prop · GA0374 · 1986-12-31 00:00:00 — Från statenssida är det inle aktuellt med några iniliativ för att ägarmässigt förändrarelationerna mellan och . Ävenförhållandena på skogsområdet övervägs forllöpande. Grunder för elt fördjupatsamarbete bör enligt min mening vara atl det ger konkreta resultat i ökadkonkurrenskraft och utvecklingsförmåga. Samordningsfråganinom skogsindustrin har studerats och bedömts inom industridepartementet.Arbetet har genomförts i nära kontakt med berörda företag domänverket,(Ncb) och AB Slatens Skogsindustrier ()- samt med anlitande av utomstående expertis. Samarbetetmellan domänverket och är omfattande eftersom domänverket är ASSLsslörsta enskilda råvaruleverantör. Formerna för detla samarbele behandlades avriksdagen, bl.a. (prop. 1968:103, JoU: 32, rskr. 264) där nu gällanderiktlinjer för domänverkets verksamhel och samordningen med lades fast.Enligt beslutet skall gälla ett gemensaml mål för företagen. Detta gemensammamål finns inskrivet i förordningen (1975: 1021) med instmktion för domänverketsamt i bolagsordningen för . DåASSI inle har någon egen skog är samarbetet avseende råvaruleveranser tiliASSI av slörsta vikl för företagel. De myckel nära kontakterna mellandomänverket och ger enligl min mening goda fömlsätlningar för attsamverkansmöjligheterna dem emellan även fortsätiningsvis blir seriöst prövade.Ägaren/staten följer noga denna utveckling. Närdel gäller beröringspunkterna mellan och bedömer jag dessa varabegränsade. Företagen har i sina strategier valt att gå olika vägar när det gällersåväl produktmix som råvaruanskaffning. Vidare verkar Ncb regionalt i delar avlandet där inte är representerat. Jag kommer även fortsättningsvis attfölja bolagens utveckling också när det gäller samordningsfrågor, men finnerför dagen ingen anledning att förorda någon särskild åtgärd från ägarens sida. 12.5 Ändrade ekonomiska befogenheter för affärsverket FFV FFVär en industrikoncern med såväl militära som civila kunder och arbetar understark inhemsk och internalionell konkurrens. FFV har varken myndighets- ellerförvaltarfunktioner. FFV-koncernenbestår av dels affärsverket med koncernledning och koncernstaber inom olika verksamhetsområden, dels förvaltningsbolaget som omfattar 15 helägda rörelsedrivande dotterbolag i och ullandel. I syfte att öka effektiviteten och anpassa verksamhelen till marknadens krav, inte minst på det inlernationella området, genomförde 182 FFVunder en indelning i fem affärsområden med resultatansvar. Prop.1986/87: 74 Tre av dessa affärsområden består både av en del av verket och etlanlal bolag. beräknas ha omsatt ca 4,3 miljarder kronoroch sysselsätter ca 8700 personer. Fråganom förändrad företagsform för affärsverket FFV har varil föremål fördiskussion vid etl flertal tillfällen under de senasle 10-15 åren. Senasl underåren 1985-1986 i samband med behandlingen av verksledningskommitténsbetänkande (SOU 1985:41) Affärsverken och deras förelag. Jag är inte bereddatl nu föreslå en förändrad företagsform för FFV. AffärsverketFFV är det av de sju affärsverken som är mesl kommersielll inriktat. FFV ärockså etl av de affärsverk som längst behållit de gamla reglerna föraffärsverken, såsom t.ex. anslagsframställning och driftslal. Andra affärsverkhar också erhållit en rad andra lättnader inom det ekonomiskaoch finansiella områdel. Mot denna bakgrund har affärsverket FFV i skrivelseri och hemställt om ändrade ekonomiskabefogenheter för verket. Den förra skrivelsen lämnade regeringen utan åtgärdmed hänvisning till pågående arbete inom verksledningskommittén. Jaganser det lämpligt alt nu studera vilka lättnader inom det ekonomiska ochfinansiella områdel som kan införas även för affärsverket FFV. Utgångspunktenför dessa lättnader är att FFV skall få en mera självsländig ekonomisk ochfinansiell ställning . Delta innebär för FFV all en effeklivareaffärsverksamhet uppnås. Som exempel på områden där ändrade ekonomiskabefogenheter för FFV som har begärts av verket kan jag nämna finansieringen avverkets investeringar, upplåning och placering av medel, borgensåtagande samlkassahantering. Ändrade befogenheterna kan också komma att medföra atl FFV:sinvesleringar inle behöver finansieras över statsbudgeten. Jag villockså påpeka att vissa frågor av denna karaktär kommer senare all tas upp iregeringens proposition om affärsverken och deras företag och som berörsamtliga affärsverk. Enarbetsgrupp har tillsatts för att uiarbeta närmare förslag om ändradeekonomiska befogenheter för affärsvei-kel FFV. Utgångspunkten för gruppensarbete skall vara FFV:s senaste skrivelse om ändrade ekonomiska befogenheter.Arbelet kommer att ske skyndsamt. Jag avser att återkomma lillregeringen med närmare förslag om ändrade ekonomiska befogenheier föraffärsverket FFV. Jagförordar sålunda att regeringen bereder tillfälle atl la del av vadjag anfört om ändrade ekonomiska befogenheter för affärsverket FFV. 13 Utvecklingsinsatser i vissa branscher Jaghar nu för avsikl att redovisa de slatliga insatser som görs i vissa branscherdels för alt skapa en bas för förelagens verksamhet, dels för atl genom direktaåtgärder stimulera företagens utveckling. Insatserna är av olika karaktär inomde olika branscherna. De branscher som är föremål för insatser är gruv- ochmineralindustrin, den träbearbetande industrin, tekoindustrin och företag medprodukter inom havsteknikområdet. Dessa branscher svarar tillsammans för ca entiondel av den lotala industriproduktionen. Jagavser vidare att behandla de åtgärder som statens industriverk (SIND) genomförinom ramen för det allmänna struklurulvecklingsprogrammel (). Gruv-och mineralindustrin är grunden för flera vidareförädlingsindu-strier och enviktig avnämare och samarbetspart för den svenska gruvut-rustningsindustrin.Elt karaklärisfiskl drag hos gruvinduslrin är att elablering av ny verksamhetoch uividgning av befintliga gruvor kräver etl omfattande informafionsunderlagom mineraUseringars lokalisering och utbredning. Informafionsinsamlingen kanske genom systematiserad jordarts- och berggrundskartering ochprospekteringsinsaiser. Arbelet med alt skaffa fram den erforderligainformationen är mycket lids- och kostnadskrävande. Det finns därför enbetydande risk för att företagens beteende under normala marknadsbelingelserleder till att befintliga fyndigheler i försia hand utnyttjas och attinsatserna för att skaffa fram tillräckligt informalionsunderlag för enutvidgad gruvverksamhet underdimensione-ras. Del principiella problemet ärsåledes i viss utsträckning sammanfallande med frågor rörande dimensioneringav forskning och utveckling (FOU) inom andra branscher. Härav följer att påsamma sätt som det kan anses vara ett samhälleligt intresse att främja FoU iallmänhel, för atl denna inte skall bli underdimensionerad, är det etlsamhälleligt inlresse alt medverka i den gmndläggande informations- ochkunskapsutvecklingen inom gruv- och mineralsektorn. Statenbidrar genom geologiska undersökning (SGU) till en kostnad av förnärvarande ca 69 milj. kr. lill att successivt bygga ut den samladekunskapen om landets jord- och bergarter. Denna baskunskap är en förutsätlningför att staten och andra intressenter genom prospektering skall kunnaundersöka nya fyndigheter och kunna utveckla befintliga gruvor. Staten satsarför närvarande genom () ca 43 milj.kr.perår på sådan prospeklering. Härulöver har staten , i ett specielltprogram, lämnat ett särskilt stöd till enskilda förelags prospektering. Jagkommer senare att framlägga förslag om en fortsättning av detta program(avsnitt 13.2.4). Statenhar satsat ungefär 75 milj.kr.per år i stöd lill tekniskforskning inriktad på gruv- och mineralhantering. Även inom detla område harjagför avsikt att framlägga förslag senare denna dag (avsnitt 13.2.4). Slutligenvill jag erinra om att staten är ensamägare av () och huvudägare till . Deslatliga insatserna för gruv- och mineralindustrin är således mycketomfattande. Destatliga insatserna inom den träbearbetande induslrin och tekoindustrin år av annankaraktär och motiveras av alt marknaden för de svenska företagen i väsentligutsträckning förändrats. Antingen har produkterna inte varit konkurrenskraftigatrots en expanderande marknad (gäller t. ex. lekoindustrin) eller har marknadenminskal väsenlligl (gäller t. ex. trähusindustrin). I båda fallen harmarknadsutvecklingen framtvingat betydande produktionsnedskärningar. Betydandekapital- och arbetskraftsresurser har härvid friställts. De slatliga insatserna förnyssnämnda branscher syftar till att bidra till att utveckla de delar av resp.bransch som bedöms ha förutsättningar alt överleva på trots debetydande marknadsförändringarna. Huvudinriktningen har härvid varit atl bidratill atl utveckla nya produkter och produktsortiment samt all vidga företagensmarknader genom export. Vidare har insatser gjorts för att effektiviserakvarvarande produklion. Detbör noleras all de industripolitiska åtgärderna inom den träbearbetandeinduslrin är av begränsad omfallning, medan betydligt slörre insatser hargjorts inom tekoindusirin. Deindustripolitiska utvecklingsinsatserna för tekoindustrin har senast behandlatsi budgetproposUionen 1987 (prop. 1986/87: IOO bil. 14 s. 45). Insatserna inomhavsteknikområdet har varit inriktade på att stödja vissa speciellautvecklingsprojekt inom de delar av detta område där svenska företag ärkonkurrenskraftiga. Avsikten med dessa åtgärder är att under etl initialskedeavlasta företagens risktaganden på en svårbedömd marknad. Vad slutligen gäller denverksamhet som SIND bedriver inom ramen för det s. k. allmännastrukturuivecklingsprogrammet () syflar denna främsl lill alt skapa ettunderlag för olika former av samverkan mellan företag i olika delbranscher. Prop.1986/87: 74 13.2 Mineralpolitik 13.2.1 internationell översikt Lönsamhetenför svensk gruv- och mineralinduslri är slarki avhängig ulvecklingen påvärldsmarknaden för och metaller. Världens gruv-och metallindustrikännetecknas sedan börian av av överutbud och möter en stagnerandeefterfrågan inom flertalet produktområden och då inte minst för de för vårlland inlressanla järnmalmsprodukterna och basmetallerna koppar, bly och zink.Siluationen avspeglas i kraftiga svängningar i melallpriserna, vilka i storutsträckning varil trendmässigt fallande. De senaste årensvalutakursfluktuationer, med den amerikanska dollarns uppgång och fall icentrum, har bidragit till instabiliteten i metallpriserna. Utvecklingen påulbudssidan, som inneburil en belydande expansion på många håll, har delvissilt ursprung i felaktiga investeringsbeslut vid milten Dessa beslut gmndades på de prognoser somdå fördes och som förutspådde brisl på och melaller . Påefterfrågesidan spelar en minskad s. k. förbrukningsintensitet iinduslriländerna en viktig roll och hänger samman med bl. a. ökad substitutionav metaller mot plaster och keramer. Sammantaget har detta lelt fill en markanlobalans på marknaderna för en rad och metaller. Den inlernationella marknadsutvecklingen, med krafiigafall i metallpriserna, har fall särskilt genomslag för högkoslnadsproducenteri industriländerna, vilka tvingals till genomgripandestrukturrationaliseringar, bl. a. i form av nedläggning av ineffektivagruvanläggningar och smällverkskapa-citet. Omfattande neddragningar påbasmetallsidan har ägt rum i främst . Bly har en negaliv efterfrågeutveckling. Marknaden bedömsvara mättad och några nya tillämpningsområden av större betydelse har inlekunnal utvecklas. Bly kommer sannolikt att alltmer ersättas av andra metalleroch material. De senasle årens låga blypriser har dock gjort metallen konkurrenskraftiggentemot möjliga substitut och har befäsl blydominansen inom batteriseklorn. Av basmetallerna bedöms zink ha den mest gynnsammaefterfrågeutvecklingen framöver. Det är främst bättre galvaniseringsmetoderoch nya legeringar som förväntas ge zink en fortsatt relativt positiv framtid.Vad gäller smältverkssidan råder global överkapacitet. Permanentanedläggningar av ineffektiv kapacitet har dock skett i . I ,som har den största andelen smällkapacitet i västvärlden, har verken iEG-länderna under ett anlal år varit föremål för diskussioner rörandeomstrukturering. Några konkreta resultat har emellertid inte uppnåtts. Världens konsumtion av koppar ökade under 1970-talet.Mellan åren 1980 och 1983 inträffade emellertid en vändning ochkonsumlionsutvecklingen blev negativ. visar konsumtionenåterigen viss ökning, men trenden indikerar en stagnation. En yllerligare avmattning i eflerfrågan på koppar kanföranledas dels av elt ökal genomslag för glasfiberkablar inomtelekommunikationsområdet, dels av en fortsall substitution med material somaluminium och plaster. Mindre malerialåtgång kommer också atl vara avgörande.Några nya liliämpningsområden, som kan kompensera det nämnda bortfallet i eflerfrågan,har inle utvecklats. Den stagnerade efterfrågan lill trots, fortsäller dockvästvärldens gruvprodukfion att öka. Vad gäller gruvproduktionen av guld kan noteras attSydafrikas andel av väridsproduktionen har sjunkit genom att detsker en kraftig utbyggnad av guldgruveindustrin i andra länder. Prospekteringenefter nya har intensifierats. Guld spelar fortfarande en vikfig monetär roll ivärldsekonomin och guldpriset har varit starkt avhängigtutvecklingen av den amerikanska ekonomin och särskilt dollarkursen. Priserna ärmycket beroende av inflationsförväntningar, ränteutveckling och därmed sammanhängandealternativa investeringsobjekt. Den totala efterfrågan på guld väntas öka iframliden, främst beroende på förväntad tillväxt av del induslriella bruket avguld. Desenaste årens höga priser pä silver har stimulerat produktionsökningar iskuldtyngda länder i . Silvermarknaden är i obalanstill följd av ökande utbud och krympande eflerfrågan, främsl inomfolografiomrädel. Slora silverlager verkar prispressahde och en alll svagarekoppling lill guldel försämrar möjligheterna till prisuppgång. Prisulvecklingenför silver följer snarare samma mönster som för basmetallerna. Marknadenför Järnmalm kännetecknas av överutbud och pressade priser. 1986års väridsmarknadspris ligger lägre än . Mot bakgrund av enstagnerande slåleflerfrågan och ytteriigare produktionslillskoll från delvisnya källor kommer situalionen sannolikl atl vara bestående framöver. För dennärmaste lioårsperioden vänlas ingen avgörande ökning av stålproduktionen ii-länderna. En del bedömningar tyder snarare på en viss nedgång i de storaekonomierna EG, och , vilka svarar för av världensjärnmalmsimport. Liksom genomgripandeomstruktureringar har pågått inom delar av världens stålindustri under ettantal år har järnmalmssektorn tvingats till omfattande rationaliseringar. Mångaav de lidigare ekonomiskt hårt pressade järnmalmsgruvorna har trots denogynnsamma prisulvecklingen åter kunnat uppvisa vinstresultat till följd avgjorda effektiviseringar. som vissa gruvor har produktionsanpassatskommer dock ny konkurrenskraftig malm ut på marknaden. Densvenska sulfidmalmsnäringen domineras av Bolidenkoncernen, som Icke-järnmalms-är landets ledande när det gäller framställning avicke-jämmelaller. I 17 näringen gruvor i norra och bryterBoliden malm i en omfattning av ca malm (). Malmenvidareförädlas till mineralkoncentrat i egna anrikningsverk.Produktionen av koppar- och blykoncentrat går huvudsakligen till smältverket iRönnskär. Andraföretag inom svensk icke-järnmalmsnäring är det belgiska företaget , , samt del numera finskägdaViscaria AB. Utmärkandeför de svenska sulfidmalmerna är atl malmvärdel och malmsammansällningenvarierar kraftigt mellan de olika gruvorna. Ett gemensamt drag är emellerfidatt malmerna i många fall är relativt låghaltiga och komplext sammansatta. Delåga malmvärdena ställer särskilt höga krav på bl.a. effektiv brytnings- ochanrikningsteknik för alt utvinningen skall vara internationelltkonkurrenskraftig. Den svenska branschens framträdande ställning härvidlagbygger på en hög teknisk kompetens, bl. a. utvecklad i nära samverkan med deninhemska gruvutruslningsindu-slrin. Branschens lekniska kunnande ulgör även eltviktigt inslag i internationella samarbelsprojekt på gruvsidan och i sambandmed förvärv i ullandel. Den svenskajärnmalmsproduktionen hamnade på ungefär sam- Järnmalms-ma nivå somföregående år, dvs. Produktionen är kon- näringencentrerad fill gruvorna i och , vilka ägs av det statligaLuossavaara-Kiirunavaara AB (). De övriga två järnmalmsgravorna i Sverigeägs av . Sverigesexport av järnmalmsprodukter uppgick till ett värde av 3,1 miljarderkronor, vilket motsvarar I % av den svenska lolalexporten. uppgick till ca 17,8 miljoner lon järnmalmsprodukter.Produktionen av pellets ökade från ca till ca 8,8miljoner ton , varvid även andelen pellets av den toiala produktionentonnagemässigl ökade. Nära hälflen av exportleveranser går tillEG-länderna. Eflerfrågan på järnmalm var slark ochkapaciletsutnyitjandet i gruvor var högt. Produktionen i i och uppgick till ca 2,7miljoner ton. av produkfionen går till stålverket i , medanövrig produktion i huvudsak exporteras. Närdet gäller framtidsbilden för järnmalm kan förväntas, alt den rådande globalaöverkapacitelen i exportgruvorna kommer all öka väsentligt under de närmasteåren. Överutbudet av järnmalm på världsmarknaden i kombinalion med enlångsiktigt stagnerande eflerfrågan från slålinduslrin, ger ännu kärvaremarknadsläge framöver. Dollarns fall och en fortsatt låg kursframöver påverkar ytterligare den svenska järnmalmsindustrins lönsamhet. 13.2.3Mineralpolitikens mål och medel Min bedömning:Mineralpolifikens mål bör ligga fast och det utvecklingsprogram som startadesär förs vidare. Fortsatta satsningar bör göras på nyckelområdenaprospeklering, geologisk kartering saml forskning och utveckling. Härigenom gesbälire förutsättningar för en långsiktigt bärkraftig svensk gmv- ochmineralindustri. Bakgrund och skäl för minbedömning: Gruv- och mineralindustrin är en samhällsekonomiskt vikligbasnäring. Den inhemska råvaruulvinningen är viklig från såväl industriellsynpunkt som från sysselsättningssynpunkt. Mineralsektorn är helt avgörande försysselsättningen i vissa regioner. Svensk gruv- och mineralindustri har ävenbetydelse för ulvecklingen av delar av verkstadsindustrin som t. ex.gruvutruslningsinduslrin. Genom en bärkraftig inhemsk verksamhet har vidare desvenska gruvföretagen den nödvändiga basen för teknikexport. Mineralpolitiken, som endel av industripolitiken, syftar till att tillvarata utvecklingsmöjligheternainom den svenska råvaruindustrin. Mineralpolitiken skall därvid syfta till attskapa förutsättningar för en god försörining av mineralråvaror för den svenskaindustrin. Utnyttjandet av landets mineraltillgångar måste dock ske medhänsynslagande lill en god miljö och kraven på elt effektivi resursuttag. Ävende regionalpolitiska målen ulgör en viktig faktor i mineralpolitiken, eftersommineralsektorn har stor belydelse för sysselsältningen i vissa regioner och iflera fall i sådana områden där det är särskilt svårl alt finna alternativsysselsättning. Utnyttjandeav mineraltillgångar med hansyn tagen till miljön Landels råvaruresursermåsle utvinnas till kostnader som möjliggör konkurrenskraftiga priser. Degeologiska fömtsättningarna för gruvverksamhet i är goda jämfört med iandra länder men de svenska malmernas komplexa karaktär släller höga krav påeffektivitet i samtliga led i utvinningen. För att nå konkurrenskraft måstegruv- och mineralindustrin ha en tillräckligt hög teknisk nivå och varaflexibel för att kunna anpassas till skiftande produktionsförhållanden ochmarknader. En fortlöpande forsknings- och ulvecklingsverksamhel är därförnödvändig för en fortsatt utveckling och förnyelse av del lekniska kunnandet ivid mening inom mineralområdet. Industripoliliken är i hög grad inriktad på attstödja denna typ av salsningar. Med syfte att underiätta och kompletlera industrinsegna anslrängningar satsar staten också tillbaka på en radnyckelområden inom mineralsektorn. När det gäller dengrundläggande geologiska karteringen, bedrivs statlig verksamhet genom Sverigesgeologiska undersökning (SGU). SGU utför allmän geologisk kartering ochbedriver prognos-, informations- och dokumenlalionsverksamhet inommineralområdet. Myndighetens årliga anslag uppgår till ca 69milj. och finansierar bl. a. upprättande av baskartor för prospektering.SGU är cenlral förvaltningsmyndighet i fråga om landets geologiska beskaffenhetsamt ärenden rörande bergsbruk. SGU är även chefsmyndighel för bergsstaten,vars verksamhet inom det gruvräiisliga området finansieras av ett åriigl anslagom ca 2,9 milj. kr. () svarar för den statliga prospekteringen. Prospektering är enekonomiskt riskfylld verksamhet, som kräver uthållighet överkonjunkturväxlingarna. NSG:s prospektering har en långsiktig inrikining ochkompletterar därigenom gruv- och mineralindustrins satsningar. Nämndens anslagför den egna prospekleringsverksamhelen uppgår enligl vad regeringenföreslagil budgetproposition fill ca 43 milj. kr. för budgeiårei1987/88. Resultaten av prospekteringen kommer direkt gruvnäringen till delgenom atl NSG arrenderar ut sina fyndigheter. Förutomprospekleringsverksamheten, svarar NSG för förvaltningen av statensgruvrälligheter. Genom NSG verkar statenäven för att stimulera och effektivisera övrig prospektering i landel. Genomdel särskilda prospekteringsanslagel (programmet för utökad prospektering m.m.) har staten sålunda lämnat bidrag lill prospekleringsverksamhel med igenomsnitt drygt 40 milj. kr. Genomdet av staten ägda företaget () medverkar staten idel prakliska genomförandel av prospekteringsinsatserna. Även har etlsärskilt prospekteringsbolag. För att på längre siklkunna upprätthålla och utveckla den svenska produktionen av mineralrävaror urinhemska fyndigheter är det nödvändigt all råvambasen uiökas och breddas samtalt den internationella konkurrenskraften hos gruvindustrins produklerförbättras. Förutom geologisk kartering och prospektering är olika forsknings-och utvecklingsinsatser inom de minerallekniska och metallurgiska områdena avavgörande betydelse. Långsiktigt forsknings- och utvecklingsarbete påmineralområdel bedrivs främsl vid universitet, högskolor och inom kollektivaforsk- Forsknings- och utvecklingsverksamheten finansieras genomsåväl statliga organ som av industrin. Resursmässigt uppgår den toialasatsningen till ungefär 150 milj. kr. , varav statensvarar för ca hälflen. Destatliga medlen fördelas huvudsakligen genom universitets- och högskoleämbetet(UHÄ), naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR), forskningsrådsnämnden (FRN)och styrelsen för teknisk utveckling (STU). UHÄ svarar för basresurserna förundervisning och viss forskning vid de geovetenskapligahögskoleinsfiiulionerna, medan NFR och FRN tillsammans med STU svarar förfinansieringen av dessa institutioners grundforskning och tillämpade lekniskaforskning. STU driver flera angelägna projekl inom mineralområdet. Ett exempelär mineralleknisk processkemi, som delvis finansieras genom medel frånprogrammei för utökad prospeklering. Ett annal exempel är insatsområdet förutveckling av teknik för framställning och användning av kvalificeradeindustrimineral. I egenskap av statens centrala organ för stöd fill teknisktforsknings- och utvecklingsarbete fördelar STU dessutom medel lill s. k.kollektiva forskningsorgan. Dekollektiva forsknings- och utvecklingsorgan som direkt berör mineralområdet ärstiftelserna Bergteknisk Forskning (BeFo), Mineralleknisk Forskning (MinFo) ochSvensk Detonikforskning (SveDeFo), Verksamheten inom de kollekliva organenbaseras på fleråriga ramprogram som induslrin och STU samfinansierar genomkollektiva forskningsavtal. Inom BeFo bedriver företag inom gruv- ochberganläggningsområdet tillsammans med staten teknisk vetenskaplig forskningmed utgångspunkt i industrins behov av gemensamt utvecklingsarbete. MinFo ärden minerallekniska industrins organ för att gemensamt med staten främjautvecklingen inom det mineraltekniska områdel.