prop · GA03112 · 1986-12-31 00:00:00 — Domstolsverket:Om förslaget att nedkorta fristerna vid anhållande och häktning genomförs blirdet nödvändigt att tillskapa någon form av beredskapsorganisation så attdomstolarna kan hålla förhandlingar under veckoslut och . Innan man kankomma fram till en lämplig form för en sådan beredskap måste ett flertal inteså enkla frågor lösas. DVkan inte i detta remissyttrande lämna förslag på hur en beredskapsorganisationbör se ut. DV vill emellertid peka på ett par av de problem som måste lösas omdel remitterade förslaget genomförs. Somutredaren föreslagit bör sannolikt flera tingsrätter samarbeta inom ettberedskapsområde. Avgörande för vilka domstolar som skall ingå i ettberedskapsområde bör inte endast vara avstånden mellan de olika domstolamautan även sådana faktorer som antalet domare vid respektive domstol, äklagamasberedskapsorganisaUon, belägenheten av allmänna häkten osv. Det är möjligt attde häktningsförhandlingar som måste äga rum under veckoslut och i regelbör äga rum vid den domstol där den jourhavande domaren tjänstgör. Å andrasidan kan sådana situationer fömtses där det kanske vore bättre om rätten ivarje särskilt fall överenskom med åklagaren om på vilken ort förhandlingen medminst olägenhet kan hållas. Av betydelse är även sådana till synes trivialafrågor som att det vid varje domstol där det kan bli aktuellt alt hållaförhandling utanför ordinarie kontorslid, måste finnas en särskild beredskapför att t. ex. höja den inomhustemperatur i lokalerna somannars är neddragen, låsa upp lokalerna osv. I norta kan särskildaproblem fömtses med hänsyn till de långa avstånden. - Frågan om hurdomstolarnas personal bör kompenseras för tjänstgöring under veckoslut ochhelger fordrar särskilda överväganden. EnligtDVs uppfattning bör de organisatoriska frågorna bli föremål för en särskildutredning. DV utgår från att en sådan utredning får en bred sammansättning. Medhänsyn det utredningsarbete som måste ske ifrågasätter DV om de föreslagnaändringarna kan genomföras före . Närdet slutligen gäller kostnadsfrågorna finns det endast små möjligheter att bedöma effekterna av utredningens olika förslag. Utre daren har antagit att de kostnadsökningar som uppkommer till följd av i första hand förslaget om en nedkortning av tidsfristerna kan kompenseras genom besparingar på gmnd av färre och kortvarigare frihetsberövanden. Med hänsyn bl. att DV anser att utredningens förslag till skärpning av häktningsfömtsättningarna vid recidivfara är alltför långtgående vill DV ifrågasätta om frihetsberövandena kommer att kunna minskas i den an tagna utsträckningen. Beträffande tingsrätternahar utredaren räknat med aU förslagen skall Prop. 1986/87:112 medföra enårlig kostnadsökning på 3 milj. kronor. Innan de organisatoriska frågornautretts närmare vill DV inte uttala sig om skäligheten av denna siffra. RPS:Utredningen fömtsätter att man inför jour- och beredskapstjänslgöring vidtingsrätterna. Domstolama skall kunna företa åtskilliga åtgärder ianslutning till användningen av tvångsmedel, såsom att förordna offentligförsvarare, la emot häktningsanmälan från åklagare och hållahäktningsförhandling. Även RPS anser att en viss sådan jour- och beredskapstjänslgöringblir nödvändig som en följd av att häktningsfris-lerna förkortas. Detta kommerdock att välla betydande ölägenheter och ta i anspråk stora resurser hos såväldomstolar som andra berörda myndigheter. Det finns därför skäl att övervägahur omfattningen av jour- och beredskapstjänstgöringen skall i görligaste månkunna begränsas. Ensådan begränsning skulle kunna uppnås om man inom ramen för fyradagarsfristen godtog att åklagaren i vissa fall dröjde till efter mellan- kommande helg med all anmäla häktningsfrågan till domstol. Enligt försla get till ny lydelse av 24 kap. 10 § skall åklagaren göra sådan anmälan senast dagen efter gripandet eller, vid synnerliga skäl, (dvs. på fjärde dagen). Utredningen synes mena att mdlankommande helg inte är skäl för åklagaren alt dröja med anmälan längre än till dagen efter gripandet (s. 145). Ståndpunkten har dock inte närmare motiverats. Enligt RPS bör man överväga saken ytterligare. Om en person exempelvis grips pä fredag eller lördag skall häktningsförhand ling hållas senast på Usdag respektive onsdag. Dessa frister kan hållas även om åklagaren dröjer med att anmäla häktningsfrågan till domstolen. Häktningsförhandlingar skulle då endast behöva komma i fråga vid långhelger samt då en misstänkt gripits tidigare men häktningsförhandling av olika skäl inte hunnits med före arbetstidens slut . I övrigt skulle domslolamas helgtjänstgöring i stort sett kunna begränsas till att förordna offentlig försvarare, vilket förmodligen skulle kunna skötas genom beredskapstjänstgöring i hemmet. En förkortning av fristerna enligt utredningsförslaget kommer att medfö ra betydande konsekvenser för inblandade myndigheter. Brottsutredning måste i stöme utsträckning än bedrivas och . Detta betyder visserligen mindre utredning på kontorstid. Totalt kan ändå utred ningarna bli mera arbelskrävande med hänsyn till de praktiska svårigheter na att bedriva utredning pä Uder, när människor, företag och myndigheter är svåra att få kontakt med. Arbete på sådana tider kräver också särskilda resurser till följd av t. ex. regler om kompensation för övertid och obekväm arbetstid. En hel del resurser torde också komma att gå åt resor och transporter till och från de orter, där domstolsjour för Ullfälletupprätthålls. För att närmare beröra konsekvensema för polisväsendet kan till en början sägas, all större polisdistrikt givelvis redan nu har en jourorganisa- Uon för brottsutredningar. Jourrotel (motsv) finns i Stock holm, , , , , , , Mo tala och . I distrikt som inte har eller inrättar utredningsjour får utredning utom kontorslid skötas av beredskapstjänstgörande personal. sjudistrikt är dock kriminalpolispersonalen alltför fåtalig för att kunna Prop.1986/87:112 upprätthålla en sammanhängande beredskap. Detta gällerpolismyndigheterna i , , , , , Älmhulloch . För att få möjligheter till en sådan beredskap skulle dessadistrikt behöva tillföras 15 kriminalpoliser, vilka dock knappast behövs förkriminalpolistjänsten i övrigt i nämnda distrikt. 1 vissa distrikt kan en delutredningsverksamhet förmodligen skötas av vakthavande befäl inom ordningspolisen.I de nämnda sju små distrikten saknas dock dygnsläckning även när det gäller vakthavandebefäl. Antagligen måste samordning mellan ordningspolis och kriminalpolis skeför att klara behövlig beredskap inom dessa polisdistrikt. Ibetänkandet har beräknats att förkortningen av häklningsfristema kommer attmedföra en kostnadsökning för poliser med , utgörande övertidsersättningför utredningsarbete utom kontorstid i distrikt ulan kriminaljour (s. 176).Dessa jourlösa distrikt svarar, som framgår av betänkandet, för omkringhälften av alla anhållanden eller ca 15 000 . Därav sker omkring entredjedel eller ca 5 000 . På dessa 5 000 anhållanden harutredningen beräknat extra övertid vardera, vilket alltså ger entotal kostnad av . Utredningen har emellertid inte tagit hänsyn till de 10000 anhållanden , som de jourlösa distrikten redovisar under vardagar. Avdessa sker omkring 3 000 utom kontorstid. Vid sex timmars övertid även fördessa utredningar ökar kostnaderna redan av denna anledning med utövervad utredningen beräknat. Utanytterligare undersökning kan man inte närmare bedöma personal-åtgång, kostnaderoch konsekvenser i övrigt för polisväsendet. RPS har beslutat all genomföra ensådan undersökning. Redan nu kan man dock, mot bakgrund av det tidigareanförda, slå fast alt brottsutredningarna naturligtvis kommer alt kunnagenomföras även med förkortade häktnings-frister, men att detta kommer attkräva större resurser än utredningen har beräknat. Dessa resurser måste anUngentillföras polisväsendet eller föras över från annan verksamhet inom polisen. minsta polisdistrikten kan de organisatoriska problemen bli svåra alt lösapå ett tillfredsställande sätt. Härkan även påpekas att det sluUiga resultatet av de föreslagna förändringarnaför polisens del även hänger samman med andra process- och straffrättsligafrågor, som inte är föremål för prövning i detta ärende. Ett exempel härpå ärfrågan om vilken myndighet som skall leda fömndersökningar, ett annat är deeventuella justeringar av straffskaloma som kan bli följden av fängelseslraffkommitténsarbete. Kriminalvårdsstyrelsen:Utredningen pekar särskilt på svårigheten att beräkna vilka besparingar som kan uppnås genom en kortare förvaringstid. Enligt utredningen skulle, om förslagen genomförs, den genomsnittliga beläggningen vid häktena minska med 160, som beläggningen kommer att öka vid kriminalvårdsanslallerna motsvarande 120 platser på grund av reglema om avräkning av anhållnings- och häktningsUden. Även om del, som utredningen påpekar, finns skäl till stor försiktighet har styrelsen inga principiella invändningar mot sättet att beräkna den sam manlagda besparingen vid häktena, vilken skulle uppgå till . senvill emellertid varna för en alltför stor optimism när det gäller både Prop.1986/87:112 minskningen av medelbeläggningen vid häktena och möjligheten alt tabort så många som ca 80 platser genom en indragning av avdelningar vid några avde störte häktena. Det bör här noteras att efter det utredningen presenteratsitt betänkande har styrelsen på regeringens uppdrag slängt 63 platser vidallmänna häktet i . Utredningenutgår vidare frän alt det finns ett visst överskott på anstalts-platser. Denstängning av anslallsplatser, som styrelsen enligt utredningen planerar, pågårsedan anslagen för kriminalvårdsanstalterna räknats ned med för bä1985/86 och regeringen beslutat att sammanlagt 219 platserskall stängas. Av dessa platser är nu 159 stängda. Enökning av medelbeläggningen i storleksordningen drygt 100 platser medför enligtstyrelsens mening behov av ytterligare anslallsplatser, varför somtillkommande kostnader inte kan beräknas enbart vårdkostnader. Enligtstyrelsens mening torde man, med utgångspunkt frän att förhällan-del mellanantalet tillgängliga platser och medelbeläggningen hälls oförändrat, få räknamed att det kommer att uppstå en kostnad nästan motsvarande den beräknadebesparingen på häktessidan för att det uppkomna behovet av anslallsplatserskall läckas. RRV:Enligt RRVs bedömning har utredaren underskattat de organisatoriska och personalmässigakonsekvenser ett genomförande av förslagen kan ge. Detta gäller särskiltpolisen och åklagarorganisationen. Vid sina kostnadsberäkningar synes utredareninte ha tagit tillräcklig hänsyn att häktningsfrågan enligt huvudregelnskall anmälas som anhållandet eller . Enligt förslagetskall en utsträckt frist inte få utnyttjas enbart med hänsyn till veckosluteller . a. denna bakgmnd bedömer RRV alt utredarens förslag kan komma att kostaavsevärt mera än denne beräknat. De organisatoriska lösningarna bör därförytterligare prövas. RRV anser vidare att möjlighetema att tillämpa enutsträckt frist i samband med veckoslut och bör övervägas. Detta under fömtsättningalt häktningsförhandlingen inte sker senare än efter frihetsberövandet. Länsstyrelseni : Utredningsmannens beräkningar av kostnader beträffande polis,åklagare, advokater och domstolar har uppfattats som orealistiska av länetspolismyndigheter. För polisens del torde de kortare tidsfristema och viss ökadtjänstgöring med beredskap och jour -även och helgdagar medföramerkostnader. Hur stora merkostnaderna kan bli är däremot svårt att ulannärmare analys kunna uppskatta. En sådan uppskattning bör komma till stånd. Polisstyrelseni polisdistrikt: Inom distriktet har kriminalpolisen haft beredskapi bostaden över veckoslut och helgdagar. Tre kriminalpolismän har enligt listasådan beredskap. Vid sjukdom, semester etc kan antalet minskas dock aldrigmindre än till två. har distriktet haft 80 personer anhållna,vilket är en minskning i förhållande till föregående år. Iår har 21 personer anhållits - . Med de relativt fatagliga frihetsberövanden i vårt polisdi strikt över veckosluten beräknas distriktet att klara detta arbete med den 320 personal vi har tillgänglig. Dådet gäller konsekvensema för polisen sett bha. ur kostnadssynpunkt Prop.1986/87:112 kan det förväntas tillkomma ökade kostnader som följd av förslaget.Beredskapspersonalen kan under en del veckoslut få tjänstgöra i något störreomfattning än , men osäkerhetsfaktorn är stor. Personalresurserna tordedock vara tillräckliga i vårt polisdistrikt genom den beredskapstjänstgörandekriminalpolispersonal vi har. Polisstyrelseni polisdistrikt: Då icke har jourtotel blir eneffekt - om utredningens förslag kommer till praktisk tillämpning - all övertidsultagetkommer all öka något för de beredskaps-hävande kriminalpoliserna. Hur stortdetta uttag blir är svårt att uppskatta, men del torde knappast påverkapolismyndighetens ekonomiska fömtsättningar annat än i marginell omfattning.Den förväntade ökningen av övertiden torde inte motivera införande av jourrotel. Polisstyrelseni polisdistrikt: De största negativa verkningarna uppstår sannolikttill följd av den förändrade jour- och beredskapstjänst som måste bli följdenför såväl polis, åklagare och domstol. Utredningsmannens beräkningar, som juslutar med att reformen inte skulle kosta något alls, verkar vara konslmerademed just denna utgångspunkt. vill starkt ifrågasättaberäkningssättet och den ekonomiska uppskattning som skett av kostnader ochbesparingar. Utredningenkonstaterar vidare att de distrikt som inte har någon form av jourverksamhel(märk skillnaden mellan jour och beredskap) svarar för drygt hälften avanhållandena. Ungefär en tredjedel av anhållandena görs under veckohdgema.Detta motsvarar ungefär 5 000 anhållanden i distrikt utan kriminaljour.Alltför myckel i dagens polisverksamhet styrs tyvärr av ekonomiska faktorer ochman befarar all de ökade utgifterna för helgtjänstgöring m.m. kan medföra attantalet gripanden/anhäl-landen minskar och då knappast på gmndav en bättre laglydnad. Polisstyrelsenvid polisdistrikt: För polisens del innebär förslagen alt polisenshandläggning i ärende med frihetsberövande måste ökas i initialskedet. En sådanändring bör kunna ske både metodiskt och organisatoriskt utan större svårighetmen ökade kostnader för övertid, obekväm arbetstid och arbelsUdsförkortningar.Skall förslaget genomföras måste det föregås av en noggrann genomgång av kostnademaför polisväsendet. En förutsättning för förslagets genomförande är givelvisatt motsvarande verkligen kommer stånd inom domstolsväsendet och blandadvokaterna. De ekonomiska och organisatoriska konsekvenserna föråklagarväsendet blir förmodligen enligt polismyndighetens uppfattning meromfattande än som redovisats. (Ju 1984:04): I åklagarkommitléns uppgifter ingår enligt direktiven att beaktade organisatoriska förändringar som häktnings-utredningens förslag kan kommaatt ge upphov till. beräknar aU slutföra sitt arbete underförsta kvartalet 1986. förslag kräver ingåendeöverväganden med hänsyn de väsentliga förändringar som förslagen kaninnebära för åklagarnas arbete. Kommittén har kommit fram till preliminäraställningstaganden i de frågor 21 1986/87. som aktualiseras genom häklningsulredningensförslag. Det är emellertid Prop. 1986/87:112 inte möjligt alt nu redovisanågra slutliga förslag från kommitténs sida. Kommitténvill framhålla att konsekvenserna av häktningsutredningens förslag föråklagarväsendet bara har belysts summariskt i häklningsulredningensbelänkande. Åtskilliga problem följer med framför allt den förkortning av fristernasom föresläs. att gå in i några detaljer vill kommittén här peka pä någrapunkter. Denviktigaste frågan när det gäller konsekvensema för åklagarväsendet är omhäktningsutredningens förslag kan genomföras utan alt det nuvarandeberedskapssystemet för åklagare behöver förändras. Om så inte är fallet måsteolika lösningar övervägas, t.ex. jourtjänslgöring eller ett system med"bakjour". Det är också av avgörande betydelse vilka lösningar manväljer inom polisen när del gäller all lösa problemen med de kortare fristerna.En annan viktig fråga är hur man skall kunna tillgodose behovet av snabbatransporter av misstänkta som varit anhållna eller häktade i sin frånvaro ochsom grips på annan ort än den där utredningen om brottet sker. Omhäktningsfrägor skall kunna tas upp av domstolar som enligt de nuvarande fommreglemainte har forum för att handlägga själva brottmålet måste man också lösa fråganom åklagarnas behörighet. Åklagarna måste dels kunna anmäla häktningsfrågor,dels genomföra häktningsförhandlingar, såväl inom som utanförberedskapsområdet. Åklagarkommitténvill när det gäller de organisatoriska frågoma hänvisa till sitt kommandebelänkande där effekterna av häklningsulredningens förslag behandlas utförligt. Äveni fråga om kostnadsberäkningarna vill åklagarkommittén framhålla alt man måstegöra en mera ingående analys av effekterna än som har gjorts avhäktningsutredningen. Vadförst gäller bedömningen av behovet av nya tjänster och de kostnader som ärförenade med en förändrad beredskapstjänslgöring för åklagare vill åklagarkommitténpeka på att frågorna om arbetstid och beredskapstjänslgöring reglerasgenom avtal. Det är därför vanskligt att göra några uttalanden. Alt de nyauppgifterna inte kan inom ramen för nuvarande resurser anser åklagarkommitténvara uppenbart. Kommittén vill emellertid hålla öppet om inte behovet avresurstillskott kan vara större än som har förutsatts av kommittén. a. ärdet av betydelse vilka lösningar lagstiftaren väljer när del gäller recidivfallenoch hur stor betydelse ett nytt häktningssurrogal kan få. Entyp av kostnad som av allt att döma inte har beaktats av häktnings utredningen är de ökade reskostnaderna. Både det ökade antalet häkt ningsförhandlingar och det förhållandet att häktningsförhandlingar i fort sättningen mera sällan kan hållas i samband med andra förhandlingar innebär att man i många åklagardistrikt får betydligt fler resor domstol. Den nya fommregdn och de kortare fristerna kan vidare leda till all åklagare i viss utsträckning måste delta i utredningsarbete och genomföra häktningsförhandlingar på orter som kan ligga långt från det ordinarie tjänstgöringsstället. Veckoslutsförhandlingarna kan, beroende pä vilka or ganisatoriska lösningar man väljer, i stor utsträckning medföra resor för 322 åklagarna. avser,som har nämnts inledningsvis, att behandla Prop. 1986/87:112 bl.a. dessafrågor i sitt betänkande. vid : Förenklade mUner även beträffanderutiner i samband med gripande - blir nödvändiga i ej ringa utsträckning, omfristförkortningar skall kunna genomföras på smidigt sätt. Hit hör även frågorom resursförstärkningar och kostnadsfrågor. Vad utredningsmannen här föreslår,saknar forskningsnämnden praktisk erfarenhet att bedöma; teoretiskt finner denej anledning till invändningar. : Utredaren beräknar alt hans förslag kan medföra en minskningmed totalt på häktena eller en sammanlagd besparing på 20 milj. kr.Samtidigt konstateras att av den totala besparingen kan beräknas att 44000dagar kommer att verkställas i anstalt vilket dock endast leder till en ökadkostnad för kriminalvärden på 2,5 milj. kr. Ävenom utredarens förslag om en skärpning av recidivgrunden skulle genomföras -vilket förbundet bestämt motsätter sig - framstår utredarenskostnadsberäkningar som svårbegripliga. Inga förslag framläggs för att förkortaden lid som åtgår för fömndersökningen, t. ex. i form av förstärkningar avpolisens utredningspersonal. Den misstänkte kommer visseriigen alt sittaanhållen under kortare Ud än men häktningstiden kommer i ställetatt bli längre vilket inte medför några besparingar. Tvärtom måste med deföreslagna reglema omhäktningsförhandlingar behöva hållas i betydligt flerafall och i många mål blir flera omhäktningsförhandlingar aktuella,varigenom statsverkels kostnader ökar betydligt. Den besparing som kommer altuppnås genom kortare anhållningstider uppvägs mer än väl av längre häklningsUderoch de ökade kostnaderna i samband därmed. Härtill kommer all utredaren -enligt förbundets åsikt beräknat merkostnaden för domstolarna och åklagarnatill alltför lågt belopp. att utredarens förslag kommer att för det allmänna medföra enmerkostnad och inte någon besparing. FöreningenSveriges åklagare: hänvisar till vad som anförts under mbrikenFrister - förfarande. De organisatoriska förändringar som måste till för ett genomförandeav nu aktuella förslag kommer enligt föreningens mening att bli omfattande ochsannolikt mer kostnadskrävande än vad utredaren antagit. Föreningen tänker iförsta hand på det merarbete som kommer att läggas under icke kontorstid påsåväl polis, åklagare, domare som försvarare. För åklagarnas del kan, somframhållits ovan, krav komma att ställas på ekonomisk ersättning förjourtjänstgöring. Polisen måste inrätta tjänstgöringslistor som upptarkvalificerade utredningsmän dygnet runt. Domstolarna måste fungera underhelger. Enligt föreningens mening bör transporten av gripna omorganiseras medbetydande kostnadsökningar som följd. FöreningenSveriges länspolischefer och Föreningen chefer: Det är vidare ett känt faktum, att polisens personalresurser är mycket hårt ansträngda och alt brottsligheten (antalet gjorda polisanmäl ningar) ökar med . Några förstärkningar i personalhän seende är inte heller all vänta - se t. ex. anslagsfram ställning /87. Utredningen konstaterarhelt riktigt, att det endast är ett fåtal polisdi- Prop. 1986/87:112 strikti landet, som har kriminalpolis i tjänst efter på vardagar samlunder övrig icke kontorslid. Förövriga distrikt krävs en ny organisation för att möta kraven i betänkandetförslag. Polisreformen - vars andra etapp trädde i kraft -innebär inte på något sätt att polisen tillförs störte personella ellermateriella resurser. Tvärtom kan det av flera skäl antas, att polisens totalaresurser såväl tekniskt som personellt minskar. Detta har även i vissomfattning redan skett genom statsmakternas krav på nedskärning med tvåprocent. Avårets budgetföreskrifter för polismyndigheterna framgår att förvaltningsanslagetför /86 har ökat totalt sett i kronor, men måstepolismyndigheterna själva lokalt svara för ett flertal av de utgiftsposter somtidigare fördes på förslagsanslag pä central nivå. Detta innebär konkret att deflesta av landets polismyndigheter befinner sig i ett kärvt ekonomiskt läge.Föreningarna vill även betona effekten av förslaget sett utifrån de småpolisdistriktens synvinkel. 1 dessa distrikt är utredningsresursernautomordentligt begränsade och övertidsinstmmentet oftast ett hjälpmedel ibegränsad omfattning. Vidarehar tilldelningen av övertidstimmar för distriktens del skurits ned kraftigt.Generellt för hela landet gäller dessutom alt den extra polispersonalens (dvs.färdigulbildade polismän ulan fast tjänst) övertidstimmar skall inräknas idistriktels övertidskvot. Sådana personaltimmar fick tidigare budgetår belastaett centralt konto hos . Fä distrikt kommer all fäövertidslimmar tillgodo. Genom olika förstärkningsrörelser inom ett län uppstårdessutom ett okontrollerat behov av insatstimmar. Avvad som anförts, blir således utredningens förslag om en ytterligare belastningmed en helt omöjlig uppgift med nuvarande regleroch tilldelning. Det kan endast spekuleras i vad som kommer att hända när ett litet/normalstortpolisdistrikt har slut på sin kvot av övertidsUmmar och andra kriminalpolismänej finns att tillgå. Påsamma sätt kan det uppkomma olösliga situationer där exempelvis enspecialutbildad polisman vid polisens tekniska rotel (i distrikt där sådanafinns) måste säkra bevisning vid ett brott, men hans tidigare övertidsuttagunder året ej medger ytterligare tjänst. Delfinns som bekant klara regler för hur mycket arbetstagare får tas ianspråk både när det gäller listbunden tjänstgöring och övertidsutlag per enviss tidsenhet. Utredningennämner även polisberednings arbete i detta avseende.Polisberedningens slutbetänkande förväntas komma /86 och ärsåledes ännu ej känt. Det är emellertid inte osannolikt all det läggs förslagsom går ut på att kriminalpolisens numerär bör minska till förmän förordningspolissidan.