prop · GA03150 · 1986-12-31 00:00:00 — Ijämförelse med under högkonjunkturerna pä har emellertid densenaste treårsperiodens sysselsättnings-tillväxt, räknad i limmar, varitkraftig i förhållande till BNP:s tillväxt. BNP-produktivitelen (BNP ) har utvecklats svagare nu än under 1970-lalet. Eftersom produktivitetsförändringen inom den offentligasektorn defini-lionsmässigt sätts till noll, bestäms BNP-produktivitetensutveckling främst av produktivitetsförändringen inom näringslivet. De tresenaste åren har näringslivet haft en påtagligt lägre produktivitetsökning änunder de expansiva perioderna på 1970-talel. Delta förklarar attsysselsättningen i relation till BNP:s tillväxt ökat relativt kraftigt under desenaste åren. En viktig faktor bakom näringslivets långsammareproduktivitetsutveckling är, alt tjänstesektorerna inom näringslivet, som haren lägre produktivitetstillväxt än de varuproducerande, har varit särskiltexpansiva . Även inom industrin har dock produktivitetsutvecklingenvarit osedvanligt svag . Under de perioder på 1970-lalel sysselsättningen växtesnabbt, var del framför allt den offentliga sektorn, som expanderade. Undersenare år har emellertid industri och privata tjänster svarat för huvuddelen avsysselsättningsökningen. Även uttryckt i antal arbetade timmar kontrasterarde Prop.1986/87: 150 Bilaga l.l Tabell 5: 2 Produktion och sysselsättning Genomsnittlig årlig procentuell förändring 1972-75 1975-78 1978-80 1980-83 1983-86 -0,9 Antal sysselsatta Arbetstid/sysselsatt 1.4 -1,2 0,3 -1,2 1.3 -0,8 -0,6 -0,6 -2,1 1,5 -0,5 -0,2 Antal sysselsatta Arbetstid/sysselsatt 0.4 -1,0 -1,3 -0,8 0.1 -0,6 -0,6 0,4 senaste årenssysselsättningsutveckling mot 1970-lalels. Under hela peri- Prop. 1986/87:150 oden minskade limvolymen i näringslivet . Bilaga 1.1 Den har ökat . Industriproduktionenutvecklades relativt svagt 1985 och 1986. Trots delta fortsatte enligt AKUantalet sysselsatta inom industrin atl öka både 1985 och 1986 med 19000 resp.11 000 personer. Räknat i limmar visar en mer påtaglig uppbromsning. Detvar särskilt en svag utveckling inom verkstadsindustrin, där antaletsysselsatta förblev i stort sett oförändrat, som bidrog till den lägresysselsättningsökningen inom industrin 1986. Annars har verkstadsindustrinvarit mer expansiv än industrin i övrigt . Ettpåtagligt problem för industriföretagen vid de senaste årens produktionsuppgånghar varit bristen på utbildad arbetskraft, särskilt pä tekniska tjänstemän.Under andra kvartalet 1985, då problemet var som störst, uppgav avindustriföretagen i konjunkturbaromeler brist påtekniska tjänstemän. sjönk denna andel markant och var i senastemätningen . Bristlalel ligger trots nedgången på samma nivåsom under högkonjunkturerna på 1960-lalel. Bristen på yrkesarbetare har stigitunder , men inte varit lika uttalad som under tidigarekonjunkturuppgångar. Den är nu mer påtaglig än bristen på tekniska tjänstemän.I den senaste mätningen uppgav av industriföretagen brist påyrkesarbetare. År1987 förväntas industriproduktionen växa snabbare än 1986. Med hänsyn till attbristen på arbetskraft har minskal något, och fill att produktiviteten inomindustrin utvecklades svagt , kan troligen en snabbareproduktionsökning komma till stånd, utan att detta ger upphov till ensysselsättningsökning av samma omfattning som . Detta stämmer ocksåenligt barometer med företagens bedömningar av delframtida sysselsättningsläget. Prognosen är en ökning av antaletsysselsatta inom industrin med 0-5 000 personer jämfört med . Desenaste två åren har byggnadsverksamheten expanderat. Sysselsättningen inombyggnadssektorn, som reducerades med 27000 personer på1980-talet, har hållils på en oförändrad nivå tvä år i rad. Byggarbetsmarknadenpräglas av regionala och yrkesmässiga obalanser till följd av att expansionenvarit koncentrerad till storstadsområdena och till reparationer och ombyggnad.En viss minskning av dessa obalanser har dock kunnat noteras det senaste året.År 1987 väntas sysselsättningen inom byggnadssektorn fortsätta att utvecklaspositivt, prognosen är en sysselsättningsökning mellan årsgenomsnitten 1986 och1987 på 0-5000 personer. Densysselsättningsmässigt mest expansiva delen av ekonomin har varit den privata tjänstesektorn. ökade sektorns sysselsättning med över 40000 personer, medan hela eko nomin ökade sysselsättningen med 76000 personer . Sektorns sysselsättning tenderar att öka särskilt kraftigt vid en konjunktur- 38 uppgång i näringslivet, dock senare än de varuproducerandesektorernas sysselsättning. Sysselsäitningsuppgången under de senaste årenframstår i jämförelse med tidigare konjunkturföriopp som myckel kraftig, isynnerhet som medelarbetstiden har stigit. Av den privata tjänstesektorns olika delbranscher har debranscher expanderat, som i huvudsak är inriktade mot förelagen, t.ex.maskinul-hyrningoch uppdragsverksamhet. De hushållsinriklade branscherna, t.ex.personliga tjänster och varuhandel, har haft en svagare utveckling. Dettamönster gällde även , då sysselsättningen inom uppdragsverksamhetoch försäkringsverksamhet ökade med 17000 personer. Den relativt settkraftigaste sysselsättningsökningen mellan dessa år uppnåddes emellertid inomhotell- och restaurangnäringen, som är inriktad mot både företag och hushåll.Vidare ökade sysselsättningen inom handeln med nära 10000 personer. Även 1987 förväntas bli elt sysselsättningsmässigtexpansivt år för den privata tjänstesektorn. Prognosen är dock, attförändringen inte blir lika stor som ,utan stannar vid 15-20000 personer. Antalet sysselsatta inom verksamhet ökade under1970-talet med i genomsnitt drygt 40000 personer . Kommunerna svarade förmer än hela sysselsättningsökningen, eftersom antalet sysselsatta i näringslivetsamtidigt minskade med 10000 personer . En stor del av det ökade antaletkommunalt sysselsatta under 1970-lalet var deltidsanställda. Under 1980-talethar kommunernas sysselsättningsexpansion halverats räknat i antal sysselsatta.I timmar är dock inle uppbromsningen lika markant eftersom medelarbelsliden förkommunalt anställda har stigit . De senaste årens svagare utveckling blev särskilt markantunder 1986, då antalet anställda i verksamhet enligt inleförändrades alls jämfört med . En bidragande orsak till den svagasysselsättningsutvecklingen har varit neddragningen av antaletplatser i 1986/87:150 Bilaga 1.1 Tabell 5:3 Produktion, produktivitet och sysselsättning Sysselsättning (timmar) Jord- och skogsbruk Industri' -3,9 2,3 0,5 1,9 -1,6 0,4 1.2 3,1 1.9 0,3 4,9 1,5 1,5 1,5 2,6 2.9 0,5 1,2 -5,0 -0,8 -1,4 -6,2 -1,1 -2,1 ' SNI2 + 3. Inklusiveproduktionsrestpost resp. sysselsättningsdiskrepans. beredskapsarbeten, som i huvudsak är kommunala, ochantalet kommuna- Prop. 1986/87: 150 la ungdomslagsplalser. 1987 vänlas antalet kommunalt sysselsatta öka med 5-10000personer. Även antalet arbetade limmar, som drogs ned av enarbetsmarknadskonflikt, förväntas öka snabbare än 1986. Medelarbetstidenberäknas inte öka lika mycket som . 5.2 Utbudet av arbetskraft ökade antalet personer iarbetskraften i åldrarna med drygt 20000. Befolkningen i dessa åldrarförblev i slort sett oförändrad, varför hela ökningen i arbelskraflsutbudetförklaras av ett ökat arbetskraftsdeltagande. Andelen av befolkningen iåldrarna som ingår i arbetskraften ökade från 82,1985 till 83,0%1986. Mer än hälften av förändringen i arbetskraftdellagadel kantillskrivas de förskjutningar i befolkningens åldersmässiga sammansättning, somföljer av all årskullarna minskar i såväl de äldsta som de yngstaåldersgrupperna, där arbetskraftsdeltagandet är lågt. I de yngre åldrarna berorminskningen på alt den s. k. ungdomspuckeln, dvs. de stora årskullarna födda imitten av , nu kommer in i åldrar . Den åldersmässiga sammansättningenav befolkningen i åldrarna 16- kommer att ha en positiv effekt påarbetskraftsutbudet även 1987, men inle i samma omfattning som och1986. I gengäld väntas befolkningen öka, varför den sammantagna effekten påarbetskraftsutbudel blir ungefär densamma som 1986, ca 13000 personer, setabell 5:4. Ungdomarnas arbetskraftsdeltagande minskade under börjanav 1980-ta-let bl. a. som en följd av, alt en allt större andel av ungdomarnagår i gymnasieskolan. Efter en ökning 1984 och 1985, sannolikt som en följd avinförandet av ungdomslag, fortsatte nedgången 1986, speciellt för de ungaflickorna. Prognosen är, att andelen av ungdomarna, som ingår iarbetskraften, fortsätter att sjunka dock i en något långsammare takt än 1986. De vuxna kvinnornas förvärvsfrekvens har ökat stadigtunder . Till stor del är det en konsekvens av, alt yngre generationerav kvinnor Tabell 5:4 Förändring i arbetskraften 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 Arbetskraftens förändring 33 17 24 27 35 21 20-25 - effekt avförändring i befolkningens storlek - effekt avförskjutningar i befolkningens fördelning på åldersgrupper med olikaarbetskraftsdeltagande - effekt avförändring i det åldersgruppsrelaterade arbetskraftsdeltagandet 21 6 10 9 23 9 7-12 Källor: () ochfinansdepartementet. harhaft ett högre arbetskraftsdeltagande än äldre. Ökningstakten i kvin- Prop.1986/87: 150 nornas arbetskraftstal har dock avtagit . I prognosenför 1987 Bilaga 1.1 beräknas kvinnornas arbetskraftsdeltagande öka i ungefärsamma omfattning som . De vuxna männens arbetskraftstal,som allmänt uppvisar små variationer, minskade något på1980-lalel. Speciellt gällde detta äldre män bl. a. lill följd av en ökadförtidspensionering. De senaste årens relativt goda sysselsättningsutvecklinghar dock inneburit, atl männens arbetskraftsdeltagande upphört all minska. Iarbelskraflsprognosen förutsätts männens arbetskraftstal vara i stortsett oförändrade jämfört med . Sammantagetberäknas befolkningsförändringar och ökat arbetskraftsdeltagande ökaarbelskraflsutbudet med 20-25 000 personer 1987, Omläggningenav medför att den redovisade arbetslösheten är mindre änenligt tidigare mätmetoder. Omläggningen innebår bl. a., att mer stringentafrågor ställs lill intervjupersoner, som saknar och aktivt söker arbete, omhuruvida de också kan och vill arbeta under mätveckan, vilket är ett krav föratl räknas som arbetslös. Vidare ställs nu krav pä någon sökaktivitet frånintervjupersonen under den senaste månaden mot tidigare . Dessa metodförändringar medför, atl arbetslösheten 1986, som enligtAKU uppgick fill 2,eller 116000 personer, med den nya mätmetoden skulle hauppgått till 2,eller 98 000 personer. EnligtAKU minskade antalet arbetslösa med 12000 personer första kvartalet 1987jämfört med och bortsett från den nedgång, som följerav de ändrade mätmetoderna. AKU:s siffror innebär också ennedgång i förhållande till sista kvartalet 1986 med 7000 personer isäsongrensade tal, vilket skulle tyda på alt den utplåning av arbetslösheten,som var märkbar , har förbytls i fortsatt nedgång.Jämförelser försväras dock av, all uppskattningen, avvilka effekter omläggningen av mätmetod har, på den arbetslöshet somregistreras i , är förenad med betydande osäkerhet. Bilden är inte hellerentydig. AMS statistik över antalet kvarstående sökande vidarbetsförmedlingarna tyder inte på en lika stor nedgång . Underde har arbetslösheten minskal som dearbelsmarknadspoliliska insatserna har reducerats. var i genomsnitt53000 personer sysselsatta i beredskapsarbeten och ungdomslag eller medrekryteringsstöd, vilket kan jämföras med 93 000 personer 1984. Utbildningsinsatsernai form av arbetsmarknadsutbildning (AMU) reducerades dock inle mellan 1985 och1986. Volymen åtgärder för arbetshandikappade fortsatte att öka. Prognosen innebärett i stort sett oförändrat arbetsmarknadslä ge jämfört med . Sysselsättningsökningen vänlas bli av ungefär samma omfattning som tillväxten i arbetskraften, varför arbetslösheten beräknas bli i stort sett oförändrad. Som andel av arbetskraften skulle därmed 41 Diagram 5:1 Antal arbetslösa och antal personer iarbetsmarknadspolitiska åtgärder Prop. 1986/87: 150 Tusental personer, 3-månaders glidande medelvärde på säsongrensade värden Rilaea 1 1 ANTAL ARBETSLÖSA ANTAL AliBETSLÖSA. AKU-NIVÅANTAL PERSONER I ARBETSUARKNADSPOLmSKA ÅTGÄRDER 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 Afim.,- Med arbelsmarknadspoliliska åtgärder avsesberedskapsarbete, ungdomslag Källor:Statistiska centralbyrån () och . arbetslösheten uppgå till 1987. Prognosenförutsätter att omfattningen på de sysselsättningsskapande åtgärderna i arbetsmarknadspolitikenligger kvar på sin nuvarande nivå. Utvecklingenav antalet arbetslösa bestäms dels av hur många personer som blir arbetslösa,dels av hur de står kvar i arbetslöshet. Atl arbetslösheten under1980-talel varit högre än kan till stor del tillskrivas, allarbetslöshetsperioderna blivit längre. Den genomsnittliga längden på enavslutad arbetslöshetsperiod 1986 kan uppskattas . År 1980var , och ochbörjan av var den . De längre arbetslöshetsperioderna kommer också tilluttryck i att antalet personer, som har varit arbetslösa , nu ärfler i absoluta tal och utgör en större andel av det totala antalet arbetslösa.År 1980 hade 15 000 personer eller av de arbetslösa varit utan arbete i merän . hade motsvarande tal stigit lill 34000 personer eller27%. Långfidsarbetslösheten steg i alla åldersgrupper men ökningen var särskiltmarkant för . Långtidsarbetslösheten följer med entidseftersläpning relativt nära den totala arbetslöshetens förändringar. Mendärutöver har vissa grupper, speciellt yngre med dålig utbildningsbakgrund ochäldre som mist sitt arbete, fått svårare att finna elt arbete. har långtidsarbetslösheten reduceratsväsentligt. 1986/87: 150 Bilaga 1.1 Tabell 5: 5 Relativ arbetslöshet i olika åldersgruppersamt antal långtidsarbelslösa Källa: (). lan 1985 och 1986 minskade antalet långtidsarbetslösa från34000 till 26000. Nedgången omfattade de flesta åldersgrupper, men var särskiltmarkant för de äldsta, vilket skall bedömas mot bakgrund av alt antalet äldre,som förtidspensionerades av arbelsmarknadsskäl, ökade kraftigt. I början av1987 var 21 000 personer långtidsarbetslösa. På grund av omläggningen av AKUär denna siffra dock inte jämförbar med tidigare års. Ikompletteringspropositionen föresläs åtgärder för att ytterligare minskaantalet långtidsarbelslösa. Även arbetslösheten bland ungdomar i åldern harminskal markant från 1982-1983 fill 1986. Däremotligger arbetslösheten för ungdomar i åldern kvar på en högre nivå änden totala arbetslösheten, 1986. Arbetslösheten i denna åldersgruppligger regelmässigt högre än den totala arbetslösheten, eftersom introduktionenpå arbetsmarknaden ofta innebär perioder med arbetslöshet. hararbetslösheten bland ungdomar tenderat atl sjunka särskilt kraftigt vid enallmän nedgång av arbetslösheten. Så har dock inte varit fallet de senasteåren. En bidragande orsak till delta är det kraftiga inflödet av ungdomar påarbetsmarknaden, vilket ökat konkurrensen om nybörjarjobb. Ikompletleringsproposilionen föreslås även åtgärder för att reduceraungdomsarbetslösheten. Den högre löneökningstakten i jämfört med i vårakonkurrentländer på väridsmarknaden är fillbaka elt av decentrala samhällsekonomiska problemen. 1 har löneökningstaktenunder första halverats från till perår. Den betydande nedgång av världsinflalionen, som de sjunkande internationellaräntorna och det lägre oljepriset förde med sig 1986, återspeglas i en fortsattdämpning av löneökningstakten. Timlöneökningen i industrin för OECD-området varca 4,1986. väntas löneökningstakten inom OECD-området sjunka tillca . I vikliga konkurrentländer som och FörentaStaterna beräknas timlöneökningarna i industrin 1987 bli resp. knappt3%. 1 bedöms timlöneökningarna i industrin bli myckel låga 1987, omkring1 %. I densvenska industrin har löneökningstaklen legat i intervallet7-10% , se tabell 6: 1. I diagram 6: 1 jämförs timlöneökningen i svenskindustri med timlöneulvecklingen i industrin i OECD-området (Med OECD-områdetavses här de s. k. korgländerna exkl. och . Dessa två länder ärexkluderade på grund av brist på statistik). Löneutvecklingen anges inationella valutor och har vägts samman med s. k. konkurrensvikter, somavspeglar resp. lands betydelse som konkurrent lill på väridsmarknaden. 1986/87: 150 Bilaga 1.1 Diagram 6:1 Timlön inom industrin Årlig procentuell förändring, nationell valuta 1981 1982 1983 1984 Anm.:OECD-länderna är sammanvägda enligt varie lands betydelse som konkurrent tillSverige på världsmarknaden. , , samt . Enligt statistik för SAF/LO-området ökade timförtjänslenför SAF/LO- Prop. 1986/87: 150 kollektivet med 7,mellan andra kvartalen 1985och 1986. Lönestalisfik Bilaga 1.1 för privattjänstemän visar en genomsnittligökning med 6,mellan . Löneglidningen i helanäringslivet uppgick preliminärt lill . Till följd aveftersläpande effekter från tidigare avtal ökade timlönerna i den offentligasektorn med hela 9,mellan årsgenomsnitten 1985 och 1986. Omräknat lill årsgenomsnitt innebär ovanstående enlimlöneulveckling för näringslivet på 7,och för samtliga löntagare på 8,2%1986. Lönesummestatistiken i nationalräkenskaperna tyder på en högrelöneökning, (8,) än förtjänslslalisliken (8,). Omräkningen av lönesummanlill genomsnittlig timlön har baserats på nationalräkenskapernas beräkning avantalet av löntagare arbetade timmar (dagkorrigerat, viktat medlönesum-mevikler). Lönestatistiken i nationalräkenskaperna baseras på kontrolluppgifterfrån arbetsgivarna, under det atl förtjänslslalisliken baseras påurvalsundersökningar. Till viss del torde skillnaden mellan de båda beräkningarnabero pä, att förtjänslslalisliken inle omfattar alla löntagare och inte helleralla typer av ersättningar. Vidare kan noteras, att den genomsnittliga timförtjänslenpåverkas av faktorer, som inle direkt är hänförliga lill lönesättningen, l.ex.förändring i överlidsutlag och skiftgäng saml strukturella förskjutningar iarbetskraften mellan branscher och arbetsuppgifter med olika lönenivåer. bedöms de avtalade lönehöjningarna inomnäringslivet bli något lägre än vad som anges i löneavtalen. Orsaken är alt decentrala ramöverenskommelser , som slöts på LO- ochPTK-om-rådena, bland annat innefattar vissa avräkningsklausuler. Om löneglidningen1986 på de olika privata avtalsområdena överskred vissa nivåer skulle hälftenav denna s. k. överlöneglidning avräknas från de avtalade löneökningarna 1987.På PTK-områdel, där avräkning enligt avtal skall ske Tabell 6:1 Timlöneutveckling för samtliga löntagare ochutvecklingen av arbetskraftskostnader för industriarbetare -0,1 Anm.: Uppgifterna för samtliga löntagare baserar sig pålönesummestatistik. Uppgifterna för industriarbetare grundar sig på förtjänststatistik. Förtjänststatistiken har i förekommande fallkompletterats med engångsbe lopp, som ej ingår i SCB:s statistik. Källor: , och . centralt,har beslut om avräkning fallats i skiljenämnd. För LO-området gäller attavräkning skall ske förbunds- eller företagsvis. Enligtfillgänglig statisfik har löneglidningen minskat något 1985 och 1986 förindustriarbetare, men inte för hela löntagarkollektivet. Minskningen 1986 förindustriarbetarna har heller inte varit så kraftig som förutsattes ilöneavtalen. Vissa delar av den svenska arbetsmarknaden, som är skyddade fräninternationell konkurrens, har haft en högre löneglidning än industrin. För1987 förutses en fortsall dämpning av löneglidningen i industrin och en måttliglöneglidning i resten av ekonomin. Det prisstopp, som gäller från slutet avjanuari 1987 (se avsnitt 6.2), torde verka dämpande på löneglidningen, då detbegränsar förelagens möjligheter att föra kostnader för löneökningar vidaretill konsumenlledel. De totalalöneökningarna inom näringslivet beräknas mot denna bakgrund uppgå till ca 5%1987. Löneökningarna inom det offentliga avtalsområdet beräknas till ca 6 %.Sammantaget innebär detta en timlöneökning pä för hela ekonomin.Genomförda höjningar av arbetsgivaravgifterna medför, alt timlönekostnaden inäringslivet beräknas öka med 5,1987. 1986/87: 150 Bilaga I. i har under större delen av1980-lalel överstigit omvärldens, se diagram 6:2. I diagrammet jämförsprisutvecklingen i Utfall tom , , respektive , . I I Ml r T T T m 11 T ri I I Ml I ] II 1 T U I I | n I I I 1 I [ I II | n [ I I 1 IIII T) T Ml I I II II I | n I I 1 ITM I I I I I 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 Anm.: De14 är sammanvägda enligt vae lands betydelse som konkurrent till på väridsmarknaden. Källor: , ,samt . Sverigemed prisutvecklingen i hela OECD-området och i 14 s. k. korglän- Prop. 1986/87:150 der, de länder exkl. som ingår i den svenska valutakorgen. Län-Bilaga 1.1 derna är sammanvägda enligt varje lands betydelse som konkurrenttill på världsmarknaden. Prisutvecklingen för totalt är ett vägtgenomsnitt, där den privata konsumtionen i resp. land använts som vikt.Genomsnittet dras upp av den mycket höga inflationstakten i vissa sydeuropeiskaländer. Siffrorna för har utjämnats med tremånaders glidandemedelvärden. Detta innebär att den sista observationen för avsergenomsnittet för januari, . Under loppet av 1986 steg konsumentpriserna i helaOECD-området resp. i de 14 korgländerna med 2,resp. 1,8%.Konsumentprisökningen för totalt beräknas stiga till 1987. IFörenta staterna och i antas konsumentprisernaunder 1987 öka med resp. . I bedöms konsumentpriserna varaoförändrade . Prisökningen i mellan och mars1987 var 1,. Fr.o.m. gäller allmänt prisstopp.Undantagna från prisstoppet är bl. a. kommunala taxor i sådan verksamhet, somkommunerna enligt lag eller förordning är skyldiga atl ombesörja, samt vissafärskvaror. kan dessutom dispens ges för prishöjningar,som är motiverade av stigande importpriser eller förändrade valutakurser. Bedömningen av prisutvecklingen utgår från prognoseroch antaganden om arbetskraftskostnader m. m. och innefattar kalkyler av, hurdessa faktorer kan vänlas påverka prisutvecklingen. Priset på råolja förutsättsligga på per fat, jämfört med per fat enligt denpreliminära nationalbudgelen. Växelkursen mot dollarn har antagits ligga kvarresten av året på nivån i millen av april, . Delta innebär en sänkningav dollarkursen räknat som årsgenomsnitt från . 1987.I den preliminära nationalbudgelens kalkyler antogs växelkursen mot dollarnvara . i genomsnitt 1987. Denna dollarförsvagning dämpar denprishöjande effekt, som följer av höjda oljepriser. Prognosen förutsältervidare oförändrad räntenivå . Effekter av beslutade ändringarav indirekta skatter och subventioner har beaktats. Ett antal faktorer bör ha en dämpande effekt påprisutvecklingen . Även om den internationella prisutvecklingen inte längrebidrar till alt sänka den inhemska inflationstakten, beräknas de internationellapriserna få en mycket begränsad uppdrivande effekt på konsumentprisindex (KPI). Vidare torde det finnas återhållande efterslåpningseffekter av denlägre inflationstakt som nåddes . Löneökningarna blir, enligt deträffade löneavtalen, väsentligt lägre 1987 än 1986, vilket bör fååterverkningar i form av lägre prisökningar. Prisstoppet torde också ha en dämpande effekt påinflationen både direkt, genom atl planerade prishöjningar uteblir under denlid prisstoppet gäller, och indirekt, genom alt löneökningarna dämpas. Detsenare sker dels genom att omförhandlingar av löneavtalen inte kom lill stånd,dels genom all löneglidningen hälls tillbaka. I kalkylerna har förutsatts attprisstoppet efterhand ersätts med någon form av prisövervakning. De internationella prisernas genomslag på KPl uppskattaslill 0,7 pro- 47 centenheter 1987, se tabell 6: 2. Detta är något mer änvad som antogs i den preliminära nationalbudgelen, vilket beror på högreoljepriser och importpriser. Oljepriset beräknas stiga med mellanårsgenomsnitten 1986 och 1987. Priserna på andra importvaror, som påverkar KPI,beräknas öka med . Prisökningarna på livsmedel har under de senaste årenvarit större än höjningen av den totala prisnivån. Under loppet av 1986 steglivsmedelspriserna jämfört för den totala privatakonsumtionen. Konsumentprisökningen beräknad enligt långtidsindex, där hänsynlas lill bl. a. förändringar i den privata konsumtionens sammansättning underåret, var 3,1986. Det direkta genomslaget av ökade priser på jordbruksprodukter,lill följd av de överenskommelser som träffades , uppskattas till ca 0,4procentenheter 1987.