prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — f*-i r----------- sD Tf -»i- ri Tf ri r4 t~ \D m \0 m -o Tt t> Os o rn SU oo oc 00 r--- oo oo ( Tf c- o »yn Tt sD oo Oo oo os \0 c~ r*-im CI '- c4CJ r Cl Os o Cl -N C4 c- O- «/n o o o o o o soun c- fN Tt oo Cl oo 00 so sO o oo o o n > m o 00 u-t un o o r\ os oo SC ' l-n et SC o oo o o o Os Cl Cl r*-i c- \f Tt c-m Tf 1 m, l/l c ' -r) yj-} nj M 5 "tt n c/5 -T] -i c: - ; 3 « rt i- 1= b c .E 11 c rt cd ;-J (/; OX)00 i-. c c rt Mg '- - "5 -" .= c OJ CJ :;= L- c r§ M_5 2 . 17, 5. o r; L- ;o 1 nP£hO ra oii; Bilaga 1.4 Denstatsflnansiella utvecklingen 1986/87: 100 Bil. U. c., u u. yi c/: "O (-SJ -r~-00Or*clC4r* Cl '/-i O "n O Tf r- ' so>ci Cl CJ Tt un un so sOunrn"r*TfcisDm ++ + + + + + + + + + \OTfTfoOrnr*CJ 00 O Tf (n ON o SÄ o >n so 00 oo I + } + I ort._ -a 'C, TtcJsDCJ CJOsO TfOr*C-Tf»nOO OO + + + + + + + + + + I 2 E J5 >< Ji cd jS ;.rt I/i . sOOsC-luniyn'OOrO VI c---- rtoooovnooTtc i r-ooooooo r-ooTt r* oounrnr-*mOTfr*"imrnun ooTf-Ttor-trn'so TfciooosocimossOTfm as r*-irvjoor--i'n-cjrt-, m r* I I + + I + + I I + I + C.-o OJ b ra < c/1 <0> ia> O) os O O C- oo o rs) »nsO 00 00 r*-i 00 m i/~i o o rn un un Os© CJ r- o Cl r-- 00 Tf un c- + + + / I un un i/nvn O ro os */-, :::u c oo sOvrC-sOCJOOOs C~m 00rOO»OO'0s CJ Clro Tf \£) c- Tt lO Tf o OCIO-OsOsOssDTfOs r-un OC-TtsOTfTt\Dro ++l+ + + + -f-+l I ra ur c cljdo c/) o "3 c/1 T3 - (U -i -= X) t/i c =J u. C/)1 i2 TD r*-iO'Tfosh-r-Ttr-sOct cicjTfwnTtrini or-~oo\D rsirnm(ynmr*-if*mooooo inr-un \Os£)mcjcio \orsO*r-ir Cl Cl cl Cl ooc~Tfou-,ooor~r*nos' >,ooco CICl 00 OsOC10a\OTfrn'sD CJ o C4 Cl o CJ d so o un sO CJ Cl unOOOOununu-iOsOTf CI o O un o cl C4 Cl un Tf OsitrO' OscJCJOOC-iOs 1 r*-i\0 rrfun - ' 'CJClC4r*-|rn>/-i sDOOOOOC-rOOOOO C- r*i ro Cl Cl 00 Cl iO\ + + + + + + + + + + + I O O O OOO \0 sO rir-ooin, »noor-mooooTtvnsoooo r--oooOOs ---------------------- r-J ' CJ ooc4tnosc4ciosr--fNiOs\o sOOOOr*Osm OoounOs cirnTfTfunio TtTfooom(0\'vnoos TfrorOrovOOv»ÄOO Tfun c-moo mTt CIO v-i + ++ + + + + + I + t ooc-oocioooos mso ooooOSTfooo f*-i civnOvnooooooor-somooun '/nmciromOsor~-»/"i'OsO clfOvnsDsoooc~c-m + + + + + + + + + + + 4* .o ~ tr 13T3 -o P C C =» 1986/87: 100 Bil. Lag om ändring i lagen(1983:890) om allemanssparande Härigenom föreskrivs att4 § lagen (1983:890) om allemanssparande' skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4§ Varje sparare fårsätta in högst i aUemanssparandet. år1987 får en sparare, utöver insättningar enligt första stycket, sätta in sammanlagthögst i allemanssparandel. Spararens insättningar, iförekommande fall minskade med uttag, får sammanlagt inte överstiga 50000kronor. Denna lag träder i krafl . Lagen omtryckt 1986:522. 1986/87. Förslag till Prop.1986/87: 100 Bil.1.5 Lag omändring i bankrörelselagen (1987: 000) Härigenomföreskrivs att 2 § bankrörelselagen (1987:000) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Med bankrörelse avses i denna lagverksamhet i vilken ingår inlåning frånallmänheten på sådan räkning som bank allmänt använder. Bankrörelse får,förutom av riksbank, drivas endast av bankaktiebolag,sparbanker och centrala föreningsbanker, som har fått regeringens tillstånd (oktroj) därtill. hinder avandra stycket får postverket för sin postgit-orördse hållu konton förallmänheten. Denna lag träder i kraft . Innehållsförteckning Prop.1986/87:100 Finansplanen (bilaga 1) Den ekonomisk-politiska strategin ................................................. ...... 1 Sysselsättningenoch lönebildningen ............................................ 25 Den kommunala ekonomin ............................................................. .... 31 Statsbudgeten och Särskilda frågor Statsbudgeten budgetåren 1986/87 och 1987/88 .......................... 36 Extraordinärabudgeteffekter ........................................................... ... 44 Principer förbokföring av valutaförluster och räntor på statsskuldväxlar 48 Vissabudgettekniska frågor .............................................................. .. 49 Överföringav anslagsmedel mellan budgetår ................................ .. 54 Sparstimulerandeåtgärder ................................................................ .. 71 Redogörelse avfördelningspolitiska effekter av beslutade åtgärder 72 Vissa frågor angående postverket och PKbanken ....................... .. 74 Bilaga 1.1 Preliminär nationalbudget Bilaga 1.2 Utdrag ur RRV:s inkomstberäkning Bilaga 1.3 Sammanställning avremissyttrandena över rapporter (RRV Dnr1985: 361) Överföring av anslagsmedel mellan budgetär - ett ramanslag med anslagssparande och anslagskredit Bilaga 1.4 Vissa tabeller rörande den statsfinansieUautvecklingen NorstedtsTryckeri, 1987 1 1986/87. Bilaga 2 till budgetpropositionen1987 1986/87: 100 Bil. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 18december 1986 (punkterna 1 och 3-9), statsrådet (punkt 2) Anmälan till budgetpropositionen (gemensamma frågor) 1 Regelförenkling och delegering 1.1 Bakgrund Med regeringens prop. 1983/84: 119 (KU 25, rskr. 245)inleddes arbetet föratt få fram enklare och klarare regler inom den offentliga sektorn och att få en bättre överblick över detstatliga regelbeståndet. En samlandebeteckning för detta arbete är regelförenkling. Arbetet innebär bl. a. att föråldrade och i övrigt onödiga reglerrensas ut, att krångliga och svåröverskådligaregelbestånd saneras och att de nya regler som behövs utformas så att deblir lätta att förstå och tillämpa. drogs ocksåriktlinjerna upp för regeringens befattning som sista instans medförvaltningsärenden, de s. k. delegeringsfrågorna (prop. 1984/85: 120, KU 23,rskr. En utgångspunkt i dessa riktlinjer är att regeringen i sästor utsträckning som möjligt skall avlastas sådana ärenden som inte kräverpolitiska ställningstaganden och att ärendena i princip inte bör kunna bliföremål för prövning i fler än två instanser. 1 budgetpropositionlämnade regeringen en redogörelse för arbetet med att förenkla den statliga regelgivningen ochatt delegera beslutanderätteni förvaltningsärenden som prövas av regeringen (prop. 1985/86; 100 bil. 1,KU 22, rskr. Avsikten är att enmotsvarande redogörelse i fortsättningen skall lämnas till . Statsrådsberedningenhar på grundval av uppgifter från departementen sammanställt årets redogörelse förarbetet i . Sammanställningenbör fogas till protokollet i detta ärende som bUaga 2.1. 1 1986/87. 1.2 Närmare omregelförenklingsarbetet Prop.1986/87:100 Bil.2 1.2.1Utgångspunkterna för arbetet Regeringen har i sin skrivelse (1985/86:165, KU 28,rskr. 319) om frikom-munförsöket, regelförenklingen och förbättringen av denstatliga servicen uttalat bl. a. följande om det statligaregelförenklingsarbetet: Attförenkla det regelverk som styr samhället är en betydelsefull del i arbetet medförnyelsen av den offentliga sektorn. Regelförenklingsarbetetmåste omfatta alla typer av offentliga regler: lagar, förordningar,myndighetsföreskrifter och allmänna råd. Förenklingsarbetet bör också omfatta de statligakollektivavtalen. Syftet medförenklingsarbetet är att åstadkomma ändamålsenliga regler och en smidigareregeltillämpning. Reglernas funktion är att åstadkomma sådanahandlingssätt som leder till önskade mäl. Normgivningen är således ett av flerastyrmedel för att nå bestämda mål. För att kunna bedöma konsekvenserna av nya eller ändraderegler krävs en helhetssyn. Bindande regler är,om de är ändamålsenligt utformade, nödvändiga och bra styrmedel. Deanger lösningar på intressekonflikter och leder till en enhetligrättstillämpning och till rättssäkerhet. Men många och detaljrika regler kan innebära en fara. När reglernablir många och komplicerade ökar risken förolikartad rättstillämpning och bristande rättssäkerhet samt för att de i onödan fördyrar verksamheten hosstaten, kommunerna, företagen och deenskilda. De kan också sammantagna bli så omfattande och svåröverskådliga, attde har svårt att nä fram till och därmed tillräckligt påverka dem de avser.Färre och enklare regler är därför ofta en förutsättning för attregelsystemet skall fungera på det sätt som var tänkt. Det är inte heller alltid som bindande regler,föreskrifter, är det lämpligaste medlet att styra samhällsutvecklingen.1 vissa situationer kan det vara en tillräckligåtgärd att meddela icke bindande regler, allmänna råd. När man överväger att införa eller ändra såväl bindandesom icke bindande regler, bör alltid ordentliga konsekvensanalyser göras.Reglerna bör också alltid kontinuerligt utvärderas. Det bör strykasunder att någon principiell motsättning inte finns mellan regelförenklingsarbeteoch de samhällsmål om hälsa, säkerhet, god miljö, likvärdigutbildning osv. som ligger till grund för olika regelverk. Att styrmedlen förbättras gör det tvärtom lättareatt uppnå målen. Regelförenklingsarbetetsyftar således till att få till stånd ändamålsenliga och sinsemellankoordinerade regler. En förutsättning härför är att förenklingsaspekterna beaktas när man bestämmerreglernas sakliga innehåll såväl som vid den språkliga utformningen av dem.Ansvaret for detta måste i första hand vilapå dem som arbetar fram reglerna: strävan efter regelförenkling bör ingå som ett naturligt led i alltförfattningsarbete. Med de här angivna utgångspunkterna görs insatser påbred front i olika formeroch med olika ansvariga organ. Jag vill exempelviserinra om det arbete som lagts ned inom område. a. arbetsfördelningen mellan staten och kommunerna. I det s. k.frikommunförsöket prövas smidigare former för regeltillämpningmed omfattande decentralisering av beslutsnivåerna. Service från myndigheterna är ett annatomräde som ägnats ökad uppmärksamhet. Från t. ex. område kan erin- ras om den nya förvaltningslagen (1986:223), som syftarbl. a. till att stärka Prop. rattssäkerhetenoch förbättra servicen åt enskilda och företag. De regler Bil. somberör näringslivet behandlas i den s. k. normgruppen (I 1983: H) i En särskild redovisning avresultaten i detta arbete kommeratt lämnas senare i den i bilaga 14 aviserade näringspolitiska Regelförenklingsarbeteti den samlade mening som jag här har angett omfattar ett brett spektrum av åtgärder utöver dem somnärmast berörs i de tidigare omnämndapropositionerna 1983/84:119 och 120. I vissa fall aktualiseras härvid endirekt avreglering av ett område. Andra åtgärder kan vara byte av samhälleligt styrmedel, internationell harmonisering, administrativa förenklingar och förbättradservice. Åtgärdernas mångskiftandekaraktär framgär av redogörelsen i underbilaga 2.1. hardet blivit möjligt att få en överblick över samtligagällande statliga föreskrifter och allmänna råd. Genom en ändring iförfattningssamlingsförordningen (1976: 725; omtryckt 1984:212, ändrad senast 1986:597) fick nämligen de statliga myndigheterna under regeringen i uppdragatt senast till förteckna samtliga sina gällandeföreskrifter och allmänna råd. De regler som inte den dagen fanns upptagna i enregelförteckning upphörde automatiskt att gälla vid utgången av (dens. k. stupstocken), om inte regeringen gett myndigheten dispens att förteckna reglerna . Medregelförteckningarna, som för övrigt skall föras fortlöpande ute hosmyndigheterna, har myndigheterna ett gott underlag för sitt fortsatta regelförenklingsarbete.Eftersom förteckningarna också åriigen skall lämnas in till regeringen isamband med myndigheternas anslagsframställningar, har vi fått ett systemsom dessutom ger regeringen möjlighet att få en samlad överblick över sinamyndigheters regelbestånd. Med förteckningarna som underlag bör detsålunda bli möjligt för regeringen att fä en bättre överblick över hur dessnormgivningsbemyndiganden till myndigheterna har utnyttjats. Jag återkommer idet följande (avsnitt 1.2.3) till regelförteckningarna. Erfarenheterna avregelförenklingsarbetet visar att det uppenbarligen kommer att tatid att nå resultat både vad gäller regeringens och myndigheternasarbete. Större och mer långsiktiga utredningsinsatser behövs i många fall,om man skall nå förenklingar i regler som berör många och ofta tillämpas. Somframgår av redogörelsen i bilaga 2.1, bedrivs ett sådantutredningsarbete både i kommittéer och i särskilda arbetsgrupper inom de olikadepartementen. Det gäller exempelvis enklare regler för beskattningen, förden sociala tryggheten, för förhållandet mellan olika delar av denoffentliga sektorn och för statens interna administration. Jag räknar med attbåde riksdag och regering kommer att fä ta ställning tillförslag på grundval av resultatet av sädana utredningar. Förregeringskansliet har det också blivit en väsentlig uppgift att i det löpandeförfattningsarbetet arbeta med regelförenkling. En återhållsam attityd till nyregelgivning, inräknat bemyndiganden till myndigheterna, intas numera allmänt. Jämsidesmed det löpande förenklingsarbetet fortsätter arbetet med att 3 utvecklanya hjälpmedel och tekniker till bruk vid regelförenklingar. Som Prop.1986/87: 100 jag i det följande skall ta upp (avsnitt 1.2.5. ), är det framförallt datatekni- Bil. 2 ken som erbjudernya och värdefulla hjälpmedel både i själva förenklingsarbetet och ifråga om att göra reglerna tillgängliga. Jag gär nu övertill att närmare redogöra för omfattningen av och regeringensföreskrifter (avsnitt 1.2.2.) och myndigheternas föreskrifter (avsnitt 1.2.3.). Jag berör ocksäkommunernas föreskrifter (avsnitt 1.2.4. )samt redogör för användningen av datateknik i regelförenklingsarbete(avsnitt 1.2.5.). Avslutningsvis tar jag upp nägra frågor kring det framtidaregelförenklingsarbetet (avsnitt 1.2.6. 1.2.2 Omfattningen av och regeringens gällandeföreskrifter Med hjälp av registret över de författningar som ingår iSvensk författ-ningssamHng () kan antalet förfatiningar som var i kraftvid utgången av de senasteåren anges enligt följande. Omman delar upp dessa författningar i lagar och regeringsförfattningar och presenterar siffermaterialet i staplar, fårman fram följande bild av regelbeståndeti SFS, mätt en gång per är . (Se figur pås. SFS innehåller inte bara lagar och andraföreskrifter som direkt berör den enskildemedborgaren utan också föreskrifter för den interna administrationen hos denoffentliga förvaltningen. Exempelvis utgjorde sådana interna regler icke avregelbeständet enligt en uppskattning som har gjorts avriksrevisionsverket. Under 1970- och1980-talen har flera betydelsefulla insatser genomförts i syfte att begränsaantalet lagar och regeringsförfattningar. gjordes t. ex.särskilda insatser för att rensa ut föråldrade och i övrigt onödiga författningar. Dessa insatseråterspeglas också i tabellen och figuren.Bland senare regelförenklingar kan nämnas exempelvis upphävandet av 70 kyrkligaförfattningar, varav 28 fanns kungjorda i SFS, och upphävandet år 1985av mer än 80 författningar på det statliga arbetsgivarområdet. Minskningen iantalet gällande författningar beräknas bli omkring16%. Efter en mindre uppgångar 1985 pekar utvecklingen mot en ny minskning . 1fråga om lagstiftningen tycks insat- REGELBESTANDEl I SFS 1969- 1986 1986/87:100 Bil. 1969 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81, 82 8384 85 86 serna för att minska författningsmängden ha lett tillbara tillfälliga minskningar av antalet lagar, nämligen . Såmycket tydligare är minskningen av antalet regeringsförfattningar. Den beräknasuppgå till . Man bör därvid dessutom beakta attreglerna för publicering av författningar ändrades (SFS 1976:633, 725)så, att flera regeringsbeslut än tidigare mäste kungöras i SFS eller i någonmyndighets författningssamling. Man kan i varje fallpå sikt tala om en utveckling där antalet författningar minskar. Antaletförfattningar ökar visserligen långsamt igen efter varje riktadbegränsningsåtgärd, men när inte den föregående omfattningen. Detta konstaterandestyrker uppfattningen att ett mera långsiktigt och enträgetförenklingsarbete kombinerat med riktade insatser efter hand ger det eftersträvaderesultatet, nämligen en begränsad och sanerad regelflora. En annan, merteknisk fråga galler förfaltningsansvarets fördelning i . Med hjälp av uppgifterna ur detdataregister som förs i statsrådsbered- Prop. 1986/87: 100 ningen överförfattningar som finns i SFS har per Bil. 2 följandefördelning mellan departementen tagits fram. Departement Antal författningari SFS "övriga" (oplacerade m. Av tabellen framgåratt justitie- och finansdepartementen tillsammans svarar för av de"placerade" författningarna. "Övriga" SFS-författningar(239) är antingen "oplacerade" i fråga om departementstillhörighet (163) eller utfärdade av myndigheter under regeringen(76). Som sagts (avsnitt 1.2.1), är alla myndigheterunder regeringen skyldiga att åriigen den Ijuli förteckna sinaregler. Ett stort antalregelförteckningar har av myndigheterna lämnats in tilldepartementen. Några myndigheter har dock helt avstått från att förteckna sina regler, vilketinneburit att dessa myndigheters samtligaregler från tiden har upphört att gälla. Det kan redan nukonstateras att fSrteckningarna till både innehåll och form är mycketolikartade. Några myndigheter har exempelvis förtecknat sina regler för attkunna tillgodose mycket höga anspråk på detaljerad information, medanandra har nöjt sig med en mera summarisk redovisning och förtecknat de ansvarsområden inomvilka myndigheten har utfärdat sina regler. För att få enungefärlig uppfattning om den regelvolym som myndigheterna svarar för haremellertid varje departement gjort en ytterst preliminär uppskattning av detantal regelrubriker (titlar) som har förtecknats av myndigheterna. Dessa uppskattningarger vid handen att de regelförteckningar som har kommit in till regeringentorde innehålla ca 20000 regelrubriker. Fördelningen på departement är följande. Prop.1986/87:100 Departement Antal regelrubriker d-i Det är att märkaatt tabellen inte bara är osäker utan också torde vara behäftad medåtskilliga skevheter. Inom t. ex. omrädesaknas sålunda fiera tunga myndigheters förteckningar. Vad gäller utbildningsdepartementetsomräde kan konstateras att endast ett fåtalmyndigheter har inkommit med förteckningar. Uppskattningen för detta område torde därför vara missvisande. Ochunder redovisas "svensk byggnorm" som enenda rubrik, trots att den har ett störreantal olika underrubriker. För vidkommande svararlänsstyrelserna för inte mindre än omkring 5000 regelrubriker samt domkapitlen och stiftsnämnderna föröver 1 500 regelrubriker. Dessa regler har givetvis bara regional tillämpning.Länsstyrelsernas föreskrifter avseri huvudsak frågor som hör till andra departements verksamhetsområden. Det är inte möjligtatt säga hur många myndighetsregler som upphörde att gälla pägrund av den s. k. stupstocken i författningssamlingsförordningen.Utan tvivel torde dock ett flertal föråldrade och i övrigt onödiga regler haförsvunnit. En annan metod för att rensa ut onödigaregler är den som har blivit känd som den s.k. solnedgångstekniken. Metoden innebär att regeringen ger en myndighet en viss begränsad tid till attompröva en verkställighetsregel.Efter periodens slut upphör regeln att gälla, om inte myndigheten har meddelat den på nytt. Fråncivildepartementets område kannämnas att regeringen använt denna metod. På det statligaarbetsgivarområdet har på så sätt av de myndighetsregler som var föremål för regeringens solnedgångsbeslutkunnat slopas. Ett särskilt områdeär det kollektivavtalsreglerade område som () är huvudman för.Jag har redan sagt att även avtalade reglermåste omfattas av regelförenklingsarbetet. Regeringen har också på mitt förslaggett SAV i uppdrag att förenkla avtalsreglerna. Enligt vad jag har inhämtat fortgårregelförenklingsarbetet nu som en del av det löpande arbetet med att få fram nya avtal. Till SAV:s hjälp har däranställts en särskild språkexpert. 1.2.4 Kommunernas föreskrifter Prop. 1986/87: 100 Hii 2 Jag har tidigare gett uttryck för denvikt jag fäster vid arbetet med att förenkla den kommunala regelgivningen (skr. 1985/86: 165s. 18, KU 28, rskr. Den har stor betydelse inte bara för den enskilde medborgarenutan också för näringsliv, organisationer och statliga myndigheter. Jagnoterade i det sammanhanget också att kommunerna och landstingen och derasförbund bedriver elV målmedvetet och effektivt förenklingsarbete. Men också riksdagoch regering har ett medansvar när det gäller kommunernas regelgivning. Jagtänker dä närmast på de föreskrifter i lagar och andra författningar som reglerar denkommunala verksamheten och det kommunala ansvaret. År dessa föreskrifterotidsenliga eller svårtolkade är det risk för att den regelgivning hos enkommun som utgår härifrån ocksä blir ett bristfälligt styrinstrument. Det är därförangeläget att kommunerna i sin regelprövning kan utgå frän en lagstiftning som ärtidsenlig, begriplig och i övrigt ändamålsenlig. Jag kommer senare denna dag(i bil. 15 s. 8) att anmäla ett par viktiga pågående översyner avlagstiftningen på det kommunalaområdet som syflar till att göra det enklare för kommunerna att bedriva sin verksamhet. Dessutom fortsätterstat-kommunberedningen (C 1983:02)sitt arbete med att bl. a. föreslå förenklingar av statliga regler som riktar sig till den kommunala verksamheten. Ocksåfrikommunförsöken (se skr. 1985/86: 165 s. 3 ff.) fortsätter attutvecklas. 1.2.5 Användningen av datateknik För att nå reella resultat i regelförenklingsarbeteträcker det inte att reglerna är ändamålsenligt utformade. Regleringen bör ocksåvara lätt tillgänglig bäde för regelgivare, för dem som skall tillämpa den ochför dem som skall efterleva den. Redan på ett tidigt stadium i regelförenklingssträvandenauppmärksammades i den hjälp som datatekniken erbjuder i det avseendet. ochregeringens regelgivning: Dataregistren över SFS började byggas upp islutet av 1960-takt. Arbetet leddes av statsrådsberedningen. Några av deviktigaste skälen till tillkomsten av dataregistren var attregeringskansliet skulle få dels en bättre överblick över vilka författningar som gällde,dels ett rörligt system där man kunde följa utvecklingen av beståndet av gällande författningar iSFS. Eftersom det intefanns något samlat, tryckt register över gällande författningar iSFS, måste arbetet rned uppbyggnaden bygga på årsböckerna i SFS och des. k. tioårs registren. Av praktiska skäl begränsade man sig genomgång av de författningar som utfärdats eller . Det rörde sig om ca 50000 författningar,ändringsförfattningarna inräknade. Efter en förstagenomgång registrerades till att börja med de författning ar som då ansågs gälla. I registret togs in författningarnas rubriker och i anslutning till rubrikerna kortfattade uppgifter om ändringar i författning arna m. m. De uppgifter som registrerades svarade i stort mot de uppgifter som ingär i det register som förs av statsrådsberedningen, det s. k. ,som ingår i databasen i RÄTTSDATA. Ett satsvis arbetande system byggdes upp.Författningarna redovisades Prop. 1986/87: 100 kronologiskt och efter sökord. Ur systemet togs fram utskrifter avförteck- Bil. 2 ningar med de SFS-författningar som ansågs gälla. Utskrifternabildade sedan underlag för ettomfattande granskningsarbete i departementen och hos berörda myndigheter. Granskningen hade som främsta syfte att i dessapreliminära förteckningar rensa bortförfattningar som inte gällde eller som borde upphävas. Sedan granskningen genomförts och rättningar av de registrerade uppgifterna gjorts, haderegeringskansliet grunden till det löpande systemet i dataregistret är terminal-orienterat. För att få även texten i de registreradeförfattningarna tillgänglig -dvs. inte barade uppgifter om författningsrubriker m. m. som finns i R5-re-gistret - har senare ett särskilt dataregister,Dok: SFS, tillförts databasen register förs i . Registret består av författningari löpande text. Alla författningstexter som publicerats i SFS år 1977eller senare ingår. Arbete pågår föratt fä detta register fullständigt, dvs. att få med texterna till samtligagällande författningar. Detta arbete beräknas i väsentliga delar kunnaslutföras . Myndigheternasregelgivning: 1 en framtid kan det bli aktuellt att förteckna ävenmyndigheternas regler i databaserade informationssystem. Först måste dockmyndigheternas regelförteckningar ses över.