prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Borgenärersom menar alt den fidigare utsedde förvaltaren har anknytning till en annanborgenär eller borgenärsgrupp kan naturligtvis ha anledning att försöka hindraatt ytterligare en förvaltare med samma anknytning utses. Detsagda leder lill alt förhandling inle bör vara obligatorisk men att en sådanbör kunna hållas om rätten anser att del behövs. Normalt bör saken kunnaavgöras utan förhandling. Om en begäran om all öka antalet förvaltareframställs före edgängssammanträdet, bör frågan lämpligen prövas vid detsammanträdet. Oavsett om förhandling hålls eller inle skall förvaltaren ochtillsynsmyndigheten alllid höras. Omflera förvaltare handhar förvaltningen odelad, får de endast gemensamt avhändaboel någon rättighet eller vidta en åtgärd som kan medföra en förpliktelse förboel. Finnsdet tvä förvaltare och kan de inle enas beträffande en åtgärd eller ett beslutsom enligt denna lag ankommer pä dem eller är förvallama flera än tvä och finnsdel det inte majoritet för en viss mening, skall den mening gälla somtillsynsmyndigheten biträder. Paragrafenöverensstämmer i sak med 7 kap. 7 8 andra och tredje styckena KLförslagel saml50 8 andra och iredje styckena KL. Fjärdestycket i 50 8 KL innehåller en bestämmelse om alt förvallarna i fall av delad förvaltning bland sig skall välja en att motta meddelanden eller handlingar som skall tillställas förvaltaren och atl förvara sådana handling ar. Konkursdomaren och tillsynsmyndigheten skall underrättas om vem som har valts. Enligt kommitténs mening är regleringen obehövlig. Jag instämmer i detta. I de fall dä förvaltningen inle är samfälld bör i delnings- 258 beslutetanges vilken av förvaltarna som skall motta l.ex. bevaknings- Prop.1986/87:90 handlingarna. Är förvaltningen samfälld, möter inle något hinder atlför- 7kap. inbördes kommer överens om vem som skall mottahandlingar. Den ifrågavarande bestämmelsen har därför inte nägon motsvarighet imitt förslag. Vad förvaltarna har kommit överens om bör av praktiska skälanmälas hos rätlen. Omen förvaltare begär atl få avgå och visar skäl till del, skall rälien entledigahonom. Enförvaltare som inte är lämplig eller av nägon annan orsak bör skiljas frånuppdraget skall entledigas av rätlen. Frågor om entledigande tas upp på begäranav tillsynsmyndigheten, en granskningsman, en borgenär eller gäldenären. Enförvaltare får inte entledigas ulan all tillsynsmyndigheten har hörts. Om nägonannan än förvaltaren själv har begärt all förvaltaren skall entledigas, skallrätten, om del inle av särskilda skäl är onödigt, pröva frågan vid enförhandling. Till förhandlingen skall tillsynsmyndigheten, förvaltaren och, omfrågan har väckts av nägon annan, denne kallas. Om del är av särskilt intressealt borgenärerna hörs, skall de kallas till förhandlingen genom kungörelse. Rätlenfär, om den finner skäl till del, i avvaktan på förhandlingen försätta enförvaltare ur tjänstgöring. Innan del sker skall tillsynsmyndigheten höras. Omen förvaltare försätts ur tjänstgöring, kan rätten utse någon annan att undertiden fullgöra hans åligganden. Paragrafensbåda första stycken överensstämmer i sak med 7 kap. 8 8 första stycketKLförslagel och 80 8 första stycket KL. De iredje och fjärde styckena motsvarar7 kap. 6 8 andra stycket och 8 8 andra stycket KLförslagel samt 49 8 andrastycket och 80 8 andra stycket KL. Bestämmelsernaom entledigande och byte av förvaltare har i mitt förslag tagits upp i dennaoch nästföljande paragraf Del enhetliga förfarandet för utseende av förvaltarehar möjliggjort vissa förenklingar av författningstexten i förhållande tillKLförslagel. Bestämmelsernaom förutsättningarna för entledigande av förvaltare och om förfarandet harförts samman i denna paragraf. I nästföljande paragraf har reglerna om rätlensskyldighet att utse en ny förvaltare tagits upp. Enföljd av del enhetliga konkursförfarandel är all alla bestämmelser omentledigande och byte av förvaltare blir fullt ut tillämpliga i alla konkurser. Iförsta och andra styckena har reglerna i 7 kap, 8 8 första styckel KLförslageloch 80 § första stycket KL förts över utan ändring i sak, I det första slyckelberörs entledigande pä förvaltarens egen begäran och i det andra slyckelentledigande utan egen begäran. Enligttredje stycket, som i stort motsvarar de båda första meningarna i 7 kap. 8 8 andra stycket KLförslagel och 80 8 andra stycket KL, får en förvaltare aldrig entledigas, vare sig pä egen eller annans begäran, utan atl tillsynsmyndigheten har hörts. Förnärvarande gäller att konkursdomaren efter det första borgenärs- Prop.1986/87:90 sammanträdel aldrig fär falla beslut om entledigande eller byte avförval- 7 kap. lare utan atl kalla borgenärerna fill elt sammanträde. Det tordeemellertid inte vara nödvändigt att ge borgenärerna tillfälle atl yttra sigöver frågan om entledigande av förvaltare pä dennes egen ansökan. Eftersom detenligt mitt förslag inte heller är nödvändigt att höra borgenärernas mening omefterträdare, föreslås att rätlen i del fallet alltid skall kunna pröva fråganutan atl kalla borgenärerna till förhandling. Däremot bör borgenärerna gestillfälle att lämna sina synpunkter när frågan prövas pä begäran av nägon annanän förvaltaren själv (jfr 3 8). 1 del fallet kan det finnas intressemotsättningarmellan borgenärerna eller skilda bedömningar av förvaltarens allmännalämplighet. Behovet av en förhandling torde i dessa fall i allmänhet varastörre än vid prövning av frågan om ökning av antalet förvaltare. Förhandlingbör därför normaU hällas, men om det av särskilda skäl är onödigt fär rätlenavgöra frågan ändå. Delta bör gälla exempelvis om förvaltaren medger att hanblir entledigad eller vitsordar de omständigheter som ligger till grund förframställningen om hans entledigande. Hållsförhandling, skall fillsynsmyndighelen och förvaltaren kallas. Det saknasenligt min mening normalt anledning alt kalla andra borgenärer än den som harpåkallat förvaltarens entledigande lill förhandlingen. Om rälien känner tillatt del råder intressemotsättningar mellan borgenärerna bör dock även de somföreträder den andra meningen kallas fill förhandlingen. Jag instämmer ilagrådets uppfattning alt del i lagen bör föras in en bestämmelse somgaranterar alt övriga borgenärer i dessa fall kallas lill förhandlingen.Kallelsen bör normalt sett utfärdas genom kungörelse. Kungörelsen bör dockkunna ersättas med direkta underrättelser till borgenärerna enligt 15 kap. 28. Iöverensstämmelse med vad som gäller nu får rätten enligt fjärde stycket iavvaktan pä förhandlingen försälta förvaltare ur tjänstgöring, om det finnsskäl lill del. Innan detta sker skall tillsynsmyndigheten höras. Rätten kan dåockså utse någon alt interimistiskt fullgöra förvaltarens uppgifter. Enligt49 8 andra stycket KL kan rätten tillfälligt utse någon annan atl fullgöraförvaltarens uppgifter även när den ordinarie förvaltaren har laga förfall.Enligt KLförslagel, som i denna del lämnats utan erinran av remissinstanserna,skall detta inte längre vara möjligt. Jag biträder förslaget på den punkten. Omen förvaltare enfiedigas, skall rätten genast utse en ny förvahare. Förstastycket gäller inte om det finns flera förvaltare och någon av dem enfiedigassamt rätten, efter alt ha hört tillsynsmyndigheten, finner att det inte ärnödvändigt atl utse nägon annan i den entledigades ställe. Paragrafenmotsvaras närmast av 7 kap. 5 § första och andra styckena KLförslagel och 48 8 första och andra styckena KL. Enligt 48 8 första stycket KL skall konkursdomaren, om förvaltaren 260 avgårefter det första borgenärssammanträdei, kalla borgenärerna till ett Prop.1986/87:90 sammanträdevarvid ny förvaltare skall utses. Bestämmelsen fär anses 7 kap. tillämpligoavsett om förvaltaren avgått efter egen eller annans begäran. delenhetliga förfarandet fär rätten utse förvaltare utan atl Del saknas alltså anledning all föreskriva atträtten skall kalla lill ett sammanträde enbart för atl utse efterträdaren. Detkan däremot finnas anledning atl i fall då frågan om entledigande enligt 58 Iredje styckel skall prövas vid en förhandling låta de närvarande borgenärernayttra sig också över en tilltänkt förvaltares lämplighet. Oavsettav vilken anledning förvaltaren enledigas skall rätten enligt första stycketgenast utse en efterträdare, om inle någol annat följer av del andra stycket.Föreskriften i 49 8 första styckel KL att konkursdomaren kan förordna någon atlupprätthålla befallningen lill dess en ny förvaltare har utsetts behövs inte idel enhetliga förfarandet och har slopats. Detta bör emellertid inte förväxlasmed möjligheten atl utse någon annan atl interimistiskt handha förvaltningen ide fall som förvaltaren försätts ur tjänstgöring enligt 5 8 fjärde styckel. Iandra stycket har i överensstämmelse med såväl KLförslagel som KL införts enbestämmelse som innebär att rälien i fall dä del finns flera förvaltare kanunderlåta att utse en ny förvaltare. skall alllid hörasinnan rätten beslutar att inte utse en ny förvaltare. I48 8 Iredje slyckel KL finns en bestämmelse som medger atl ny förvaltare intebehöver utses om fråga om avskrivning av konkursen enligt 186 § KL är underprövning. En motsvarande bestämmelse har tagits upp i 7 kap. 5 8 Iredje stycketKLförslagel. 1 mitt förslag har någon motsvarighet lill del nu gällandeavskrivningsförfarandet enligt 186 8 KL inte tagils upp. Om förvaltaren efteredgångssammanträdel anmäler att fillräckliga fillgängar för täckning avkonkurskostnaderna saknas, behöver rälien således inle utfärda någon kungörelseoch därigenom bereda borgenärerna tillfälle att utpeka ytteriigare tillgångar.Del saknas därmed anledning atl behälla regeln i 48 8 iredje slyckel KL. Omrätten av särskilda skäl finner det behövligt, får den, efler att ha hörttillsynsmyndigheten, uppdra ät en lämplig person att vara rådgivare ålförvaltaren vid förvaltningen av boel eller alt som förlikningsman biträdarätlen med utredning och förlikning i en tvistefråga som har uppkommit genomanmärkning mot en bevakning eller atl fullgöra båda dessa uppgifter. Densom är anställd vid en domstol fär inte vara rådgivare eller förlikningsman. Näruppdraget är slutfört skall det genast anmälas lill rälien. skall enredogörelse lämnas för det arbeie som uppdraget har medfört. Rättenskall återkalla uppdraget när anmälan har gjorts eller när det annars finnsskäl till återkallelse. Paragrafenöverensstämmer i sak med 7 kap. 9 8 KLförslagel och 50 a 8 261 förstafjärde styckena KL.Bestämmelserna i 50 a 8 femte slyckel KL om Prop. 1986/87:90 arvode tillrådgivare och förlikningsmän återfinns i del särskilda kapitlet 7 kap. omkonkurskostnader (14 kap. I 8 2 och 15 §). Rådgivarekan i det enhetliga konkursförfarandet utses i alla konkurser. Förlikningsmandäremot kan utses bara i konkurser med bevakningsförfarande. Detåligger förvaltaren att la lill vara borgenärernas gemensamma rätt och bästasamt vidta alla de åtgärder som främjar en förmånlig och snabb avveckling avboel. Förstastycket hindrar inte alt förvaltaren vid avvecklingen av boel beaktar vad somär ägnat att långsiktigt främja sysselsättningen, om det kan ske utan allborgenärernas rätt nämnvärt förringas. Förstastycket stämmer i sak överens med 7 kap. 10 8 KLförslagel och med 51 § KL.Andra slyckel är nytt. Enligt51 8 KL skall förvaltaren vidta alla åtgärder som främjar en förmånlig ochsnabb utredning av boet. eller remissinstanserna har haftnågon erinran mot denna formulering. Själva boutredningen får emellertid ansesutgöra endast en del av förvaltarens uppgifter i konkursförfarandel.Huvudinriktningen bör vara att främja en avveckling av boet. I klargörandesyfte anges i första stycket direkt att förvaltarens arbete skall inriktas påen avveckling av konkursboet. Utövermotsvarigheten till bestämmelsen i första styckel finns i KL endast fä reglersom styr förvaltarnas agerande i samband med utövandet av förvaltningen. Inteheller KLförslagel innehåller nägot närmare därom. Flera remissinstanserefterlyser emellertid regler om hur förvaltaren skall bete sig i olikasituationer. Särskilt besvärande upplevs det alt det av konkurslagen inte framgåri vad män förvaltaren skall beakta sysselsättningsaspekter. Försäljning avboets egendom till gäldenären närstående personer eller företag är ocksä enfråga som har tagils upp. Jag har tidigare berört dessa frågor i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.4.1). Omdet i konkursboet ingår en rörelse anses det åligga förvaltaren atlbeakta de anställdas intresse av all fä sin framlida anställning långsiktigttryggad. Han bör i delta syfte som regel pä ett tidigt stadium upprätta kontaktmed den regionala utvecklingsfonden, de anställdas fackliga företrädare,länsarbetsnämnden, och kommunen. Förvaltaren anses ocksä skyldigall fullgöra vad som åligger en arbetsgivare enligt bl.a. lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet och lagen (1974:13) om vissaanställningsfrämjande åtgärder. Som nämnts finns det emellertid inle någrauttryckliga bestämmelser som ger förvaltaren rätt atl ta hänsyn lill annal änborgenärsintresset. Enligt min mening börlagstiftningen modifieras på denna punkt. 1 den nya konkurslagen bör klargöras atl förvaltaren t.ex. vid avyttring av en av gäldenären bedriven rörelse också bör beakta de anställdas och det allmän- 262 nasgemensamma intresse av all sysselsättningen långsiktigt främjas. Para- Prop.1986/87:90 grafens andra stycke upptar en bestämmelse om detta. 1sakens natur ligger all det främst är i fall då en rörelse ingår i konkursboetsom det kan bli aktuellt för förvaltaren att ta hänsyn lill sysselsättningsaspekter.Förvaltare ställs vid försäljning av en rörelse emellanåt inför den situationenatl det för boet mest fördelaktiga budet lämnas av någon som säger sig viljadriva rörelsen vidare men som inte kan förväntas göra detta på ett seriöstsätt. Inte sällan avges det bästa budet av någon som stär konkursgäldenärennära. Även om förvaltaren anser atl det finns anledning att befara att enförsäljning till en sådan anbudsgivare inte gagnar de anställdas intressen pålängre sikt, saknar han formellt möjlighet all vägra godta budet. Enförsäljning lill någon annan lill ett lägre pris kan l.o.m. medföra risk förskadeståndskrav mol förvaltaren. Medstöd av den föreslagna bestämmelsen kan förvaltaren göra en helhetsbedömningnär han prövar de avgivna buden. Bestämmelsen är emellertid allmänt hållen ochlämnar ett betydande utrymme för förvalla-rens eget omdöme. Det är min avsiktall följa den praktiska fillämpningen pä denna punkt. Normaltkan det givetvis inte anses främja sysselsättningen långsiktigt att försäljningsker till någon som inte har tillräckliga ekonomiska förutsättningar ellerlill någon vars syfte är alt "slakta" företagel för att tillgodogörasig realtillgängarna. Är den tilltänkte köparen dessutom nägon som kanbetraktas som närstående till konkursgäldenären föreligger del enligt minmening starka skäl för atl närmare undersöka möjligheterna atl avyttraegendomen till nägon annan. Del bör i den situationen vara naturligt atlförvaltaren infordrar ytterligare anbud pä egendomen, om det inle bedöms somutsiktslöst att nägon annan skulle vilja ge ett bud pä denna. Delär ofrånkomligt att en försäljning till nägon annan än den som avgett dethögsta budet pä egendomen kortsiktigt kan komma all drabba en eller fleraborgenärer. Av bestämmelsen framgår emellertid att den fär tillämpas endast iden män det kan ske utan att borgenärernas rätt nämnvärt förringas. Vid dennabedömning bör ocksä den enskilde borgenärens förmåga att tåla förlustenbeaktas. Del kan alltså inle bli fråga om annat än relativt obetydligaförluster för en borgenär. Bestämmelsen bör inte heller ges en så vidsträcktinnebörd atl den påverkar kredilbedömningen och kraven pä säkerhet hos bankeroch andra kreditgivare. I sä fall riskerar man nämligen all förelagensmöjligheter atl utnyttja rörelselillgångarna som kredilsäker-hel försämras. Altnärmare precisera hur pass myckel lägre bud som kan godtas är inte möjligl.Denna bedömning fär göras av förvaltaren med ledning av omständigheterna ivarje enskilt fall. Enförsäljning av en konkursboet tillhörig rörelse torde alllid utgöra en sädanviktigare förvaltningsålgärd som avses i 7 kap. 10 8. Förvaltaren bör såledesnormall vara skyldig alt höra berörda borgenärer och tillsynsmyndigheten innanen sådan försäljning äger rum. bör naturiigtvis i principvara införstådd med en försäljning som sker till nägon annan än den som haravgell det högsta budet. (Se angående tillämpningen av den nya bestämmelsenocksä under rubriken till 8 kap.) 9 8 Prop. Förvaltarenär skyldig all på begäran lämna upplysningar om boel och dess '"lill rälien, borgenärer, granskningsmän, gäldenären ellertillsynsmyndigheten. Paragrafenmotsvarar 7 kap. 11 §, 29 § första slyckel andra meningen och 30 8 andrastycket andra meningen KLförslagel saml delvis 60 8 KL. 1 förhällande till detremitterade förslaget har denna paragraf, pä förslag av lagrådei, utformats säatl del direkt av den framgår mot vilka förvaltaren är upplysningsskyldig.Motsvarande ändringar har gjorts i 28 och 30 88. Iviktigare frågor skall förvaltaren höra tillsynsmyndigheten och särskiltberörda borgenärer, om del inte föreligger hinder mol del. Förvaltaren skall isädana frågor höra även gäldenären, om det lämpligen kan ske. Paragrafenmotsvarar 7 kap. 12 § KLförslagel och 51 a § KL. Avskäl som har redovisats i den allmänna mofiveringen (avsnitt 2.4.1) har iförevarande paragraf som en nyhet införts en skyldighet för förvaltaren all iviktigare frågor höra ocksä tillsynsmyndigheten. Del bör påpekas att deltainle innebär atl tillsynsmyndigheten skall ge någol formellt godkännande av enåtgärd som förvaltaren ämnar vidta. Detta skulle inle vara förenligt medförvaltarens självständiga ställning och den uppgift som har tillagtstillsynsmyndigheterna, nämligen att i efterhand kontrollera hur förvaltaren harutfört sin uppgift. Syftet med bestämmelsen är bl.a. atl genom en ökadinformation ge myndigheten ett bättre underlag för sin tillsynsverksamhet.Förvaltaren kan ä sin sida utnyttja tillsynsmyndighetens erfarenhet i sittarbete och ta intryck av de skäl som myndigheten för fram lill slöd för sinuppfattning angående en konkret angelägenhet. Det slutliga beslutet fattarförvaltaren emellertid alltid själv. Iförarbetena fill 51 a 8 KL (prop. 1978/79:105 s. 273) har angetls vad som skallanses vara viktigare förvaltningsfrågor. Som exempel nämns där frågan om denvidare driften av gäldenärens rörelse, om försäljning av värdefull egendomeller om väckande av återvinningstalan eller annan talan angående ej obetydligtbelopp. Även när det gäller förfarandet vid samråd bör vad som där sägs itillämplig utsträckning gälla också när förvaltaren hör tillsynsmyndigheten. Delbör här erinras om all förvaltaren, innan han godtar etl förlikningsbudangående en osäker eller ivistig tillgång, normall sett bör höra med gäldenärenom denne själv vill utföra tvisten (3 kap. 10 8). Omförvaltaren finner del nödvändigt, får han anlita ett sakkunnigt biträde Paragrafen överensstämmer med 7 kap. 13 8 KLförslagel och52 8 KL. Prop. Av 14 kap. 1 § 3 framgår all ersättningen fill detsakkunniga biträdet är 7 kap. en konkurskostnad som i princip skall betalasav boel. I likhet med vad bl.a. riksskatteverkel har påpekat finnerjag del naturligt all förvaltaren normalt hör tillsynsmyndigheten innan hananlitar elt sakkunnigt biträde. Förvaltaren skall la hand om gäldenärens bo med deböcker och andra handlingar som rör boel. Om gäldenären är eller under detsenaste året före konkursansökningen har varit bokföringsskyldig, skall förvaltareni del omhändertagna räkenskapsmaterialet på lämpligt säll ange dagen föromhändertagandet. Den som pä uppdrag av gäldenären har upprättaträkenskapsmalerial rörande gäldenärens bo är skyldig att lämna ut materialettill förvaltaren i gäldenärens konkurs. Paragrafen överensstämmer i sak med 7 kap. 14 8KLförslagel. Del första styckel motsvarar 53 8 första styckel första meningenKL medan det andra stycket saknar motsvarighet i KL. Tvä remissinstanser efterlyser en precisering av vad sommenas med att förvaltaren "" skall ta hand om gäldenärens bo.Omhändertagandel bör enligt deras mening ske . Vidare bör del enligtdessa remissinstanser ges regler om hur förvaltaren skall gå lill väga näromhändertagandet sker. Reglerna om konkursförvaliarens materiella förvaltninglämnar etl inte obetydligt utrymme ål förvallarnas eget omdöme. Del måsteankomma pä förvallarna atl själva bedöma hur och när de åtgärder som åläggs dembl.a. enligt denna paragraf lämpligen bör ulföras. Självfallet bör förvaltaren,om del är fara i dröjsmål, låta ta hand om t.ex. bokföring och andrahandlingar som rör boet. Det är i sädana fall naturligtvis särskilt viktigtall förvaltare utses snabbi. Nägon närmare reglering av dessa frågor anser jagemellertid inte påkallad. I det andra styckel föreslås i överensstämmelse medkonkurslagskommitténs förslag atl den som har haft i uppdrag av gäldenären allupprätta räkenskapsmalerial rörande gäldenärens bo är skyldig all, trots allhan inte har erhållit full betalning, låta förvaltaren i gäldenärens konkurs fädel av materialet. Jag har i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.11) redovisatskälen för denna ståndpunkt. Med begreppet räkenskapsmaterial avses här detsamma som ibokfö ringslagen (1976:125), dvs. allt sådant som skall ingå i en komplett bokfö ring. Dit hör också de särskilda beskrivningar, inklusive systemdokumen tation och behandlingshislorik, som skall finnas beträffande del aktuella bokföringssystemet. Även annal material som den bokföringsskyldige fak- fiskt använder för sin affärsbokföring innefattas. Däremot innefattas inle i begreppet räkenskapsmaterial sädana handlingar som exempelvis upprät tade budgetar, prognoser och kalkyler. Beträffande sädana handlingar kan 265 uppdragstagarenalltjämt åberopa delentionsräti också gentemot konkurs- Prop. 1986/87:90 förvaltare. Förvaltarenskall upprätta en bouppteckning. I denna skall boets tillgångar tas upp till noggrantuppskattade värden. Beträffande skulderna skall del anges i vad män de avserlön eller pension. Bouppteckningen skall vidare innehålla uppgift om varjeborgenärs namn och postadress saml om de böcker och handlingar som avses i 128. Bouppteckningenskall av förvaltaren ges in till rätten och tillsynsmyndigheten så snart sommöjligt och senast före edgängssammanträdet. Haren av gäldenären underskriven bouppteckning förut getts in till rätlen, behövernägon ny bouppteckning inte upprättas, om förvaltaren anser att denna ärtillförlitlig. I sä fall skall han anmäla del lill rätlen ochtillsynsmyndigheten. Skallbevakningsförfarande äga rum och har någon bouppteckning ännu inte getts infil! rätlen, skall förvaltaren sä snart som möjligt och senast frånbeslutet om bevakningsförfarandet skicka en förteckning över borgenärerna meduppgift om varje borgenärs postadress lill rätlen och tillsynsmyndigheten. Iett bankaktiebolags, en sparbanks eller en central föreningsbanks konkurs skalltill bouppteckningen eller borgenärsförteckningen bifogas uppgift ominsättningsborgenärerna och deras fordringsbelopp med upplupen ränta. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 7 kap. 15 8 KLförslagel. Den motsvarar delvis 538 KL. Andra meningen i fjärde stycket motsvaras närmast av 3 8 första slyckellagen (1956:217) om vissa kreditinrättningars konkurs. Delförsta stycket motsvarar 53 8 första stycket andra och tredje meningarna KL. Ikravel på noggrannhet ligger att tillgångarna skall värderas med beaktande avsamtliga kända omständigheter som kan inverka på bedömningen. Ietl nytt andra stycke anges när bouppteckningen skall ges in till rätten.Enligt 53 8 andra slyckel KL skall bouppteckningen i ordinär konkurs i principges in frän konkursbeslulel. I mindre konkurs skall delta enligt 185 b8 Qärde stycket i princip ske senast en månad från beslutet. Om hinder i någolfall möter atl i ordinär konkurs inge bouppteckningen inom den föreskrivnatiden skall förvaltaren tillställa konkursdomaren en förteckning överborgenärerna.