prop · GA0392 · 1986-12-31 00:00:00 — om ny inriktning och organisation av ---- framtidsstudieverksamheten m.m. 1986/87-92 Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för de åtgärder och det ändamål somframgår av föredragandens hemställan. 1propositionen föreslås att en stiftelse för framtidsstudier inrättas och atttotalt 8,3 milj. kr., varav 1 milj. kr. skall utgöra stiftelsens förmögenhet, anslåstill stiftelsen för /88. Ipropositionen föresläs också alt forskningsrådsnämndens direkta ansvar förframtidsstudier upphör. Vidarebehandlas frågor rörande myndigheternas långsikliga planering ochframtidsbedömningar. Statsrådsberedningen Prop-1986/87:92 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , , , ,, R. Carisson, , , , , , G.Andersson, Lönnqvist Proposition om ny inriktning och organisation av framtidsstudieverksamhetenm. I prop.1986/87:80 har regeringen föreslagit etl treårsprogram för forskningomfattande budgetåren 1987/88 - 1989/90.1 propositionen framhölls att jagavsåg återkomma till frågorna om framlidsstudieverksamheten. Jag ämnar nu taupp dessa frågor. Medslöd av regeringens bemyndigande tillkallades den 29 april1985 en kommitté - framlidsstudiekommitlén med uppdrag att utreda frågor rörandeden statligt finansierade allmänna framtidsstudie-verksamheten (dir. 1984:50).1 september 1986 överlämnade kommittén betänkandet (SOU 1986:33-34) Atl studeraframliden jämte bilagor. Kommitténs egen sammanfattning av belänkandet börfogas lill protokollet i delta ärende som bUaga I. En förteckning över remissinstanserna och ensammanfattning av deras yttranden bör fogas lill protokollet i delta ärende sombilaga 2. Varjemänniska blir vid sin födelse delaktig i etl kultur- och naturarv i vid bemärkelse.Under sin levnad bidrar hon ocksä lill all omforma delta arv för all såsmåningom överlämna del till sina efterkommande. Myckel av det vi gör harsåledes betydelse långt in , ofta på ell sätt vi inle från börjanavsett eller kunnat föreställa oss. Vad som i en fas av samhällets utvecklingframstår som nödvändigt eller eftersträvansvärt kan under nyaförhållanden - visa sig angelägel all ompröva. Del är därför väsentligt allanlägga elt långsiktigt perspektiv - och visa stor öppenhet - både i ord ochhandling. Vårtsamhälle kännetecknas vidare av en långt driven specialisering och arbetsdelning.Vi märker den i vårt yrkesliv, inom näringslivet och på Vi märker den också i det politiska livet. Samhällsplaneringen präglas likaså av en i)åfallande sektorisering.I takt med atl vi byggt upp etl ambitiöst välfärdssamhälle med en omfattandeoffentlig sektor har vi ocksä skapat starka sektorsorgan med stort inflytande- och även starka egeninlressen att bevaka - inom sina respektivesamhällssektorer. Tendenserna i arbetsdelning och specialisering är nu inleen gång för alla givna. De växer fram ur etl komplicerat samspel mellankunskaps- och teknikutveckling saml kulturella och samhällsorganisaloriskaförändringar. Nya kunskapsområden växer fram, andra minskar i betydelse. Nyatekniska lösningar skapas, vilka utmanar äldre och existerande teknik. Inteheller de lösningar vi väljer och har valt när del gäller att organiseraarbetsliv och samhällsservice bör betraktas som slutgiltiga. Förmågan till specialisering är viktig. Vi uppskattar enyrkesskicklig hantverkare, vi inser atl inle kan satsa sådana resurserpå forskning att vi blir ledande på alla områden och vi vet att en del av värtvälstånd beror av atl svenskt näringsliv förmått specialisera sig inom ramenför en härd internationell konkurrens. Med detta sagt vill jag fästa uppmärksamheten pä de riskersom en tilltagande specialisering och arbetsdelning generellt för med sig. Den ökade specialiseringen medför svårigheter attupprätthälla bredd och överblick. Den gör oss ocksä benägna att i första handsöka lösningar pä de problem vi stöter på i vår verksamhel inom den egnasektorn eller specialiteten. För den enskilde kan specialisering inom en snävyrkesroll göra det svårare atl utnyttja erfarenheter frän andra områden. Ettföretag specialiserat pä finmekanik upptäcker kanske alldeles för sent demöjligheter som elektroniken innebär för det egna affärsområdet. Dentilllagande specialiseringen pä kunskapsbildningens område medför inle enbartökat djup ulan ocksä risk för elt snävare perspektiv. Sådant påverkarproblem-uppfattning och valet av forskningsinriktning. Allt detta är tydligare pä lång sikt än i etl kort tidsperspektiv.Gränserna mellan sektorer, näringsgrenar, discipliner och specialiteter - somytligt betraktat framstår som självklara genomgår i det långa perspektivetstora och ibland dramatiska förändringar. Radikala ifrågasällanden ochförändringar av de institutioner och intressen som vuxit sig starka fär därförbetydelse först på myckel läng sikt. Detta är också anledningen till all denlångsiktigt inriktade framtidsdiskussionen präglas - och mäste präglas - avambitionen alt överskrida etablerade gränser och revir. Framlidsstudier är ellsätt all systematiskt hanlera föreställningar om framliden. Genom alt rikta sökQuselpä övergripande förändringar, analysera dem i ell långsiktigt perspektiv ochförsöka bedöma förutsättningarna för framlida hot och möjligheter kanframtidsstudierna stimulera och bidra med underlag lill den demokratiskadebatten och därmed även kollektiva och individuella beslul. De fenomen jag nämnt ovan var aktuella redan i samband medden utredning om framtidsstudier som pä dåvarande statsminister uppdragutfördes under ledning av statsrådet (. 'ti välja framtid, SOU1972:59). Utredningen valde i hög grad att koncentrera sin uppmärk- samhetpä de problem som sammanhänger med de demokratiskt utsedda organens möjligheteratt - i en värld av starka sektorsintressen - styra och påverkasamhällsplaneringen och nödvändigheten atl skapa etl sektorsövergripandeplaneringsunderlag. Betänkandet resulterade sedermera i två organ vilka påolika sätt skulle ägna sig ål långsiktigt inriktad verksamhet: samarbetskommitiénför långsiktsmotiverad forskning och sekretariatet för framtidsstudier. Dessahar sedan i olika former uppgått i den är 1977 inrättade forskningsrädsnämnden. Vihar nu mer än etl decenniums erfarenheter av framtidsstudier i . Ävenfrän andra länder finns erfarenheter av långsikfigt inriktad sektors- och disciplinövergripandeframtidssludieverksamhet. I samband med den utvärdering av verksamheten vidsekretariatet för framtidsstudier i forskningsrädsnämnden som utfördes förnågra år sedan var det därför naturligt att samla erfarenheterna och utarbetaen lösning för hur en offentligt finansierad framtidssludieverksamhet börorganiseras för att kunna svara mot de molsägelsefyllda krav som ställs påverksamheten. som tillkallades fick till uppgift atl komma med förslag om verksamhetensinriktning och mål, hur den skulle organiseras och finansieras samt varhuvudmannaskapet borde förläggas. Kommittén, som redovisat sitt uppdrag,anser sammanfattningsvis atl statens dellagande i och finansiering avframlidsstudier bör tillgodoses under fyra skilda former. För det förstaföreslår man en självständig stiftelse med huvudsaklig uppgift att i egen regieller i samarbete med andra bedriva framtidsstudier. För del andra föreslårman atl forskningsrådsnämnden även fortsättningsvis ska behålla rådsuppgifienall initiera och ekonomiskt stödja verksamhet av detta slag. Man föreslår ocksäatt statliga myndigheter generellt bör åläggas ett ansvar för långsiktigplanering och framtidsbedömningar. Slutligen föreslår man vissa åtgärder föratt stödja regionalt baserad forsknings- och utvecklingsverksamhet. Deflesta remissinstanser har ställt sig bakom huvuddragen i kommitténs förslag.För egen del anser jag atl betänkandet innehåller ell gott underiag förställningstagandena till framtidsstudieverksamhetens fortsatta inriktning ochorganisation. Innan jag mer i detalj redovisar mina förslag lill hur deoffentligt finansierade och understödda framtidsstudierna skall organiserasfinns det anledning atl, mot bakgrund av de problem som diskuteras i utredningensbelänkande och i remissyttrandena, mer utförligt redovisa mina utgångspunkterför de förslag jag lägger fram. Minbedömning: bör även fortsättningsvis avsälla resurser förframtidsstudier för alt därigenom stimulera och vitalisera den demokratiskadebatten i frågor som rör samhällets förändring på läng sikt. Del är väsentligtatl denna verksamhel ocksä har en internationell inriktning. Utredningens bedömning: Överensstämmer m'ed min bedömning. Remissinstanserna: Intresset för framtidsstudier är stortbland remissinstanserna. 1 yttrandena förekommer en omfattande argumenteringför viklen av all bedriva långsiktigt inriktade sektorsövergripande ochtvärvetenskapliga framtidsstudier av olika slag. Remissinstanserna är iallmänhet positiva till en ökad satsning pä en framlidsinriklad analys för attdärmed stimulera en offentlig demokratisk debatt. De landar dock inte alltid isamma slutsatser om vilka organisatoriska lösningar som är all föredra. Någraav dem uttrycker en oro över alt det långsiktiga perspektivet under senare fidförefaller inta en allt mindre plats i analys och debatt. Flera remissinstanseruttalar ett direkt intresse av att samarbeta med den stiftelse som kommitténföreslagit. Skälen för min bedömning: Framtidsstudier är, som jag inledningsvisframhöll, en verksamhet som överskrider sektors- och disciplingränser. Dekompletterar därmed annan forsknings- och utredningsverksamhet när del gäller atlbidra med underiag lill den långsiktigt inriktade samhällsdebatten liksom dekan bidra med nya problemformuleringar för mer grundläggande forsknings- ochutredningsverksamhet. Framtidsstudier är väsentligen inriktade pä altsystematiskt hantera och analysera föreställningar om framtiden. De kandärigenom också bidra lill den mer metodmässiga diskussionen om hurföreställningar om framliden, t. ex. scenarier och olika former av prognosverksamhel,används och bör användas. Endast ell fåtal av remissinstanserna har vall attkommentera utredningens diskussioner om framtidsstudiernas internationellaperspektiv. Styrelsen för internationell utveckling framhåller del väsentligai atl motverka de etno-centriska perspektiv som lätt blir dominerande idiskussionen om framtiden. Även styrelsen för u-landsforskning ägnar en stordel av sitt yttrande ål just dessa frågor. menarall det är en brist i utredningen att man inte i större utsträckning berör u-Iändernasutveckling. framhåller starkt de kvaliteter eltinternationellt eller nordiskt inriktat framtidsstudieprogram skulle kunna hanär del gäller att mer aktivt kunna bidra lill ett mer allsidigt perspektiv päsvensk samhällsutveckling och därmed mindre hemmablindhet. Jag har noterat del stora intresse som man frän mängainstitutioner utomlands fäster vid de svenska framlidsstudierna. Pä många håll,bl. a. i , ökar intresset att finna organisatoriska och meiodmässigaformer för en framåtblickande verksamhet ofta i kombination med diskussionerom den långsiktiga anpassningen mellan teknologisk utveckling och samhällsförändring.Det finns enligt min mening omfattande svenska erfarenheter som bör utnyttjasi en mer målmedveten satsning än . 3.2Särskilda frågor avseende framtidsstudiernas organisation och inriktning Min bedömning: Det finns goda förutsättningar all bedrivaframtidsstudier i pä ett sådant sätt atl de svarar mot högt ställdakrav på metod och kvalitetsbedömning. Statligt finansierade framtidsstudierbör kunna bedrivas under flera olika former och därmed bidra lill mångfald ochen kreativ konkurrens. Denna mångfald måste balanseras mol behovet avresurskoncentration sä alt verksamheten ges möjligheter atl vidareutvecklametoder och arbetsformer. Det är angelägel all sträva efter sä oberoende formersom möjligl med hänsyn till önskemålen om relevans i verksamheten och lilltillgängliga former för finansiering av denna. Utredningen: I såväl utredningens huvudbetänkande som i debilagor som utgör underlag för detta förs en diskussion om framtidsstudiernasteori och metod samt deras relation lill forskning, politik, planering ochgestaltande verksamheter av olika slag. Denna diskussion har också ensociologisk sida, dvs hur de som arbetar inom ell område ser på sin egen verksamhel,hur man vill atl den ska uppfattas av andra (och hur andra vill betrakta den)samt vilka krav man ställer exempelvis på formerna för kvalitetsbedömning. Utredningen väljer att inte ge några detaljerade förslagnär del gäller metodval och utformning av kvalitetskriterier m. m. för dennyordning man föreslår. Lösningen på de problemen måste växa fram i de aktuellainstitutionerna själva menar man. I betänkandet finns förslag lill hur man iden av kommittén föreslagna stiftelsen kan hantera denna interna melod-ochkvalitetskontroll t ex genom atl på deltid knyta kvalificerade medarbetaretill sig efter förebild från högskolornas adjungerade professorer. Remissinstanserna: Flera remissinstanser har diskuteratframtidsstudiernas kunskapsfrågor, däribland forskningsrådsnämnden,naturvetenskapliga forskningsrådet, ,universitets- och högskoleämbetet. saml ellantal organ vid universitet och högskolor. Några av remissinstanserna betonarde gestaltande och värderande inslagen i framtidsstudierna. Nägon djupareoenighet förefaller inle finnas beträffande de metodfrägor som utredningenaktualiserar. Uppfattningarna går dock isär när del gäller bedömningarna av denverksamhet som bedrivits och den profil man skapat vid sekretariatet förframtidsstudier i forskningsrädsnämnden. Styrelsen för leknisk utveckling framhåller vikten av allbygga upp ett omfattande internationellt kontaktnät och anlita utländskagästforskare. Universitets- och högskoleämbetet har föreslagit att stiftelsenbör knyta en vetenskaplig referensgrupp lill verksamheten. Frän försvarelsforskningsanstalt kommer förslaget att varje större projekt bör avkastaåtminstone en artikel i en internationell och väl ansedd vetenskapligtidskrift. En del remissinstanser, däribland Kungligavetenskapsakademien och naturvetenskapliga forskningsrådet har en annanuppfattning än kommittén om hur resurskoncentrationen bör gä till. atlfördela tillgängliga medel på de olika forskningsråden med rekommen- Prop.1986/87:92 dation atl använda dem för framtidsstudier, att låtaforskningsrådsnämnden behälla verksamheten under i huvudsak nuvarande former,att låta enskilda universitet lämna in anbud med förslag lill hur och tillvilken kostnad man är villig att bedriva framlidsstudier . Mänga remissinstanser uttrycker starka önskemål om atlframtidsstudier, och främst då verksamheten inom den föreslagna stiftelsen,ska bedrivas under oberoende former. Bakom de uttalade önskemålen om oberoendefinns fiera föreställningar om vilka typer av beroenden som det är mestangeläget alt undvika. I flera yttranden diskuteras ocksä, som i utredningen,risken för atl små ekonomiskt oberoende organ förlorar sin kreativitet. Enlösning på detta problem som diskuteras av flera instanser, däriblandsocialstyrelsen, statskontoret, riksrevisionsverkei och ,och som ocksä framförs av utredningen, är att framtidsstudierna i ökad utsträckningkan uppdragsfinansieras. Skälen för min bedömning: Det framgår tydligt avutredningens betänkande atl framtidsstudier bedrivs under en mängd skiftandeförtecken såväl inom som utom landet. På en del häll är kopplingen till annanvetenskaplig verksamhet uppenbar och avsedd, ofta då i anslutning tilltvärvetenskapliga forskningsansatser eller miljöer. På andra håll är dennakoppling svag och ibland även medvetet nedtonad. Bland de forskningsfinansierandeorganen i är del vid sidan av forskningsrådsnämnden främst de sektorsinriktadeforskningsråden och motsvarande som stöder och finansierar framtidsstudier, t.ex. byggforskningsrådet och energiforskningsnämnden. Framtidsstudier kan således bedrivas på etl sådant sättall det är förenligt med de kvalitetskriterier som förekommer såväl viduniversitet och högskolor som vid planeringsinstitulioner och ulredningsorganmed anknytning till politik och näringsliv. Det innebär också alt jag inle sernågra hinder för atl universiteten själva bedriver framlidsstudier, ellersamarbetar med utanförstående institutioner, l.ex. den stiftelse som jagsenare föreslår, vilka bedriver sädana siudier. Del finns inle någon anledning alt generellt uttala sig ifrågan om framtidsstudier är vetenskap eller inte. I del konkreta fallet berorsvaret på hur framlidsforskaren i sin verksamhel väljer problem och metoder, eflervilka kriterier han hanterar normativa och gestaltande moment och hur manskapar former för atl säkerställa verksamhetens kvalitet. Delta är i grundensamma problem som alla andra forskare slår inför när de ska la sig an enuppgift. Framtidsstudier är ingen homogen verksamhel. Ellledningsorgan inom en organisation har en annan uppfattning om vad långsiktigaanalyser och framtidsbedömningar är och bör vara än vad som är fallet inom enfolkrörelse eller ell universitet. Bland forskningsstödjande organ och forskningsinstitufionerär uppfattningarna också delade i frågan hur framtidsstudier bör och kanbedrivas. Denna mångfald av uppfattningar om vad framtidsstudier äroch hur de helst bör bedrivas skapar ocksä förväntningar pä verksamheten somibland är direkt oförenliga. Detfaktum atl remissinstanserna i mycket hög grad Prop. 1986/87:92 efterlyser sektorsövergripandeoch tvärvetenskapliga framtidsstudier och redan pä detta stadium erbjuder olikasamarbetsformer med en ännu inle inrättad stiftelse innebär inte att desamtliga diskuterar samnia företeelse. Delär enligt min mening angeläget atl inle försöka dölja de olika intres sen som finns i dessa sammanhang. En lösning pä detta är att sträva efter former som förmår kombinera mångfald med resurskoncentration. En lösning präglad av mångfald skapar ocksä förutsättningar för en levande diskussion om verksamhetens metod och innehåll vilket eflériysts från en del remissinstanser. Även om de finansiella resurserna under kommande budgetär enligt mina förslag i det följande främst bör riktas till ett nytt fiisläende organ är jag således angelägen alt betona avsikten att de före slagna ändringarna sammantagna skall bidra till en ökad | inriktning pä långsiktighel och framförhällning pä många håll inom ulredriingsverksam- het, forskning och samhällsdebatt. Fråganom framtidsstudiernas oberoende måste relateras lill den roll de har eller avses spela. Inom många instilufioner har man funnit det angelä get atl inrätta stabsorgan av framtidsstudiekaraktär. Avsikten är då ofta att varna och uppmärksamma de ledande beslutsfattarna för förhållanden i omvärlden som tenderar atl falla utanför de rutinmässiga i bedömningar som görs iden egna organisationen. Dendiskussion om oberoende som mänga remissinstanser för, och som jag ämnar återkomma fill, har uppenbarligen ingen relevans för rådgivande organ av detta slag. Utredningen ger också enligt min mening flera och goda exempel pä svårigheterna att förena å ena sidan närhet till och förtrolighet med beslutsfattare med å andra sidan oberoende, öppenhet och en i god mening akademisk ställning. Utredningens förslag om en självständig stiftelse är ell uttryck för att framtidsstudier skall kunna bedrivas under oberoende former. En slutsats av den diskussion om obero ende som såväl utredningen som mänga remissinstanser för är att man bör undvika att knyta en verksamhet direkt lill , om man samfidigl vill ha starka garantier atl den skall kunna verka oberoende och fristående från regeringens arbete. 1utredningen diskuteras erfarenheterna av de amerikanska "tankefab riker" som vuxit upp efter kriget. Deras ställning som formellt fristående uppdragsforskare har inte hindrat att de ofta hamnat i en slags intellektuell symbios med sina stora uppdragsgivare. Probleminriktningen tenderar också atl styras mot sädana områden där penninglillgängeh är god. Jag noterar som en intressant vändning på just detta problem atl social förändring vid 'menar att elt rundligt tilltaget basanslag kan ge den föreslagna stiftelsen styrkan att tvinga potentiella uppdragsgivare att motivera varför just deras problem skall ägnas uppmärksamhet. Önskemålenom elt oberoende från regeringsmaklen står i motsatsställning fill många i ochför sig tänkvärda synpunkter som framförs från flera häll om hur verksamhetenvid den föreslagna stiftelsen skall bedrivas. Om man inrättar ett organ som äroberoende frän regeringsmaklen avhänder man sig medvetet inflytande i en mängdfrågor. Det innebär ocksä att regeringeni sä fall bör avstå frän atl, förUtöih de ramar som motiverar verksamheten,fastställa alltför mänga regler för den styrelse man utser. Frågan omframlidsstudiernas oberoende har också aktualiserats i samband meddiskussionen om vem söhi skall vara stiftare. Utredningen har föreslagit attstiftelsen skall vända sig direkt lill regeringen och att ansvaret förkontakterna med stiftelsen inom regeringen skall ligga på statsrådsberedningen.Bakom detta förslag kan man, som forskningsrådsnämnden ocksä noterar i sittremissvar, spåra ell försök att finna en lösning som tillfredsställer sävälolika önskemål om oberoende som ambitionen att markera den politiska vikt somregeringen fäster vid att de långsiktiga och sektorsövergripandeframtidsfrågorna ägnas uppmärksamhet i vårt land och att detta görs pä ettkvalificerat säll. Jag delar utredningensuppfattning. Statsrådsberedningen har en sektorsövergripande och samordnandeställning i regeringsarbetet. Valet att låta statsrådsberedningen bereda deärenden som stiftelsen aktualiserar, främst budgetfrågor och styrelseval, ärinte en fräga om alt knyta verksamheten lill den centrala politiska maklenutan alt även pä denna nivå garantera den föreslagna verksamheten en oberoendeställning. 4.1Stiftelsens organisation och ledning Mittförslag: för framlidsstudier med staten som ensam stiftare skallinrättas. skall utses av regeringen. Utredningensförslag: Överenstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Många remissinstanser uttrycker en myckel posifiv inställning lill inrättandetav elt självständigt . Några remissinstanserframhåller att utredningen skulle ha redovisat några alternativaorganisationsmodeller för atl möjliggöra etl bättre ställningstagande. Skälenför mitt förslag: Enligt min mening skulle framlidsinriklad verksamhel, t. ex.i form av forskning, planering och allmän samhällsdebatt, i värt land kunna dranytta av den resurskoncentration som en institutions-bildning medför. Kommitténhar föreslagit atl en stiftelse för framlidsstudier inrättas med staten somstiftare. Ävenjag menar, i likhet med några av remissinstanserna, att det hade varit allföredra om utredningen utföriigare hade redovisat de överväganden man gjort ivalet av den organisationsform man föreslagit. Stiftelseformen har docksamtidigt erhållit ell starkt stöd bland remissinstanserna. Önskemålen om eltoberoende från regeringsmakten eller andra centrala statliga organ bör enligtmin uppfattning vara bättre tillgodosedda inom en stiftelse än inom någonmyndighetsform. Det finns ocksä enligt min mening ett starkt slöd för tanken atlframtidsstudierna, för atl inte försvinna bland starka sektors- ellerdisciplinintressen, måste ges en stark institutionell förankring. De förslagsom några remissinstanser lämnat om en ambulerande verksamhet mellan universiteten, möjligenockså baserad på anbudsförfaranden frän olika häll, tillgodoser inte dessaberättigade önskemål på resurskoncenlrafion och stabilitet. Det gör inteheller en lösning helt baserad på rörliga rådsanslag som i förekommande falltilldelas enstaka projekt. av föreslagen modell är den enligt minmening mest ändamålsenliga lösningen pä de delvis motstridiga önskemål somframförts i frågan om hur verksamheten skall organiseras. Stiftelsen bör ledas av en styrelse som utses avregeringen och bestå av nio ledamöter, vardera med mandattider pä menvalda sä atl tre personer utses vart annat år. Del är också min mening atlinför varje komplettering av styrelsen offenfiigt inbjuda organisafioner, insfitutioneroch enskilda att föreslå ledamöler till styrelsen.