prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Till kommissionenknöts tvä referensgrupper. I den första ingick företrädare för de politiskariksdagspartierna saml olika organisationer pä arbetsmarknaden. 1 den andraingick personer yrkesverksamma främst inom polisen och tullväsendet samlskatte-, åklagar- och kronofogdemyndigheter. Totalthar kommissionen lagt fram etl 30-lal förslag i form av betänkan-den,promemorior, rapporter och skrivelser inklusive elt avlämnatslutbetänkande (SOU 1984:15) Ekonomisk brottslighet i . Kommissionen- i det följande kallad - avlämnade i oktober 1983delbelänkandel (SOU 1983:60) Återvinning i konkurs. Betänkandet redovisades ikorthet i propositionen (1984/85:32) om riktlinjer för del framlida arbetetmot ekonomisk brottslighet m.m. Ävendelta betänkande har remissbehandlats. 1 enlighet med vad som aviserades irikllinjepropositionen tar jag nu även upp frågan om ändring av bl.a.återvinningsreglerna på grundval av kommissionens betänkande. Till protokolletbör fogas dels en sammanfattning av belänkandet som bilaga 4, delskommissionens lagförslag som bilaga 5, dels en förteckning överremissinstanserna som bilaga 6. En sammanställning av remissyttrandena, i delföljande kallad remissammanställning II, har upprättats inomjustitiedepartementet och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 330083). Regeringenbeslutade atl inhämta lagrådels yttrande över förslag lill nykonkurslag. beslutade regeringen att inhämta yttrandeöver förslag fill bestämmelser om ikraftträdande av den nya konkurslagen ochövergångsbestämmelser. beslutades atl inhämta lagrådets yttrande överförslag till ändringar i ackordslagen (1970:874), rättshjälpslagen (1972:429),förmånsrätlslagen (1970:979), passlagen (1978:302) och sekretesslagen(1980:100). Förslagen hade upprättats i på grundval av debåda betänkan-dena och remissyttrandena. De lagförslag som i skilda omgångarremitterades lill lagrådet bör fogas lill protokollet i detta ärende sombilaga 7. Lagrådethar i allt väsentligt godtagit förslagen och om förslaget till ny konkurslag fällt omdömet alt del är en vällyckad lagsliftningsprodukl rätistekniskl sett. Lagrådets yttranden bör fogas till protokollet som bilaga 8 och 9. I samband med att jag behandlar de olika sakfrågorna och de enskilda paragraferna i milt förslag kommer jag att gå in på lagrådets synpunkter. Som kommer att framgå godtar jag i allt väsentligt lagrådels förslag lill ändringar i de remitterade förslagen. Lagrådets granskning har också lett lill vissa redaktionella ändringar i lagtexten. Slutligenbör som bilaga 10 till protokollet fogas en sammanställning Prop.1986/87:90 över de nu gällande bestämmelserna i och de närmast motsvarandebestämmelserna i propositionens förslag tili ny konkurslag. 1propositionen föresläs fiera lagändringar som inte har granskats av lagrådet.Ändringarna får anses vara av sä enkel beskaffenhet alt lagrådets granskninginte behövs. Den övervägande delen av dessa är följdändringar med anledning avden nya konkurslagen. Dessutom föreslär jag ändringar i vattenlagen (1983:291)och lagen (1972:180) om avrundning av vissa fordringar till hell krontal, m.m.Nu berörda förslag har utarbetats inom jusfiliedeparlemenlel. Vissa av dem rördock lagstiftning som hör lill andra departement. Jag har beträffande dessaändringsförslag samrått med berörda statsråd. Dennu gällande konkurslagen härrör frän är 1921. har lagen ändratsåtskilliga gånger. Som jag inledningsvis nämnde har, pä grundval av förslag avlagberedningen, den materiella konkursrätten med bl.a. ätervinningsreglernareformerats är 1975. Etl huvudsyfte med denna reform var - vid sidan av enförenkling och modernisering av regelsystemet - all motverka otillbörligaförfaranden från gäldenärers och borgenärers sida i samband med föreståendekonkurs. Reglerna om konkursförvaltning och tillsyn ändrades är 1979. Dessaändringar innebar atl förvaltarens ställning och kompetens förstärktes och altvissa kronofogdemyndigheter utsågs att handha tillsynen överkonkursförvallningen. beslöts en ny konkursförordning (1979:801, KF). Trotsatl sålunda omfattande och principiellt betydelsefulla ändringar genomförts harKL:s ursprungliga utformning och systematik behållits i huvudsak oförändrade.Detta har medfört att KL blivit alltmer svåröverskådlig. Det är därförangeläget att nu också se över KL i formellt hänseende. Delförslag från konkurslagskommitlén som föreligger innebär all KL ersätts meden helt ny konkurslag. I denna har flertalet av lagils uppmed i princip oförändrat innehåll men med en modernare och mer lättillgängligutformning. En hel del av har emellertid ocksä setts över isakligt hänseende. KLförslagelhar fått ell myckel positivt mottagande av remissinstanserna. 1 likhet medpraktiskt tagel alla remissinstanserna anser jag all förslaget är väl ägnatatt läggas lill grund för en ny konkursiag. Vissakronofogdemyndigheter anser alt en del frågor som inle har be handlats av kommittén bör ges en tillfredsställande lösning innan etl för slag lill en ny konkurslag läggs fram. Enligt dessa remissinstanser har kommittén i alltför liten utsträckning tagit hänsyn till vissa problem som kommit i blickpunklen . Kritiken riktar sammanfattnings vis in sig pä all kommitténs förslag inle i tillräcklig utsträckning beaktaratl 93 samhällsutvecklingenställer andra krav pä den konkursrätlsliga lagstift- Prop. 1986/87:90 ningen änvad som tradifionellt har skett. Borgenärsintressena är, sägs det, inte somtidigare i slorl sett enhetliga. Staten har sålunda utöver borge-närsintressel ocksävikfiga samhällsintressen atl bevaka. Enligt kritikerna ger varken nu gällandeKL eller kommitténs förslag nägon antydan om hur exempelvissysselsätlningspoliliska aspekter skall beaktas i konkurssammanhang. Föregen del anser jag del viktigt att samhället ges möjlighet till inflytande påkonkursförvaltningen. Här gäller det emellertid alt samordna samhällets olikainsatser och del är inte en fråga som kan lösas inom konkurslagstiftningensram. Trots del kan del inte heller enligt min mening anses helltillfredsställande all lagstiftningen i princip inte ger utrymme förhänsynstagande till andra intressen än det rena borgenärsintressel. Jagåterkommer lill denna fråga i del följande. JOhar i elt beslut (1983:E I, jfr JO:s ämbelsbe-rätlelse1984/85 s. 325) redovisat en undersökning av hur det nuvarande tillsynssystemetfungerar. JO har därvid föreslagit vissa delvis mycket genomgripandeförändringar av detta syslem. Jag återkommer också till den frågan. Jag villemellertid redan nu nämna att jag inle anser tiden vara mogen all vidta någragenomgripande förändringar av lillsynssysiemel. När delta började fungera är1980 var lillsynsuppgifien hell ny för kronofogdemyndigheterna. Man fär därförenligt min mening ha förståelse för alt det uppenbarligen har tagit viss tidinnan tillsynsmyndigheterna och förvaltarna fullt ut funnit sina roller i detnya systemet. På mänga häll fungerar systemet numera myckel bra, vilketnaturligtvis inle utesluter alt de vunna erfarenheterna kan ge underlag förförbättringar pä en del punkter. Genom1975 års reform av ätervinningsreglerna förbättrades borgenärernas möjligheterall komma till rätta med illojala dispositioner inför en förestående konkurs.Reformen utmärktes av en strävan atl göra reglerna mer objektiva, dvs. all i såslor utsträckning som möjligt göra återvinning oberoende av gäldenärens ochmedkontrahentens syfte med dispositionen ulan alt för den skull inkräkta päomsättningens intresse. Även om sålunda möjligheterna lill återvinning förbättradeshar del i tillämpningen visat sig alt det är svårt atl föra enålervinningstalan med framgång. Inte minst gäller detta i situationer närmedkonlrahenten är en närstående lill gäldenären. Eko-kommissionensförslag innebär en skärpning av regelsystemet i nu aktuellt hänseende.Förslaget har fåll ell blandat mottagande av remissinstanserna. Särskilt frånnäringslivet kritiseras förslaget varvid man gör gällande att del inte tartillräcklig hänsyn lill omsättningens intresse, dvs. intresset av att ingångnaavtal och vidtagna dispositioner slår fast. Åtskilliga remissinstanser äremellertid positiva till förslaget. Jag anser alt förslaget bör läggas tillgrund för en ändring av flera av älervinningsbeslämmel-serna. Jagvill ytterligare redan här beröra en från systematisk synpunkt bety delsefull fråga. KL anvisar sedan gammall två olika former för handlägg ning av konkurser. Vid reform ersattes de gamla s.k. fatligkon- kurserna av en mer utvecklad form för handläggning av enklare konkurser. Debåde handläggningsformerna kom atl betecknas ordinär konkurs och Prop.1986/87:90 mindre konkurs. KL:s, liksom KLförslagels, reglering av de olika konkursformernainnebär all den ordinära konkursen - i KLförslagel betecknad stor konkurs -regleras fullstähdigt medan de mindre konkurserna regleras huvudsakligen genomhänvisningar till den förta konkursformens regelsystem. Detta medför attregleringen blir svåröverskådlig. Ulgör numera de mindre konkursernaden helt dominerande andelen av samtliga konkurser. Delkan ifrågasättas om inle de motiv som ligger bakom förekomsten av tvåkonkursformer, främst behovet av elt bevaknings- och anmärkningsförfarande,skulle kunna tillgodoses ulan all man har två olika förfaranden. enhetligtkonkursförfarande skulle onekligen medföra vinster inte bara frän systematiskoch lagteknisk synpunkt utan ocksä innebära lättnader för de tillämpandeorganen. Jag kommer alt diskutera den frågan närmare i etl följande avsnitt. Jagvill också erinra om den nya lagen om näringsförbud som trädde i kraft den Ijuli 1986 (SFS 1986:436). Mitt förslag till ny konkurslag innehåller därförinle några regler om näringsförbud, frånsett del allmänna förbudet för den somär i konkurstillstånd all driva näring. har på uppdrag av regeringen genomfört en undersökning avorsakerna lill del ökande antalet konkurser . Verket har inovember 1985 lagt fram sin huvudrapport (SIND 1985:7). 1 den föresläs fleraolika åtgärder. Tvä av förslagen har etl visst samband medkonkurslagsliflningen, nämligen dels etl förslag om ändring av förmänsrättsordningen,dels ell förslag om ell nytt rekonstruklionsförfa-rande. 1utredningen föresläs all förmånsrättslagen ändras på del sättet all löner helleller delvis ges förmånsrätt före förelagsinleckningar. Denna fräga torde liggainom lönegarantiutredningens (A 1982:04) uppdrag och enligt vad jag har erfaritpågår överväganden inom utredningen i denna fräga. Utredningensbelänkande torde komma atl läggas fram under är 1987. Efter sedvanligremissbehandling får ställning tas lill om del finns anledning all göra någraändringar i förmånsrätlslagen i delta hänseende. Utformningen av självakonkurslagen påverkas emellertid inle av vad man slutligt kan komma fram tillpå den punkten. Jag avser däremot alt i del följande ta upp en bl.a. iindustriverkets utredning aktualiserad fråga om förmånsrätt för revisorer m.fl, Iindustriverkels utredning föreslås också all elt nytt rekonslruktionsför-farandeutvecklas. Utredningen anser sig ha fält belägg för all del finns elt behov avalt komplettera konkurslagsliflningen på ett sätt som gör alt man ägnar mer lidål all försöka lösa krissituationer ulan konkurs. Därigenom skulle de storakapitalförluster som uppstår i företag i kris kunna minskas. Dettaförslag ligger i linje med den utveckling av den konkursrätlsliga lagstiftningsom pågår internationellt. a. har i och påsenare lid beslutats om nya konkurslagar som inrymmerrekonslruktionsförfaranden. Jagvill i detta sammanhang framhålla alt själva konkursförfarandet i sig 95 ofta ger goda möjligheterlill rekonstruktion av förelag som råkat på Prop. 1986/87:90 obestånd men sompå sikt är livskraftiga. De rekonslrukfionsförfaranden som införts utomlandshar i allmänhet inte kommit lill någon slörre användning. Detta utesluternaturligtvis inte att det kan finnas anledning atl överväga en liknande ordningför svensk del. Del finns också skäl som talar för alt ackordslagen bör sesöver i syfte all göra ackordsförfarandet mer användbart. Industriverketsutredning övervägs inom induslridepar-temenlel. Något förslag omett nytt rekonsiruklionsförfarande kommer dock inle att läggas fram i detta sammanhang.Som framgått anser jag all del finns skäl atl senare återkomma lill frågan. Lagrådethar väckt frågan om den nya konkurslagens beteckning. Lagrådet anser atl delfinns fiera skäl som talar för atl använda beteckningen balk och erinrar om altden exekulionsrältsliga regleringen på ulsöknings-rältens område hartagils upp i en balk. För egen del kan jag instämma i att det finns skäl somtalar för att använda beteckningen balk även i detta fall. Del fanns emellertidingen självständig konkursbalk lag och beteckningen balk har inleheller därefter nägon gäng kommit all användas beträffande konkurslagen. Tilldelta kommer att det ämnesområde som lagverket omfattai visserligen är avcentral betydelse men ändå sä pass speciellt atl del ler sig tveksamt om del ärmotiverat alt låta lagverket få ställning av balk särskilt som en i viss månnäraliggande materia behandlas i ulsökningsbalken. Inte heller har nägonremissinstans föreslagit en ändrad beteckning. Av bl.a. dessa skäl har jag stannatför atl inle föreslå alt beteckningen balk används beträffande den rättsligaregleringen av konkurs. Övriganordiska länder har informerats om förslagen i den nya konkurslagen och fåtttillfälle atl lämna synpunkter på dessa. allmänna motiveringen kommer jag först att ta upp frågan om densystematiska utformningen av en ny konkurslag (avsnitt 2.2). Därefter behandlasfrågan om en avveckling av konkursdomarinsiilutionen (avsnitt 2.3) saml vissafrågor om förvaltning och tillsyn (avsnitt 2.4), varvid jag tar upp bl. a.frågan om förvaltaren skall kunna ta hänsyn lill annat än del renaborgenärsintresset. Återvinning i konkurs behandlas därnäst (avsnitt 2.5).Därefter följer bevaknings- och anmärkningsförfarandet (avsnitt 2.6), utdelningsförfarandet(avsnitt 2.7), konkurskostnaderna (avsnitt 2.8), information om beslut ochåtgärder under konkurs (avsnitt 2.9), förvaltarens bokföringsskyldighet(avsnitt 2.10), förvaltarens tillgäng till räkenskaps-material som rörkonkursboet (avsnitt 2.11) och frågan om förmånsrätt för revisorer och vissaandra uppdragstagare (avsnitt 2.12). Frågan om att slopa öreial vid indrivningi enskilda mäl behandlar jag i avsnitt 2.13. Bestämmelser om den nya lagensikraftträdande och övergångsbestämmelser behandlas därefter (avsnitt 2.14) ochslufiigen berörs följdlagsfift-ningen (avsnitt 2.15). 2.2 Densystematiska utformningen av en ny konkurslag 2.2.1 Ett enhetligt förfarande Mittförslag: De nuvarande båda handläggningsformerna för ordinär konkurs resp.mindre konkurs slås samman til! ell enhetligt förfarande med i huvudsakhandläggningen av mindre konkurser som förebild. Kommitténs förslag: Nuvarande skilda handläggningsformerför ordinära resp. mindre konkurser behälls. Remissinstanserna har i princip godtagitkommilléförslaget. Några remissinstanser har dock framhållit atl regleringen ivissa fall blir svårtillgänglig. Skalen för mitt förslag: gällande KL är uppbyggd sä attlagen noga behandlar reglerna om ordinär konkurs medan bestämmelserna som rörde mindre konkurserna vilka utgör del stora flertalet, drygt90 %, av alla konkurser - i stor utsträckning beslår av hänvisningar lillreglerna om ordinär konkurs. Nuvarandeform för handläggning av mindre konkurser tillkom genom reform. Dessamindre konkurser kan handläggas pä två principiellt skilda sätt. De konkurservari tillgångarna inte räcker till betalning av konkurskostnaderna handläggs päi princip samma säll som de gamla falligkonkurserna, dock med den skillnadenatl förvaltare alllid utses. Om däremot tillgångarna räcker till betalning avkonkurskostnaderna skall ell i princip fullständigt konkursförfarandegenomföras. En viktig skillnad i jämförelse med det ordinära förfarandet är allborgenärerna i en mindre konkurs inle behöver formligt bevaka sina fordringar. I samband med reform gjordes ingen översyn av KL:s systematik. Bestämmelserna om mindre konkurs logs upp i 9 kap., främst185-185 h 88-1 lagen fördes in en generell hänvisning av innebörd att reglernai vissa av KL: s kapitel gäller även för de mindre konkurserna endast om delsårskilt anges i 9 kap. Motsatsvis gäller således reglerna i övriga kapitel iKL generellt även för de mindre konkurserna. Kommittén har vid utformningen av KLförslagel ulgätl fräni stort sett samma systematiska principer som KL vilar på. De ordinärakonkurserna, som föreslås benämnda stora konkurser, regleras fullständigt medande mindre konkurserna regleras på samma sätt som , nämligen huvudsakligengenom hänvisningar lill reglerna om stor konkurs. Den nuvarandeframställningsmetoden som utgår från kronologin i själva förfarandet harbehållits både vad gäller kapillenas placering och i fräga om paragrafernasinbördes placering i de olika kapitlen. Antalet kapitel har utökats. Bestämmelsernaom konkurskosinader, information om beslut och åtgärder i konkurs och rällenshandläggning har samlats och förts in i särskilda kapitel. KLförslagel hardelats in i fem avdelningar och av deras rubriker framgår huruvida reglerna iavdelningen är lillämpliga i både slor konkurs och mindre konkurs eller iendera av dessa båda konkursformer. KLförslagelhar på denna punkt inte utsatts för nägon avgörande kritik Prop. 1986/87:90av remissinstanserna. Några remissinstanser har emellertid påtalat alt skildaregler för de olika konkursformerna i en del fall är omotiverade eller altregleringen i vissa fall är onödigt krånglig och svårtillgänglig. För egen del menar jag alt KLförslagel jämfört med nugällande KL innebär klara förbättringar. Hänvisningarna har preciserats. Genomavdelningsindelningen görs del hell klart vilka bestämmelser som direkt gälleri båda konkursformerna eller i endera av dem. Den kronologiska framställningsmetodenär väl beprövad och underlättar för den oinilierade läsaren att la sig in iregelsystemet. Trots detta anser jag del angelägel atl man vid en reform avdenna storleksordning noga överväger hur den nya lagen lämpligen bör varautformad i systematiskt hänseende. Del kan naturligtvis hävdas (se belänkandet s. 121) all enkonkurslag i första hand vänder sig till specialister vid domstolar ochtillsynsmyndigheter samt lill förvaltare och atl behovet att med laglekniskamedel underlätta förståelsen får bedömas från denna utgångspunkt. Å andrasidan är konkurslagen en central lag där del sakliga innehållet är av stortallmänt intresse. Det ligger i sakens natur all regelsystemet pä området mästefå en viss komplexitet som kräver ett relativt stort mått av ansträngning förden oinitierade läsaren. Detta utgör dock naturligtvis inle nägot skäl atlavslå frän att försöka göra innehållet så fillgängligt som möjligl också för enbredare allmänhet. En utgångspunkt vid reformen bör alltså vara att lagen isystematiskt och lagtekniskt hänseende fär en uppbyggnad som gör den lätt attförstå och tillämpa. Såväl KL:s som KLförslagels systemalik kan, något somkommittén själv konstaterar, kritiseras frän den synpunkten alt reglerna ommindre konkurser blir svårlästa i många fall. Kommittén har under sitt arbeieprövat olika alternativa lösningar (betänkandet s. 122). Etl av de bådaalternativ som där berörs innebär atl lagen först fullständigt behandlar demindre konkurserna och därefter med tillägg och hänvisningar till dessabestämmelser reglerar de stora konkurserna. Alternativet har avvisats avkommittén och även jag anser atl detta alternativ i alltför stor utsträckningär behäftat med samma principiella brister som gällande KL. Del andra alternativet innebär atl de båda konkursformernaregleras gemensamt i sä slor utsträckning som möjligl. Även detta alternativhar kommittén avvisat. Kommittén motiverar sill ställningstagande med bl.a. allolikheterna mellan de båda regelsystemen är så stora att en integrering avsystemen inle kan åstadkommas ulan atl lagtexten blir än mer svåröverskådlig.En mer eller mindre fullständig reglering av de båda konkursformerna anserkommittén skulle komma all medföra en dubblering av många bestämmelser, vilketinte skulle göra lagtexten klarare. Det finns i detta sammanhang anledning atl ytterligarenågot beröra de mindre konkurserna. års reform innehöll KL bara etl alternativ lill det ordinära förfarandet, nämligen de s.k. ursprungliga fattigkonkur serna. Dessa fatiigkonkurser handlades så alt konkursdomaren vid gälde närens bouppteckningsed konstaterade att boet saknade tillräckliga till gångar och därefter avskrev konkursen. Någol konkursförfarande i egent lig mening var del inte frågan om. De mindre konkurserna däremot utgör en förenklad form förhandlägg- Prop. 1986/87:90 ning av konkurs. Även i s.k. lillgängslösa mindrekonkurser utses en förvaltare, som har alt bl.a. utreda om förutsättningar föratl väcka ålervinningstalan föreligger eller om det finns anledning atl antaatl gäldenären gjort sig skyldig till brottsligt förfarande. 1 de mindrekonkurser som inte avskrivs pä grund av otillräckliga tillgångar sker enavveckling av boet i former som företer stora principiella likheter medavvecklingen av en ordinär konkurs. Parallellitelen mellan de bådakonkursformerna ökade således markant reform. En grundläggande tanke vid reform var atl demindre konkurserna inle skulle regleras lika ingående som de ordinärakonkurserna. Inle heller skulle vissa av de mer eller mindre svårhanterligaförfarandereglerna tillämpas i de mindre konkurserna. Handläggningsformenmindre konkurs har i de flesta avseenden befunnits vara praktisk och fulltändamålsenlig. Som exempel pä del nu sagda kan nämnas formen för alt göra enfordran gällande i konkursen och utdelningsförfarandet, där en formlös prövningav utdelningsförslaget har ersatt det mer omständliga förfarandet i ordinärkonkurs med klandertalan. I andra avseenden har däremot den förenklade regleringeninneburit atl del för de mindre konkurserna saknas regler som i och för sigmåste anses behövliga. Enligt de uppgifter som kommittén redovisar i sittbelänkande (s. 118) handlades närmast efter reformen avsamtliga konkurser som ordinär konkurs. Endast i av dessa förekomutdelning lill de oprioriterade fordringsägarna. I mindre konkurser torde detendast i undantagsfall förekomma att oprioriterade fordringar erhåller någonutdelning. Detta tyder på alt del endast i av alla konkurserförekommer atl andra än prioriterade fordringsägare erhåller utdelning. Del åri praktiken inle sällan sä all konkursdomarna i tveksamma fall föredrar altvälja handläggningsformen mindre konkurs för att senare, om del visar sig allkonkursen rätteligen bör handläggas som ordinär konkurs, kunna övergå till denhandläggningsformen. Över lag visar utvecklingen atl handläggningsformen mindrekonkurs används i allt slörre utsträckning. sjönkantalet ordinära konkurser frän till av alla konkurser.Frän konkursdomaren vid har inhämtats atlhandläggningsformen ordinär konkurs där används i princip endast när ellbevakningsförfarande av nägon anledning behövs. En annan erfarenhet är att de mindre konkurser variutdelning förekommer normalt sett inle är avslutade inom ell halvt år, någotsom man vid reform trodde skulle kunna ske regelmässigt. Tillgängligauppgifter lyder i stället på att del endast i undantagsfall förekommer allsådana konkurser avslutas inom . Del är vidare inle ovanligt all konkursermed omfattande tillgångar handläggs som mindre konkurser. Etl av skälen för allsärreglera de mindre konkurserna har alltså kommit atl föriora i betydelse. Förfall då en omfattande konkurs handläggs som mindre konkurs kan ju vidarenuvarande terminologi sägas vara rent språkligt sett missvisande Gfr LU1984/85:26). Elt intryck av såväl KL:s som KLförslagels systematiskauppbyggnad 99 äralt det inte finns någon egentlig samordning mellan de olika regelsysle- Prop.1986/87:90 men. Trots att den sakliga skillnaden mellan de bådakonkursformernas handläggningsregler - fränsett bevaknings- ochanmärkningsförfarandel -borde vara liten uppvisar regelsystemen storaolikheter.