prop · GA03135 · 1986-12-31 00:00:00 — Uppkomna vakanserkan innebära att erforderlig kompetens inom det aktuella området hell ellerdelvis saknas på vissa naturvårdsenheter. är således inle negativ till förslaget ulanfinner en ändring angelägen som behovet av arbetsinsatser,kompetenskrav m. m. måste ses över och tillgodoses innan lagändring görs. i : Utredningens förslaginnebår bl. a. att miljöskyddslagen i fortsättningen blir tillämplig även i fråga om förorening av mark och grundvatten. Förorening av grundvatten jämställs i förslaget med de regler som gäller vid förorening av vattendrag, sjö eller annat vattenområde (ML § I, punkl 2). Förorening av mark jämställs i förslägel med de regler som gäller vid förorening av luft, buller, skakning, ljus eller annat sådant om inte störningen är hell tillfällig (ML 1 §, punkt 3). Förslagel innebär ingen förändring i nuvarande systematikatl skilja på Prop. vattenföroreningar och andra immissioner. 1 del senastefallet förutsätts all 1986/87: 135 den miljöfarliga verksamhelen skall medförastörning för omgivningen för all lagens bestämmelser skall vara tillämpliga.Detta innebär att en viss begränsad markförorening kan godtas, exempelvis inometl område som avsatts för deponeringsändamål. Del synes också vara ennödvändig förutsättning för all nuvarande syslem med deponering av avfallskall kunna fortgå . För mänga samhällen - i synnerhet små ochmedelstora - kommer deponering av avfall atl vara det endalänkbara alternativet för avfallsdestruktion. Utredningen utgår ifrån (sid. 21) atl den nya vattenlagenkommer atl innehålla bestämmelser till skydd för grund vatlenförsöriningenomfattande en allmän aktsamhelsregel samt föreskrifter som medför möjlighel atlförordna om valtenskyddsområden. Utredningen anser emellertid atl de svårastevatlenföroreningsproblemen uppkommer i samband med miljöfarlig verksamhet ochatl de då vanligen är av sådan karaktär ait de inle kan bemästras med de slagav generella föreskrifter som VL och förslagel lill ny vattenlag innehåller. Istället anser ulredningen att det behövs en individuell prövning som ML germöjlighet till. Även om en individuell prövning enligt ML kan innebära fördelarur grundvattenskyddssynpunkt måsle det dock anses som mindre fillfredsställandeatt inle grundvatlen-skyddel kan samordnas i en och samma författning.Föreslagen utformning av 7 § innebär även att enstaka utsläpp i grunden blirprövningsplikliga. Utredningen synes inte ha berört frågan omhälsovårdsnämndens roll i detta sammanhang. har tidigare ienlighet med föreskrifterna i hälsovårdsstadgan (hälsoskyddslagen)kunnat pröva sådana frågor. Därest ovannämnda formulering blir gällande måslehälsovårdsnämnderna ges räll och skyldighet all pröva ansökningar ominfiltration av avloppsvatten från enstaka hushåll. Det vore etl slöseri medresurser om denna prövning skulle åvila när den medfördel kan anförtros åt hälsovårdsnämnderna. Ulredningen lalar om skydd av grundvallen men synes inlenärmare ha berört frågan om grundvattnets skyddsvärde. Enligt länsstyrelsensmening bör i fråga om behovet av skydd för en grundvattenförekomst en selektivbedömning vara vägledande vid val av de åtgärder som kan bli akluella. En merageneraliserad syn leder sannolikt lill all nu vanligen förekommandereningsförfarande vid markinfillralion dvs. slamavskiljning, inte kan godtasutan reningen måste kompletteras med någon form av längre gående behandling ex.kemisk fällning. Konsekvensen härav förefaller helt orimlig inte minst urekonomisk synpunkl. Ulredningenuttalar på sidan 22 i betänkandet: "Uppfattningen alt grundvatten är eller i varie fall borde vara så rent att det utan reningsåt gärder kan användas son konsumtionsvallen torde vara mycket allmän i vårt land". Åven om denna uppfattning om grundvattnets "renhet"är allmän i värt land så lorde del i själva verket förhälla sig så att opåverkat grundvatten i slor utsträckning av hell naturliga orsaker såväl ur kemisk- fysikalisk som bakteriologisk synpunkl inte utan föregående behandling bör användas som konsumtionsvatlen. Väsentliga delar av vårt land är 55 således av mindre intresse ur grundvatlenskyddssynpunkl.Del kommer Prop. som regel heller aldrig i fråga att använda en vattentäktsom är belägen ex. 1986/87; 135 inomsammanhängande och koncentrerad bebyggelse för konsumiionsän- damål ävenspill- och dagvattnet från området avleds i särskilda ledningar. Även omskyddet av grundvatten i och för sig är etl allmänl intresse kan del i densamhälleliga planeringen uppkomma situationer där det allmänna grundvaltenskyddsinlresselmåsle vika för ett annat allmänt inlresse. Inom framför allt fritidsbebyggelsen men även inomhelärsbebyggelsen har avloppsfrågan i betydande omfattning lösts genommarkinfillralion. Detta har skett dels i separata anordningar på respektivetomtplatser och dels i större samordnade anläggningar. Dylika lösningar har -frånsett atl de i många fall utgjort det enda realistiska alternativet -inneburit uppenbara fördelar ur vattenvårdssynpunkt, eftersom direkta utsläpptill vattenområde dä kunnat undvikas. Markinfiltration av avloppsvatten harbl.a. i av slatens naturvårdsverk utgivna publikationer bedömts vara en godlösning av avloppsfrågan. Man har då i bedömningen utgått ifrån altavloppsvattnet först bör ha passerat en väl dimensionerad slamavskiljare föratt infiltrationen skall fungera på etl tillfredsställande säll. Någon längregående behandling än slamavskiljning har i normalfallet inte förespråkats. Utredningen uttalar på sidan 32 bl. a.: "Atländringen i fräga om grundvattenföroreningen föreslås bli vidtagen i punkt 2och inle i punkt 1 beror pä att inte alla utsläpp av fasta ämnen från mark,byggnad eller anläggning innebär risk att grundvattnet förorenas". Ipraktiken torde det emellertid förhålla sig sä - i varje fall när det rör sigom regelrätt infiltration - atl knappast någon åtgärd är möjlig att genomförautan att föroreningar i nägon form når grundvattnet. Infiltration utan atlföroreningar når grundvattnet förutsätter sådant djup till grundvattenytan somsällan förekommer i normalfallet. Under desenaste åren har ett flertal undersökningar av infiltralionsan- läggningar skett (jfr rapport : 1979 från statens råd för byggnadsforsk ning, meddelande nr4/l980 m.fl.). Undersökningarna pekar på att det sker en mycket snabb reduktion av föroreningarna redan i mycket nära anslutning till anläggningen. Det som bör vara avgörande för om en infiltrationsanläggning bör få komma till utförande är om det i anläggningens närhet finns sådant gmndvatten som är värt alt skydda, ex. att det finns en vattentäkt som kan påverkas. Det bör även ingå i bedöm ningen att anläggningen inte förläggs så nära vattenområde att ytvattnet kan förorenas. har enligt uppgifter utförts 10000 ä 20000 infiltrationsanläggningar varie år. Infiltration av avloppsvatten är vanligen förekommande i många andra länder ex. . För att fortsatt markinfil tration överhuvud skall vara möjlig måste i varje fall en begränsad grund vattenförorening åven i fortsättningen kunna godtas i anslutning till anlägg ningen i likhet med vad som är fallet vid utsläpp till vattenområde och luft. Ingen rening sker till . Det må även konstateras att utredningen ifråga om förorening av mark är beredd att godta en viss förorening i anslutning till den anläggning där den uppkommer. En strikt tillämpning av föreslagna bestämmelser lorde innebära att tusentals av de 56 infiltrationsanläggningarsom finns i landet blir mer eller mindre olagliga. Härfill tillkommer svårigheten au få utföra nya anläggningar. EftersomgmndvaUenförorening ofta utgör en "förlängning" av markföroreningenförefaller del lämpligare att bestämmelsen om gmndvaUenförorening införs underpunkt 3 i § I i ställel som föreslagits - under punkt 2. Härigenom skullemånga fördelar uppnås - bl.a. en avsevärd förenkling avhandläggningsförfarandet. Grundvattnets skyddsvärde bör då också bli vägledandei den komplettering av miljöskyddsförordningen som sannolikt blir erforderlig. Avslutningsvisvill anknyta lill vad länsslyrelsen tidigare anfört imiljöskyddsutredningens betänkande "Bätlre miljöskydd" och somrefererats på sidan 17 i delbetänkandel om de vitt skilda bedömningsgrundersom förekommit ifråga om grundvattnet. Det är givetvis önskvärt att så långtmöjligt sträva efter enhetliga bedömningsgmnder för att prövningen skall blilikartad över hela landet. Denna inriktning får emellertid inte drivas så långtau det inte också finns utrymme för en nyanserad bedömning i det enskildafallet. Detta kan tillgodoses om gmndvallnets skyddsvärde blir vägledande vidbedömningen om en viss åtgärd kan ske ulan olågenhet. Länsstyrelseni : Alltsedan miljöskyddslagens till komst har man gång efter annan haft anledning att se det som en brist att i miljöskyddsarbetet inte kunna direkt hänvisa lill denna lag jämväl i frågor gällande förorening av mark och gmndvatten. Då en utökning på denna punkt av lagens tillämpningsområde nu i föreliggande belänkande anses vara möjlig får en sådan ändring hälsas med slor lillfredsställelse. Ändring ens detaljutformning föranleder likaledes ingen erinran. Länsstyrelseni : finner de föreslagna lagändring arna motiverade och tillstyrker utredningens förslag. Länsstyrelseni län:-- tillstyrker förslagel. Såsom bestäm melserna i nuvarande miljöskyddslagstifining är utformade råder f. n. en viss osäkerhet huruvida och i vilken omfattning grundvattensynpunkler skall vägas in vid prövning av ärenden. Även om det utbildas en fast praxis att ta hänsyn till risken för gmndvaUenförorening har dock stora skillnader i synsätt förelegat mellan olika prövningsmyndigheler. Mol denna bak grund är det värdefullt alt de grundläggande bestämmelserna ändras så atl etl klart slöd för sådan tolkning fastläggs. Länsstyrelseni : finner alt utredningens förslag tilländringar av miljöskyddslagen är angelägna och bör genomföras omgående. Svenska kommunförbundet:- tillstyrkerförslaget men vill samti digt göra följande påpekande. Produktionen av livsmedel, skyddet av vattenläkier, hushållningen med naturtesurser samt nya kemiska miljöhot motiverar etl bättre skydd mol förorening av mark och grundvatten. Dock måste vid utformningen av särbestämmelser, ersättningsregler m. m. beak tas atl det moderna samhället ständigt alstrar en "diffus förorening"av mark och grundvatten, vilken kan - med stora svårigheter spåras eller mätas först efler del föroreningen startade eller ägde mm. Dessa svårigheter måste särskilt beaktas då man i prövningsprocessen efterlyser 57 föroreningsprognoser, ekologiska konsekvensanalyser eller stipulerar Prop. regler för kontrollverksamhet. 1986/87: 135 Sverigesindustriförbund:- har inget att erinra mot ddbetänkandels förslagunder förutsättning atl en rationell ärendefördelning kan erhållas i denefterföljande översynen av miljöskyddsförordningen. Lantbrukarnasriksförbund:- delar utredningens uppfattning alt delär utomordentligt angeläget all ett effektivt skydd tillskapas mot företag somkan leda lill allvarlig förorening av mark och grundvatten. LRFhar ej anledning lill erinringar mol vad lagförslagels allmänna del härvidlag innehåller.- Förbundet nödgas dock konstatera att special motiveringarna till lagförslaget innehåller onyanserade uualanden som inger betänkligheter. Sålunda anges som exempel på miljöfarlig verksam hel under 1 § ML spridning av naturgödsel och konstgödning. Sådana värderingar kan inte accepteras. Enligl 7 § ML föreligger också förbud mot utsläpp av vissa slag av avloppsvatten i ytvattenområden. Förslagets inne börd är oklart på denna punkt, men LRF ulgår ifrån att utredningsförslaget inle innebär införande av förbud mol spridning på av pressaft från siloanläggningar eller urin från djurstall. Förbundet utgår vidare från all förslagel inte innefattar förbud mol nyttjande av trekammarbmnnssy- slem. Överhuvudtaget anser LRF del nödvändigl atl i lagmolivet allmänt anges den skaderisk som bör föreligga med avseende på ett vissl företag för atl fråga skall vara om "miljöfariig verksamhet". LRF förutsätteratt förbundet ånyo får möjlighel att yttra sig över frågorna om förorening av mark och gmndvatten i samband med remissbehandlingen av miljöskydds ulredningens slutbetänkande. : har inget all invända mot utredning ens förslag. Sammanställning av remissyttranden övermiljöskyddsutredningens slutbetänkande (SOU 1983: 20) Bättre miljöskydd II Efterremiss har yttranden över förslagen i den del de behandlas i propositionenavgetts av , , , ,, , slatens planverk, statensindustriverk, slatens energiverk, , statskontoret,riksrevisionsverkel, , kammarrätten i Slockholm, länsstyrelserna iStockholms, , , , , ,, , och , , Väslernorrlands, Våsterboilensoch . i och förallmän hälsovård. Någralänsstyrelser har bifogat yttranden av kommuner och länsorgan. Dessutom haryttranden inkommit från miljö- och hälsoskyddsnämnden i kommun samtMiljöcentrum och . Deremissinstanser som har yttrat sig i denna del är i allmänhel positiva tillförslagen. De flesta kommenterar det inte närmare. 1.7Statens naturvärdsverk: tillstyrker förslagen om möjlighetför tillsynsmyndigheterna att förordna om rätlelse på vederbörandes bekostnad ifall där 40 §-föreläggande inte iakttas och om möjligheter alt förskottsvisdisponera allmänna medel för kostnader för rälielseåigärder. Verketinstämmer i utredningens bedömning (sid. 73 ö) alt del ibland är angelägel attåtgärder vidtas skyndsamt. Som komplettering av den föreslagna möjligheten attförordna om rättelse på vederbörandes bekostnad i fall där tillstånd inte hargivits har ulredningen i del föreslagna nya andra stycket i 40 § mot dennabakgrund föreslagit även följande mening: "Sådantförordnande (dvs. "om rättelse på hans bekostnad") får ges ulan attföreläggande enligl första styckel har meddelats, om tillsynsmyndigheten medhänsyn lill risken för allvariiga skador eller av andra särskilda skål finneralt rättelsen måste ske utan dröjsmål." Förutsättningarnaför etl sådant ingripande behöver dock anges mer exakt. I vilken närmare bestämd situalion skall rättelseföreläggande kunna ges? "Sådanl förordnande", dvs. förordnande om "rättelse",torde vidare förutsätta att lagrummet i fråga tydligt anger vad som är det "rätta" förhållandel. Någon svårighet i detta avseende finns inle när ett föreläg gande enligt 40 § första styckel givils; i sådanl fall anger föreläggandet vad som är "rätt". Om emellertid något sådant föreläggande inte hargivits 59 behövs en annan referens.Denna borde i enlighet med tänkbar förebild i Prop. 13§ tredje styckel lagen om hälso- och miljöfarliga varor - kunna vara 1986/87; 135 "åtgärd som åliggerhonom enligt denna lag eller enligt föreskrift eller villkor som meddelats medstöd av lagen". Det av utredningen föreslagna andra slycket i 40 §borde, för tillgodoseende av två här framförda synpunkter, istort setl kunna bytas ul mot samma text som i det nyss angivna lagrummet ilagen om hälso- och miljöfarliga varor, dvs. "Underlåternågon atl vidta åtgärd som åligger honom enligl denna lag eller enliglföreskrifter och viUkor som meddelats med stöd av lagen eller enligltillsynsmyndighets föreläggande, får myndigheten förordna om rättelse på hansbekostnad." 1de saneringssituationer som berörts finns en ansvarig mol vilkenhandräckning kan påkallas eller föreläggande ges eller på vars bekostnadrätlelse skall ske. kan det emellertid vara oklart vem som bär ansvaretför den situation som uppstått. Tillsynsmyndigheterna kan likväl behöva agerasnabbt fastän situationen kanske inte är så allvarlig atl brandlagens regler omräddningstjänst kan tillämpas. Tillsynsmyndigheternas rättigheter ochskyldigheter i sådana situationer är f.n. ofullständigt reglerade. a.saknas närmare regler om möjligheter för tillsynsmyndigheterna atl förfogaöver avfall som måste tas om hand, däribland l.ex. varor som har förorenats.Del är otillfredsställande att utredningen inte närmare undersökt dessa frågor.De ekonomiska fömtsättningarna för tillsynsmyndigheterna att ingripa i fall däringen ansvarig kan utpekas behöver ocksä förbättras.Naturvårdsverket föreslår atl det sker genom att något riksstatsanslag, t.ex.anslaget H 11 Stöd till miljöskyddsteknik, m. m. görs tillgängligt för ävendetta ändamål. 1.18 i Södermanlandslän: finner det värdefullt med utredningens förslag om ändringari miljöskyddslagen och miljöskyddsförordningen, innebärande möjlighet förtillsynsmyndigheterna all i brådskande fall förordna om omedelbar rättelse päden försumliges bekostnad med förskottering av kostnaderna för förfarandet avallmänna medel. Lagändringen ger tillsynsmyndigheterna möjlighet till snabbiingripande när det exempelvis uppdagas atl miljöfarligt avfall dumpats inaturen och att risk för skada i miljön föreligger. 1.19 i Östergötlandslän: Återställning och sanering. tillstyrker utredningensförslag till åtgärder samt lagändringar - Ifråga om åtgärder i anslutning till felaktig hantering av miljöfarligt avfall såsom dumpning m. m. finns det anledning framhålla att det oftast är svårt atl utpeka vem som är skyldig. Vidare måste i vissa fall saneringsar betet föregås av olika undersökningar av såväl mark som grundvatten. Sådana undersökningar är kostsamma och måste vanligen ske omgående. Hittillsvarandeordning har inneburit all i den mån ekonomiska medel Prop. utgått har detskett efler lång lid och efter ett omständligt byråkratiskt 1986/87: 135förfarande. får emot bakgrund av ovanstående understrykavikten av att tillsynsmyndigheterna i sådana här situationer kan få tillgångtill ekonomiska resurser pä etl enkelt och smidigt sålt. 1.22--------- i län:Länsstyrelsen hälsar med tillfreds ställelse ---- den föreslagna möjligheten för tillsynsmyndigheten att i brådskande fall förordna om rättelse på den försumligesbekostnad vid exempelvis nedgrävning eller dumpning i naturen av miljöfarligtavfall. 1.23------------------------------------- iMalmöhus län: vill understryka att de föreslagna ändringarna av 40 och 47 §§ miljöskyddslagenär välkomna, eftersom de bör medföra att länsstyrelsernas tillsynsarbete kanunderlättas och effektiviseras. 1.25 i och : Länsslyrelsen tillstyrker även atl allmänna medel skall kunna ställas tillförfogande för att möjliggöra för tillsynsmyndigheterna all i brådskande fallförordna om omedelbar rättelse för att senare kunna kräva den försumlige påkostnaderna. 1.26 i län: Vidaretillstyrkes förslaget om förbättrade möjligheter för tillsynsmyndigheterna atti brådskande fall, när det gäller dumpade eller nedgrävda mängder miljöfariigtavfall, förordna om omedelbar räuelse på den försumliges bekostnad liksom möjlighetenatt förskot-lera kostnader av allmänna medel. 1.27 i Västernorrlandslän: Som en av de angelägnaste frågorna upptar frågan om mark-och vattenområdens återställning och sanering i miljöhänseende. Debestämmelser i denna fråga varmed miljöskyddslagen och miljöskyddsförordningennu föreslås kompletteras ser som direkt behövliga för att man itillräcklig grad skall kunna råda bot pä uppkomna miljöskador. Inte minst ärförslaget om atl i sista hand få ta allmänna medel i anspråk en angelägenmöjlighet. 1.28 i län:Länsstyrelsen tillstyrker även all allmänna medel skall kunna ställas tillförfogande för att möjliggöra för tillsynsmyndigheterna atl i brådskande fallförordna om omedelbar rättelse för all senare kunna kräva den försumlige påkostnaderna. 1.30 : Utredningen föreslår vissakompletteringar av miljöskyddslagstiftningen så att förorenaren kanförpliktigas vidta eller bekosta åtgärder mot skador på mark- och vattenområden.Vidare föreslås att tillsynsmyndighet i brådskande fall skall kunna förordna omomedelbar rättelse på den försumliges bekostnad, varvid kostnadernaför-skolleras av allmänna medel. Styrelsen tillstyrker de föreslagnakompletteringarna under förutsättning att det ilagstiftning eller förarbeten på lämpligl sätl tydligt anges vad som Prop. här avses med begreppen "skada","återställning" och "sanering". 1986/87: 135 1.31 40 § ML. Ändringen itillsynsparagrafen tillstyrks. 1.33 I : Atl isaneringssammanhang kunna tillgripa möjligheten alt ulföra åtgärden på förorenarens bekostnad ser LO som positivt och vill tillstyrka också de förslag som redovisas i detta avsnitt. Särskilt intressant för LO är förfarandel av förskottering, nägot som borde vara intressant också för arbetarskyddsmyndigheterna. 1.34 hälsovård: Deöverväganden som utredning en gjort i fråga om del speciella miljöproblem som en olaglig hantering av miljöfariigt avfall genom nedgrävning eller dumpning i naturen kan åstad komma är enligl förbundets uppfattning intressanta och väl värda atl prövas. 1.36 Miljöcentrum och : Vihälsar också med tillfredsställelse utredningens förslag till lagtext, sommöjliggör för tillsynsmyndigheterna alt i akuta situationer förordna ommiljöskyddande åtgärder på den försumliges bekostnad. Vi delar i sammanhangethelt utredningens förslag atl kostnaderna för förfarandet skall förskotteras avallmänna medel. miljöskandaler, bl. a. den s. k. BT ,visar att det är angelägel med den föreslagna lagtexten. 2 Miljöprövning av vägar m. m. Inställningen till förslagen är bland de remissinstansersom har yttrat sig myckel delad. Flera remissinstanser, däribland , ärnegativa till förslagel. anser alt effekterna av eltvägbyggnadsföretag bör bedömas samlat enligt väglagen, atl förslagel medförökad byråkrati och atl en prövning enligl miljöskyddslagen begränsar sakägarnasrätt enligt väglagen. anser atl utredningen inte har visatalt del verkligen finns brister i nuvarande system. Några remissinstanserförordar i ställel för en förprövningsplikt enligt miljöskyddslagen allmiljöskydds-bestämmelserna i väglagen konkretiseras. Flera remissinstanser ärdock positiva till förslagel och några anser alt det inle är tillräckligtlångtgående. Flertalet av de remissinstanser som ytlral sig i den delen årocksä positiva till eller lämnar förslagel alt slopa den särskilda regeln i 6§tredje slyckel ML i fråga om Irafikanläggningar ulan erinran. anserdock all ett slopande av regeln inte får någon effekt eftersom det inle ärrealistiskt atl i efterhand förbjuda användandet av en väg. Även statensjärnvägar avsiyrker eftersom miljöprövningen av järnvägstrafik sker på etttillfredsställande sätt. 2.2 : Utredningen har funnit att debestämmelser i främst byggnadsväg- och luftfartslagsliflningarna som skallreglera miljöskydds- 62 intresset vid byggande av gala, väg och flygplats ärotillräckliga. ningen föreslår därför att den nuvarandeprövningsordningen kompletteras 1986/87: 135 med en obligatorisk prövningenligl miljöskyddslagen. En nyanläggning av allmän väg eller gala samtombyggnad eller Irafikreglerande åtgärder som kan medföra alt en olägenhet iväsentlig grad ökar i omfattning får inte utföras utan alt koncessionsnämndenför miljöskydd lämnat tillslånd enligt miljöskyddslagen. Vidare innebärförslagel all en nyanläggning av flygplats och en ändring av flygverksamhetenvid flygplatsen som är av väsentlig betydelse från störningssynpunkt inte fårutföras utan att lämnat tillslånd enligtmiljöskyddslagen. Delta gäller samtliga kategorier av civila flygplatseroavsett huvudmannaskapels storlek. Krigsflygplatserna undantas frånprövningsskyldighelen. Vägtrafiken, och i viss mån även flygtrafiken, har varit den dominerande yttre bullerkällan. Vidare är fordonstrafikenden huvudsakliga källan till ett anlal luftföroreningar i många tätorter.Detia har inneburit all olägenheter frän trafiken på många håll blivit eltavsevärt hälso- och miljöproblem. anser all behov avmiljöskyddsåtgärder i samband med tillkomsten av trafikanläggning måslefastställas . De miljöskyddsregler som finns iväglagstiftningen och luftfartslagstiflningen är allmänt hållna och ger etlstort utrymme för subjektiva bedömningar i beslutsfattandet. Miljöskyddet ärett sekundärt intresse vid en sådan prövning. anser därför allutredningens förslag stärker skyddet för miljön. 2.3 : Järnvägstrafik är underbeaktande av den samman tagna miljöpåverkan (luftförorening, markförorening, buller, vibrationer, ljus) mycket förmånlig.