsförfarandetkan knappast få störas av en prövning av den ursprunglige aktieägarens rätttill de medel som skall skiftas pä nyii. I vart fall kan del inte anses motiverat alt införa en ovillkoriigräll för en aklieägare atl få tillbaka likvidalionsmedel som har tillfallit allmänna arvs fonden. Någon form av skälighetsprövning måste ske. Man kan då fråga sig efter vilka kriterier denna prövning skulle göras. I de allra flesta falldå 6 likvidationsmedeltillfaller allmänna arvsfonden torde della kunna återföras till någonförsummelse från aktieägarens sida. För alt arvsfonden skulle avslå medlen tillförmån för den försumlige måste rimligen krävas all försummelsen framsiår som inågol avseende ursäktlig. Om det dessutom rörde sig om ett inte alltförobetydligt belopp eller det förelåg några ömmande skäl, kunde etl avslående tesig motiverat. Antagligen skulle det emellertid med sådana kriterier endaslsällan komma i fråga all arvsfonden skulle avslå likvidalionsmedel. Med hänsynlill vad jag nu har anfört anser jag liksom remissinstanserna all det inlefinns skäl att införa någon möjlighet för allmänna arvsfonden alt avstå medelsom har tillfallit fonden i samband med likvidation. 1986/87: 164 2.2 Rätt att överklaga kammarkollegiets beslut i ärendensom rör allmänna arvsfonden Mitt förslag: Kammarkollegiets beslut i frågor omavstående av egendom som har tillfallit allmänna arvsfonden skall kunna överklagastill regeringen. I övrigt skall kollegiets beslut enligt lagen om allmännaarvsfonden inte få överklagas. Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag (sepromemorian s. 25-26). Remissinstanserna: De instanser som har uttalat sig ifrågan tillstyrker förslaget eller lämnar det ulan erinran. Skälen för mitt förslag: Enligt 1 § förordningen(1986:600) med instruktion för kammarkollegiet och 18 § allmänna verksstadgan(1965:600) får kollegiets beslut överklagas hos regeringen, om inte annatframgår av någon särskild bestämmelse. Beträffande kammarkollegiets beslut omallmänna arvsfonden torde någon sådan särskild bestämmelse inte finnas. Som framgår närmare av promemorian (s. 20) har (prop.1983/84; 120, KU 23, rskr. 250) antagit riktlinjer för en översyn av reglernaom räll atl överklaga ärenden lill regeringen. 1 enlighel härmed har ipromemorian gjorts en genomgång av de olika slag av beslut som kammarkollegiethar att fatta angående allmänna arvsfonden. Genomgången visar atl dessa besluttill övervägande del har karaktär av förvaltningsåtgärder, där överklaganden inlekommer i fråga. Av övriga beslut är flertalet s. k. partsbesked. Sådanabeslut innebär inget egentligt avgörande utan bara alt en myndighel i egenskapav part i en fråga där det slutliga avgörandet tillkommer allmän domstoluttalar sin uppfattning om hur frågan skall avgöras (prop. 1985/86: 80 s. 51).Motpartens rätl skyddas i dessa fall genom det civilrätlsliga regelsystemetoch möjligheten till domstolsprövning. Att partsbeskedet skall vara överklag-bartkan då i allmänhet inte anses erforderligt. Skälen för denna ståndpunkt harjag utvecklat i prop. 1985/86: 80 s. 51 f, som citeras i promemorian (s. 21 O-Det är alltså enligt min mening inle nödvändigt all sådana beslut avkammarkollegiet som bara innebär partsbesked får överklagas. Enligt genomgången i promemorian finns det ytteriigare enkategori av beslut som kammarkollegiethar atl fatta angående allmänna arvsfonden. 1986/87: 164 Efter regeringensbemyndigande beslutar kollegiel i vissa fall enligt 5 § lagen om allmännaarvsfonden om avslående av arv som har tillfallit Dessa beslut är aven annan karaktär än de lidigare nämnda. är det inte fråga omparisbesked i den meningen att det slutliga avgörandet av saken tillkommer allmändomstol. Del handlar om all avslå arv som har Förutsättningarna för avståendet har i lagen angivils så atl det i vissmån blir fråga om diskrelionära billighelsavgöran- Övervägande skältalar därför för att man behäller rätlen alt överklaga lillregeringen i dessa fall. Denya regler som jag föreslår torde inte kräva nägra särskilda förberedel-seålgärder.Ändringarna i lagen om allmänna arvsfonden bör därför träda i kraft den 1januari 1988. 1enlighel med allmänna grundsatser bör begränsningen i rälten all överklagakammarkollegiets beslut gälla endasl beslut som har meddelals efler del att denya reglerna har trätt i krafl. I fråga om överklagande av tidigare meddeladebeslut bör de äldre bestämmelserna gälla. 2.4 Kostnader och resursbehov Ommöjligheten atl överklaga kammarkollegiets beslut inskränks så som jagföreslår, kommer naiurligen behovet av resurser för att handlägga överklagandenatt minska både hos kammarkollegiet och hos regeringen. Minskningen torde dockbli marginell. Enmöjlighet för allmänna arvsfonden att avslå medel som har tillfallit fondenenligt 1 kap. 11 § lagen om internationella rättsförhållanden rörande dödsboinverkar inle på fondens möjligheter alt fullgöra sin uppgift. 1enlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsett förslag till lag om ändring i lagen (1928: 281) om allmänna arvsfonden. Kammarkollegietsbeslut i frågor om avstående av egendom som har tillfallit fonden fåröverklagas till regeringen. 1 övrigt får kammarkollegiets beslut enligt dennalag inte överklagas. 113 § har införts en ny bestämmelse om rätten att överklaga kammarkollegietsbeslut i ärenden som rör allmänna arvsfonden. beslut i frågor omavslående av egendom som har tillfallit fonden får Prop. 1986/87: 164 överklagas.Andra beslut som kammarkollegiet har att fatta enligt lagen om allmännaarvsfonden är inte överklagbara. Skälen för den nya ordningen framgår avavsnitt 2.2 i den allmänna motiveringen. Enligt5 § andra stycket lagen om allmänna arvsfonden fattas beslut om avstående avarv av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, av kammarkollegiet.Regeringen har i en förordning (SFS 1978:738, senaste lydelse SFS 1984:539)bemyndigat kollegiet atl beslula om avstående av arv när någon har ansökt omatt egendom skall avslås och värdet av egendomen enligt bouppteckningen inteöverstiger . Om det i ett ärende uppkommer en fråga av särskild viktfrån allmän synpunkt, skall kammarkollegiet dock med eget yttrande överiämnaärendet lill regeringen för avgörande. Kammarkollegietsbeslut i ärenden om avslående av arv som har tillfallit allmänna arvsfondenöverklagas enligt paragrafen till regeringen. Förtärandet i övrigt vidöverklagande regleras i förvaltningslagen (1986:223). Delförhållandel atl andra beslut av kammarkollegiel rörande allmänna arvsfondeninte får överklagas innebär inte att den som är missnöjd med elt sådani beslutalltid måste finna sig i kollegiets ställningstagande. Som har framhållits iden allmänna motiveringen (avsnitt 2.2) utgör vissa av kollegiets beslut s.k.partsbesked. Innebörden av ett beslut av detta slag är alt kollegiet i egenskapav pari tar ställning i en fråga som slulligi avgörs av allmän domstol. Den sominte vill nöja sig med kollegiets beslut i en sädan fråga kan alltsåunderställa frågan domstolens avgörande. Vadsom sägs om egendom som har tillfallit fonden genom arv gäller också egendomsom har tillfallit fonden enligt I kap. 11 § lagen (1937:81) om internationellarättsförhållanden rörande dödsbo. 1 den föreskrivs alt bestämmelser om egendom som har tillfallit allmännaarvsfonden genom arv skall tillämpas också på egendom som har tillfallit fondenenligt 1 kap. 11 § lagen om internationella rättsförhållanden rörande dödsbo.Vad som åsyftas är egendom som en utlänning efterlämnar här i rikel. Sådanegendom skall enligt I kap. 11 § lagen om internationella rättsförhållandenrörande dödsbo lillfalla allmänna arvsfonden, om egendomen enligt lagen i denavlidnes hemland skulle tillkomma staten, en kommun eller en allmän fond ellerinrättning. Dennya paragrafen har lillkommii för att det inte skall råda någon tvekan om attdet är möjligt att lillämpa reglerna i 5 & lagen om allmänna arvsfonden omavstående av arv även på egendom som har tillfallit fonden enligt I kap. 11 §lagen om internationella rätisförhållanden rörande dödsbo. Av paragrafenslydelse följer emellertid att också andra bestämmelser om arvfallen egendomgäller för egendom som har tillfallit fonden enligt den internationella lagen.Härvidlag torde paragrafen inte innebära någon nyhet i sak. Omallmänna arvsfonden med stöd av 5 § avstår egendom som har lillfallil fonden enligt 1kap. 11 § lagen om internationella rätisförhållanden Prop. 1986/87: 164 rörandedödsbo, sker ell förvärv för vilket arvsskatt skall utgå som om förvärvet harskett genom testamente efler den avlidne (se 1 § andra styckel lagen omarvsskall och gåvoskatt). Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen att anta det av lagrådet granskade lagförslaget. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genomproposition föreslå atl anta det förslag som föredraganden har laglfram. Utdragur protokoll vid sammanträde 1987'04-24 Närvarande:f.d. regeringsrådet , juslitierådet Sterzel, regeringsrådet Totlie Enligtprolokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till lagom ändring i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden. Förslagethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådetlämnar förslagel utan erinran. 1986/87: 164 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... ... 1 Propositionens lagförslag ..................................... ... 2 Uidragur prolokoll vid regeringssammanträde 3 1 Inledning.......................................................... ... 3 2 Allmän motivering .............................................. 4 2.1 Möjligheter atl avstå medel somhar lillfallil allmänna arvsfonden 4 2.2 Rätt all överklagakammarkollegiets beslut i ärenden som rör allmänna arvsfonden ................................................................. 7 2.3 Ikraftträdande .................. ....................... 8 2.4 Kostnader och resursbehov .......................... ' 8 3 Upprättat lagförslag........................................... .. 8 4 Specialmotivering............................................... 8 5 Hemställan........................................................ 10 6 Beslut ............................................................. 10 Bilaga Utdrag ur lagrådels protokoll 11 Tryckeri, 1987 '2