prop · GA03121 · 1986-12-31 00:00:00 — Lagrådet ansluter sig till de förslag som datainspektionenhar fört fram rörande dessa paragrafer i sill ovannämnda yttrande. Det behov avuppgifter, som , och turistråd kanha, bör som dalainspektionen anför tillgodoses i annan ordning. I enlighet meddet sagda förordar lagrådet att 2 § tredje stycket och 3 § utgår och att 1 och4 §§ - som alltså blir I och 3 §§ ges följande lydelser: "I § Registrering av båtar enligt denna lag sker idet fritidsbåtsregister som avses i 2 § andra stycket sjölagen (1891:35 s. 1). Regislretförs av och länsstyrelserna med hjälp av automatisk databehandling. 3 § , tullmyndighet, riksskattéverket, länsskattemyn-dighel,lokal skattemyndighet och kronofogdemyndighet får ha terminalåtkomst tillfritidsbåtsregistret." I specialmoliveringen sägs att paragrafen överensstämmermed 1 § sjöla gen. Den svarar emellertid endast mot första meningen i nämnda lagrum. Avsikten torde vara att även andra meningen skall kunna tillämpas. Under den förutsättningen föreslår lagrådet att 7 § utgår; I § sjölagen blir då -jg 1986/87; 121 Om 3 och 7 §§ utgår, blir detta 6 § och hänvisningen skallavse 5 §. Det framgär inte av lagtexten eller motiven hur man skall se påsituationen då flera äger en båt gemensamt. Paragrafen skall läsas i sambandmed förslagets 12 § punkten 7 som handlar om avregistrering i motsvarandefall. Lagrådet utgår från att det inle skall krävas någon äganderättsutredningmed behörighetshandlingar etc. Frågan är vad som skall gälla om ägarna inte äreniga. Etl klargörande bör ske, åtminstone i ett motivuttalande. 9 och 10 §§ 1 dessa paragrafer avhandlas dels registreringsplikt, delsskyldighet att anmäla ägarförändringar. Enligt lagrådets mening bör dessa ämnenskiljas åt genom atl andra stycket i förslagets 10 § arbetas in i 9 §. Bestämmelserna i förslagels 10 S första stycket berör bl.a. successionsrättsliga förvärv. Vid förvärv genom arv räknas successionenfrån arvlåtarens död. Egendomen blir emellertid underkastad särskildförvaltning dödsboförvaltning - till dess den genom arvskifte fördelas blandarvingarna. Såväl dödsfallet som fördelningen av arvet ger således tidpunkterav betydelse för förvärvet. Finns det bara en arvinge bortfaller dock detsenare ledet, eftersom något skifte då inte behövs. Motsvarande förhållandenkan uppkomma vid förvärv på grund av testamente. Efterlämnar den avlidne ävenen make, kan dessutom förvärv genom bodelning komma i fråga. Dessa för de successions- och familjerättsliga förvärvenspeciella förhållanden har beaktats vid motsvarande reglering i 51 §bilregisterkungörelsen (1972:599). Efter huvudregeln - också den föreskriveranmälan inom från förvärvet - sägs där att, då äganderätten övergåttgenom arv, bodelning eller testamente, tiden dock skall räknas från detarvskifte hölls eller bodelning skedde; fordras ej arvskifte eller bodelningskall tiden räknas, vid testamente, från det detta blev ståndande och i annatfall frän det bouppteckning efler arvlåtaren avslutades. Hur anmälningstiderna skall räknas i motsvarande fallenligt förevarande paragraf är inte helt klart. Endast huvudregeln ärtillämplig och det enda undantag som görs tar sikte på den ägarväxling som detinnebär när vid dödsfallet egendomen övertas lill förvaltning av den avlidnesdödsbo. Regleringen år utformad på samma sätt som enligt 6 § andra stycketlagen (1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m. Det fåremellertid antas alt förvärv av båtar genom arv, bodelning och testamentekommer att bli betydligt vanligare när fråga är om fritidsbåtar än när det rörsig om båtar för vilka lag varit i första hand avsedd. Behovet av enklargörande reglering mäste anses större i nu förevarande sammanhang. Lagrådet, som finner att lagens 10 § kan utformas medförebild i 51 § bilregisterkungörelsen, föreslår att 9 och 10 §§ - som medlagrådets förslag beträffande 3 och 7 §§ blir 7 och 8 §§ - får följandelydelser; "7 § Den som äger eller förvärvar en båt, som inte ärmen skall vara 79 registrerad, skall skriftligen till en länsstyrelseanmäla båten för registre- ring inomen vecka från det atl den förvärvades eller registreringsplikl Prop.1986/87; 121 inträdde. Görs inle en sådan anmälan, får båten inte brukas. 8 § Den som förvärvar en registrerad båt och själv ärskyldig all ha den registrerad skall inom skriftligen anmäla förvärvetlill en länsstyrelse för anteckning i frilidsbåtsregistret. Vid förvärv genomarv, bodelning eller leslamenie skall tiden räknas från arvskiftet ellerbodelningen. Om arvskifte eller bodelning inle behövs skall tiden räknas, vidtestamente, från det detta kom att stå fasl och i annal fall från detbouppteckning efter den avlidne avslutades eller dödsboanmälan gjordes. Övergår äganderätlen till en registrerad båt på annat sätlän genom arv, bodelning eller testamente, är åven den förre ägaren skyldig atlinom från den nya ägarens förvärv göra anmälan därom till enlänsstyrelse." Lagförslaget anger inle vilka uppgifter som skall införasi frilidsbålsregislrel utan förulsälter. alt delta skall bestämmas avregeringen i en förordning. Som en följd härav blir innebörden av denföreslagna 11 § all regeringen kommer alt kunna besluta åligganden förenskilda. Med hänsyn till 8 kap, 3 § regeringsformen bör paragrafen därförinnehålla elt uttryckligt bemyndigande. Lagrådet föreslår alt stadgandet sommed förslaget beträffande 3 och 7 §§ blir 9 § - ges följande lydelse: "9 § Regeringen föreskriver vilka uppgifter i övriglsom ägaren till en registrerad båt skall anmäla för anteckning ifritidsbåtsregistret." Avgiften kommer enligt vad som sägs i remissen att bliringa. Av 8 kap. 3 och 7 §§ regeringsformen följer all höjningar som går utöversjälvkostnaden för registret måste beslutas genom lag. Mol denna bakgrund kaninvändningar riktas mot regeln i tredje stycket. Det ter sig stötande att en såpass liten förseelse skall leda till en så allvarlig påföljd som förbud attbruka bålen, elt förbud som dessutom skulle vara särskilt straffbelagt enligtförslagets 20 §. Lagrådet föreslår atl tredje stycket utgår. Innebörden är atl den betalningsskyldige vid försummelse atlerlägga registeravgift inom föreskriven tid skall få en betalningsanmaning meden ny tid angiven. Med hänsyn lill de ringa belopp det är fräga om - lagrådethänvisar till vad som anförts i anslutning till 14 § - är del onödigt attlagbinda förfarandet då avgift inte betalas . Man får förutsätta att detutvecklas ändamålsenliga rutiner som beaktar både de enskildas och de berördamyndigheternas intressen. Lagrådet föreslår att paragrafen - som med dessförslag belräffande 3 och 7 §§ blir 16 § - får följande lydelse; " 16 § Betalas inte registeravgiflen inom föreskriventid får verkställighet ske enligt utsökningsbalken." 19 och 20 §§ Prop. 1986/87; 121 Lagrådets förslag i det föregående skulle leda till attbåda dessa paragrafer endast hänvisar till den grundläggande regeln omregistreringsplikt. Även enligl remissen är del väsentliga sanktionerna vidåsidosättande av denna skyldighet. Bestämmelserna medför dubbla påföljder för underlåtenhet atlfullgöra registreringsplikten: dels blir denna underlätenhet i och för sigstraffbelagd, dels medför den etl särskilt straffsanktionerai förbud att brukabåten. Enligt lagrådets mening går dessa förslag för långt. En effektiv ordningbör kunna åstadkommas med mindre ingripande medel. Den mest verksamma påföljden torde vara förbudet atl brukabåten, särskilt om detta i enlighet med förslaget riktar sig inte bara motägaren själv utan även mol annan brukare. Lagrådel finner att denna påföljd kangodtas. Den bör emellertid också vara tillräcklig. Något bärande motiv för attdärutöver som en särskild förseelse straffbelägga underlåtenheten attregistrera föreligger knappast. Det enda skäl som synes kunna anföras tordevara att man utan en sådan regel blir tvungen att i händelse av ägarens bestridandevisa att han har brukat båten. Lagrådet kan inte föreställa sig att detta ipraktiken skulle innebära nägon större nackdel. Det är angelägel atl inle drivaeffektivitetssynpunkterna för långt. Om erfarenheterna skullevisa, att det föreligger ett praktiskt behov av alt skärpa påföljdsreglerna,eller om registret längre fram skulle ges en vidare funktion än enligtremissens förslag, kan frågan tas upp till ny prövning. Lagrådet föreslår således att 19 § utgår. Däremot kan 20 §godtas med endast de jämkningar som följer av de tidigare förslagen; paragrafenblir 17 § och hänvisar endasi till 7 §. Emellertid mäste tilläggas att det böranges i motiven vad som avses med att bruka en båt. Enligt lagrådetsuppfattning måste det krävas att man på något sätt färdas till sjöss med bålen.Endasi att den läggs i sjön eller atl den begagnas förtöjd - eller givetvis änmindre upplagd på land - bör inte kunna inrymmas i ordel bruka i dettasammanhang. Dessabestämmelser avser rena ordningsförseelser, som är fristående från dengrundläggande registreringsplikten och som inte kan medföra förbud atl brukabåten. Mot dessa regler har lagrådet ingen erinran. Med lagrådets förslag i detföregående blir detta 18 § och hänvisningarna till andra lagrum blir ändrade.Eftersom regeringen med stöd av bemyndigandet i den nya 9 § kan föreskrivabötesstraff, erfordras i detta sammanhang hänvisningar endast till 8 § och 11 §första stycket. 22 och 23 §§ Dessa paragrafer bör enligl lagrådets mening utgå. Vad somsägs i 22 § följer av sakens natur. Bestämmelserna i 23 § torde visserligen ide flesta fall leda till en ändamålsenlig ordning, men det finns en risk föratt reglerna kan missbrukas och leda lill otillfredsställande resultati enskilda ftill, t. ex. Prop. 1986/87; 121 beträffande det straffrättsligaansvaret. Man kan också fråga sig om verkligen betalningsansvaret för avgiftenbör läggas på en särskild person. Det synes därför bäst alt inte reglera dessafrågor i lagen. I vart fall måste lagtexten tala om en person som "kangodtas som" bärare av ägarens skyldigheter och ansvar. Punkten 2 leder lill alt åven bålar som har tagits ur brukkommer att omfattas av registreringsplikten. Delta kan i en del fall föranledaonödigt krångel och berättigad irritation hos enskilda båtägare. Med hänsyntill registrets syfte enligl 2 § synes del också vara fel atl registrera andrabåtar än sädana som faktiskt används. Lagrådet förordar därför den ändringenatt regislreringspliklen beträffande en båt som inle är men tidigare varitsjösatt inträder först efter sjösättningen. En sådan ändring skulle ioch för sig medföra ett mindie uppskov med registreringen även av en del båtarsom endast är upplagda över vintern. Någon egentlig olägenhet torde dock intefölja av detta; man lär kunna räkna med att flertalet båtägare inte kommer attdröja med registreringen till sjösättningen. Förevarande punkt skulle enligl lagrådets förslag kunnages följande lydelse: Registreringsplikt inträder vid lagensikraftträdande för en båt som då är sjösatt. I stället för den i 7 § angivnatidsfristen skall gälla att anmälan för registrering skall ske senast den 1april 1988. För en båt som inte är men tidigare varit sjösatt inträderregistreringsplikt efter ny sjösättning." Förslaget till lag om ändring i lagen om registrering avbåtar för yrkesmässig sjöfart m. m. Om lagrådets förslag till ändrad lydelse av 10 § i detremitterade förslaget till lag om fritidsbålsregister godtas kan motsvarandeändring i 6 § andra stycket i förevarande lag förtjäna övervägas. Upphävandet av 5 § bör föranleda vissa följdändringar ibestämmelserna om avregistrering. Punkten 4 i 7 § blir överflödig och börslopas. Punkten 2 bör ges formuleringen "på grund av överlåtelse ellereljest ej längre skall vara införd i bålregistret". 1 8 och 9 §§ kan orden"enligt 7 § 1-3" utgå, och andra meningen i 8 § andra stycket kanlämpligen ändras till "Skall en båt på grund av överlåtelse inte längrevara införd i båtregistret, svarar I detta sammanhang torde även bötesmaximumi 8§ tredje stycket böra höjas till I . (jfr prop. 1980/81 ;38 s.16). Förslagen lämnas utan erinran. 1986/87:121 DATAINSPEKTIONEN Yttrande enligt 2a § datalagen över förslag till fritidsbåtsregister I det remitterade förslaget har datainspektionens tidigareframförda synpunkter vad gäller ändamål, registeransvarighet och behovet avlagreglering av terminalåtkomsten beaktats. När det gäller lagtexten anser datainspektionen att 2 §tredje styckel bör utgå eftersom vad som sägs där kan medföra oklarhetbeträffande registeransvarigheten. I stället bör I § ges följande lydelse. "I § Registrering av båtar enligl denna lag sker idel fritidsbålsregister som avses i 2 § andra slyckel sjölagen (1891:35 s. Registret förs av sjöfartsverketoch länsstyrelserna med hjälp av automatisk databehandling." Den nu föreslagna lydelsen innebär att sjöfartsverkeljämte länsstyrelserna blir registeransvariga enligt datalagen. Härav följeratt de får förfoga över registret och ha terminalålkomsl lill det. Även 3 § kandärför utgå. Beträffande rätten till lerminalåtkomst för andramyndigheter än de registeransvariga vill dalainspeklionen säga följande. Det är ett allmänt intresse alt myndigheter på ettrationellt sätt kan fullgöra de uppgifter som har ålagts dem. från denutgångspunkten kan man knappast resa några invändningar mot att myndigheterna iallt större utsträckning ges möjlighet atl utnyttja modern teknik i sinverksamhet. En förutsättning måste dock vara atl deras tillgång tillinformation om enskilda begränsas till vad som är nödvändigl för attmyndigheterna skall kunna utföra sina uppgifter. I det remitterade förslaget ges ett stort anlalmyndigheter rätt till terminalåtkomst till fritidsbåtsregislret. I flertaletfall är syfiet med terminalåtkomsten att möjliggöra övervakning och kontroll.Om statsmakterna anser att ett register bör upprättas för delta ändamål, är detsvårt att av rationella skäl motsätta sig att de myndigheter som ålagts sådanaarbetsuppgifter får ha terminalåtkomst till registret. Dalainspektionen villdock framhålla att både ändamålet med registret och den omfattande terminalåtkomstsom övervägs av många människor kommer att uppfattas som ett stort steg mot ettövervakningssamhälle. Därvid har det säkeriigen stor betydelse alt åtgärdernaär inriktade mot de registrerades fritidsverksamhet, ett område där det finns siörreanledning än annars atl respektera människors behov av alt få vara i fred. Datainspektionen kan inte finna atl terminalåtkomst ärpåkallad för , eller turistråd. För dessa myn digheter kommer registret all vara av värde främst för planeringsändamål. Detta syfte bör tillgodoses i annan ordning. Om dessa myndigheter ändå 83 anses böra fåterminalåtkomst till registret, bör deras möjligheter atl ta del Prop.1986/87:121 av informationen begränsas till statistikuppgifter. inrättas kommer datainspektionen att i samband med att det anmälsmeddela de föreskrifter i fråga om behörighetssystern m. m. som behövs. Yttrandethar beslutats av undertecknad generaldirektör i närvaro av byråchefen ochavdelningsdirektören , föredragande. Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... .... 1 Propositionens lagförslag ...................................... .... 2 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde ... 9 1 Inledning ........................................................ .... 9 2 Bakgrund ...................................................... .. 10 2.1 Båtliv och organisationer .............................. .. 10 2.2 Betänkandet (SOU 1974:95)Båtliv - Samhället och fritidsbåtarna 11 2.3 Betänkandet (SOU 1977; 25) Båthv2 - Registerfrågan 12 2.4 förslag tillett register för båtar 12 2.5 Gällande bestämmelser omregistrering av båtar . 3 Allmän motivering ............................................ .. 14 3.1 Allmänna utgångspunkter ............................... 14 3.2 Förslag till ettfritidsbåtsregister ..................... .. 15 3.2.1 Registrets ändamål ochinnehåll .............. 15 3.2.2 Registeransvar m.m............................ ....... 18 3.2.3 Registrets tillämpningsområde ................. 21 3.2.4 Identifiering och märkning......................... 26 3.2.5 Kostnader för registreringen m.m................ 27 3.3 Följdändringari annan lagstiftning 29 4 Upprättade lagförslag ....................................... .. 29 5 Specialmotivering ............................................ 30 5.1 Förslaget till lag omfritidsbåtsregister .............. .. 30 5.2 Förslaget till ändring isjölagen (1891; 35 s. 1) 43 5.3 Förslaget till ändring i lagen(1979; 377) om registrering av båtar föryrkesmässig sjöfart m.m............................. .. 43 5.4............................................................. Förslagettill ändring i lagen (1986; 371) om flyttning av fartyg i allmän hamn .............................................. .. 44 6 Hemställan ..................................................... 44 7 Beslut .......................................................... 44 Bilaga1 lagförslag ........... 45 Bilaga2 Remissammanställning - trafiksäkerhetsverkets (TSV) rap port Förslag till utformning av ett regis ter för båtar ......................................... .. 47 Bilaga 3 De remitteradeförslagen ...................... .. 70 Bilaga 4 Lagrådetsyttrande .............................. .. 78 Bilaga 5 Datainspektionens yttrande .................... .. 83 Tryckeri, 1987 85