prop · GA0389 · 1986-12-31 00:00:00 — Vidomröstning skall den mening gäUa, som omfattats av mer än hälften av rättensledamöter, nägon mening har erhållit hälften av rösterna och ordförandensröst är bland dem, skall den meningen gälla. Vid avgörande av frågor omprövningstillstånd enligt 49 kap. 12 § skall dock. om en av ledamöterna villbevilja prövningstillstånd, hans memng gälla som hovrättens beslut. Dom skall, om huvudförhandling vid rätten ägt rum, grundaså vad vid förhandlingen/ö/-eAo/77m/7,1 domen må ej dellaga domare, som ej övervariihela huvudförhandlingen. Har ny huvudförhandling hållits, skall domen grundas åvad därvid förekommit. Då mål avgöres ulan huvudförhandling, skall domen grundaså vad handlingarna innehålla och eljest förekommit i målet. Omhuvudförhandling har hållits, skall domen grundas på vad som förekommit vid förhandlingen.1 domen får delta endast domare som varU med om hela huvudförhandlingen. Omny huvudförhandling har hållits, skall domen grundas på vad som förekommit vidden. I fall som avses i 43 kap. 14 § andra meningen får domen grundas även påvad som har inhämtats efter huvudförhandlingen. När ett mål avgörs utan huvudförhandling, skall domengrundas på vad handlingarna innehåller och vad som i övrigt förekommit i målel. ' Senasielydelse 1971:218. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. 1986/87: 89 1 mål där I kap. 3 a § första stycket tillämpas gällerföljande i stället för bestämmelserna i 8 §. Ersättning för rättegångskostnad får inle avse annat änkostnad för 1. rådgivning enligt rätlshjälpsla gen (1972:429) för varje instans, 2. ansökningsavgift, 3. resa ochuppehälle för part eller ställföreträdare i samband med samiyianträde eller,om personlig inställelse ej Jöreskriviis. resa och uppehälle för ombud, 4. vittnesbevisning, 5. översättning av handling. Ersättning ulgår endast i den mån kostnaden varit skäligen påkallad Jör tillvaratagandeav parlens rätt. Ersättning som anges i andra stycket 3 utgår enligtbestämmelser som regeringen meddelar. Med kostnad som sägs i andra stycket 1 Jämställs kostnadför annan rådgivning som lämnas av advokat eller biträdande Jurist på advokatbyrå,i den mån den ej överstiger högsta avgift för rådgivning enligträttshjälpslagen. Har målet liU en början handlagts i annan ordning än somgäller för mål som avses i denna paragraf, utgår ersättning enligt allmännaregler för kostnader som uppkommit vid den tidigare handläggningen. Har ett mål om lagsökning eller betalningsföreläggande hänskjutitstiU rättegång eUer upplagits efter återvinning Jår, om målel därefter avgörsgenom tredskodom mol svaranden, ersättning utöver vad som sägs i andra stycketutgå med skäligt belopp enligt vad regeringen närmare föreskriver. Detsammaskall gälla, om elt mål om handräckning upplagUs efter återvinning. Part, som vill erhålla ersättning för rättegångskostnad,skall, innan handläggningen avslutas, framställa yrkande därom och uppgiva,vari kostnaden består. Gör han det ej. äge han ej därefter tala å den kostnad,som uppkommit vid samma rätt; dock må part. även om yrkande ej framställts,erhålla ränta som avses i 8 § andra stycket samt ersättning för utskrift avrätlens dom eller slutliga beslut. Då rätten avgör målel, meddele rätlen beslutangående rättegångskostnaden så ock i fråga, som avses i 13 § första slycket.Ingår i ersättning för rättegångskostnad arvode till ombud eller biträde,skall arvodels belopp angi- 19 7 Har. sedan stämning delgivits den misstänkte, ändringinträtt i förhållande, som betingat domstolens behörighet, vare domstolenändock behörig. Har allmänt åtal upptagas av viss domstol och är ävenannan domstol behörig, äge den förra domstolen, om synnerliga skäl äro därtiU,på framställning av åklagaren förordna, att målet skall överfiyttas till densenare domstolen. Beslut eller annan åtgärd av den förra domstolen varegällande till dess den domstol, da målet överflyttats, förordnar annal. '" Senaste lydelse 1982:1123, " Senaste lydelse1954:432. En pari, som vill /k;ersättning för rättegångskostnad, skall framställa sitt yrkande innanhandläggningen avslutas. Han skall därvid uppge vari kostnaden består. Den som inlehar framställt sitt yrkande inom den angivna tiden får inte därefter föra talanom kostnader, som uppkommit vid samma rätt. Han får dock, även om han inteframställt något yrkande, erhålla ränta som avses i 8 § andra stycket samlersättning för avskrift av rättens dom eller slutliga beslut. Rätten skall självmant pröva frågor om tillämpningen avbestämmelserna i I fO samt 12 och 13 §§, om inle sådan prövning är obehövligpå grund av särskilda omständigheter. Beslut i sådan kostnadsfråga som avsesi detta kapitel meddelas när rätten avgör målet. Ingår i ersättning förrättegångskostnad arvode till ombud eller biträde, skall arvodets beloppanges. En domstol förlorar inte sin behörighet att handlägga ettmål på gruiiJ av atl något förhållande som haft bers'delse för behörigheten ändratsefter det atl stämning delgetts den tilltalade. Har allmänt åtal väckts vid en viss tingsrätt, får dennapå åklagarens begäran överlämna målet lill en annan tingsrätt, om den är behörigoch särskilda skäl föreligger. Står den tilltalade redan under åtal vid denandra tingsrätten, skall sådant överlämnande ske. om det inte är olämpligt. Debeslut som fattats före överlämnandet skall gälla, om inte den domstol ditmålet överlämnats bestämmer annat. Andra stycket gäller i tillämpliga delar också när fieramål om allmänt åtal mot den tUUalade är anhängiga vid olika hovrätter. Prop.1986/87: 89 15 §'- Höres målsägandeni anledning av åklagarens lalan, äge han rätt tiU ersättning och förskott enliglvad om vinne är stadgat- Målsägande,som hörs med anledning av åklagarens talan och som med hänsyn tiU brottets arteller annars kan antas vara i behov av personligt stöd under rättegången, fåråtföljas av lämplig person som sådant slöd. Den misstänkte är skyldig att infinna sig personligen vid huvudförhandling i tingsrätt och hovrätt. Sådan skyldighet föreligger dock inle, om målel kan avgöras även om han inte infinner sig vid huvudförhandlingen och hans närvaro kan antas vara utan betydelse för utredningen. Vid huvudförhandling i högsta domstolen är den misstänkte skyldig att infinna sig personligen, om hans närvaro är nödvändig för utredningen. Vid mundig förberedelse och vid andra förhandlingar är den misstänkte skyldig att infinna sig personligen, om det kan antas att sammanträdets syfte främjas genom hans närvaro. Den misstänkte vare i mål om allmänt åtal skyldig infinnasig personligen vid huvudförhandling i underrätt, dock ej om anledning saknasatl ådöma annan brottspåföljd än böter och hans närvaro tillika kan antagasvara utan betydelse för utredningen. / mål om enskilt åtal skall den misstänkteinfinna sig personligen vid dylik förhandling, om hans närvaro ej kan antagassakna betydelse för utredningen. Vid huvudförhandhng i hovrätt skall denmisstänkte infinna sig personligen, om han av underrätten dömts till fängelsei för brottet eller anledning förekommer lill ådömande av sådanpåföljd, så ock eljest, om hans närvaro ej kan antagas sakna betydelse förutredningen. Vid huvudförhandling i högsta domstolen vare den misstänkteskyldig att infinna sig personligen, om hans närvaro finnes erforderlig förutredningen. / underrätt skall den misstänkte ock infinna sig personligen vidmuntlig förberedelse, om det kan antagas, att förberedelsen därigenom främjas.Vid annan förhandling än nu nämnts vare han skyldig att infinna sigpersonligen, om hans närvaro finnes erforderlig. Lider den misstänkte av sinnessjukdom eller sinnesslöhetoch Jinner rätten, att hans hörande skulle vara ulan gagn, erfordras ej atthan infinner sig personligen. '2 Senaste lydelse 1954:432. ' Senaste lydelse 1981:214. Ändringen innebär bl. a. attandra styckel upphävs. Prop.1986/87: 89 Är denmisstänkte skyldig att infinna sig personligen, meddele rätten förordnandedärom. Då denmisstänkte ej är skyldig att infinna sig personligen, må hans talan föras genomombud. Om ombud gälle vad i 12 kap. är stadgat. Är den misstänkte skyldig att infinna sig personligen,skall rätten förordna om detta. När denmisstänkte inte är skyldig atl infinna sig personligen, får hans talan förasgenom ombud. / fråga om ombud gäller bestämmelserna i 12 kap. 18§"' Då förundersökningen kommit sä långt att någon skäligenmisstänks för brottet, skall ban, då han hörs, underrättas om misstanken. Denmisstänkte och hans försvarare har rätt att fortlöpande, i den mån det kan skeutan men för utredningen, ta del av vad som har förekommit vid undersökningen.De har vidare rätt att ange den utredning de anser önskvärd och i övrigt anföravad de anser nödvändigt. Underrättelse härom skall lämnas eller sändas till denmisstänkte och hans försvarare, varvid skäligt rådrum skall beredas dem. Åtalfår inte beslutas, innan detta har skett. Begärden misstänkte, att förhör skaU hållas med någon eller alt annan utredning skaUförebringas, skaU begäran efterkommas, om det kan antagas, att åtgärden skulleäga betydelse för undersökningen. Avslås framställningen, skola skälen därförangivas. Påbegäran av den misstänkte eller hans försvarare skall förhör eller annanutredning äga rum. om detta kan antas vara av betydelse för undersökningen. Omen sådan begäran avslås, skall skälen för delta anges. Innan åklagaren beslutar ifråga om åtal. får han hålla ettsärskilt sammanträde med den misstänkte eller hans försvarare. om detta kanantas vara till fördel för åtalsbeslutet eller för sakens fortsatta handläggningi övrigt. 24 §'5 om undersökningsledares verksamhet, om underrättelse enligl 18 §första stycket iredje punkten samt om protokoll och anteckningar vid förundersökningmeddelas av regeringen. om undersökningsledares verksamhet, om underrättelse enligt 18 §första stycket fiärde meningen samt om protokoll och anteckningar vid förundersökningmeddelas av regeringen. Dom skall, om huvudförhandling Om huvudförhandling har hållas. vid rätten ägt rum. grundas å vad skall domen gmndaspå vad som vid förhandlingen/öreomm//.I do- förekommit vid förhandlingen. '" Senasielydelse 1981: 1294, ' Senasie lydelse 1974: 573, men må ej dellaga domare, som ej övervarit helahuvudförhandlingen. Har ny huvudförhandling hållits, skall domen grundas o vaddärvid förekommit. Då mål avgöres utan huvudförhandling, skall domen grundaså vad handlingarna innehålla och eljest förekommit i målet. men fårdelta endast domare som varit med om hela huvudförhandlingen. Om nyhuvudförhandling har hållits, skall domen grundas på vad som förekommit vidden. Ifall som avses i 46 kap. 17 § andra meningen får domen grundas även påvad som har inhämtats efter huvudförhandlingen. När ett mål avgörs utan huvudförhandling, skall domengrundas på vad handlingarna innehåller och vad som i övrigt förekommit i målet. Underlåterden som enligt rättens beslut skall infinna sig vid rätten eller eljestfullgöra nägot i rättegången att ställa sig det till efterrättelse ochförekommer anledning, att han har laga förfall, skall underlåtenheten ickeleda till påföljd eller eljest läggas honom till last i rättegången. Om det är sannolikt att den som underlåtit att enligträtlens beslut infinna sig vid rätten eller / övrigt fullgöra något irättegången har laga förfall för sin underlåtenhet, skall denna inte leda tillnågon påföljd för honom eller pd annat sätt läggas honom lill last irättegången. Har någon gjort sig skyldig till underiåtenhel som avses iförsta stycket men kan det på grund av någon särskild omständighet antas atthan har laga förfall, skall han beredas lillfälle att komma in med utredning omdetta. Rätten skall därvid uppskjuta frågan om utdömande av påföljd eller omannan åtgärd på grund av underlåtenheten. Är i dennabalk föreskrivet, att den som vill fullfölja talan skall anmälamissnöje eller vad eller inkomma med vade-, besvärs- eller revisionsinlagaeller vidtaga annan åtgärd för talans fullföljande, och visas före utgången avden tiden laga förfall, utsatte den rätt, där åtgärden skall vidtagas, ny tid. Vad nu sagts äge motsvarande tillämpning ifråga om ansökanom återvinning eller återupptagande. Är i dennabalk föreskrivet, alt den som vill fullfölja talan skall anmälamissnöje eller inkomma med vade-, besvärs- eller revisionsinlaga eller vidtanågon annan åtgärd för talans fullföljande, och visas före utgången av den lidenlaga förfall, skall den räll, vid vilken åtgärden skall vidtas, bestämma nylid. Vad nu sagts gäller också om laga fölfall visas före utgångenav tiden för ansökan om återvinning eller återupptagande. Är frånpart inkommen inlaga eller annan handling ej avfattad på svenska språket, må rällenvid behov antingen förelägga parten alt lillhandahåUu bestyrkt översättningav handlingen eller ock uppdraga åt lämplig person att översätta handlingen. Efterkommesej föreläggande alt tillhandahålla översättning, må handlingen lämnas utanavseende. Den som biträtt rätten med översättning äge av allmännamedel erhålla ersättning ejter vad rätten prövar skäligt; i brottmål vari åklagareför talan skall ersättningen gäldas av statsverket. Rättenfår vid behov låta översätta handlingar som kommer in till eller skickas ut Jrånrätten. Den som biträtt rätlen med översättning har rätt tillskälig ersättning, som betalas av staten. Första och andra styckena skall tillämpas även ifråga omöverföring från punktskrift till vanlig skrift eller tvärtom. Bevis,som upptagits utom huvudförhandlingen, skall upplagas även vid denna, omsådant upptagande finnes vara av betydelse i målet och hinder därför ej längreföreligger. Har imål, som fullföljts till högre räll. vid lägre rätt vittne eller sakkunnigeller part under sanningsförsäkran hörts eller syn å stället hållits,erfordras ej, all beviset upptages ånyo, med mindre högre rätt finner del varaav betydelse för utredningen eller ock part yrkar del och upptagandet ej finnessakna betydelse. I högsta domstolen må dock sådant bevis upptagas ånyo, allenaslom synnerliga skäl äro därtiU. Då bevis ej ånyo upptages, skall beviset förebringas genomprotokoll och andra handlingar rörande bevisupptagningen. Vidhuvudförhandlingen skall de bevis som upptagits utom huvudförhandlingen lasupp på nytt, om sådant upptagande är av betydelse i mälel och det inte finnshinder mot alt ta upp beviset. Hartingsrätten i ett mäl som fullföljts till hovrätten tagit upp muntligbevisning eller hålla syn på stället, hdiöver beviset las upp på nytt ihovrätten endast om det är av betydelse för utredningen eller om någon partyrkar det och upptagandet iiue saknar betydelse. I högsta domstolen skaU debevis som tagils upp av lägre rätt tas upp på nytt endast om synnerliga skälföranleder det. Dä ett bevis inte tas upp på nytt, skall det förebringasgenom protokoll eller på annal lämpligt sätt. ' Senasielydelse 1973:240, EJ måberättelse, som någon skriftligen avgivit i anledning av redan inledd ellerförestående rättegång, eller uppteckning av utsaga, som i anledning av sädanrättegång avgivits inför åklagare eller polismyndighet eller eljest utomrätta, åberopas som bevis, med mindre det är särskilt medgivet eller rällen pågrund av särskilda omständigheter Jinner, atl det må tillålas. En berättelse, som någon har avgett skriftligen ianledning av en redan inledd eller förestående rättegång, eller en uppteckningav en berättelse, som någon i anledning av en sådan rättegång lämnat införåklagare eller polismyndighet eller annars ulom rätta, får åberopas som bevis /rättegången endast f. om del är särskilt föreskrivet. 2. om densom lämnat berättelsen inte kan förhöras vid eller utom huvudförhandling elleri övrigl injör rätten eller 3. om delfinns särskilda skäl med hänsyn lill de kostnader eller olägenheter som ettförhör vid eller utom huvudförhandling kan antas medföra, vad som kan antas ståatl vinna med ett sådant förhör, berättelsens betydelse och övriga omständigheter. Vad som sägs i första stycket om en skriftlig ellerupptecknad berättelse skall också tillämpas i fråga om en fonetisk ellerliknande upptagning av en berättelse. 36 kap. I§' Var och en, som inte är part i mälel, fårhöras som vittne. I brottmål får dock målsäganden inte vittna, även om han ejför talan. 1 brottmål fär vittnesförhör inte heller äga rum med någonsom har åtalats för medverkan lill den gärning förhöret gäller eller för nägonannan gärning som har samband med den gärningen. Vad som sägs i andra stycket om den som har åtalats skallockså gälla den som för gärning som där avses 1. är skäligenmisstänkt och har underrättats om misstanken enligt 23 kap. 18 §, 2. har meddelatsstrafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot eller av militärbefattningshavare ålagts disciplinstraff eller 3. till följd avbeslut enligt bestämmelser om åtalsunderiåtelse eller särskild åtalsprövning ejhar ålalats. Skallnågon som avses i andra eller tredje stycket höras i en rättegång som inteavser åtal mot honom själv, gäller i fråga om kallelse till förhandling ochpåföljd för utevaro från förhandlingen samt i fråga om Skallnågon som avses i andra eller tredje styckel höras i en rättegång som inteavser åtal mol honom själv, gäller i fråga om kallelse till förhandling ochpåföljd för utevaro frän förhandlingen samt i fräga om " Senaste lydelse 1984: 131. förhöretvad som sägs om tilltalade i 31 kap. 4 §, 45 kap. 15 § och 46 kap. I fräga omrätt till ersättning för inställelse vid förhandling gäller 36 kap. 24 och 25 §§. förhöretvad som sägs om tilltalade i 31 kap. 4 §. 37 kap. 1 §, 45 kap. 15 § samt 46kap. 15 § första styckel. 1 fråga om rätt till ersättning för inställelse vidförhandling gäller 36 kap. 24 och 25 §§. Är den som skall höras som vittne tillstädes vid rätten,vare han skyldig atl genasi avlägga vittnesmål. 1 annal JäU skall vittneskriftligen kallas. I vittneskallelse skall intagas uppgift om parterna ochmålet samt lid och ställe för inställelsen ävensom i korthet angivas, vad viiines-förhöreigäller. Tillika skall erinras om innehållet i 20, 23 och 25 §§. Den somskall höras som vittne skall föreläggas vid vite att infinna sig vidförhandling inför rätten. Om det kan antas att vittnet inte kommer att följaett sådant föreläggande, får rätten besluta atl han skall hämtas tillförhandlingen. 1kallelsen till vittnet skall lämnas behövliga uppgifter om parterna och måletsamt i korthet anges vad förhöret gäller. Vittnet skall även erinras om sinarättigheter och skvldigfieter enligl 20 och 23-25. Vittneskall avgiva sin utsaga muntligen. Skriftlig vittnesberäi-telse må ej åberopas;dock må det tillåtas vittnet alt anlita skriftlig anteckning till stöd förminnet. Vid vittnesförhör må skriftlig uppteckning av vad vittnettidigare anfört inför rätta eller inför åklagare eller polismyndighet ickeuppläsas i annat fall, än då vittnets utsaga vid förhöret avviker frän dentidigare utsagan eller då vittnet vid förhöret förklarar sig icke kunna ellervilja yttra sig. Ett vittneskall avge sin berättelse muntligen. Skriftliga vitinesbe-räilelser får inteåberopas. Vittnet får dock med rättens medgivande använda sig av anteckningartill stöd för minnet. Vid vittnesförhör/dr vad vittnet tidigare anfört införrätta eller inför åklagare eller polismyndighet/öre-bringas endast när vittnetsberättelse vid förhöret avviker från vad han tidigare anfört eller när vittnetvid förhöret förklarar att han inte kan eller inte vill yttra sig. Vittne höres av rätlen. Med rättens tillstånd må dockvittne höras av parterna; härvid höres vittnet först av den part, som åberopat v;7/-nel,och därefter av motparten. Vittnet bör uppmanas att i etl sammanhang avgiva sinberättelse. Sedan denna avgivits, må rätten och parterna ställa frågor tillvittnet. om del ej framgår Vittnesförhöretinleds av den part som åberopat/ö/7id/e/, om inte rätlen bestämmer annat. Vidförhöret skall vittnet först beredas lilljalle atl på egen hand eller, om detbehövs, med stöd av frågor ge sin berättelse i ett sammanhang. Motparten skall sedan få tillfälle att förhöra vittnet. Onimotparten inte är närvarande eller om det av annan anledning behövs, bör rällenleda denna del av förhöret. 25 1986/87. Prop.1986/87: 89 av vatnets berättelse, tillfrågas, huru vainet erhållilkännedom om det. varom vatnet yttrat sig. Frågor, vUkagenom sitt innehåll, sin form eller sättet för deras framställande inbjudatill visst svar, må ej ställas, med mindre särskilda skäl föranleda därtiU.Rätten skall avvisa frågor, som uppenbart ej höra till saken eller som äroförvirrande eller eljest otillbörliga. Därefter får rätten och parterna ställa ytterligare frågorlill vittnet. Den part som åberopat förhöret bör först få tillfälle till detta. Har ingen av parterna eller båda åberopat förhöret, skalldelta inledas av ränen. om det inle ur lämpligare att någon av parternainleder förhöret. Frågor, som genom sitt innehåll, sin form eller sättet förderas framställande inbjuder t'\\\ visst svar,/dr inte ställas annat än om detvid förhör enligt andra stycket behövs för att undersöka i vad mån vittnetsberättelse stämmer med det verkliga händelseförloppet. Rätten skall avvisafrågor, som uppenbart inte hör till saken eller som är förvirrande eller påannat sätl otillbörliga. Förekommeranledning, att vittne / parts närvaro av rädsla eller annan orsak ej frittutsäger sanningen, eller hindrar part v'(7//;e i hans berättelse genom attfalla vatnet i talet eller annorledes, äge rätten förordna, att parten ej måvara tillstädes under förhöret. Sedan parten åter förekallats, skall vittnets berättelseuppläsas; parten äge därefter ställa frågor lill vittnet. Om det kan antas atl ett vittne av rädsla eller annanorsak inle fritt berättar sanningen på grund av en parts eller någon åhöraresnärvaro, eller om part e//er åhörare hindrar vittnet i hans berättelse genomatt falla honom i talet eller på annat säll, får rätten förordna atl parteneller åhöraren inte får vara närvarande v/d förhöret. Vittnesberättelse,som enligt första stycket lämnats i parts frånvaro, skall återges i behövligomfattning när parten åter är närvarande. Parlen skall beredas lillfälle attställa frågor lill vittnet. Ärvittne av sjukdom, vistelse å avlägsen ort eller annan orsak ur stånd altinfinna sig vid huvudförhandlingen eller jlnnes vittnes inställelse medföraoskälig kostnad eller .synnerlig olägenhet, må förhör med vittnet enliglrättens beslut äga rum ulom huvudförhandlingen. Kan vittne på grund av sjukdomej infinna sig. skall vittnet höras där vittnet vistas. Förhör med ett viitne får äga rum utom huvudförhandling. t. om vittnet inte kan infinna sig vid sådan förhandlingeller 2. omen inställelse vid sådan förhandling medför kostnader eller olägenheter sominte slår i rimligt förhållande till betydelsen av atl förhöret hålls vidhuvudförhandlingen. Om det är av synnerlig vikt för utredningen, får ävenannan handläggning äga rum i anslutning till förhör enligt första stycket. Uteblir vittne, som kallats. dönies vatnet till böter. Uppskjutesmålet till annan dag, må vainel vid vite föreläggas alt den dagen kommatillstädes. Uteblir vitlnel ånyo, dömes vittnet till utgivande av vite eller,om vite ej förelagts, lill böter. Vittne,som ej är tillstädes, då målel förelages lill handläggning, må efter rättensbeslut hämtas till del räliegångsiillfäUet. Hämtas ej vittnet då och meddelasej vitesföreläggande, äge rällen förordna, atl vittnet skaft hämtas lillsenare rättegångsiilljälle. Då vittnet hämtats till rätten, skola böter ellervite för hans underlåtenhet alt infinna sig vid det rättegångstillfället ej ådömas. Uteblirett vittne som kallats enligt 7 §, skall rätten jördägga nytt vae eller Jörordnaatl han skall hämtas till rätten antingen eller till senare dag. / fråga omvUtne, som avses i 13 § första stycket, skola reglerna i 20 och 2f §§ ejtillämpas: sådant vittne må dock hämtas till rätten. Avstår den som åberopat vittne från vittnets hörande ellerkommer eljest frågan därom att förfälla, må ej därefter enligt 20 eller 21 §straff ådömas vittnet eller tvångsmedel användas mol honom. Bestämmelserna i detta kapad om viiesföreläggande och omhäkte gäller inte sådana vittnen som avses i 13 § första stycket. De fårdäremot hämtas lill rätten.