prop · GA0374 · 1986-12-31 00:00:00 — a. personer som är allmänlintresserade av all starta eget. När del gäller denna allmänna rådgivningvilljag betona atl många kommuner bedriver en sådan verksamhet. Detär positivt att många kommuner har upprättat näringslivsprogram eller påannal sätt lagit initiativ för att, inom ramen för sin kompelens, allmäntfrämja det lokala näringslivel. Dessa insatser av kommunerna innebär attutvecklingsfondema, kan ägna större resurser åt en mer djupgående rådgivningåt nya förelag med bärkraftiga affärsidéer. Jag vill i detla sammanhang erinraom att stat-kommun-beredningen i sitt avgivna belänkande KommunalNäringslivspolitik - samverkan med siaten och näringslivet (Ds C 1986: 16) haranfört att kommunernas och landstingskommunernas åtgärder inom näringspolitikenmåste tillmätas slor betydelse och alt de nuvarande kompelensreglerna gerkommunerna möjlighet alt göra belydande lokala näringslivsinsatser. Detär angeläget alt utvecklingsfonder även kan avråda från atl starta företag i defall där affärsidéerna inte håller. På så sätt begränsas antalet misslyckadeföretagsetableringar. Samlidigtsom antalet nyelablerade företag har ökat har även antalel konkurser ökatkontinuerligt. Fram ökade konkurserna med i genomsnkl perår. Därefter har ökningslakten legat på . En liknande ökning avkonkursfrekvensen har inträffat i andra länder med en högnyetableringsfrekvens. Relativt sett utgör de konkursdrabbade förelagen enliten andel (I %) av det totala anlalet företag. SINDhar redovisat en rapport (bilaga 4) om konkursorsaker ochföreslagit vissa åtgärder för all minska anlalet konkurser. Rapporlen harremissbehandlats (bilaga 5). Blandkonkursorsakerna framhålls särskilt bristen på kunskap hos företagsledningarna.SIND föreslår därför en ökning och fördjupning av samhällets insatser medutbildning och informalion i samband med bl.a. alt nya företag startas.Remissinstanserna är i huvudsak posiliva till dessa förslag, liksom till ettförslag om förbättrad konkursstatistik. Det senare förslaget berör frågor somdet ankommer på att ta ställning fill. Jag ålerkommerstrax lill utbildningsfrågorna (avsnitt 11.7). Vidareföreslås en ändring av förmånsrättsordningen i konkurser när det gäller lönefordringar.Denna fråga behandlas av lönegarantiulredningen (A 1982:04).Jag är därför inle beredd att nu ta initiativ lill någon sådan ändring iförmånsrätlsordningen. Jag vill dock nämna all regeringen har föreslagitatl fordringar på gmnd av revisionsuppdrag i konkursdrabbade företag skall fåförmånsrätt i konkurser (prop. 1986/ 87:90). Kvinnorhar länge varit en stor grupp bland de som startar nya förelag. Mot bakgrund avnäringsulskottels yttrande (NU 1984/85: 23 s. 26-27, rskr. 242) harregeringen tillsammans med landstingsförbundet verkat för att varje fond skallutse en jämslälldhetsansvarig. Aktiviteterna har i de olika fonderna varit avmånga olika slag och också varierat i intensitet. Erfarenheterna hitfills visaratt behovet av slöd lill kvinnliga företagare är slort i form av utbildning,rådgivning och kontaktskapande verksamhel. Jag ser denna verksamhel som eltnaturligt inslag i fondernas arbete. Regeringenhar gett etl flertal utvecklingsfonder särskilt finansiellt stöd för alt meraktivi arbeta med unga företagare. Erfarenheterna hitlills av denna verksamhetär posiliva. Jaghar (avsnitt 11.3) behandlat frågan om de regionala utvecklings- Konkursernaökar, men är relativt få fondernas målgrupp ochdärvid förordat att fonderna koncentrerar sina insalser till tillverkandeföretag, turistföretag och förelagsinriktade tjänsteförelag. När det gällernyetableringsverksamheten bör dock SIND och fonderna liksom hitlills vara friaatt inrikta åtgärderna mol företag och blivande företagare inom även andraområden. Somunderleverantörer räknas företag som framställer produkter och tjänster som äravsedda att ingå i ett köparföretags slutprodukt. Underle-verantörssystemel ärsärskilt betydelsefullt i verkstadsindustrin. Bland små och medelstora företagdominerar underleveranlörsrollen; bland de större företagen dominerarköparrollen. Under1980-lalet har köparföretagen tydligt markerat att de ställer nya krav på sinaleverantörer. En strävan har varit alt minska antalel leveranlörer och ökaflexibiliteien bl. a. för att motsvara företagens krav på "just intime'"-produklion. I enstudie som genomförts gemensamt av konstateras att storföretagen i verkstadsindustrinär inne i en omvandlingsprocess med inriktning mol högre kvalilel, minskadkapitalbindning och utnyttjande av ny teknik. Detla medför bl.a. ökade krav påfungerande kvalitelsslyrningssysiem hos un-derieveraniörerna. I ökadutsträckning kommer därför också de små och medelslora företagen att genomföraliknande insatser. Underleverantörssystemet är ett finmaskigt nätverk av företagsrelationer,vilket kommer alt uigöra basen för atl sprida de kunskaper och krav som hörsamman med den nya inriktningen. Anpassningen är inte utan problem och det ärtroligt att de nya kraven på svenska underieverantörer kommer att leda till enviss utslagning bland de företag som saknar tillräckliga resurser för att genomdrivalångsikliga åtgärdsprogram. SINDoch de regionala utvecklingsfonderna genomför en rad särskilda aktiviteter föralt siärka svenska underleverantörer. Exempel på sådana insatser ärmässdeltagande, kontaktträffar mellan underieverantörer och större köpare samtkursverksamhet. Dessutom medverkar de regionala utvecklingsfonderna genomfinansieringsinsatser och ålgärder inom företagsserviceområdet till attförbättra underleverantörernas situafion. Problemenför underleverantörsföretagen innefattar även den typ av problem somsmåföretagen i allmänhet möter. De insatser som SIND och de regionalautvecklingsfonderna erbjuder ger därför goda möjligheter all stärkaunderleverantörernas position på marknaden. Även inom ramen för Exportrådetsverksamhet genomförs särskilda insatser för underieverantörer iexporlfrämjande syfte. Härutöverkan det finnas behov av särskilda insalser för alt möta köpar-företagens kravpå underleverantörerna. Kraven på rätt och jämn kvalitet, god service, rätlpris och säker leverans i rätt tid ökar. Insatserna bör bl. a. ta sikte på altöka samarbetet mellan underleverantörerna för att minimera antalet kontaktytorsett från köparförelagens horisont. De teknikcentra som etablerats på en radhåll, i vissa fall med statligt stöd, kan spela en viktig roll när det gäller att biståunderleverantörsförelagen i lekniska frågor. Industrifondenmedverkar på olika sätt med rådgivning och finansiering i syfte att höjakompetensen hos svenska underleverantörer. Riktlinjer m. m. för fondensverksamhet har redovisats tidigare (avsnitt 10.2. Särskildainsatser i form av rådgivning och utbildning har beslutats för att stärkaunderleverantörsföretag i . Sammanlagt har 3,8 milj, kr.anslagits för ändamålel. Utvecklingsfonderna i samtÄlvsborgs län svarar för atl insatserna genomförs. Mitt förslag och min bedömning: ReservationsanslagetBidrag till för Företagsutveckling utgår urstatsbudgeten. SINDbör samordna och fördela de statliga resurserna till stiftelsen och annansmåförelagsinriktad fortbildning. Medlen bör disponeras från anslagetSmåförelagsutveckling. Verkets stöd till stiftelsen bör delas upp i en årligbasresurs och bidrag för speciella småföretagsinsalser. SIND har i seplember 1986 överlämnat utredningsrapportenKompetensutveckling för konkurrenskraft (bil. Verket slår fast delsbetydelsen av kompetent, välutbildad personal för alt företagen skall bliframgångsrika, dels att staten har etl ansvar i detta sammanhang. Småföretagenhar generellt sell etl betydande fortbildningsbehov som deras kunskapom ulbudel är bristfälligt. Ingen kursartangör ägnar sig huvudsakligen åtsmåföretag. Del beror bl. a. på att småförelagen anses utgöra en olönsammarknad atl bearbeta. SIND gör en närmare analys av dels verksamhelen hos de regionalautvecklingsfondernas sex s. k. utbildningsenheter, dels Stiftelsen Institutetför Förelagsutveckling (SIFU). För utbildningsenheternas del skisserarindustriverket en möjlig utveckling med ökade resurser och en ombildning tillsärskilda ulbildningssfiflelser. Verkel föreslår dock tills vidare en i storlsett oförändrad organisation och verksamhet. SIFU spelar enligt SIND en viktig industripolitisk roll,främst inom teknikområdet. Verket föreslår att det industripolitiskt moliveradeslatliga stödet ges dels som en basresurs till SIFU, dels för specificeradeprogram som verket och stiftelsen kommer överens om. SIND föreslår att verkel ifortsättningen får besluta om sådana statsbidrag lill SIFU. På så sätt kan destatliga insatserna för småförelagsinriklade utbildningsinsatser samordnasbäitre, eflersom verket redan nu förfogar över vissa andra resurser för detlaändamål (anslaget Småföretagsutveckling). Vidare föreslår verket all SIFU fårbidrag av statsmakterna från regionalpolitiska medel för att läckamerkostnaderna för SlFU:s dubbla lokalisering lill och . Remissinstanserna: SlND:s utredningsrapport harremissbehandlats (bil. Remissopinionen är splittrad. Vissa instansertillslyrker att SIND får i uppgift att besluta om bidrag till SIFU. Andrabefarar t. ex. en ökad byrå- kratieller all SIFU:s självsländighet kan gå förlorad med en sådan ordning. Enåsikt som förs fram är att SIND och utvecklingsfonderna inte bör få utökadepersonella resurser för sin fortbildningsverksamhel. Mångainstanser betonar vikten av alt även andra uibildningsorgan än SIFU bör hamöjlighet all få bidrag för kursutveckling m. m. I fråga om allmänl utökadestatliga satsningar på fortbildning för småföretag finns både positiva ochnegaliva åsikter bland remissorganen. Skälför mina ställningstaganden: Goda möjligheter lill fortbildning är enförutsäuning för en gynnsam utveckling av små och medelstora företag.Forlbildning bedrivs såväl i prival som i samhällels regi, varvid samhällsinsatsernaavses komplettera den privata verksamhelen. Inom industridepartementetsverksamhetsområde bedrivs fortbildningsverksamhet för småföretag av SIFU, SINDoch de regionala utvecklingsfonderna. Jag vill, i likhet med bl. a.skolöverstyrelsen och universitets- och högskoleämbetet betona alt andravikliga insatser görs bl. a. inom ramen för högskolornas uppdragsutbildningsaml av Komvux och Slatens Skola för Vuxna i (SSVH) som medverkar ibl.a. Detär angeläget alt olika aktörer fortsätter att utveckla och erbjuda utbildningför småförelag. Del gäller både privala utbildningsföretag och offentligainstitutioner som högskolor, komvux, SSVH m. fl. Jagvill också erinra om de olika kompetensutvecklande insatser som görs inom ramenför regionalpolitiken. De resurser för sådana åtgärder i regionalpolitisktprioriterade regioner som regeringen föreslog i budgetpropositionen 1987 börbl. a. kunna användas till att stödja projekl som syftar till att på olika sätthöja kompetensen inom småföretagen i dessa regioner, exempelvis genomutbildning. Småföretagenhar myckel skilda behov. En individuell anpassning av åtgärderna tillföretagens situation kräver ofta aktiva insalser på lokal och regional nivå.Utvecklingsfonderna har därför en viklig roll atl spela, bl. a. som förmedlareav fortbildningstjänster. Mol bakgrund av vad jag har anfört omnyetablering m. m. (avsnitt 11.5) anserjag vidare att utbildning på områdena startaegel och driva egel företag bör ägnas stor uppmärksamhel. Del ankommer på SINDatl la ställning till hur delta närmare skall organiseras. I likhet med vadSIND anfört i sin rapport (bilaga 4) om konkursuivecklingen börutbildningsinsatserna vad gäller nyetableringar och nystartade förelag utökasoch fördjupas. Jag vill betona att det är angeläget alt berörda offentligaorgan även i hög grad anlitar den kompetens och de resurser somfinns i den privata ulbildningsseklorn, t. ex. hos branschorganisationerna.Della har också påpekals av flera remissinstanser. Detankommer på SIND atl i samråd med övriga huvudmän och fonderna själva, inomramen för konsortialavtal och sladgar, organisera fondernas gemensammafunktioner för utbildning. SIFUinrättades och skall bedriva forlbildning för främst små och medelstoraföretag i bl.a. lekniska ämnen (prop. 1979/80:88, NU 41, rskr. SIFU:skunder kommer från såväl småföretag som större företag och offentligförvallning. Elt skäl för staten attbedriva verksamheten och stödja den med bidrag har varil all SIFU kantillhandahålla vissa kurser som inle är lönsamma i snäv förelagsekonomiskmening men som ändå gynnar företagens utveckling och påskyndarteknikspridningen. SIFU kan av samhällsekonomiska skäl ta slora risker med nyoprövad utbildning och visa uthållighet i sitl utbud av kurser (jfr prop.1979/80:88 s. 10). SIFU är ålagd att bedrivaverksamhel i både och Siockholm, vilkel minskar möjligheterna tilllönsamhet i företagsekonomisk mening. Statsbidraget lill SIFU har näslanhalverats från 22 milj.kr. /83 fill 12 milj.kr.för 1986/87.SIFU:s självfinansiering i form av kursavgifter täcker av kostnaderna. 1 likhet med SIND ochflera remissinslanser anserjag alt statens bidrag lill SIFU bör samordnas medSIND:s resurser för småförelagsinriktad forlbildning. Jag förordar därför attreservationsanslaget Bidrag till för Företagsutvecklingutgår från slalsbudgeten. SIND bör besluta om dels årliga basresurser för atlSIFU skall kunna långsikfigt upprätthålla en småföretagskompelens, dels löpandebidrag för småföretagsinsatser som verket och SIFU kommer överens om. Jagräknar med att denna nya finansieringsordning inte på korl sikl medför någonväsenllig minskning av SIFU:s resurser. Liksom bör även större förelagoch offentlig förvaltning på kommersiell basis kunna anlita stiftelsen. Det ankommer på regeringenatt besluta om erforderliga ändringar i SIFU:s sladgar. Jag vill betona att dennya finansieringsordningen inte bör minska möjligheterna för även andrautbildningsorgan alt såsom nu få bidrag av industriverket för att bl. a.anpassa sin utbildning så atl den passar småföretag. Jag är inle beredd attförorda särskilda regionalpolitiska medel till SIFU. Jag är medvelen om altSIFU:s dubbla lokalisering medför inläktsbortfall och vissa merkostnader förbl.a. hyra och löpande drift. Del får dock ankomma på SIND att ta hänsyn tilldetta när basresursen till SIFU besläms. Teknik-och kompetenshöjande åtgärder med samhällets medverkan bör i försia hand riklaslill små och medelstora företag. De slörre företagen klarar som regelutvecklingsarbete, introduktion av ny teknik etc. med egna resurser. De industri- ochnäringspolitiskt motiverade insatserna för teknikspridning bör medverka lillalt utveckla och förnya näringslivet. Insatserna bör bestå av förmedling avkunskap om ny teknik och kontaktskapande aktiviteter. De resurser som börutnyttjas är i försia hand universitet/högskolor, kollektiva forskningsinstitutoch andra typer av resurscentra (t. ex. teknik-och utvecklingscenlra).Insatserna bör främst rikta sig till små och medelstora företag.Teknikspridningsinsatserna bör också ges en regionalpolitisk inriktning. Ett nära samarbete måste finnas mellan de organ som harelt ansvar för att sprida ny teknik, nämligen utvecklingsfonder, länsstyrelser,länsskolnämnder, länsarbetsnämnder, kontaktsekretariaten vid universitet ochhögskolor samt näringslivets organisationer. Centralt bör SIND, STU,() samt universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) ge ettaktivt stöd i detta arbete. Deregionala utvecklingsfonderna har genom sina insatser inom områdenaföretagsservice och finansiering en naturlig uppgifl i arbetet med att spridany teknik lill småförelagen. Utöver fondernas ordinarie verksamhet pågår olikaprojekt där fonderna dellar. Som exempel kan nämnas projektet , som SIND har initierat. Syftet är att sprida kännedom om nyatekniker och nya organisatoriska lösningar och att erbjuda småförelagenmöjligheter atl närmare sludera om teknikförnyelse ytterligare kan utvecklaföretagets affärsidé lill ekonomisk framgång. Erfarenhelerna av dennaverksamhet är positiva och visar på behovel av alt iniliera projekt för atl fåigång en teknikspridningsprocess. Jag vill i detta sammanhang också erinra omkvalitetsfrågornas betydelse i enlighet med vad jag har anförl. Detär väsenlligl atl möjligheterna till höjd kvalilel tillvaratas och beaklas vidianspråktagandet av ny leknik. All utnyttja och komplettera befintliga forsknings-,utbildnings- och utvecklingsorgan och företag saml nätverk mellan dessa är ettviktigt inslag i arbelet. De regionala FoU-råd och forskningsstiftelser som vuxilfram, inte minsl i anslulning till de mindre högskolorna, medverkar till eltförbättrat kontaktnät och effeklivare former av informationsutbyte och kunskapsöverföring.Del växande anlalet funktioner av lyp kontaktsekretariat vid både större ochmindre högskolor har också sådana uppgifter. S. k. teknikcentra som bygger på samverkan mellan olikaintressenter -näringsliv, gymnasieskola, högskola m.fl. - syflar lill all påolika sätl underlätta att ny leknik sprids lill främsl små och medelsloraföretag. Också sådana centra är viktiga inslag i teknikspridningsprocessen.Verksamheten vid dessa centra kan bestå av konsultverksamhet (t. ex. CAD/), utvecklingsarbete (prololypliUverkning m.m.), utbildning (förgymnasieskola, vuxenulbildning, högskola, företag, länsarbetsnämnd m.fl.) och uthyrning av teknisk utrustning. Verksamhelen finansieras oftagemensaml av intressenterna. Vissa teknikcentra med regional verksamhel kanockså innehålla avancerad teknologi som gör alt forskning och utveckling är enviktig del av verksamheten (t.ex. Daltek och teknikcentra i ochHagfors). De har därmed på dessa områden en nationell betydelse. Inom ramen för del föreslagnainformationsleknologiprogrammet inryms en rad ålgärder som syftar till attsprida ny teknik (avsnitt lO.I). Alla de nämndaresurserna för att sprida ny leknik har stor belydelse för ulvecklingen av småoch medelstora företag i alla delar av landet. Skillnaden i behoven mellan deregionalpoliliskt prioriterade regionerna och landet i övrigt är att del i deförra regionerna finns en eftersläpning i tillgången på nämnda resurser ochbredden på dessa samt att tillgänglighe- 1 I 1986/87. på grund av långa avstånd är sämre. De mer allmänt inriklade leknik- ochkompelensspridningsinsatserna bör därför ha sin lyngdpunkl i olika ålgärder föratl dels göra de små och medelstora företagen uppmärksamma pä de behov ochmöjligheter som finns, dels hjälpa dessa företag atl få del av insatserna. Beträffandeåtgärder i de regionalpolitiskt prioriterade regionerna måste dessa ha enbetydligt större bredd och också i hög grad inriklas på atl kompleltera ochbygga upp kompetensstrukturen. Det regionalpolitisktprioriterade området för insatser som främjar leknik- och kompetensspridningomfattar stödområdet och vissa stödjepunkter i nära anslulning lill detta samlde delar av Bergslagen som inte tillhör stödområdet. Vidare bör vissa insatserkunna göras som främjar ulvecklingen i sydöstra . Beträffanderegionalpolitiska insatser för kompetensutveckling och leknikspridning hardessa redovisats i budgetpropositionen (prop. 1986/87: 100 bil. STU harredovisat förslag till en regional innovationspolilik som föreslås omfattasåväl förelagsinriktade insatser som insatser som ändrar rambetingelserna förförelagen. STU redovisar bl.a. förslag om elt "riksnät" avteknikcentra. Dessa teknikcentra skulle skaffa sig en hög kompetensnivå -specialisera sig - inom elt visst leknikområde. Innanställning tas fill STU:s förslag bör resultatet av det teknikspridningsuppdrag,som SIND, STU, UHÄ och SÖ skall redovisa fill regeringen ,avvaktas. 11.9 Design och kvalitet Mitt förslag:Särskilda medel slälls lill SIND:s förfogande för atl slimulera designverksamhel främst i små och medelslora förelag. Bakgrundoch skäl för mitt förslag: Design är och kommer att varaelt viktigt medel för all stärka konkurrenskraften i svensk industri och isynnerhet de små och medelstora företagen. Det kommer därför även under denärmaste åren att behövas speciella insatser för att stimulera företagen attsatsa på god design. Liksom bör insatserna riklas tillproduktutveckling och design i tillverkande förelag. Insatserna bör ta sikte påatt stärka hela företagets identitet. Informalion, utbildning och konsultstödär vikliga inslag i etl sådant program. Inomramen för branschprogrammen för lekoindustrin och den träbearbetande induslringenomförs olika typer av insatser för all utveckla företagens design. Exempelpå sådana insalser är konsultstöd, utbildning, mässdeltagande, resor ochexportfrämjande insatser. har i samverkan med STU i flera årbedrivit en viss designstödjande verksamhet som är riklad till möbelindustrin.Denna verksamhet avser verket att bygga ut. Erfarenheternahittills visar atl intresset för design hos de svenska tekoföretagen ökar. Detgäller även efterfrågan på SIND:s insatser i fråga omdesign i denna bransch. Även det produktionstekniska utvecklingsochutbildningscentrum, Proteko, som byggs upp i , bör på olika sätt kunnamedverka i designinsatser riktade till framför allt mindre företag. Jag räknarmed atl SIND och Proteko tillsammans kan utarbeta ett program för hur Protekobäst skall kunna främja tekoföretagens designverksamhet och utbildning avdesigners. Entreårig försöksperiod med designfrämjande åtgärder inleddes budgetåret1984/85. Totall har 15 milj. kr. anslagits för dels elablering och drift av eltDesign Center i , dels insalser för atl främja design i enskildasmåföretag. består av två huvudområden, dels att förmedla kontaktermellan industri och industridesigners, dels av en program- ochutställningsverksamhet. Försöksperioden går ut den . Delär en tids- och resurskrävande uppgift alt bygga upp etl Design Center.Resurser bör därför tillföras under ytteriigare . börverksamheten i högre utsträckning kunna finansieras genom bl. a. konsultintäkter.Enligt vad jag har erfarit avser SIND att mot bakgrund av erfarenheternahitlills lämna förslag till Design Centers fortsatta verksamhetsinriktning,huvudmannaskap, finansieringsformer och lämplig organisalionsform. I god tidföre treårsperiodens slut bör verksamheten utvärderas. Parallelllmed att Design Center byggdes upp har särskilda medel satsals pådesignfrämjande insatser i enskilda företag. SIND har lillsammans med bl.a. deregionala utvecklingsfonderna genomfört en rad aktiviteter förproduktutveckling och designinsatser i enskilda förelag. Erfarenheterna visarpå myckel goda resullal med relativt sett små medel. Jag anser därför all verksamhetenbör fortsätta. SIND bör liksom hitlills via de regionala utvecklingsfondernasvara för högst av kostnaderna. Insatserna bör la sikle på att stärka helaföretagels identitet, inle enbari produkten som sådan. En helhetssyn pådesigninsalserna eftersträvas. I den mån intitiativ lill designfrämjandeinsatser kommer fram lokalt, bör dessa samordnas med verksamheten vid deregionala utvecklingsfonderna. 1min redogörelse för de krav som i framliden kommer alt slällas på svensktnäringsliv har jag betonat viklen av anpassning lill marknadens krav, behov ochförväntningar samt nödvändigheten av att ta till vara allamöjligheter lill en effektiv produklion av såväl varor som tjänsler. Endastgenom en fungerande kvalitetsstyrning av verksamheten kan dessa krav uppfyllas. Detär en uppgift för den nationella kvalitetsoffensiven att informera om dettasamt underiälla och slimulera kvalitetsarbete i företag och förvaltningar. Desmä och medelslora förelagen är alll oftare ulsatla för krav på alt haeffektiva kvalitetsslyrningssystem. Jag räknar med alt de regionala utvecklingsfondernaoch SIND liksom övriga berörda myndigheter inom ramen för kvalitetsoffensivenvidtar olika kvalitetsfrämjande åtgärder. Som exempel kan nämnas SlND:smedverkan i den kompetensuppbyggnad i ämnet kvalitetsstyrning vid och i , somjag harredogjort för. Frågor som rör kooperativ utveckling har behandlats avsiatsmakterna vid flera lillfällen. Huvudsyftet med de statliga ålgärdema harvarit att jämställa villkoren för utveckling av kooperativa företag med devillkor som gäller för aktiebolag och andra företagsformer.