prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Del får förutsättas alt åklagaren underrättarpolismyndigheten i förekommande fall. Förvaltarenskall fill sin slutredovisning bifoga en redogörelse för de åtgärder som hanhar vidtagit för atl efterforska sädan brottslig gärning som avses i 16 8första stycket och sådant förfarande som avses i andra stycket samma paragrafsamt resultatet av dessa efterforskningar. Paragrafenmotsvarar närmast 7 kap. 17 8 första stycket 3 och andra styckel KLförslageloch 55 § första stycket andra och femte meningarna KL. Kravelpå atl förvallarberällelsen skall innehålla uppgifter motsvarande dem som avsesi denna paragraf har slopats i mitt förslag. Skälen för detta har redovisats ianslutning lill 15 8. Förvaltaren är alltid skyldig att anmäla misstankar omsådana gärningar när misstankarna har nått en viss nivå. Alt tvinga förvaltarnaatl alltid på ell fidigl stadium i konkursen uttala sig i dessa frågor kanemellertid antas medföra vissa negativa konsekvenser. Frän vissa häll påståsdet atl samarbetet med gäldenären sätts på spel om förvallarna tidigt måsteredovisa sina misstankar om exempelvis brottsligt förfarande. En skyldighet allredovisa misstankarna alltför tidigt kan ocksä befaras medföra atl förvaltarnadärefter sänker sin ambitionsnivå i dessa hänseenden; nägot som inte bör ske. Förvaltarenbör dock vara skyldig alt redovisa resultatet av sina efterforskningar i dessaavseenden. Redovisningen kan emellertid lämnas pä etl senare stadium avkonkursen. Enligt förevarande paragraf skall redovisningen fogas lillförvaltarens slutredovisning. Ivissa fall skall förvaltarens slutredovisning avlämnas till gäldenären. Detta skall ske om konkursbeslulel hävs, konkursenavskrivs sedan ingen Prop. 1986/87:90 borgenär gjort gällande fordran ikonkursen och om konkursen läggs ned 7 kap. efler frivillig uppgörelse. Jag har övervägt att föreslå att förvaltaren i konkursersom avslutas på något av dessa säll inte skall behöva avge nägon redovisningenligt denna paragraf. Något motsvarande undantag finns emellertid inle i dag.Del kan inle heller uteslutas atl del finns anledning alt misstänka gäldenärenför t.ex. brott mot borgenärer även i dessa konkurser. Jag har därför stannatför atl inle föreslå några undanlag från redovisningsskyldigheten. Del är emellerfidgivet atl om exempelvis konkursbeslutet hävs av högre rätt det kan finnasanledning all inle genomföra undersökningarna pä samma ingående sätt somannars, om inte särskilda förhållanden föranleder något annal. Detta bör isädana fall framgå av den redovisning som förvaltaren lämnar. I redogörelsen skall förvaltaren ange vilka åtgärder hanhar vidtagit. Del kan vara fräga om förhör med gäldenären och andra personer.Del kan ocksä vara fräga om efterforskningar i bokföringsmaterial ellerliknande. Vanligast torde vara att borgenärerna upplyser förvaltaren omförhållanden som bör undersökas vidare. Sädan information skall förvaltarenredovisa i sin redogörelse. Avslutningsvis skall redogörelsen innehålla ettuttalande om huruvida de redovisade efterforskningarna enligt förvaltarensmening föranleder all misstanke om brott eller annal oegenfiigt förfarande kanriktas mot gäldenären. Givetvis skall förvaltaren ocksä ange om han har gjortanmälan till åklagare om sädan misstanke. Pengar som flyter in under förvaltningen av ett konkursboskall göras räntebärande genom insättning pä boets räkning i bank.Detta behöver dock inle ske i den mån medlen behövs till betalning av löpandeutgifter. Även sedan konkursen har avslutats skall förvaltaren haboets medel insatta i bank mot ränta till dess medlen betalas ut enligt 11 kap.Förvaltaren skall underrätta tillsynsmyndigheten om i vilken bank medlen stårinne. Paragrafen motsvarar i huvudsak 7 kap. 19 § första ochIredje styckena KLförslagel saml 58 § första styckel och flärde slyckel förstaoch andra meningarna KL. I KL liksom i KLförslagel sägs atl förvaltaren inom envecka skall göra influtna medel räntebärande genom insättning på bankräkning.Undantag gäller dock för sådana medel som behövs för alt betala boets löpandeutgifter. Dennuvarande fristen bör ses i samband med bestämmelsen i 58 8 andra styckel KL atl förvaltaren, om han försummar all sälta in boets medel på bankräkning inom föreskriven tid, är skyldig all på belopp som obehörigen har innehållits betala ränta enligt 6 8 räntelagen (1975:635) från den dag dä insättning bort ske. Enligt min mening bör detinte föreskrivas någon bestämd frist inom Prop. 1986/87:90 vilken influtnamedel skall göras räntebärande. Om medlen inte behövs för 7 kap. löpandeutgifter bör de sältas in på räntebärande konto utan dröjsmål. Även medel sombehövs för löpande betalningar bör naturiigtvis helst finnas på etlräntebärande konto, men del skulle föra för långt all föreskriva skyldighetför förvaltaren att placera pengarna pä del sättet. Enförvaltare som försummar att göra boets medel räntebärande bör genom enklander- eller skadeståndstalan kunna åläggas skyldighet att ersätta boel deuteblivna räntebeloppen enligt 17 kap. 1 8. Nägon anledning att i lagenreglera hur skadeståndet skall beräknas torde ej finnas. Iandra styckel har för tydlighets skull gjorts del filläggel i förhållande lillKLförslagel all medlen skall vara insalta i bank mot ränta. Förvaltarenskall, oavsett vad som gäller i fräga om bokföringsskyldighet för gäldenären,löpande bokföra in- och utbetalningar, om inte god redovisningssed kräver allbokföringen sker pä något annat sätt. Förvaltarenskall bevara räkenskapsmalerialet under frän utgången av delkalenderår dä konkursen avslutades. I övrigl fillämpas 22 8 bokföringslagen(1976:125). Förstastycket medför inte någon inskränkning i den bokföringsskyldighet som kan varasärskilt föreskriven för att möjliggöra kontroll över viss verksamhet. Beträffandeskyldighet att sörja för underlag för deklarations- och uppgiftsskyldighet ochför kontroll därav finns särskilda bestämmelser. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 7 kap. 20 8 KLförslagel och 57 8 KL. allmänna motiveringen (avsnitt 2.10) redovisar jag mina skäl för attföreslå att förvaltarna i något större omfattning än börtillämpa mer utvecklade bokföringsprinciper vid redovisningen av förvaltningen.I enlighet härmed har nuvarande krav i 57 8 första styckel KL att det skallföreligga särskilda förhållanden för alt konianlprincpen skall frängås slopats.Som jag anfört i den allmänna motiveringen bör delta medföra allbokföringsnämnden fastställer nya anvisningar för bokföring under konkurs. Omkonkursen inle är avslutad då har förflutit efter edgängssammanträdet,skall förvaltaren inom en månad därefter till tillsynsmyndigheten avlämna enberättelse, i vilken alla de åtgärder som har vidtagits för atl avslutakonkursen skall anges noggrant. Berättelsen skall innehålla uppgifter om in-och utbetalningar eller en kronologisk ochsystematisk sammanställning av boets affärshändelser. Har pengar under nägondel av stått inne i bank, skall lill berättelsen bifogas en avbanken bestyrkt uppgift på de insättningar och uttag som har förekommit. Senareunder konkursen skall förvaltaren inom en månad från utgången av varje sexmånadersperiod avge en sädan berättelse som sägs i första 276 stycket för den senasle perioden. Denna skall äveninnehålla fullständiga Prop. 1986/87:90 upplysningar om orsakerna till all konkursen inle har avslutats. Förvaltaren skall skicka en kopia av berättelsentill rätten. Paragrafen överensstämmer i huvudsak med 7 kap. 21 8KLförslagel. Det första stycket motsvarar delvis 56 8 första styckel förstameningen och 58 8 tredje slyckel andra meningen KL. Andra stycket motsvarardelvis 56 8 första stycket första meningen saml samma styckes andra mening KL.Tredje stycket överensstämmer i sak med 56 8 andra stycket KL. Som en följd av del enhetliga konkursförfarandet blirreglerna i 20 och 21 88 i princip fillämpliga i alla konkurser. Jag har under kapilelrubnken redogjort för mina skäl attnu föreslå all kravel pä alt förvallarna skall avge en s.k. kvartalsräkningslopas. De uppgifter som enligt 58 8 tredje stycket KL skall inflyta idenna kvarlalsräkning skall enligt den nu förevarande paragrafens första stycketas in i halvårsberätielsen. Förvaltaren skall lill denna foga bl.a. en bestyrktuppgift om de insättningar och uttag pä bankkonto som har förekommit underredovisningsperioden. Det har under remissbehandlingen från flera håll påpekatsatt förvallarna har svårigheter atl avlämna den i paragrafen omnämndaberättelsen inom den nu stipulerade fiden tvä veckor från utgången av angivnamånader. Detta sägs bero bl.a. pä att konlobeskeden frän bankerna inte kommerförvallarna till hända förrän efler lidens utgång. Tiden torde utan olägenhetkunna förlängas till en månad. 1 och med all reglerna om redovisning under konkursenenligt mitt förslag omfattar alla konkurser kommer antalet halvårsberättelserall öka. Jag föreslär därför all redovisningsperioderna skall beräknasindividuellt för varje konkurs. Härigenom undviks den stora tillfälligabelastning på förvaltare och tillsynsmyndigheter som de nuvarande reglernaannars kunde medföra. Enligt bokföringsnämndens anvisningar beträffandebokföring i konkurs (BFN: 12) bör konkursförvallaren utnyttja konkursföretagetsbokförings-syslem om bokföringen är välordnad och kan utnyttjas. Detta innebäratt bokföringen kan komma alt föras som kredilbokföring. En skyldighet förförvaltaren att i halvårsberätielsen använda kontantprincipen kan komma all medförabetungande omarbetningar av det befintliga bokföringsmaterialet. Bl.a.riksskatteverkel har påpekat att det därför bör medges förvallarna all baserahalvärsredovisningarna pä något annat system än kontantprincipen. I miltförslag har därför i del första stycket angetts alt halvårs-berättelsen istället för in- och utbetalningar får innehålla enkronologisk och systematisk sammanställning av boets affärshändelser. Enredovisning enligt det senare alternativet torde för övrigl nästan alllid varamer upplysande än en redovisning enligt kontantprincipen. Också sedan konkursen har avslutals skall förvaltaren, sälänge boets medel är insalta i bank, inom en månad frän utgången avvarje kalenderår 277 till fillsynsmyndighelenlämna sädana uppgifter som sägs i 20 8 första Prop. 1986/87:90 slyckelandra och tredje meningarna. När några medel inte längre finns atl 7 plyfta, skall förvaltaren anmäla det till myndigheten. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 7 kap. 22 8 KLförslagel och svarar mot 58 §fjärde styckel andra och tredje meningarna KL. Ocksä i denna paragraf har denfid inom vilken redovisningen skall lämnas förlängts fill en månad. Omdet vid konkursens avslutande finns några hinder mol alt de böcker och andrahandlingar rörande boet som förvaltaren har tagit hand om återställs fillgäldenären, skall de överlämnas till tillsynsmyndigheten, om inte förvaltarenanser alt han bör bevara dem. Handlingarna skall bevaras i enlighet med vad somi vae särskilt fall gäller om arkivering. Paragrafenöverensstämmer med 7 kap. 23 8 KLförslagel och 206 8 KL. Riksskatteverkethar med instämmande av flera kronofogdemyndigheter påtalat att den i paragrafenföreskrivna skyldigheten för tillsynsmyndigheterna att arkivera gäldenärensräkenskapsmaterial har vållat praktiska problem. Det har visat sig attkostnaderna för arkiveringen har blivit höga. Myndigheterna har ocksä haftsvårigheter att uppskatta kostnaden för en så lång arkiveringstid som följer avnuvarande regler. Verket föreslär att arkiveringsliden för dessa handlingarförkortas. En kronofogdemyndighet föreslår all liden förkortas frän tio tillfem är från utgången av det kalenderår då räkenskapsåret avslutades. Omgäldenären varit bokföringsskyldig skall till följd av hänvisningen till vadsom i varje särskilt fall gäller om arkivering räkenskapsmaterialet bevarasunder tio är från utgången av del kalenderår då räkenskapsåret avslutades.Redan i samband med bokföringslagens tillkomst diskuterades frågan omarkiveringslidens längd (prop. 1975:104, s. 194 f). Trots att remissinstansernahade tillstyrkt utredningsförslaget som innebar atl liden förkortades lill sexår ansåg sig den dåvarande departementschefen inte kunna föreslå en sädanförkortning av arkiveringsliden. Skälen härför angavs vara dels kopplingen lillden allmänna preskriptionstiden och dels strävan att uppnå samstämmighet med deregler som gäller i skalleförfattningarna. Vidare åberopades atl eflertaxeringkunde ske om den skatlskyldige åtalades för skattebrott efler utgången av denfemårsperiod som normalt gäller för eflertaxering. Deskäl som åberopades lill stöd för den tioåriga arkiveringsliden i samband med tillkomsten av bokföringslag har till viss del giltig het även i konkurssammanhang. Detta gäller särskilt utredningar om skat tebrott. Frågor som rör betalningsansvaret för juridiska personers skulder utreds av en särskild kommitté (Ju 1984:09). Även i det sammanhanget kan det få betydelse all räkenskapsmalerialet bevaras un der en längre lid. Jag är därför inte beredd att nu föreslå en särskild arkiveringstid för det fallet atl den bokföringsskyldige har gått i konkurs. Redovisningav medel lill tredje man Prop. 23 8 "'' Särskildabestämmelser finns om en kommillents rätt alt, när gäldenären såsomkommissionär för kommillenlens räkning i egél namn har ingått avtal, mol iredjeman göra gällande fordringsrätl på grund av avtalet. Detsamma är fallet i frägaom en kommillents rätt till redovisning för sådana belopp som flutit in tillkommissionärens konkursbo för sålt gods. Omgäldenären i något annat fall före konkursbeslutet har sålt någon annansegendom, har den vars egendom sålts rätt atl, om betalningen helt eller delvisflutit in lill konkursboet efter konkursbeslulel, av förvaltaren fä redovisningför vad som har flutit in. I den mån betalningen inle har erlagls av köparenhar han dessutom rätt atl själv göra fordringsrällen gällande gentemot köparen,om inte köparens rätt därigenom skulle åsidosättas. Vadsom har sagts nu om rätt all fä redovisning av förvaltaren skall ocksä gälla omdel i nägot annat fall till konkursboet flyter in medel för vilka gäldenärenskulle haft skyldighet atl redovisa till annan. Paragrafenöverensstämmer i sak med 7 kap. 24 8 KLförslagel och 194 8 KL. Vissa smärrespråkliga justeringar har gjorts i mitt förslag. Omgäldenären vid konkursbeslulel innehade redovisningsmedel som skall varaförbehållna nägon annan, skall förvaltaren la hand om medlen och sedan redovisadem tillsammans med den ränta som har upplupit för konkursbeslulel.När det gäller atl fastställa vad som sålunda skall tillkomma enredovisningsborgenär, dennes rätt i övrigt i konkursen saml skyldigheten altsvara för kostnad med anledning av förfarandet, tillämpas vad som i denna lagsägs om borgenär som lill säkerhet för sin fordran har panträtt. Ansvaret försädan kostnad skall dock vila pä redovisningsborgenären endast i den män boetannars inte lämnar tillgäng lill betalning av kostnaden. Paragrafenöverensstämmer i sak med 7 kap. 25 § KLförslagel och 194 a 8 KL. Regeringenutser vissa kronofogdemyndigheter att vara tillsynsmyndigheter. som är tillsynsmyndighet får, enligt föreskrifter sommeddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer, förordna enannan kronofogdemyndighet atl handlägga lillsynsuppgifl i konkursen. Paragrafenöverensstämmer med 7 kap. 26 8 KLförslagel och 42 8 andra och tredje styckenaKL. av etl konkursbo skall stå under tillsyn av en tillsynsmyndighetframgår av 1 kap. 3 8 andra stycket. allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.1) har fillsynsorganisalionen 279 och dess uppgiftdiskuterats. Någon saklig ändring av reglerna om tillsynen Prop. 1986/87:90 över konkursförvallningen föreslås dock inte. 1fråga om jäv mol en tjänsteman vid tillsynsmyndigheten gäller utöver vad somföljer av 11 8 förvaltningslagen (1986:223) all den som i allmänt mål har tagitbefattning med indrivning av en fordran som görs gällande i konkursen inte färfullgöra någon lillsynsuppgifl i konkursen. Paragrafenöverensstämmer med 7 kap. 27 8 KLförslagel och 208 8 KL. Tillsynsmyndighetenskall övervaka all förvaltningen bedrivs pä etl ändamålsenligt sätt iöverensstämmelse med denna lag och andra författningar. Den skall dä särskiltse till att avvecklingen av konkursen inte fördröjs i onödan. Myndigheten fär,när den finner det lämpligt, inventera konkursboets kassa och övrigatillgångar samt begära redovisning av förvaltaren. Om särskilda omständighetermotiverar det, får myndigheten utse en eller flera revisorer för granskning avboets räkenskaper och förvaltningen i övrigl. Paragrafenöverensstämmer med 7 kap. 28 8 KLförslagel och 59 § KL. Tillsynsmyndighetenskall ha lillgång till de böcker och andra handlingar som rör boet. Tillsynsmyndighetenär skyldig alt pä begäran lämna upplysningar om boet och dess förvaltning tillrätten, borgenärer, granskningsmän eller gäldenären. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 7 kap. 29 8 KLförslagel och 60 8 KL. 1enlighet med vad som har anförts i anslutning fill 9 § har, pä förslag avlagrådei, lydelsen jämkats i förhällande till det remitterade förslaget. Tillsynsmyndighetensbeslut enligt denna lag fär inte överklagas i andra fall än de som avses i 3kap. Paragrafenöverensstämmer i sak med 16 kap. 7 8 KLförslagel och 209 8 KL. Anledningen lill alt bestämmelsen har lagils upp i förevarande kapitel har redovisats under kapitelrubriken. 30 8 "- Omen borgenär begär det, skall rätten förordna en granskningsman att med debefogenheter som anges i denna lag övervaka förvaltningen på borgenärensvägnar. Till granskningsman skall utses den som borgenären föreslår, om han ärlämplig. Granskningsmannenskall ha fillgång till de böcker och andra handlingar som rör boel. Omborgenären begär det, skall även en ersättare för granskningsmannen utses.Bestämmelserna om granskningsman gäller även för ersättaren. Granskningsmannenskall entledigas om han eller borgenären gör framställning om det eller om hanvisar sig inte vara lämplig. Ersättningenlill granskningsmannen skall betalas av borgenären. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 7 kap. 30 § KLförslagel och 43 8 KL. Del andrastycket motsvarar viss del av 60 8 första stycket KL. Granskningsmannensytteriigare befogenheter framgår av 6 kap. 2 § första styckel, 7 kap. 3 8 andrastycket och 7 kap. 5 § andra stycket. Enremissinstans begär atl kostnaderna för granskningsman i vissa fall skall kunnaåläggas konkursboet. Denna fråga prövades i samband med 1979 årskonkurslagsreform. Kommitténs förslag, som godtogs av remissinstanserna,innebar all sådan möjlighet inle skall finnas. Det saknas anledning atl i daginta en annan ståndpunkt. Ienlighet med vad som har anförts i anslutning till 9 8 har, pä förslag avlagrådet, del andra stycket i del remitterade förslaget redigerats om (jfr 288). 4.1.88 kap. Försäljning av egendom Förevarandekapitel, som motsvarar 8 kap. KLförslagel, upptar regler om 8 kap. försäljningav egendom som ingår i konkursbo. Kapitlet inleds med allmänna bestämmelser omförsäljning av egendom och om hinder mot försäljning (1-5 §8). De särskildabestämmelserna om försäljning av fast egendom finns i 6 8 och om försäljning avlös egendom i 7 10 88. Därefter följer bestämmelser om kungörande av auktioni vissa fall (11-13 88). Kapifiel avslutas med en bestämmelse om indrivning avfordringar (14 8). Dei 8 kap. KLförslagel upptagna bestämmelserna sågs över vid reform ochi samband med utsökningsbalkens tillkomst. De har därför av kommittén förtsöver lill förslaget i princip oförändrade. Kommitténs utformning av kapitlethar av remissinstanserna lämnats utan erinran. Den föreslagna dispositionen harocksä i allt väsentligt lagts lill grund för utformningen av mitt förslag.Vissa smärte ändringar har dock vidtagits vid departementsbehandlingen. 18 kap. 1 8 KLförslagel har, i principiell överensstämmelse med KL, lagils upp de bestämmelser som anger under vilka förutsättningar förval taren fär fortsätta en av gäldenären driven rörelse. Därefter följer i 2 8 den bestämmelse som anger att boets egendom skall säljas sä snart det lämpli- 281 gen kan ske.Bestämmelserna i 1 8 utgör således undantag frän den 12 8.1 Prop.1986/87:90 mitt förslag har ordningen mellan dessa båda paragrafer kastats om. 11 § KLförslagel innehåller bestämmelser om kungörande av auktion i vissafall. Kommittén föreslär att de regler som återfinns i 76 8 KLoch som ger förvaltaren rätt all inskränka kungörandet i vissa fall skall ulgäur lagen och las upp i förordning. Av skäl som redovisas i anslutning till 12 8har en paragraf motsvarande 76 8 KL bibehållits i milt förslag. Till följdhärav har 11 8 KLförslagel delats upp på tvä paragrafer (I I och 13 88). KLförslagel avslutas med en paragraf som rör förlikningsanbud angående enosäker eller ivistig lillgång och gäldenärens möjligheter atl själv föra talanangående den tillgången. Bestämmelsen har i mitt förslag tagits upp i 3 kap. 108. Lagrådeihar i anslutning till rubriken till 8 kap. gjort vissa uttalanden rörandetillämpningen vid försäljning av boets egendom av den nya bestämmelsen i 7kap. 8 8 andra stycket. "Kapitletshuvudsakliga innehåll utgörs av föreskrifter om hur konkursbos egendom skallförsäljas eller i övrigl - genom fortsättande av gäldenärs rörelse användasför tillgodoseende av borgenärernas intressen. 1 dessa föreskrifter angesnärmare de förutsättningar som skall vara för handen för all i den ena ellerandra situationen viss realisationsform skall få komma i fräga. Del måste dockuppmärksammas atl dessa förutsättningar inte är fullt uttömmande. Underförståtti kapitlet är att vid förvaltarens bedömningar enligt 8 kap. hänsyn skall tasäven till 7 kap. 8 8 andra stycket, vilket stadgande ger förvaltaren möjlighetatt vid avveckling av boel beakta vad som är ägnat att främjasysselsättningen, om det kan ske utan att borgenärernas rätt nämnvärtförtingas. Visstvekan kan uppkomma i vad män det sistnämnda stadgandet skall fä verkauppmjukande på 8 kapitlets regler i den män dessa är fillkomna för att utgöraetl skydd för borgenärsinlresse. 1remissprolokollei har - såväl i allmän motivering (avsnitt 2.4.1) som ispecialmotiveringen fill 7 kap. 8 8 gjorts uttalanden om olika avvägningsproblemsom kan uppkomma. Dessa uttalanden föranleder ingen erinran från lagrådetssida. En del randanmärkningar i vissa tillämpnings-frågor må dock göras. Förstär atl betona att, när i 7 kap. 8 8 andra styckets lagtext talas om attsysselsätlningsfrämjande åtgärder fär ifrågakomma bara om det kan ske utan att'borgenärernas' rätt nämnvärt förringas, del inle är avsett all bara delkollektiva borgenärsintressel skall beaktas ulan uppmärksammas skall även omenskild borgenärs rätt förringas. Detta framgår endast motivledes(specialmotiveringen till 7 kap. 8 8), och skäl kan anföras för alt aspektenborde komma till synes ocksä i lagtexten. Lagrådet finner sig dock inleföranlåten all föreslå nägon jämkning i denna del. Ellsätt att tillgodose ändamålen i 7 kap. 8 8 andra styckel kan vara altkonkursförvaltningen någon lid fortsätter gäldenärens rörelse enligt 2 8 iförevarande kapitel. Lagrådet vill i den delen framföra synpunkten attutsikterna atl få en rörelse såld lill en bra köpare som är villig allfortsätta driften lill gagn för den arbelsmarknadsmässiga situationen i en bygdtorde vara störte om del är en i gäng varande rörelse än om del är fräga om etti princip nedlagt företag. Somdepartementschefen anfört i den allmänna motiveringen kan tänkas uppkomma situationer där den som lämnat del högsta budet får påräknas jät intealls eller i vart fall inte på ett seriöst sätt komma att driva ett företag somblir till nytta för den lokala arbetsmarknadssituationen. Men ett lägre Prop. budkan vara avgivet av någon som kan förväntas använda egendomen i etl g jp förelagsom uppfyller ändamål av angivet slag och vars bud därför framstår sommer lockande från de synpunkter som 7 kap. 8 8 andra stycket vill fillgodose.I anslutning fill del sagda vill lagrådei framhålla alt, när det gällerförsäljningar på offenfiig auktion i förvaltarens regi enligt 8 kap. 6 eller7 8, del - beträffande egendom som har ingått i en rörelse - kan vara