prop · GA03133 · 1986-12-31 00:00:00 — Motsvarande regler för skatteavdrag skall gälla i fräga omhavandeskapspenning, ersättning till tillfälliga smittbärare och dagpenning vidutbildning och tjänstgöring inom totalförsvaret. Förersättning som i vissa fall utgår trots atl sjukpenninggrundande inkomst inle fastställlsskall det procentuella avdraget bestämmas med hänsyn lill ersätlningsunderiagelsstorlek. Skälen förmitt förslag: För att komma till rätta med brister vad gällerkompensationsnivån inom den obligatoriska sjukförsäkringen har regeringenföreslagit ett nytt sätl all beräkna sjukpenning och tillfällig föräldrapenning(prop. 1986/87:69). Del nya beräkningsättet innebär en timberäkning av dessaförmåner för försäkrade, vars sjukpenninggrundande inkomst hell eller delvisutgörs av inkomst av anställning. I fråga om sjukpenning tillämpas timberäkningsleknikenunder av varie sjukperiod. För tid därefter beräknassjukpenningen på nuvarande sätt. 1 fråga om den tillfälliga föräldrapenningenskall timberäkningslekniken tillämpas oavsett föräldraledighetens längd.Reformen avses träda i kraft den . Timberäkningsleknikeninnebär alt sjukpenningen och den tillfälliga föräldrapenningen kan komma allvariera betydligt i förhällande lill om förmånen beräknas pä nuvarande säll.På grund härav kan preliminärskat-leavdragets storlek - på grund av progressiviteleni skallesyslemel bli hell olillfredsställande i vissa fall. Jag redovisadedärför i prop. 1986/87:69, s. 55. en ny modell för att all beräknaskatteavdraget. Denna innebär att skattetabeller upprättas där avdragets storlekper ersältningsdag inte anges i krontal utan med etl procenttal, vars storlekbestäms med hänsyn till bl.a. denförsäkrades sjukpenninggrundande inkomst. På så sätl kan Prop. 1986/87;133 progressivitelen i skatiesystemel bättre beaktas. Frågan krävde dock vissytterligare beredning, varför jag avsåg alt återkomma till den i annatsammanhang. Den beredning som härefter skett har inte gett anledningtill ändrad uppfattning om hur skatteavdraget i del nya systemet bör gå till.Jag föreslår således att skalleavdrag i forlsällningen skall ske enliglsärskilda tabeller där det anges vilken procentsats som skall tillämpas vid enviss sjukpenninggrundande inkomst. Syftet är atl del procenluella skatteavdraget påersättningen från skall överensstämma med den procentsatssom gäller för den totala skallen på en årsinkomst motsvarande denskatteskyldiges sjukpenninggrundande inkomst. Skall en skattskyldig exempelvisbetala i skatt på en årsinkomst som motsvarar hans sjukpenninggrundande inkomstbör således skatteavdrag på ersättning från ske . Förde flesta fall av skatteavdrag måste dock beaktas alt förmånen inle utges pågrundval av hela den sjukpenninggrundande inkomsten ulan på av dennainkomst. Del gäller bl. a. sjukpenning och föräldrapenningförmäner enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring. 1 sådana fall bör procentsatsen grundas på enårlig inkomst motsvarande av den sjukpenninggrundande inkomsten.Procentsatsen bör i skattetabellerna anges i hela procenttal. 1 tabellerna måste givetvis ocksä, liksom , beaktas denkommunala utdebiteringen och tillämplig kolumn enligl 4 § 2 mom. uppbördslagen(1953:272). Om lokal skattemyndighet har föreskrivit särskild beräkningsgrundeller beslutat om jämkat preliminärskalteavdrag måste hänsyn las även lilldetta när skatteavdraget görs. Den sjukpenninggrundande inkomsten torde i det storaflertalet fall stämma relativt väl överens med den verkliga årsinkomsten, bl.a.eftersom det ligger i den skaltskyldiges eget intresse all anmäla eventuellainkomsthöjningar lill . Förutsättningarna för elt korrektpreliminärskatteavdrag bör därför bli goda. En annan fördel med all knyta antill den sjukpenninggrundande inkomsten är atl försäkringskassorna haruppgifterna om denna lätt tillgängliga. Som jag ser del finns del inte anledning all begränsaanvändningen av procentavdrag lill enbarl limberäknad ersättning. En sådanmodell kan tillämpas även i övriga fall där förmånen utges på grundval av denförsäkrades sjukpenninggrundande inkomst. Del medför dessutom administrativafördelar alt begränsa antalet skattetabeller som behöver användas till så fåsom möjligt. Jag anser således all systemet med procentavdrag bör kunnaanvändas även när sjukpenning och ersättning till tillfållig smittbärareberäknas enligt nuvarande regler. Vidare bör det kunna ske i fräga omhavandeskapspenning och föräldrapenning i samband med barns födelse. Även belräffandedagpenning under utbildning och tjänstgöring inom totalförsvaret bör teknikenmed procenlavdrag kunna användas. Det kan dock inträffa att ersäUning utges fill en personsom har sjukpen ninggrundande inkomst men ersättningen likväl inte skall beräknas på grundval av denna inkomst. Del är fallet beträffande t.ex. sådan föräldra- 36 penning med anledning av barns födelse som utges enligt garaniinivån(/dag). Del procentavdrag som gäller på grund av den försäkrades sjukpenninggmndandeinkomst bör emellertid ändå kunna tillämpas ulan all några olägenheter avbetydelse uppstår. Om skatteavdraget kan komma all bli för högt på grund av attföräldrapenningen utges enligt garantinivån finns detmöjligheter alt begära jämkning av preliminärskallen. Del förekommer vidare att en förmån utges trots att denförsäkrade inte har någon sjukpenninggrundande inkomst fastställd för sig.Detta kan vara fallet t. ex. när sjukpenning enligt lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring utges på grundval av den inkomst som skulle ha utgjortsjukpenninggrundande inkomst om den skaltskyldige varil sjukpenningförsäkrad.Reglerna bör därför utformas på ett sätl som innebär alt om sjukpenninggrundandeinkomst inle har fastställts skatteavdraget skall grundas på ersätt-ningsunderlagel. Del börankomma på regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer atl utarbetade akluella tabellerna efter de riktlinjer somjag här angett. Den författningsmässiga reglering, som behövs för allåstadkomma den nya ordningen för skaiteavdrag, bör ske genom lag om ändring ikungörelsen (1973:1125) om skatteavdrag från sjukpenning m. m. Vissaytterligare ändringar bör göras i kungörelsen för att anpassa föreskrifterna iden till nuvarande förhållanden. De nya reglerna bör träda i kraft den 1december 1987. 8 Utmätning och införsel i sjukpenning m. m. Mittförslag: Vid löneutmälning av eller införsel i sjukpenning eller annandagersättning frän socialförsäkringen införs sammanräkningsregler. Reglernainnebär att de per dag bestämda utmätnings- eller införselbeloppen, liksom deper dag bestämda utmätningsfria beloppen och förbehållsbeloppen, skall räknassamman för samtliga dagar som ersättningsperioden omfattar. Skälen förmitt förslag: För alt komma lill rätta med brister vad gäller kompensalionsnivåninom den obligatoriska sjukförsäkringen har regeringen föreslagil ett nyttsätt alt beräkna sjukpenning och tillfällig föräldrapenning (prop.1986/87:69). Det nya beräkningssättet innebär en timberäkning av dessa förmånerför försäkrade, vars sjukpenninggrundande inkomst helt eller delvis utgörs avinkomst av anställning. Reformen avses träda i kraft den . 1 prop.1986/87:69, s. 56. framhöll jag atl det är angeläget alt frågan om införsel ochutmätning i limberäknad ersättning löses på ett sätl som underlättar en smidigadministrativ hantering. Jag avsåg atl återkomma med förslag om detta i ettsenare sammanhang. Jag tar nu upp frågan till Prop. 1986/87:133 behandling. Reglernai utsökningsbalken innebär när del gäller utmätning av eller införsel i bl. a.sjukpenning och tillfällig föräldrapenning all det belopp som skall tas utgenom det exekutiva förfarandet bestäms per dag. Det belopp som skallförbehållas gäldenären bestäms också per dag (7 kap. 8 § resp. 15 kap. 9 §). Systemetmed limberäknad sjukpenning innebär av variesjukperiod att ersättningen utges endast för de dagar som den försäkrade skulleha ulfört förvärvsarbete om han inte hade blivit sjuk. För lid efter 14-dagarsperiodenskall sjukpenning utges efter hittillsvarande mönster. Den nuvarande ordningeninnebär med vissa undantag att sjukpenning utges för varie dag i sjukperioden.Sjukpenningen skall således i det nya systemet koncentreras till färre dagarmen den kommer i stället atl i de flesta fallen utges med högre belopp per dagän vad som sker. Detexekutiva avdragsbeloppet och det belopp som skall förbehållas gäldenärenfastställs i förhållande till en i förväg bestämd sjukpenning,som genomgående beräknas direkt på gmndval av den sjukpenninggrundandeinkomsten och delningstalet 365. Sjukpenningen i det nya systemet kommer för deförsta inte på samma sätt att kunna bestämmas i förväg, såvida deninte blir föremål för schablonberäkning. Vanligtvis kommer dock ersättningen lotaltatt bli bättre än vad som är fallet. Det ärangeläget att kronofogdemyndigheterna inte belastas av att behöva meddela etlbeslut som avser timberäkningsperioden och ett annat som avser liden därefter.På gmnd av detta och då det nya systemet i regel innebär en förbättradkompensation bör man kunna låta samma principer som gälla vidfastställandet av utsökningsbdoppen i fråga, dvs. att fastställandet sker iförhållande till den sjukpenning som beräknas enligl nuvarande regler. Om dentotala timbe-räknade ersättningen kan antas bli högre än om ersättningenberäknas på nuvarande sätt är det dock inget som hindrar allkronofogdemyndigheten tar hänsyn till det. Somnämnts kommer limberäknad sjukpenning att utges endasi för dagar dåförvärvsarbete skulle ha utförts, om inte den försäkrade blivit sjuk. Men den limberäknadesjukpenningen år naturligtvis avsedd att kompensera för den inkomstförlust somgörs till följd av sjukdom och således i samma utsträckning som lönen utgöra etlbidrag lill försöriningen även under arbetsfria dagar. Det är därför viktigtatt det skydd som finns för den försäkrade genom bestämmande av belopp somskall tas undan från verkställigheten inte försämras. Därför bör hänsyn tas lillförbehållsbelopp även för dagar då ingen sjukpenning utges. En sammanräkningsregelsom åstadkommer delta bör införas. Detförhållandet att sjukpenning i regel kommer att utges under ett färre antal dagar av sjukfallel än vad som är fallet innebär sämre möjligheter i exekulionshänseende vid en fortsatt tillämp ning av nuvarande ordning. gäller ju att verkställighet sker för varie dag som sjukpenningen utges. För att inte försämra exekutions- möjligheterna bör därför även i detta avseende en sammanräkningsregel 38 införassom innebär atl hänsyn tas till utmätnings- och införselbelopp för Prop.1986/87:133 dagar då ingen sjukpenning utges. Den tillfälliga föräldrapenningen kommer i del nyasystemet atl limbe-räknas på samma sätl som sjukpenningen, dock utanbegränsning lill fjoriondagarsperiod. Reglerna om sammanräkning bör därförgälla även i fråga om införsel i eller utmätning av denna ersättning. Reglerna bör utformas så alt sammanräkningarna av beloppeni fråga skall ske för samtliga dagar som ersältningsperioden omfattar.Ersättnings-perioden bör anses börja den första dag för vilken ersäUning utgesoch avslutas den sista dag som den försäkrade uppger att han varit sjuk. a. hänsyn lill det system för datamaskinen registrering av olikatidpunkter i sjukperioden som RFV planerar all tillämpa. När del gällertillfällig föräldrapenning bör flera perioder kunna anses föreligga omföräldrarna omväxlande vårdar elt barn. Reglerna om sammanräkning bör kunnagöras generella och användas även när sjukpenning utges enligt nuvaranderegler. Även för andra förmånsslag av samma typ som sjukpenningoch tillfällig föräldrapenning bestäms de exekutiva beloppen ochförbehållsbeloppen per dag. Det gäller bl. a. föräldrapenning i samband medbarns födelse. Jag anser att det är värdefullt alt kunna tillämpa sammaprinciper för exeku-tionsförfarandet på alla förmånsslagen. På så sällunderlättas den administrativa hanteringen. De ändringar i utsökningsbalkensom föranleds av det sagda anser jag därför bör utformas så atlsammanläggningsreglerna skall tillämpas på alla dessa ersättningar. Ändringarnabör tas in i en ny paragraf, 7 kap. 8 a §, när det gäller utmätning och i 15kap. 10 § när del gäller införsel. Av 7 kap. 13 § utsökningsbalken framgår att utmätning av bl.a.dagersättning som här är i fråga medför förmånsrätt när det belopp som skallinnehållas har förfallit lill betalning. Den av mig föreslagna sammanräkningsregelninnebär atl utmätningsbelopp för dagar då ingen ersättning utges även skallbeaktas. Föreskrifterna om när utmätning medför förmånsrätt bör anpassas tilldelta genom att det i 7 kap. 13 § utsökningsbalken införs föreskrifter enliglvilka dagersättningen skall anses ha förfallit till betalning medutmätningsbeloppet varie dag som ersältningsperioden omfattar. Som en följd av den föreslagna sammanräkningsregeln vidinförsel bör också en anpassning ske av föreskrifterna om bl.a. preskription i15 kap. 6 § utsökningsbalken. De nya reglerna i utsökningsbalken bör träda i kraft den 1december 1987. I enlighet med vad jag anfört har inom socialdepartementetupprättats förslag lill 1. lag om ändringi lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring, 2. lag om ändringi lagen (1969:205) om pensionstillskott, 39 1. lag om ändring i lagen(1962:382) angående införande av lagen om Prop. 1986/87:133 allmänförsäkring, 2. lag om ändring i lagen(1985:1002) om försöksverksamhet inom sjukförsäkringsområdet, 3. lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring, 4. lag om upphävande av lagen(1987:000) om tilläggsbelopp till basbeloppet vid beräkning avpensionsförmåner m. m., 5. lag om upphävande av lagen(1987:000) om tilläggsbelopp till basbeloppet vid beräkning av studiemedel m. m., 6. lag om ändring i kungörelsen(1973:1125) om skatteavdrag från sjukpenning m. m., 7. lag om ändring i utsökningsbalken. Förslagetunder 7 har upprättats i samråd med chefen för , förslagetunder 8 i samråd med chefen för och förslaget under 9 isamråd med chefen för . Lagförslagenunder 8 och 9 gäller frågor som hör till lagrådets granskningsområde. Medhänsyn till förslagens enkla beskaffenhet anser jag dock att lagrådels hörandeskulle vara utan belydelse. Förslagetlill lag om ändring i lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring Ändringeni paragrafens första stycke motiveras av förslaget att införa en övre tidsgränsvid 35 limmar för den sammanlagda arbetstiden efter övergången tilldelpension. Denna gräns avses gälla såväl anställda och uppdragstagare som egenföretagare.Som framgår av del föreslagna nya tredje stycket i 8 § skall vid tillämpningenav denna regel inräknas även tid för sådan bisyssla som den försäkrade kan habeviljats bortseende från vid prövningen av rätten till delpension. Även iövrigt skall, om nägon har flera arbeten, hänsyn tas till den sammanlagdaarbetstiden för dessa. Liksomi fråga om den nedre gränsen för deltidsarbete skall, om den försäkradesarbetstid varierar, avgörande för om arbetstiden uppgår till högst 35 timmarper arbetsvecka vara den genomsnittliga arbetstiden för det närmast kommandeåret. Arbetesom uppdragstagare skall fortsättningsvis jämställas med arbete som anställd. Avgörande för om 6 eller 7 § skall tillämpas år förhållandena efter arbetstidsminskningen. Förvärvsarbetet är således utan betydelse i detta sammanhang. Försäkrade som avses i 6 § är dels sådana som har enbart inkomster av anställning eller uppdrag, dels sådana som har både anställnings- och uppdragsinkomster men inte andra förvärvsin komster. En fömtsättning för att den försäkrade skall hänföras till denna 40 paragrafär att hans förvärvsinkomster är att anse som inkomst av tjänst Prop.1986/87:133 vid taxering lill statlig inkomstskatt. Vissa möjligheter finnsdock, som anges i 8 §, att begära bortseende från mindre bisyssla i form avrörelse eller jordbruk, vilket fär lill följd alt rätlen till delpension bedömsulan hänsyn till denna bisyssla. Med uppdragstagare förslås i delta sammanhang den somutför arbete för annans räkning ulan all vara anställd i dennes tjänsl.Begreppet har här samma innebörd som i socialförsäkringen i övrigl. Enuppdragstagare som har sådan inkomst som enligt 3 kap. 2 § och 11 kap. 2 §lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) är atl anse som inkomst avanställning kommer alltså i regel atl betraktas som en sådan försäkrad somavses i 6 S NDPL. Liksom skall vissa fåmansföretagare m.fl., ävenom inkomsten av arbetet i sådanl förelag skaltemässigt är att anse som fiänsteinkomst,jämställas med egenföretagare vid bedömningen av rätten lill delpension. Dettaföljer av 7 S andra slyckel. När del gäller uppdrag bör i likhet med vad som gäller förnärvarande den försäkrades och uppdragsgivarens uppgifter om inkomst och arbetstid ligga till grund för bedömningen av rätten lill delpension. Vad gäller beräk ningen av uppdragstagarens arbetstid kan följande sägas. Eftersom upp dragsgivaren inte kan lämna preciserade lidsuppgifter kom mer ofta att få ta den försäkrades egna uppgifter som utgångspunkt för bedömningen. Kassan bör pröva rimligheten av tidsupp gifterna genom att jämföra dessa med inkomsten för uppdraget. Denna inkomst bör således kunna vara utgångspunkt för beräkning en av arbetstiden. Bedömer kassan att uppgifterna om arbetstiden kan godtas mol bakgrund av denna jämförelse, bör i flertalet fall den försäkra des arbetstid kunna fastställas med ledning av dessa uppgifter. Enbart i de fall där arbetstidsminskningen ligger omkring fem limmar eller där arbetstiden efter övergången lill delpension kan antas vara i närheten av den nedre tidsgränsen för deltidsarbete () kan uppkom ma behov av en mer exakt arbetstidsberäkning. Sådana behov kan aktuali seras även i fall där arbetstiden efter arbelstidsminskningen ligger i närhe ten av den övre gränsen för deltidsarbetet - saml i vissa omprövningssituationer. I flertalet fall torde dock de nämnda arbets tidsförhållandena inte föreligga. 1 de - fåtaliga - situationer där en mer exakt arbetsiidsberäkning blir nödvändig kan del bli aktuellt alt tillämpa den allmänna regeln i 15 § om den försäkrades bevisskyldighel. Den för säkrade måste enligt denna regel lämna det underlag som behövs för att kassan skall kunna pröva hans rält till delpension. Flertalet av de uppdrag som är aktuella i detta sammanhang är förtroen deuppdrag av olika slag, bl.a. politiska och fackliga. Den lid som den försäkrade ägnar åt dessa uppdrag innefattar i många fall även tid som närmasl kan betraktas som ideell verksamhet. Därför bör i dessa fall den lid som skall beaktas vid bedömningen av rätten till delpension begränsas till liden för de arbetsuppgifter som har ett nära samband med uppdraget. Tiden för övriga delar av uppdraget - för vilken lid arvode ej utgår - skulle därmed inte påverka rätten till delpension. Ersättningen för dessa 41 4 Rik.sdagen 1986/87. uppdrag står mänga gånger i direki proportion lill densammanträdestid Prop. 1986/87:133 som är förknippad med uppdraget. Närarbetstiden skall beräknas i uppdraget bör därför hänsyn i regel las endast lilltid för sammanträden och förberedelser för dessa. Inte bara tid för sammanlrädeni nämnder, beslutande församlingar o. d. bör härvid beaktas. Också tid förförberedande möten i anslutning härtill, t.ex. partigruppsmöien, bör räknas in.För fackligt förtroendevalda bör göras i princip motsvarande bedömning. Motsvarande bedömningsgrunder bör tillämpas även när detgäller andra förtroendeuppdrag än politiska och fackliga, l.ex. Ersättningen för dessa uppdrag kan ofta vara relativt litenmedan däremot arbetsinsatsen kan vara av siörre omfattning. Här kan ävenerinras om att del bl.a. inom sjukförsäkringen finns en nedre gräns för deförvärvsinkomster som skall beaktas. Enligt 3 kap. 2 § AFL skall nämligen eninkomst från en uppdragsgivare som understiger I . inle tas medvid beräkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten i annat fall än då den ulgörinkomst av rörelse eller jordbruksfastighet. Förutom förtroendeuppdrag förekommer i viss utsträckning åvenandra former av uppdrag i samband med deltidsarbete. Som uppdragstagare räknasockså förmyndare, övervakare, fosterförälder, föredragshållare och tolk. Dithör också bl.a. ledamöler i privata eller offentliga styrelser och andrabeslutande organ. I åtskilliga fall är arbetsförhållandena för försäkrade medsådana uppdrag jämförbara med arbetsförhållandena för vissa anställda. 1 dessafall bör nuvarande metoder all beräkna arbetstiden tillämpas även . T.ex.bör en allmän bedömning göras av den försäkrades uppgifter om arbetstid. Dessauppgifter bör jämföras med uppgifterna om ersättningen för uppdraget. Som nämnts kan behov uppkomma av en mer exakt beräkning avarbetstiden i vissa omprövningssitualioner. Den impuls lill utredning somförsäkringskassan därvid får är i regel all inkomsten för uppdraget har förändrats.Denna inkomstförändring beror antingen på att uppdraget har förändrats tillomfattningen eller all ersättningen för detta har ändrats. Alt utreda vilket avdessa förhållanden del rör sig om torde inte innebära några siörre svårigheter.Det avgörande i detta sammanhang är nämligen om en ändring av betydelse harskett eller inte när del gäller arbetstiden. Den nya delpensionen får därefterfastställas på grundval av den nya inkomsten för uppdraget. Till följd av den i 5 § föreslagna generella övretidsgränsen för deltidsarbete blir nuvarande regel härom i 6 § andra meningenför anställda obehövlig och kan därför avskaffas. Eftersom uppdragstagare fortsättningsvis jämställs medanställda har före varande paragraf ändrats till att avse i huvudsak enbart rörelseidkare och jordbrukare. 1 de fall anställda och uppdragstagare efter arbetslidsminsk ningen har också rörelse eller jordbruk kommer de alt få sin rätt lill delpension bedömd enligl denna paragraf. Som framgår av 8 § finns dock särskilda bestämmelser om bortseende i vissa fall från sädana bisysslor. I paragrafen upptas de föreslagna nya reglerna ombortseende i vissa fall från en mindre bisyssla vid prövningen av rätten lilldelpension. En förutsättning för atl en anställd eller uppdragstagareskall kunna få rätlen till delpension bedömd med bortseende från en mindrebisyssla är all inkomsten av denna är att hänföra lill inkomst av rörelse ellerjordbruksfastighet vid inkomstbeskattningen. På motsvarande säll krävs för en rörelseidkareeller lantbrukare, som har en mindre bisyssla, att denna i skattehänseende äralt anse som inkomst av tjänsl. Liksom gäller som villkor för tillämpningen avparagrafen att den försäkrade själv begär all han skall kunna få sin råu filldelpension bedömd med bortseende från bisysslan. I andra stycket anges de närmare villkoren för att etlvisst arbete skall kunna betraktas som en mindre bisyssla. Nuvarande krav attdenna skall ha ulförts varaktigt före arbetstidsminskningen och att bisysslanfår ulföras i genomsnitt högst samt atl arbetstiden för deninte får ökas i samband med pensioneringen kvarstår oförändrade. Den nugällande övre gränsen för vad som kan betraktas som inkomst av en mindrebisyssla föreslås höjd från vad som motsvarar ett till motsvarande ett och etthalvt basbelopp. Som en ny punkl i andra stycket har upptagils en regel somsyftar till alt de i delta stycke angivna villkoren skall tillämpas gemensamtför alla bisysslor, om den försäkrade har mer än en bisyssla av här aktuelltslag. Regeln innebär att en anställd eller uppdragstagare som har flerabisysslor i form av rörelse eller jordbruk måste begära bortseende från alladessa för att reglema i förevarande paragraf skall bli tillämpliga. På sammasätt krävs alt en egenföretagare som har mer än en bisyssla i form av anställningeller uppdrag begär bortseende från samtliga dessa bisysslor. Som ett nytt tredje stycke har tagils in en föreskrift omatt man vid tillämpningen av 5 § första styckel om längsta möjliga arbetstid eflerövergängen lill delpension skall räkna in även arbetstiden för en sådan mindrebisyssla som den försäkrade beviljats bortseende från. Innebörden av ett bortseende från en mindre bisyssla äralt denna inle beaktas vid prövningen av rätten till delpension.