prop · GA0316 · 1986-12-31 00:00:00 — Omförhandsbeskedet innebär atl uppdragsgivaren skall betala arbelsgivaravgifterhar man också all skilja mellan olika fall. Äruppdragstagaren en fysisk person, som ämnar åta sig atl själv ulföra arbetet,bör förhandsbeskedet för hans del ange, att han skall räkna ersällningen sominkomst av anslällning enligl AFL och att han därmed inte blir skyldig attbetala några socialavgifter för ersättningen. Om uppdragstagaren är en fysiskperson med anslällda. som skall utföra arbelet, synes tillräckligt alt ibeskedet endasl anges, att uppdragstagaren inte blir skyldig alt beiala arbetsgivaravgifterför den lön som de anställda får för arbelel äl uppdragsgivaren. I beskedetskall sålunda inte behöva tas någon ställning lill frågan om uppdragstagarensskyldighet att räkna ersättningen som inkomst av annal förvärvsarbete förberäkning av egenavgifter. Det är nämligen i förevarande sammanhangtillräckligt att ge ett bindande besked om parternas skyldighet i fråga omarbetsgivaravgifterna. Tillsist återstår så de fall i vilka uppdragsgivaren förklaras skyldig all betala arbelsgivaravgifteroch uppdragstagaren är en juridisk person. När en uppdragsgivare i de nuavsedda fallen förklaras skyldig att beiala arbetsgivaravgifter har dettaregelmässigt sin förklaring i atl den lokala skattemyndigheten funnit alt desom skall ulföra arbelel är arbelslagare hos uppdragsgivaren med hänsyn tillde förhållanden och villkor under vilka arbetet skall utföras. Uppdragstagarenanses med andra ord endasl komma att förmedla arbetskraft. Detbör framhållas alt en sådan uppfattning om förhållandena regelmässigt också ärgrunden för den lokala skaltemyndigheten när den finner sig böra uttala att enuppdragsgivare blir skyldig att betala arbetsgivaravgifter när uppdraget getts fysisk person med anställda. Elt förhandsbesked som innebär attuppdragsgivaren skall betala arbetsgivaravgifter Irols alt uppdraget getts juridisk person bör därför kunna ges samma ulformning i vad det gälleruppdragstagaren som ett förhandsbesked skall ha när uppdragstagaren är enfysisk person med anställda. Detta innebär att beskedel för uppdragstagaren ~den juridiska personen - bara skall innehålla upplysning om att skyldighet attbetala arbetsgivaravgifter inle kommer atl föreligga. Iparagrafen anges i försia hand vad som förutsätts för all myndigheterna skallvara skyldiga att senare beakla elt meddelat förhandsbesked vid lill-lämpningenav AFL:s och socialavgifislagens bestämmelser. Engrundläggande förutsättning för alt ell förhandsbesked skall bli bind ande för myndigheterna vid tillämpningen av AFL:s och socialavgiftslagens bestämmelser är att beskedet vunnii laga kraft och att minst en av parterna, 47 uppdragsgivareneller uppdragstagaren, yrkar att beskedet skall iakttas. Alt Prop.1986/87:16 ell förhandsbesked inle bara skall ha vunnii laga krafl utan ocksåskall uppmärksammas för myndigheterna genom elt yrkande är grundat på fleraskäl. Först bör framhållas att de som fåll ett förhandsbesked ipraktiken regelmässigl inte kommer atl behöva vidta någon ytterligare åtgärdför att avgifter och underiagel för sjukförsäkrings- ochtilläggspensionsförmåner skall beräknas i enlighet med beskedet. Det kannämligen förutsättas att myndigheterna endast undantagsvis kan få anledningatt ifrågasätta en redovisning som både uppdragsgivaren och uppdragstagaren hargjort i överensstämmelse med vad som angetls i ett förhandsbesked. Det synesvidare nödvändigt alt inle utforma bestämmelserna om förhandsbesked så att delokala skattemyndigheterna blir skyldiga att ex officio svara för att underlagoch avgifter påförs i enlighet med vad som i beskeden. Myndigheternakommer nämligen knappast all kunna känna lill om redovisningen från en uppdragsgivareeller uppdragstagare har elt förhandsbesked som grund eller inte. Till deltakommer att en skyldighet för myndigheten att ex officio beakta ett förhandsbeskedskulle kunna leda fill atl myndighelen tvingades följa ell besked sommyndigheten själv bedömt som felaktigt och som inte heller parterna önskadetillämpat. Konsekvenser av detta slag undviks genom att de lokalaskattemyndigheterna får skyldighet atl iaktta ett förhandsbesked först om en avparterna yrkar det. Som framgår av paragrafen förutsätts dessulom all beskedelär fillämpligl, dvs. de förhållanden och villkor som redovisals i parternasansökan och legat fill grund för den lokala skattemyndighetensställningstagande överensstämmer med vad som kommii att gälla i verkligheten. Som framgår av 22 a § kan etl förhandsbesked begäras ocksåav dem som redan har iräffal ett arbetsavtal. Det bör emellertid ligga iförhandsbeskedets nalur att det ges bindande effekt endasl i fråga omskyldigheter och rättigheter som grundas efler beskedels meddelande. Ettförhandsbesked bör med andra ord inte ha någon retroaktiv verkan. Det bör inteheller kunna åberopas av parterna som helst. Med hänsynhärtill ges i förevarande paragraf också en bestämmelse som begränsarett förhandsbesked till att gälla ersättningar som ulges efter det attbeskedel meddelals men inte senare än elt år därefter. Som nämnts i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.2) har bestämmelser i lagen (1984:151) ompunktskatter och prisregleringsavgifter (6 kap. 5 §) tjänat som förebild. Paragrafen reglerar den nya möjligheten till eftergift avskyldighet atl beiala arbelsgivaravgifter. Endast hel eftergift avses kunnakomma i fråga under de förutsättningar som angetts i paragrafen.Förutsättningarna och deras avsedda fillämpning har redovisats i den allmännamotiveringen, avsnitt 2.3.2. Här skall därför bara sägas några ord ombestämmelsen i iredje stycket. Både i fråga om AUL:s och om eftergift(14 § AUL och 116 a § TL) gäller alt bestämmelserna skall beaktas även om någotyrkande om detta inle framställs, när det framgår av omständigheterna atl efiergiflskulle kunna medges. Genom Iredje slycket får myndigheterna elt så- dantåliggande också när det gäller möjligheterna ätt medge eftergift i fråga Prop.1986/87:16 om arbetsgivaravgifter. I första slycket görs ell lillägg som innebär att beslutom förhandsbesked inte får överklagas av del allmänna ombudet. Någol påtagligtbehov av att allmänna ombudet medges rält all överklaga ett beslul omförhandsbesked har inte framkommit i ärendet. En sådan rätt skulle därföribland komma atl onödigtvis fördröja genomförandet av avtal som har legat tillgrund för förhandsbesked som parlerna har godtagit. Del tillägg som föreslåstill tredje stycket innebär att beslut varigenom en ansökan om förhandsbeskedavvisas inte får överklagas. Paragrafen innehåller beslämmelser om omprövning av lokalskattemyndighets och sjömansskattekontorets beslut på ansökan avarbetsgivaren. Mot bakgrund av att två parler finns som sökande avförhandsbesked har paragrafen kompletterats på så sätt att endera av sökandenakan ansöka om omprövning av myndighetens beslut. Det kan anmärkas att vissa justeringar av 50 och51 §§ kan komma att ske i anslutning till en allmän översyn beträffandeföljdändringar till den nya förvaltningslagen (prop. 1985/86:80, KU 21). Beträffande föreskrifierna i 22 d § om eftergift avbetalningsskyldighet för arbetsgivaravgifter bör anges att de är tillämpliganär del är fråga om avgifter för ersäitning som har utgetts efterikraftträdandet . 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring 3 kap. Om sjukpenning Mot bakgrund av den kritik som riktats mot att enarbetsgivare, som är bo satt utomlands eller är en utländsk juridisk person, är skyldig att betala ar betsgivaravgifter för lön eller annan ersättning som utgivits lill enarbetstaga re eller uppdragslagare i införs en ny bestämmelse. Denna innebär att arbetstagaren och den utländske arbetsgivaren får träffa vad man skulle kunna kalla elt omvänl likställighetsavtal. Genom ett sådanl avtal befrias arbetsgivaren från skyldighet alt betala arbetsgivaravgifter och arbetstaga ren ålar sig alt beiala egenavgifier för den ersällning som arbelsgivaren ut ger. Uttrycket arbelsgivare som är bosatt utomlands eller är en ulländsk juri disk person avses ha samma innebörd som del har i övrigt i AFL. alltså sådana arbetsgivaresom inte har vare sig eget hemvist eller något fast Prop. 1986/87:16 driftställei . Ersättningen skall under här avsedda förhållanden räknas sominkomst av annat förvärvsarbete vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst. som berörs av denna typ av avtal bör av uppbördstekniska skäloch av kontrollskäl få kännedom om avtalen. De arbetstagare som får möjlighetatt avtala är i regel sådana som skall taxeras för inkomst av tjänst i Sverige.Förslag om skyldighet att i självdeklarafion lämna uppgift om avtal av dettaslag behandlas i avsnitt 2.5.1 och 4.4. Möjligenkan den föreslagna avtalsmöjligheten undantagsvis innebära till-lämpningsproblemnär det gäller den nordiska konvenfionen om social trygghet. Enligt artikel 6punkt 1 i konventionen omfattas en egenföretagare alltid av lagstiftningen ibosättningslandet. Enligt artikel 7 punkt 1 i konventionen skall den som bor iett nordiskt land, men som är anställd för arbete i ett annat nordiskt land, ifråga om rätt till förvärvsanknutna förmåner vara omfattad av lagstiftningen isysselsättningslandet. Enligl artikel 10 skall avgifter erläggas i det land därersättningen grundar rätt till förvärvsanknutna förmåner. Någon definifion avuttrycket "anställd för arbele" har inte införts i konventionen. Avden vägledande kommentaren till konventionen framgår att tillämpligheten avartikel 7 i tveksamma fall beror på huruvida lagstiftningen i sysselsättningslandetjämställer personen i fråga med en anställd. Om sysselsättningslandet intejämställer en sådan person med anställd skall i stället bosätlningslandetslagstiftning tillämpas. Medinförande av möjligheten att träffa avtal av förevarande slag mellan enarbetstagare som sysselsätts i och en utländsk arbetsgivare åsyftas allfå lill stånd en för parterna mer praktisk ordning för de svenska socialavgifternaseriäggande. Däremot avses inte att ett annat nordiskt lands lagstiftning omsocialförsäkringsförmåner och avgifter skall bli tillämplig enligt konventionensartikel 6 punkt 1 i de fall där den som utför arbelet är bosatt i ett sådantland. Även i dessa fall bör sysselsättningslandet vara bestämmande enligtartikel 7 punkt 1. Ett utnyttjande av möjligheten atl avtala om att ersättningenskall hänföras till inkomst av annat förvärvsarbele skall således inle leda tillatt den som utför arbetet betraktas i konventionens mening som ej anställd. Om pensionsgrundande inkomst m.m. Bestämmelsernai kapitlet om pensionsgrundande inkomst måste justeras på samma sätt som föreslagits i fråga om bestämmelserna om sjukpenning grundande inkomst. Med anledning av att en arbetstagare med utländsk ar betsgivare skall kunna överenskomma om atl han skall betala egenavgifter för sin lön behövs ett tillägg i förevarande paragrafs tredje stycke. Innebörd en är f.n. att vid beräkning av pensionsgrundande inkomst av anställning hänsyn skall tas till ersättning från en utländsk arbetsgivare endast i fall då den försäkrade sysselsätts här i riket eller tjänstgjort som ombord på svenskt handelsfartyg. Tillägget ställer upp den ytterligare förutsättningen 50 atl sådan överenskommelseinte träffats som innebär all egenavgift skall Prop. 1986/87:16 utgå istället för arbetsgivaravgift. Paragrafensfjärde stycke har kompletterats med en hänvisning till bestämmelsen i 22 c § USAL.Hänvisningen medför att myndigheterna under de i 22 c § angivnaförutsättningarna blir skyldiga att beakta ett meddelat förhandsbesked vidtillämpningen av bl.a. reglerna om sjukpenninggrundande inkomsi ochpensionsgrundande inkomst. 1 enövergångsregel bör klargöras att den nya ordningen enligt 3 kap. 2 a § och 11 kap. 2 § inte skall få verkan med avseende på sjukpenninggrundande inkomst eller pensionsgrundande inkomst som avser eller . Kompletteringen av 20 kap. 2 § fordrar ingen särskild övergångsreglering eftersom 22 c § USAL föreskriver att förhandsbesked angående skyldighet en alt betala socialavgifter gäller enbari ersättning som utges sedan beskedet meddelats. Därmed kan förhandsbesked inte avse ersäitning som har utgetts före ikraftträdandet . 4.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) omsocialavgifter Paragrafens/ÖAJWstycke har kompletterats med anledning av tillägget av en ny 2 a § i 3 kap. AFL. Paragrafensandra stycke har kompletterats med en hänvisning till bestämmelsen i 22 c § USAL.Hänvisningen medför att myndigheterna under de i 22 c § angivnaförutsättningarna blir skyldiga att beakta ett meddelat förhandsbesked vidtillämpningen av bl.a. reglerna om arbetsgivaravgifter och egenavgifter isocialavgiftslagen. Bakgrundentill ändringen i paragrafens andra stycke har behandlats i den allmänna moliveringenavsnitt 2.7. 3a § Prop. I paragrafen, som är ny, ges en särskild bestämmelse ifråga om arbetsersättning som en arbetstagare uppbär från en arbetsgivare somär bosatt utomlands eller är en utländsk juridisk person. Om arbetstagarenutför arbetet i och åtar sig att betala egenavgifier för ersättningenskall sådan ersättning inte ingå i underlaget för arbetsgivaravgifter.Bakgrunden redovisas i den allmänna motiveringen avsnitt 2.4. Med anledning av vissa påpekanden från remissinstanser omnegativa effekter av alt ta ul egenavgifter på inkomst av tjänst bör erinrasom följande. I den av godkända propositionen 1985/86:45 omschablonavdrag för egenavgifter i inkomstslaget ijänst, m.m. (SkU 9, rskr. 53,SFS 1985:1017) föreslogs för vissa fall en avdragsrätt för egenavgifter redanvid taxeringen för beskattningsåret i fråga om skattskyldiga som har inkomst avIjänst. De nya reglerna som finns i punkl 7 av anvisningarna till 33 § kommunalskallelagen(1928:370) skall gälla i de fall inkomsten utgörs av inkomst av annatförvärvsarbete som avses i 11 kap. 3 § AFL. Reglerna innebär att avdrag medgesför påförda egenavgifter i inkomstslaget tjänsl. Avdrag medges av denavgiftspliktiga inkomsten. Avdraget återförs till beskattning nästföljandebeskattningsår. Härigenom elimineras såväl den s.k. avgift-på-avgiftseffektensom den s.k. eflersläpningseffekten. Avdrag medges första gången vid 1987 årstaxering. Ändringen i paragrafens/öwte siycke år en följdändring somsammanhänger med tillägget av en ny 2 a § i 3 kap. AFL. Fördelning av influlna avgifier Ändringen i paragrafens andra stycke är av redaktionellnatur. Bakgrunden till ändringen framgår av den allmänna moliveringen avsnitt2.7. 5 kap. Övriga bestämmelser 1§ Paragrafen innehåller hänvisningar till bestämmelser ombefrielse från skyldighel atl beiala egenavgift. I etl nylt/ör. ?M styckeinförs i konsekvens härmed en upplysning om att bestämmelser om eftergift avarbetsgivaravgifter finns i USAL. Beiräffandede föreslagna föreskrifierna i 2 kap. 3 a § och 3 kap. 4 § fordras enövergångsregel som anger att dessa föreskrifter är lillämpliga på ersäft-ningsom utgetts efter ikraftträdandet. 4.4 Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1956:623) Iparagrafen, som är ny, ges bestämmelser om skyldighet atl i självdeklarationlämna uppgift om likslällighetsavtal och avtal varigenom en arbetstagare medutländsk arbetsgivare åtar sig atl betala egenavgifter för viss ersättning.Skyldigheten åvilar den som uppbär ersättningen. Skälen för uppgiftsskyldighetenframgår av den allmänna motiveringen, avsnitt 2.5.1. allmänna motiveringen (avsnitt 2.5.2) har redovisats skälen för att den sombetalat ut ersättning som omfattas av likställighetsavtal skall redovisaersättningen i kontrolluppgift. Paragrafens 1 mom. har ändrats i enlighet härmed. Deföreslagna bestämmelserna i 25 e § och 37 § avses bli fillämpade första gångenvid taxering, vilkel anges i en övergångsregel. 4.5 Förslaget till lag om ändring i uppbördslagen (1953:272) Motbakgrund av vad som anförts i avsnitt 2.6.1 har behörighetsreglerna i iredjestycket ändrats så alt de i erforderiig mån kommer att överensstämma med USAL;sföreskrifter i 3 § andra stycket. allmänna motiveringen (avsnitt 2.6.1) har redogjorts för de skäl som finnsför att ändra behörighetsreglerna i paragrafens andra stycke så att deväsentligen överensstämmer med vad som gäller enligt 3 § andra stycket USAL. Näromständigheterna har varit sädana att en arbetsgivare kan fä arbetsgivaravgiftereftergivna enligt bestämmelserna i 22 d § USAL bör han inte heller varaansvarig på grund av att skatteavdrag inte gjorls. har angetts i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.3.3 och 2.6.2). ningar till 75 § UBL harutformats i enlighet med detta. 85 §1 mom. Prop. Paragrafenhar ändrats så att samma besvärsordning kommer att gälla för beslut omskyldigheten att verkställa skatteavdrag och för förhandsbesked rörandeskyldigheten att betala socialavgifter. Detta har berörts i den allmännamotiveringen, avsnitt 2.6.1. allmänna motiveringen (avsnitt 2.6.3) har redogjorts för de skäl som finnsför att införa en ny bestämmelse i UBL om besvärstiden för överklagande av beslulom avgiftsunderlaget för egenavgifter. Deändringar som föreslås beträffande 44 § och 75 § andra.stycket UBL innebär attbesked om bl.a. skyldigheten att göra skatteavdrag och beslut om arbetsgivaresbetalningsskyldighet på grund av att skatteavdrag inte gjorts i fortsättningenskall meddelas av den lokala skattemyndighet som är behörig att meddela beslutenligt USAL. Övergångsbestämmelser har utformats så att nuvarande ordningbeträffande 44 § kommer att gälla om besked begärts före . Denya bestämmelserna om behörig lokal skattemyndighet enligt 75 § andra stycketbör kunna tillämpas i fråga om beslul som meddelas efter ikraftträdandet ochnågon särskild övergångsbestämmelse torde därför inte erfordras. Enligtden föreslagna ändringen av 85 § UBL skall besvär över lokal skaltemyndighetsbesked angående skyldigheten att göra skatteavdrag anföras hos länsrätten. Förnärvarande skall sådana besvär anföras hos . Dennas beslut kanvidare inte överklagas. Den nuvarande ordningen skall enligtövergångsbestämmelsen fortfarande gälla om den lokala skattemyndighetensbeslut grundas på en ansökan om besked som gjorts före ikraftträdandet den 1januari 1987. Detförslag som avses i 86 a § UBL medför att enhetliga besvärsbestämmelser kommeratt gälla vid överklagande av länsrättens och kammarrättens beslut angåendeberäkning av avgiftsunderlag för egenavgifter och pensions-grundande inkomst. Ifråga om detta förslag innebär övergångsbestämmelsen att nuvarande ordningfortfarande skall gälla om besvärsinstansens beslut meddelats föreikraftträdandet . föreslagna anvisningarna till 75 § UBL anges att en arbetsgivare får anses ha haft skälig anledning att underlåta skatteavdrag om förutsättning för eftergift av betalningsskyldighet föreligger beträffande arbetsgivaravgift erna för den ersättning på vilken skatteavdrag skulle ha gjorts. De föreslagna bestämmelserna om eftergift i fråga om arbetsgivaravgifter är enligl över gångsbestämmelsen till 22 d § USAL fillämpliga om den ersättning som av gifterna belöper på utgetts efter ikraftträdandet . En för utsättning för att anvisningarna fill 75 § skall kunna fillämpas blir därför aft det underlåtna skatteavdraget avser ersättning som utgetts efter ikraftträ dandet. Med detta följer att någon särskild övergångsbestämmelse inte synes 54 påkallad för tillämpningen av dessa anvisningar. 5 Hemställan Prop. Jaghemställer all lagrådets yttrande inhämtas över förslagen fill 1. lag om ändring i lagen(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbelsgivare, 2. lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring, 3. iag om ändring i lagen(1981:691) om socialavgifter, Iag om ändring i taxeringslagen(1956:623), 5. lag om ändring i uppbördslagen(1953:272). Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , regeringsrådetDahlman, justitierådet . Enligt prolokoll vid regeringssammanträde den 5 juni 1986har regeringen på hemställan av statsrådet beslulal inhämta lagrådetsyttrande över förslag till 1. lag om ändringi lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 2. lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3. lag om ändringi lagen (1981:691) om socialavgifter, 4. lag om ändringi taxeringslagen (1956:623), 5. lag om ändringi uppbördslagen (1953:272). Förslagen har inför lagrådet föredragits avförsäkringsrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet: Förslaget till lag om ändring i lagen om uppbörd av socialavgifierfrån arbelsgivare Enligt fjärde stycket prövas fråga om eftergift avbetalningsskyldighet för arbetsgivaravgifter av den lokala skattemyndigheten. De omständigheter som är avgörande för frågan om eftergiftulgör som regel en del av helhetsbilden av förhållandet mellan uppdragsgivarenoch uppdragstagaren. Det är därför lämpligast att en och samma myndighel samtidigtkan pröva såväl frågan om betalningsskyldighet som frågan om eftergift. Dettatillgodoses normalt genom den ordning som föreskrivs i fjärde stycket. Om den lokala skattemyndigheten finner att omständigheternaär sådana att skyldighet inte föreligger att betala arbetsgivaravgifter, blireftergiftsfrågan inte aktuell hos denna myndighet. Fullföljer allmänt ombudtalan mot ett beslut av en lokal skattemyndighet enligt vilket sådan skyldighetinle föreligger, kan länsrätten vid sin prövning av besvärsmålei finna altbetalningsskyldighet föreligger. Praktiska och processekonomiska skäl talarför att länsrätten i ett sådanl läge är behörig att - om förutsättningarnahärför föreligger - också medge eftergift. Samma situation kan bli aktuell äveni de högre besvärsinstanserna, kammarrätten och regeringsrätten. Enligt lagrådetsmening bör eftergiftsbestämmelserna innehälla ett uttryckligt stadgande, somgör det möjhgt för en besvärsinstans att i det angivna läget pröva eftergiftsfrågani samband med frågan om betalningsskyldighet. Lagrådet föreslår aft fjärde stycket får följande lydelse;"Fråga om eftergift prövas av den lokala skattemyndigheten eller, ibesvärsmål om skyldighet att betala arbetsgivaravgifter, avbesvärsinstansen." Lagrådet lämnar förslagen ulan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanlräde den 25september 1986 Närvarande; Slatsminislern , ordförande, och sialsrådenLundkvisl, Feldl, , , , , , ,R. , , , , , , Proposition med förslag om förhandsbesked i socialavgiftsfrågor,m.m. 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredraganden anmäler lagrådels yllrande (beslul omlagrådsremiss fallal vid regeringssammanträde ) över förslagen till 1. lag om ändringi lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbelsgivare, 2. lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3. lag om ändringi lagen (1981 ;691) om socialavgifier, 4. lag om ändringi laxeringslagen (1956:623), 5. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272). Föredraganden redogör för lagrådets yllrande och anför. Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:668) omuppbörd av socialavgifter från arbetsgivare Jag godtar vad lagrådet har anfört och föreslår all 22 d §fjärde slyckel får den ulformning som lagrådel föreslagit. 1 anslutning härtillvill jag peka på atl regeln om behörighet för besvärsinstansen atl pröva fråganom eftergift nalurliglvis inte hindrar besvärsinslansen från all återförvisafrågan lill lokal skattemyndighet om detta skulle visa sig erforderiigl. Uiöver den ändring som jag har vidtagit med anledning avlagrådels yllrande, har jag gjort vissa ändringar i lagförslagen av redaklionellkaraktär. Förslaget i 2 kap. 3 a § lagen om socialavgifter har härvid förts insom en ny punkt 1112 kap. 4 § samma lag. I övrigl har redaktionella ändringargjorts i 3, 22 a, b och d, 50 och 51 §§ lagen om uppbörd av socialavgifter frånarbetsgivare, 3 kap. 2 a § lagen om allmän försäkring, 25 e § taxeringslagensamt 44 §, 75 §, 85 § 1 mom. och övergångsbestämmelserna till uppbördslagen. Beträffandeorganisaloriska och administrativa effekter av den föreslagna ordningen med förhandsbesked och eftergift vill jag erinra om vad jag an förde i samband med beslutet om lagrådsremiss (lagrådsremissen avsnitt 2.8). .''7