prop · GA0347 · 1986-12-31 00:00:00 — utvidgatomprövningsförfarande skulle enligl kommittén bli svårt alt för- Prop.1986/87:47 ena med en beloppsprocess. En inskränkning av möjligheten förklaganden all byta grund skulle dessulom möjliggöra en förskjutning avprocessen till den första domslolsinstansen. Ett annat argument för en sakprocess som betonats av fleraremissinstanser är att aklhanleringen skulle kunna rationaliseras avsevärt.Kammarrätten i har vidare hävdat att även belydande integritetsvin-slerstår alt uppnå vid en övergång till sakprocess genom atl sekretessen kring skatterältsskipningenskulle förenklas avsevärt. Om nämligen skalleprocessen även formellt kommeratt handla om bara en viss eller vissa frägor, skulle sekretessproblemen kringdet övriga taxeringsmalerialel, som ofta är det känsligaste från inlegriletssynpunklförsvinna på domstols-planet. Några remissinslanser har kritiserat sakprocessen främslför alt den skulle medföra nackdelar för den skatiskyldige. Bl.a. har gjortsgällande att det skulle kunna uppstå svårigheter för den enskilde all på ett lillräckligtspecificerat sätl ange grunden för sitt yrkande, att en sakprocess för detstora flertalet skattskyldiga skulle komma alt te sig som något oförståeligteftersom saken för dem lorde framstå som en parentes i förhållande till denslutliga skatten och alt ett bibehållande av beloppsprocessen medför altdomstolarna även i fortsättningen kan "hjälpa" den skattskyldige inomden faslställda beloppsramen. Det har vidare anförts atl nackdelarna med kvittningsrätlenmåsle vägas mol de processekonomiska fördelar som denna rättighet medför. För egen del anserjag att övervägande skäl talar för allskatteprocessen bör utformas som en sakprocess. Den blandning avolika processformer som föreligger komplicerar skaiteprocessen och gör densvårförståelig för den enskilde. Jag har i etl tidigare avsnitt i principanslutit mig lill kommitténs förslag om en femårig omprövningsperiod. Jag delarkommitténs uppfattning atl del torde vara svårt att förena etl sådantomprövningsförfarande med en beloppsprocess. Enligt min bedömning föreligger knappaslheller någon risk för att en sakprocess i sig skulle försvåra för denskallskyldige alt få rättelse. Tvärt om bör del finnas förutsättningar att ulformaen sakprocess pä ett sådanl sätt all den i kombination med en långomprövningstid leder till förenklingar i förhållande lill vad som gäller.Beträffande svårighelen all ange grunden vill jag påpeka att en klagande redannu enligt FPL är skyldig att ange grunderna för sina yrkanden. Jag kan inteinse att sakprocessen i detta hänseende skulle innebära några ökade svårigheler.De nackdelar som kan ligga i all möjligheterna till kvittningsinvändningarbegränsas bör enligt min mening för den enskildes del kunna uppvägas av ellutvidgat omprövningsförfarande. Jag anser således att skaiteprocessen i framliden ihuvudsak bör ha formen av en sakprocess. Jag vill emellertid i nuvarande läge inle hell utesluta atl det kan finnas anledning att behålla en del inslag från belopps processen. Jag tänker här närmast på möjligheten till kvittning i vissa situationer. Jag har nämnl att det enligt min bedömning inte bör uppslå några nackdelar för den enskilde vid en kombination av sakprocess 159 Däremot kan en sådan ordning medföra vissa Prop.1986/87:47 nackdelar för det allmännas del vad gäller möjlighelen att åberopa faklasom skulle leda lill att en taxering inte ändras. Justitiekanslern nämner isitt remissyttrande som ett exempel att om en skattskyldig efter det altbesvärstiden för del allmänna gåll ul inleder en process kan del allmänna inteväcka lalan till den enskildes nackdel angående en annan sak som skulle ledatill all laxeringen förblev oförändrad eller inte sänktes i så stor ulslräckningsom eljest. Är den upptäckta felaktigheten uppenbar och avser den ett betydandebelopp kan del framstå som slötande alt taxeringen inle skall påverkas härav.Dylika situationer torde visserligen bli relativt sällsynta. Det bör dock enliglmin mening ändå övervägas om kvittning bör tillålas i sådana fall. Ävenvissa andra frågor kräver enligt min mening ytterligare utredning. En av svårighelernamed sakprocessen är att beskriva vad som skall anses utgöra "saken" imålet. Kommittén framhåller alt det av nuvarande praxis är svårt att få någonklar bild av vad saken bör anses vara i skallemål. Kommittén redogör bl.a. förreglerna i och för den diskussion i frågan som fördes av förvallningsdomslolskommillén.Enligt kommillén bör ulgångspunklen vid bedömningen av om det är "sammasak" vara att gmnderna lillhör samma händelseförlopp eller lillhör sammasaksammanhang. Jag har i och för sig ingenting atl erinra mot detla men enligtmin bedömning krävs yllerligare analys av vad som skall avses med saken iskattemål, t. ex. i mål angående skönstaxering. En annan fråga som behöverklarläggas är om en övergång till sakprocess kan ge upphov tUl svårigheter inomförtagsbeskattningen när det gäller olika periodiserings-frågor. Kommitténsförslag om processformen synes närmasl beröra inkomstbeskattningen. Sammaprocessform bör emellertid om möjligt gälla även för mervärdeskatl och andraformer av indirekta skatter. Även dessa frågor bör enligt min mening belysasytterligare. anser jag att förslag till lagteknisk lösning måsteföreligga innan slullig ställning tas till den närmare ulformningen av denframlida processformen. Kommitténhar bedömt att elt nytt enhetligt taxeringsförfarande som bygger på dessförslag om en samordning av beslutsfunktionerna och etl utvidgatomprövningsförfarande bör vara möjligt att genomföra i samband med 1989 årstaxering. Därvid förutsälter kommittén ett sFutligt stäUningstagande avstatsmakterna . Deförslag och synpunkter jag här fört fram överensstämmer i del stora hela medkommitténs. I några frågor har jag dock redovisat avvikande ståndpunkler och iandra harjag gjort klarlägganden. Även omjag i och för sig anser att etlgenomförande av ett nytt förfarande pä grundval av vad jag anfört bör ske såsnart som möjligl, räknar jag inle med att det kan ske vid taxering.Enligt min mening bör siktet i stället vara inställt taxering. Medhänsyn till atl reformen är av ett genomgripande slag är det vidare tveksamt om del går all införa det nya förfarandel i sin helhet vid 10 taxering.I del fortsatla arbetet med reformen bör därför bl. a. behovet och Prop.1986/87:47 utformningen av övergångslösningar övervägas. Minaprincipförslag innefaltar en väsentlig förändring av taxeringsförfarandet medåtföljande konsekvenser inle minst i fråga om tilldelningen och fördelningen avresurser. Kommtftén har belyst de konsekvenser som skulle uppkomma lill följdav dessa förslag men då även tagil med effekterna av redan beslutade ändringarpå gmndval av kommitténs betänkande om den förenklade självdeklarationen. Kommillénhar i korthet gjort följande beräkningar. Förgranskning och fördjupad kontroll av deklarationerna vid den årliga taxeringenblir det sammanlagda personalbehovet vid lokala och regionala skattemyndigheterca räknat i effektiv granskningstid. Jämfört med 1984 årspersonalresurser () innebär detta ett tillkommande behov om . Genom bl.a. en förlängning av laxeringsperioden och slopandet avnuvarande assistans lill frilidsgranskningen kan del behovel läckas så passalt nytillskottet kan slanna vid vilkel moisvarar 165årsarbetskrafter. Del ulvidgade omprövningsförfarandet framkallar elt behov omytterligare ca 200 årsarbelskrafter. För ordförandeskapet i skatlenämnd behövsminst 45 årsarbetskrafter. Genom framförallt den förväntade krafiigaminskningen av inkomstskattemål i länsrätterna minskar personalbehovei vidbesvärsenheterna med mellan 130 och 180 årsarbetskrafter för handläggandepersonal (nuvarande tillgång är ca 420) och mellan 50 och 70 årsarbetskraflerför övrig personal (nuvarande tillgång är ca 190). fram lill att det behövs etl nettotillskott av handläggande Qänslemanmed mellan 220 och 270 årsarbetskrafler. Denuvarande kostnaderna för taxeringsnämndsorganisationen och frilidsgranskningenhar kommittén beräknat lill ca 185 milj. kr. varav ca 55 milj. kr. För den nya skatlenämndsorganisa-tionen har kostnaderna för arvodenm. m. till de valda ledamöierna uppskattats till ca 17 milj. kr. En neitobesparingom sammanlagt 168 milj. kr. skulle alltså uppkomma i den här delen. Förlänsrätternas och kammarrätternas del räknar kommittén vidare med ensammanlagd möjlig besparing på mellan 35 och 55 milj. kr. Kommitténsberäkningar mynnar således ut i ett behov om i mnda tal ytteriigare 250årsarbetskrafter för handläggande uppgifter alt ställas mot en viss neddragningpå btfrädessidan och kostnadsbesparingar i övrigt i storleksordningen 200 milj.kr. Vidremissbehandlingen har inle sällan de remissinstanser som direkt berörs avberäkningarna kommit med invändningar om att kommittén underskattat behovel av personalförslärkningarinom skatteförvaltningen resp. överskattat möjligheterna tillkostnadsbesparingar i domslol. Regeringenhar lidigare denna dag beslutat att ge RSV i uppdrag att uiarbeta en plan för rationaliserings- och besparingsarbete inom skatleför vallningen med hänsyn till skatteförvaltningens nya organisation och lill de 161 11 1986/87. mångabeslut om förenklingar i regelsystemet som faltals. RSV skall Prop. 1986/87:47därvid redovisa hur förändringarna påverkar skatteförvaltningen, t. ex. genomatt undersöka vilka arbetsuppgtfler som förändras, bortfaller eller tillkommersamt vilka organ och vUken personal som berörs härav. Uppdraget skallredovisas i anslagsframställning för /89. Jagvill därför inle närmare gå in på vilka kostnadseffekter som kommeratt uppstå på gmndval av nu tfrågavarande förslag. Del får emellertid ansesstå klart att stora besparingar kommer atl kunna göras. Slutligenvilljag nämna att den redan beslutade reformen om den förenklade löniagarbeskatiningenmedför en effeklivare resursanvändning. Som jag tidigare påpekal har RSVredovisat de administrativa effekterna fr. o. m. taxering av beslutetom den förenklade självdeklarationen. Verkel räknar med att antalet fritidsgranskadedeklarationer kan minska från ca 3,2 miljoner vid taxering lill ca.0,5miljoner vid laxering. a. denna minskning leder lill ralionaliseringseffekter.Hur de resurser som därvid frigörs kan användas räknar jag med alt kunnaredovisa i den kommande budgetpropositionen. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom upprättals förslaglill 1. lag om ändring i laxeringslagen(1956:623), 2. lag om ändring i uppbördslagen(1953: 272), 3. lag om ändring i lagen(1968:430) om mervärdeskalt, 4. lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar, 5. lag om ändring i lagen(1986:169) om ändring i lagen (1971: 289) om allmänna förvaltningsdomstolar, 6. lag om ändring i sekretesslagen(1980: 100), 7. lag om ändring i lagen(1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor, 8. lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhelsskalt, 9. lag om ändring i lagen (1951:763)om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst, 10.lag om ändring i lagen(1958:295) om sjömansskall, 11.lag om ändring i förordningen(1963:587) om inkomstbeskattning av fideikommissbo, m.m., 12.lag om ändring i lagen(1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., 13.lag om ändring i vägtrafikskattelagen(1973:601), 14.lag om ändring iaktiebolagslagen (1975:1385), 15.lag om ändring ibokföringslagen (1976:125), 16.lag om ändring ijordbruksbokföringslagen (1979:141), 17.lag om ändring i faslighelstaxeringslagen(1979:1152), 18.lag om ändring iskatteregisterlagen (1980:343), 162 19. lag om ändring ilagen (1984:151) om punktskatter och prisreglerings- Prop. 1986/87:47 avgtfter, 20. lagom ändring i lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 21. lag om ändring i lagen(1908:128 s.l) om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter, 22. lag om ändring ikommunalskattelagen (1928: 370), 23. lag om ändring i lagen(1933:395) om ersättningsskall, 24. lag om ändring i lagen(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 25. lag om ändring i lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt, 26. lag om ändring i lagen(1954:40) om särskild fartygsfond, 27. lagom ändring i förordningen (1957:686) om taxerings väsendet under krigsförhållanden m. m., 28. lag om ändring i lagen (1958:575) om avskrivning å vissa oljelagringsanläggningar, m.m., 29. lag om ändring i lagen(1959:551) om beräkning av pensionsgmn-dande inkomst enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring, 30. lag om ändring i lagen (1962:392) om hustmtillägg och kommunalt bostadstillägg liU folkpension, 31. lag om ändring i lagen (1986:271) om ändring i lagen (1962: 392) om husirulillägg och kommunallbostadstillägg till folkpension, 32. lag om ändring i lagen(1960:63) om förlustavdrag, 33. lag om ändring i lagen(1965:269) om särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighetsutdebitering av skatt, m. m., 34. lag om ändring i lagen (1967:96) om särskUd nyanskaffningsfond, 35. lag om ändring ifolkbokföringslagen (1967: 198), 36. lag om ändring i lagen (1967:752) om avdrag vid inkomsttaxeringen för avsätining till fond för återanskaffningav fastighet, 37. lag om ändring i lagen(1969:738) om rätt att vid inkomsttaxering erhälla avdrag för belopp somtillförts Stiftelsen Petroleuminduslriens Beredskapsfond, m. m., 38. lag om ändring i kupongskallelagen(1970: 624), 39. lag om ändring i lagen(1971:171) om särskilt uppskallningsvärde på fastighet, 40. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971: 291), 41. lag om ändring i datalagen(1973:289), 42. lag om ändring i tullagen(1973:670), 43. lag om ändring i lagen (1974:325) om avsätining till arbetsmiljöfond, 44. lag om ändring i lagen(1974:988) om avsättning till särskild investeringsfond, 45. lag om ändring i lagen(1974:989) om invesleringskonlo för skog, 46. lag om ändring i kommunaUagen(1977: 179), 47. lag om ändring i lagen(1978:401) om exportkreditstöd, 48. lag om ändring i lagen(1978:970) om uppskov med beskattning av realisationsvinst, 49. lag om ändring i bötesverkställighetslagen(1979: 189), 50. lag om ändring i lagen (1979:362) om skalteuQämningsbidrag, 51. lag om ändring i lagen(1979:609) om allmän investeringsfond, 163 28. lag om ändring i lagen(1979:610) om allmän investeringsreserv, Prop. 29. lag om ändring i lagen(1980:456) om insättning på tillfälligl vinstkonto, 30. lag om ändring i lagen(1981:296) om eldsvådefonder, 31. lag om ändring i lagen(1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissauppdragsersättningar, 32. lag om ändring i lagen(1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter, 33. lag om ändring i lagen(1982:1185) om inbetalning på särskilt investeringskonto, 34. lag om ändring i lagen(1984:533) om arbetsställenummer m. m., 35. lag om ändring i lagen(1984:1090) om inbetalning på förnyelsekonto, 36. lag om ändring i lagen (1985:533) om skatteuQämningsavgift, 37. lag om ändring i utsökningsregisteriagen(1986: 617). Deunder 4-6, 12, 14,15,40,41 och 49 angivna förslagen har upprättats i samråd medchefen för justtfiedepartementet, de under 20 och 29-31 angivna förslagen isamråd med chefen för och de under 46, 56 och 58 angivnaförslagen i samråd med chefen för civUdepartementet. Lagrådetsyttrande har inle inhämlats beträffande dels 6 a och 11 §§, 37 § 1 och 5 mom.,42 § 2 mom., 61 § 2 mom. (delvis) och 63 § i förslaget lill lag om ändring itaxeringslagen, dels 62 § i förslaget till lag om ändring i lagen ommervärdeskatt, dels de under 8-61 angivna lagförslagen. Dessa förslag avser ihuvudsak konsekvensändringar till de lagförslag som lagrådet har yttrat sigöver. Enligt min mening är de nytillkomna ändringsförslagen av sådan beskaffenhetatt lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Ändringenföranleds av avvecklingen av MKSR samt den nya ordningen Denuvarande bestämmelserna i första-fjärde styckena om olika Qäns- lemäns befogenheter m. m. kan lill slörsta delen utmönstras. De befogen heter som tillkommer bl.a. skattechef och taxeringsinten deni skall normall i stäUet ligga hos länsskatiemyndigheterna som en sedvanlig myndighetsuppgift. Vilka Qänsteman som skall få utöva dessa befogenheter får bestämmas i administrativ ordning. Därvid förutsätts att myndigheterna delegerar de särskilda befogenheterna endasl lill Qänsle man som är kvalificerade atl la hand om ifrågavarande uppgifler. I fråga om en situation anserjag emellertid atlbefogenheterna även i Prop. 1986/87:47 fortsättningen bör vara relaterade tilltjänsteställningen genom uttryckliga beslämmelser. Det gäller befogenheienenligt 57 § all meddela beslut om taxeringsrevision. Beslämmelser om detlafinns i andra stycket av förevarande paragraf och liknandebestämmelser har lagits in i 57 § första stycket. Sista stycket i paragrafen får en motsvarighet i ett nyttandra stycke i 18 §. Bestämmelsen har föranletts av det i avsnitt 2.4.2behandlade förslaget om en smidigare beslutsordning för förenklade självdeklaralioner. Enligl bestämmelsen får länsskatlemyndighelen förordna en Qänslemanvid myndigheten eller vid en lokal skattemyndighet atl fullgöra vissa uppgifteri fråga om förenklade deklaralioner. Tjänstemannen, som i sin nya uppgiftbenämns laxeringsnämndsombud, skall medverka på del sätt som anges i de nyabestämmelserna i 11 § andra stycket och 63 § tredje stycket. Enligl densistnämnda bestämmelsen får ombudei ensam besluta om taxering i faU därlämnade uppgifler inle frångås. Den nya ordningen innebär alt nämndens ordförande hell kanavlastas från befattningen med förenklade deklarationer beträffande vilka ombudeifattar beslut om taxering. Ordföranden har med andra ord för dessa fall inlenågon sådan granskningsskyldighet som avses i 11 § försia slycket. I de ärendendäremoi som taxeringsnämndsombudet inte fattar beslulen har ordföranden även ifortsättningen det övergripande ansvaret. Det kan gälla deklarationer däravvikelser frän lämnade uppgtfter bör göras eller där annars någon tveksamhetråder. Om beslutet i ett sådant fall fattas av nämnden i sin helhet, fårombudet givetvis inte delta. Denne får dock - i likhei med vad som gäller fören föredragande - närvara vid nämndens överläggningar. Paragrafens nuvarande försia stycke innebär att beslut avkommunfullmäktige eller landsling enligl 7 § om hur många valda ledamöter detskall finnas i en taxeringsnämnd och enligl 6 § om val av ledamöier och suppleanteri nämnden skall överklagas lill . Del är emellertid fråga omkommunala beslul som genom reformering av instansordningen i kommunalbesvärsmåli slället bör överklagas liU kammarrätt. Första stycket har ändrats i enlighetmed detta. Vidare har en anpassning gjorts i andra stycket. Se kommentarerna till 6 a §. Bestämmelsernaöverensstämmer i sak med andra och tredje slyckena enligt nuvarande lydelse.Vissa ändringar av formell karaktär har gjorts. Nuvarandeförsta stycke försia meningen innebär att skattechefen skall dels företräda detallmänna i taxeringsprocessen, dels verka för att taxeringarna blir likformigaoch rällvisa. En beslämmelse motsvarande det första ledet har tagils in i ett nylltredje siycke i 18 §. Andra ledel om att skattechefen skall verka för atttaxeringarna blir likformiga och rättvisa kan enligt min mening utgå med hänsyninte minsl till föreskrifierna i 1 §. Iförhållande lill nuvarande reglering (första slyckel andra och tredjemeningarna) tas inte heller särskilt upp något om ledningen och ansvaret fördeklarationsgranskningen och annan kontroll vid taxeringen eller om ansvareiför att taxeringarna granskas i erforderlig omfattning. Därmed avses emellerlidinle någon förändring av den regionala lednings- och ansvarsfunktionen i frågaom taxeringsverksamheten inom länel. får anses framgå redan genom denföreslagna bestämmelsen i 18 § första slyckel om länsskaitemyndighets ledanderoll i länel. Paragrafensförsta stycke innehåller mera övergripande bestämmelser omtaxeringsverksamheten i enlighet med vad som anförts i avsnitt 2.1. Enligt dellaskall RSV leda och ansvara för verksamheten i landel medan länsskattemyndighelenskall leda och ansvara för verksamhelen i länel. RSV:sledande roll inom skalteförvaltningen bör i och för sig också komma till sådantullryck som anges i nuvarande lydelse i paragrafen. Den lar upp denhuvuduppgift för verkets verksamhel på laxeringsområdel som beslår i att genom informalionoch räd lill allmänhet och myndigheter sprida kännedom om skatlelagsliflningenoch hur den skall lolkas och lillämpas. Någon beslämmelse i lag om detta behövsenligt min mening inte. Somjag anförde i kommentarerna till 14 § avses vad gäller länsskattemyndighetensställning inte någon förändring av den regionala lednings-och ansvarsfunktioneni fråga om taxeringsverksamheten inom länet. skall alltsåi likhet med vad som sker från regionalt håll bl.a. få ge direktiv om hurlokal skattemyndighets medverkan i taxeringsarbetel i vid mening skall gå till.Den styrmodell som uttrycks i första stycket innebär emellertid atl länsskatiemyndigheternamåsle se tiU att de utövar sin verksamhel inom ramen för och med beaklande avde direkliv som RSV kan ha utfärdat i egenskap av högsta förvallningsmyndighelinom taxeringsområdet. Verket skall nämligen ha direktivrätt beträffandeinriktningen av verksamheten ute i länen. Därvid skall verket få ange bl. a.principerna för gransknings- och kontrollarbetet, ambitionsnivåer, riktlinjerför processverksamheten m. m. Bestämmelser om denna direktivrält vad gällerbåde verkets förhållande till de underordnade myndigheterna och länsskallemyndighetensförhållande till de lokala skattemyndigheterna i länet kan det enligt minmening vara lämpligl alt ta in i den instruktionför skatteförvaltningen somjag avser att senare lämna rege- Prop.1986/87:47 ringen förslag om. Härbör också nämnas alt RSV bör tilldelas även en rätt all meddela bindande reglerom principerna för fördelningen av deklarationsmalerialet mellan regional ochlokal nivå. Grundbestämmelser om denna fördelning synes emellerlid somjagredogjorde för i avsnitt 4.2. böra las in i taxeringsförordningen. Verketsuppgift i denna del kommer därför atl vara begränsad. De grundläggandebestämmelserna avses ge uirymme för avvikelser från den vanliga ordningen medhänsyn lill variationer av skilda slag mellan de olika myndigheterna. Det skalldärvid ankomma på verket att ta ställning i de mera övergripande frågorna i vadmån avvikelse skall få göras. Mera detaljbetonade frågor skalllänsskattemyndigheterna själva få avgöra. Andrastycket svarar i huvudsak mot nuvarande 3 § femle stycket. En olikhet är attberörda befogenheier skall tillkomma RSV som myndighet och inte - efter verkelsförordnande - särskilda Qänsleman. Bestämmelsernai Iredje och Qärde styckena har behandlals i avsnitt 2.2.3. Tredjeslyckel innebär all en länsskaltemyndighet kan få föra talan i taxeringsmål beiräffandeskattskyldiga som har taxerats ulanför del egna länet och vars motpart därföregentligen är en annan länsskaltemyndighet. För att etl sådant avsteg från dengeografiska avgränsningen skall få göras krävs enligt bestämmelsen atl den länsskaltemyndighetsom normalt är behörig uppdrar ål den andra myndigheten att föra del allmännastalan. Ett uppdrag bör enligt min mening förutsätta att den andra länsskatlemyndighelensamtycker lill alt föra det allmännas talan. En sådan förutsättning har tagilsin i stycket. Uppdraget får avse ell visst ärende eller en viss grupp avärenden enligt TL. Avsiktenmed bestämmelsen är främst atl möjliggöra en ralionell processföring frän delallmännas sida i fråga om besvär rörande laxeringar av koncernbolag motbakgrund av den föreslagna avvecklingen av MKSR och AO. Genom förevarandebestämmelse kan skatteförvaltningen vid efter-granskningsarbetet ävenfortsättningsvis hålla samman de olika bolagen i en koncern så atl det vid evenluellaprocesser finns endast en företrädare för del allmänna. gäller även beiräffandeprocessen i överdomstol. Bestämmelsen i Qärdestycket första meningen ger RSV rätt att föra det allmännas talan i taxeringsmål även om behörigheten primärt ligger hos länsskattemyndighet.