prop · GA0361 · 1986-12-31 00:00:00 — Anledningen lill all värdetav K-försäkring inle upptagits bland de skallepUktiga fillgångarna har främstvarit lekniska svårigheter alt bestämma värdel av försäkringarna och attinformera försäkringstagarna och beskallningsmyndighelerna om detta värde (set. 1950 nr 93 s. 153 f). Det har dock vid flera tillfäUen diskuteratsatt ändra den alltjämt gäUande ordningen. Frågan behandlades iutredningssammanhang senasl i livförsäkringsskattekom-milléns belänkande (Ds B1977:4) Kapitalförsäkring m.m. I beiänkandei föreslogs all kapilalförsäkringarsom används som säkerhet för lån skulle förmögenhetsbeskaltas, medan övrigaförsäkringar skulle förbli undantagna från beskattning. Förslaget ledde intetill lagstiftning. Vid remissbehandlingen av belänkandet framfördesinvändningar med utgångspunkt i de tekniska svårigheler som ett genomförande avförslaget skulle medföra. När det gäUer utvecklingen av K-försäkringssparandetvill jag nämna följande (redogörelsen baseras på realränteskattekommitténsbetänkande). Under 1970-lalet minskade antalet nytecknade försäkringar. Enbidragande orsak fill detta lorde ha varit att en stor del av de tradifioneUaindividuella K-försäkringarna ersattes med etl på kollektivavtal grundatförsäkringsskydd, t.ex. tjänslegmpplivförsäkringar. Under 1980-lalel har däremotnyteckningen av vissa speciella typer av engångsbelalda försäkringar vuxilmyckel kraftigl. Medan den toiala premien för nytecknade individuellaK-försäkringar med engångspremie uppgick tiU 141 milj. kr. varmolsvarande belopp för åren 1984 resp. 1985 ca 3 000 milj. kr. När det gällerförsäkringar med löpande premiebetalningar har ökningen däremot varil måttligunder . De sammanlagda premiema för nytecknade K-försäkringar medlöpande premiebelalning uppgick fill cirka 170 milj. kr. JagvUl tiU en början undersiryka att det är olillfredsslällande från principiellautgångspunkter om vissa speciella tillgångsslag är undantagna från förmögenhetsbeskatlning.Detta leder bl.a. tiU att personer med stora förmögenhelsinnehavstyrs av skattehänsyn när det gäller att bestämma i vUka typer av fillgångarförmögenheten skaU placeras, vUket i sin lur kan leda fill en onaturligprisbUdning på obeskattade fillgångsslag. Skallehänsyn av denna lyp medför ensnedvridning vad gäller valel meUan olika sparformer, så att försäkringsformeni vissa fall väljs enbart för alt den är förmånlig från beskaiiningssynpunktoch inle på grund av de särskilda egenskaper beträffande riskuljämning som ärkarakteristiska för sparande i försäkringar. Enligtmin mening är det särskilt instmktivt atl i detta sammanhang betrakta denmycket kraftiga ökning i tecknandet av s. k. kapitaUivränlor som sketl undersenare år. Med kapitaUivränlor avses försäkringar som faller ut och som ofta tecknas med engångspremier. Anlalel nytecknade sådanaförsäkringar uppgick lill I 400 med en total premieinbetalning på 103milj. Motsvarande siffror för var 23 800 med premiebetalningar påmer än . Nyteckningen av denna typ av försäkringar har ävenefler 1984 hållit sig på en mycket hög nivå. Det är uppenbari all den kraftigaökningen delvis har sin grund i den tillfälliga höjningen avförmögenhetsskatten vid taxering. Skattehänsyn torde också ofta spelaen slor roll vid tecknande av s. k. sammansatta kapitalförsäkringar. En sådanförsäkring utfaller med ett garanterat belopp vid dödsfall eller vid vissålder. I prakliken förekommer attflera försäkringar med olika typer av villkor för premiebelalning ochutfallande belopp lecknas samiidigi och samordnas med nyupplåning i bank förfinansieringen av premiebetalningarna. Den låga skall som utgår påK-försäkringskapitalets avkastning bidrar lill alt göra denna typ avskatteplanering lönsam. Avregleringen av kreditmarknaden och det ökadesamarbetet mellan banker och försäkringsbolag gör all en ytterligare expansionav denna typ av skatteplanering ter sig sannolik. Jaghar i föregående avsnill föreslagil en viss höjning av denna avkastningsbeskatlning.För att förhindra att försäkringsformen används för avanceradskatteplanering är del dock enligl min mening nödvändigt att nu införa enbeskattning även av K-försäkringamas förmögenhetsvärden. Jag föreslår alt ensådan beskattning införs för nylecknade försäkringar med verkan från och med1988 års taxering. Denya reglerna kommer atl medföra en relativt omfattandeuppgiftsskyldighei för livförsäkringsbolagen. Eftersom förslaget endast avsernylecknade försäkringar och med hänsyn till att uppgiftslämnandet inte skallske första gången bör inte några mera besvärande administrafivaproblem behöva uppslå som en följd av förslagel. Mitt förslag: Vidförmögenhetsbeskattningen skall värdet av samfiiga K-försäkringar som ägs avden skatiskyldige tas upp. Undantag görs för försäkringar som endasl avserdödsfall senast och som inte är återköpsbara. Skälenför mitt förslag: Skatteplikten bör omfatta K-försäkringar i kom- Prop.1986/87:61 munalskattdagens mening, dvs. livförsäkringar som inle är althänföra liU P-försäkring. Andra försäkringar än livförsäkringar bör inteomfattas. Beträffande den närmare avgränsningen av beskaltningsområdel viU jaganföra följande. BegreppetK-försäkring innefattar många olika slag av försäkringar, som alla dock kansägas vara varianter av tre huvudtyper, nämligen försäkring för dödsfall,sammansatt kapitalförsäkring samt livränteförsäkring. Denrena dödsfallsförsäkringen kännetecknas av att försäkringsbeloppet faller ul omförsäkringstagaren dör före en viss ålder. Om han uppnår den beslämda åldernsker inte någon utbetalning. Dör han före den lidpunkten utbetalasförsäkringsbeloppet lill en eller flera förmånstagare, som etl kapitalbeloppeller i rater. Försäkringarna har ell myckel begränsai värde och är ofta inleåterköpsbara. De skäl för en förmögenhetsbeskattning som jag lidigare har nämnllalar inle för alt denna typ av försäkringar skall beskattas. De bör därföräven framledes undanlas från förmögenhetsskatt. En fömtsättning förundantagande bör dock vara atl försäkringen inte är ålerköpsbar och därmed intekan göras lill föremål för förmögenhelsdispo-silioner. ytterligare villkor börvara att försäkringen avser dödsfall senast . En försäkring avdetta slag som avser dödsfall vid mycket hög ålder förlorar nämligen sinkaraktär av riskförsäkring, eftersom sannolikheten för all försäkringsbeloppetkommer att belalas ul ökar ju högre ålder försäkringen avser. Försäkringar fördödsfall förekommer inle i praktiken . Jag vill isammanhanget påpeka att gruppliv- och tjänslegmpplivförsäkringar inte kommeratl beskaltas. Sammansallakapilalförsäkringar lecknas för dödsfall men innehåUer också en spardel somallfid faller ul. Utbetalning av försäkringsbeloppet sker således vid dödsfalleller när försäkringstagaren uppnår en viss ålder. Sammansatiakapitalförsäkringar är återköpsbara. De bör alllid ingå i den skattepliktigaförmögenheten. Livränleförsäkringar(kapitaUivränlor) skiljer sig från de föregående ty perna genom att de tecknas för livsfaU. Utbetalningar sker så länge den försäkrade lever men upphör vid hans död. Livränteförsäkringar är inte återköpsbara. Somjag fidigare har nämnl har engångsbelalda försäkringar av detla slag i stor utsträckning använts för skatteplanering. Mycket lalar således för atl de Iräffas av förmögenhetsskatt. Mot detta kan invändas att livränieförsäkringen utgör en i viss mån osäker förmögenhetsfillgång. Om den försäkrade dör innan hela försäkringsbeloppet har hunnit belalas ut kommer försäkringens återstående värde atl vara helt förlorat. Denna risk kan dock göras liten genom all försäkringen lecknas på två Uv. Försäk ringsbeloppet faller då ut så länge någon av de försäkrade lever. Del finns dessutom i praktiken inte någon nedre gräns för den försäkrades ålder. Del torde vara vanligl all livränteförsäkringar tas på en förälders och ett bams liv. Det förhållandet att det inte finns någon garanfi för all hela försäkrings beloppet kommer att belalas ul bör därför inte utesluta atl förmögenhets beskattning sker. Atl återköpsrätt inte föreligger ulgör inte heller något bärande skäl för att undanta kapiiallivränloma från beskattning. Jag viU i delta sammanhang erinra om alt livränior som inte har samband med 33 3 1986/87. försäkringredan enligt gäUande rätl ulgör skattepliktig lillgång vid förmögenhelslaxeringen. Ivissa fall kan del förekomma alt hvräntor som egenfligen utgår på grund avsjuk- eller olycksfallsförsäkring av tekniska skäl hänförs fill livförsäkring.Sådana livräntor bör undantas från förmögenhetsbeskattning. Försäkringarmeddelade av ufländska livförsäkringsanstalter bör enligt min mening ocksåundantas från beskattningsområdet. Härigenom undviks de stora problem somannars skulle uppkomma i taxerings- och kontrollsammanhang. Med hänsyn fillall valutalagsliflningen medför begränsningar i möjligheterna för i Sverigebosatta personer att teckna försäkringar i utlandet bör ell sådant undantagandeinte medföra en överströmning av försäkringssparande liU ufländska bolag. SkuUetendenser till en sådan överströmning iaktlas ärjag, oaktatkontrollproblemen, beredd atl ompröva mitt ställningslagnde på denna punkt. Vadsedan beträffar frågan om vem som skall beskattas för en försäkrings värde ärdet i normalfallet givet att försäkringens ägare skaU vara skatlskyldig. Dettabör enligt min mening gälla även om ägarens rält all förfoga över försäkringenär inskränkt genom ett oåterkalleligt förmånsta-garförordnande. Om denurspmngliga försäkringstagarens rätt överiålits eller på annat sätt övergåtttiU annan, blir den nye ägaren skatlskyldig. I en SärskUd situation bördock skattskyldigheten utsträckas fiU att avse även förmånstagare. Om endödsfallsförsäkring utfaller i rater fill en förmånstagare kan denne normaltförfoga över rätten enligt försäkringsavtalet, vilket bl.a. medför attarvsskatt skall utgå för försäkringens hela värde. Förmånstagare med en sådanförfoganderätt bör enligt min mening jämslällas med ägare vidförmögenhetsbeskattningen. Om förmånstagar-förordnandel är så utformat attförfoganderätt inte föreligger, vilkel t. ex. kan vara fallet om fleraförmånstagare är insatta, bör någon förmögenhetsbeskattning dock inte ske medhänsyn bl. a. till de prakfiska svårigheler beiräffande fördelning avförmögenheisvärdet som då skuUe uppkomma. 2.5.4Värdering, m. m. Mitt förslag: Somvärde skall upptas försäkringens lekniska åler-köpsvärde. Livförsäkringsbolagoch understödsföreningar skall lämna kontrolluppgifter till ledningför förmögenhetstaxeringen. Skälen för mitt förslag:En försäkrings verkliga värde består av både det s.k. tekniska ålerköpsvärdetoch den tekniska vinst i form av återbäring som belöper på försäkringen. Dettekniska ålerköpsvärdet motsvarar del värde som försäkringsbolaget enligtförsäkringsavtalet minst är skyldigt all betala till försäkringstagaren. Dettavärde inkluderar avkastning enligl den i särskilda grunder beslämda s. k.kalkylräntan men ingen återbäring därutöver. Kalkylräntan uppgår förnärvarande till . Om den genomsnitfliga avkastningen i bolaget överstigerkalkylräntan kommer med fiden försäk- ringens verkliga värde,som motsvarar det kapitalbelopp som utbetalas vid försäkringsfall elleråterköp, att överstiga del lekniska ålerköpsvärdet. Vid långa spartider utgöråterbäringen en betydande del av försäkringens totala värde, särskUt vid såhöga avkastningsnivåer som förekommil i livförsäkringsbolagen på senare år.Återbäringen är dock inle garanterad i försäkringsavtalet på del sätt somgäller för den avkaslning som följer av kalkyl-räntan. Om försäkringsbolagelsekonomiska stäUning skulle kraftigl försämras är det därför möjUgt alttidigare antaganden om återbäring skulle komma alt omprövas. Erfarenhetsmässigthar del dock visal sig alt risken för alt en sådan situafion skall uppslå ärmyckel liten. Starka skäl lalar såledesför atl försäkringens verkliga värde inklusive återbäring bör användas vidförmögenhetstaxeringen. Även för försäkringstagarna kan det vara av inlresseatl regelbundel få uppgift om försäkringens verkliga värde. Frånförsäkringsbranschen har emellertid anförts all det är mycket svårt för en delbolag att lämna uppgifl om elt sådanl värde, eftersom rutiner för beräkning istor skala av det verkliga värdet saknas. Däremot har bolagenalltid fillgång tUl det tekniska ålerköpsvärdet. För att inleuppgiftsskyldigheten särskilt i inledningsskedet skall bli alltför belungandeför vissa bolag harjag därför stannal för att föreslå att det tekniskaålerköpsvärdet skall få användas vid förmögenhelslaxeringen. I bedömningenharjag också vägt in att några påtagliga förmåner iförmögenhetsskattesammanhang inte kommer att kunna uppnås med hjälp avK-försäkringar , även om del tekniska ålerköpsvärdet utgörvärderingsgrund. I 37 § 1 mom.taxeringslagen (1956: 623) bör införas en bestämmelse som reglerarförsäkringsbolagens och understödsföreningarnas skyldighel alt avgekontrolluppgifter till ledning för förmögenhelslaxeringen. Av praktiska skälbör uppgiftsskyldighelen begränsas lill att avse försäkringar hos varjeuppgiftsskyldig med ett sammanlagt värde av . Del står givetvisde uppgiflsskyldiga fritl atl lämna uppgifler om samtliga försäkringars värdeom detta skulle underlätta uppgiftslämnandet. 2.6 Ikraftträdande, m. m. Mitt förslag:Bestämmelserna om tillfällig förmögenhetsskall skall träda i kraft föreutgången av . De ändrade reglerna för beskattning av K-försäkringarskall tillämpas första gången vid taxering. Bestämmelserna omförmögenhetsbeskattning av K-försäkringar skall dock inte gäUa försäkringar sommeddelals i överensstämmelse med ansökningar som kommii in till försäkringsgivarenshuvudkontor före . Skälen för mitt förslag:Somjag tidigare nämnt börden tillfälliga förmögenhetsskatten bestämmas medutgångspunkt från de skattskyldigas förmögenhetsinnehav den 31 december 1986.Det är därför nödvändigl atl lagen träder i kraft . Jagföreslår att tidpunkten för ikraftträdandet bestäms till . Denav mig föreslagna höjningen av skattesatsen vid taxeringen till Prop.1986/87:61 statlig inkomstskatt av livförsäkringsbolag och understödsföreningarbör lillämpas försia gången vid laxering och således gälla för avkastningsom intjänats under . Även de nya bestämmelserna omförmögenhetsbeskattning av K-försäkringar bör tillämpas årslaxering. De nya reglerna bör träda i kraft . Deföreslagna bestämmelserna om förmögenhetsbeskattning av K-försäkringar medfören betydande ändring i beskaltningssituationen. Del är därför enligt min meningrimligt atl de försäkringar undanlas från beskattning som tecknats vid enlidpunkl då försäkringstagaren inte har hafl kännedom om de föreslagnaförändringarna. Regeringen offentliggjorde sin avsikt attbl. a. föreslå atl K-försäkringar för framliden skall utgöra skattepliktigaförmögenhetstiUgångar. Del angavs också atl försäkringar som meddelats på gmndav ansökningar som inkommit fill försäkringsbolagets huvudkontor före den 12 septemberinte skulle omfattas av de nya bestämmelserna. Jag föreslår också en sådanregel som undantar de redan tecknade försäkringarna från beskattning. Orsakenfill att gränsen dras då ansökningen inkom liU huvudkontoretär atl denna lidpunkl är lätt alt konstatera genom den regisirering avförsäkringen som då sker hos bolaget. Företrädare för försäkringsbranschen haremeUertid anfört att ansökningar som inkom och sådana sominkom i enstaka faU är omöjliga atl skilja från varandra,eflersom registrering av ansökningarna skell . Med hänsyn tiU dessaprakliska problem föreslår jag att gränsen i stället för vad som tidigareangetts dras så, atl försäkringar som meddelals på grund av ansökningar som inkommiilill huvudkontoret före den 13 seplember 1986 inle skall omfattas av de nyabestämmelserna. Jag vill i sammanhangei göra ytterligare några påpekanden. Enansökning bör anses ha inkommii lill försäkringsbolagets huvudkontor omregistrering har skett i bolagets datasystem, oavsett om ansökningen rentfysiskt har kommit in tUl kontoret. Enfråga som vidare bör beröras är om en ändring som sketl efter den 12 september1986 av villkoren i ett redan existerande försäkringsavtal bör medföra attförsäkringen skall anses som nytecknad och därmed förmögenhetsbeskaltas. Idella faU kan enligt min mening ledning sökas i övergångsbestämmelserna liU1975 års lagsliflning om ändrade regler för beskattning avpensionsförsäkringar. I 2§ i den s.k. ikraftlrädanddagen (1975:1348) föreskrivs(senasle lydelse 1980:72) att en överenskommelse, som medför ökadpremieförpliklelse totalt sett eller tidigareläggning av premiebetalning, skallanses som nytl försäkringsavtal. Detsamma bör enligl min mening gälla vidtiUämpning av de nya reglerna om förmögenhetsbeskattning. Om villkoren för enförsäkring har ändrats på angivei sätl bör således försäkringens hela värdevara skalleplikligl. Iövrigt anserjag inga ytterligare särskilda övergångsbestämmelser nödvändiga.De följdändringar i annan skaltelagsliftning än den nu nämnda som föreslås börträda i krafl . 2.7 Statsfinansiella effekter Prop. Dentoiala förmögenheten för de skallskyldiga liU tUlfällig förmögenhetsskatt kanmed en försiktig beräkning antas komma all uppgå till ca . Iskatteunderlaget skall inte förmögenhel som är hänförlig fill andraförsäkringar än livförsäkringar ingå. Den förmögenhet som utgör basen förskallen blir därför ca . Vidare skall förmögenhel som ärhänförlig lill K-försäkringar reduceras . Skallebasen uppgår däreflertill . Skatleinläkleraa kan därför beräknas till ca 15miljarder kr. Etlbelopp motsvarande intäktema från den tillfälliga förmögenhetsskatten skaUanvändas för nedskrivning av statsskulden. Detta minskar räntekostnaderna förstatsskulden med . vid en anlagen ränla på 10 %.Härigenom skapas utrymme för ålgärder lill de sämst ställda pensionäremasförmån. Den närmare utformningen av dessa åtgärder kommer atl behandlas ibudgelproposilionen. Höjningenav ränleskatten kan beräknas medföra en ökning av skatteintäkterna på ca 300milj. Ökningen av skalleinläklema på gmnd av den årligaförmögenhetsbeskattningen av K-försäkringar kan antas bli relativt obelydlig. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom finansdepartemenlel upprättats förslagtUl 1. lag om fillfäUig förmögenhetsskall för livförsäkringsbolag, understödsföreningaroch pensionsstiftelser, 2. lag om ändring i lagen (1947:576) om siaflig inkomstskall, 3. lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt, 4. lag om ändring i taxeringslagen (1956:623), 5. lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69), 6. lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skatlefordringarm. 7. lag om ändring i bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgiftsprocessen, 8. lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Förslagenbör fogas tiU protokoUet i detta ärende som bilaga 5. 4Specialmotivering '"p-'''' 4.1 Lagen om tillfällig förmögenhetsskatt förlivförsäkringsbolag, understödsföreningar och pensionsstiftelser Idelta lagmm anges vilka som skaU vara skattskyldiga tUl tillfällig förmögenhetsskatt.Med livförsäkringsbolag avses sådana aktiebolag eUer ömsesidiga bolag vilkasförsäkringsrörelse uteslutande eUer så gott som uteslutande avserpersonförsäkring (livförsäkring, sjuk- och olycksfallsförsäkring,avgångsbidragsförsäkring samt arbetslöshetsförsäkring). Begreppen"Uvförsäkringsbolag" ärsynonyma. Det förra används i försäkringsrördsdagen (1982:713) medan det senareanvänds i SIL. Vadsom avses med understödsförening i 1 § lagen (1972:262) om understödsföreningar.Understödsföreningar är skattskyldiga under fömtsättning atl de bedriver tUllivförsäkring hänförlig verksamhet. avses enligt 9 § lagen (1967:531) om iryggande avpensionsutfästelse m.m., TrL, en av arbelsgivare gmndad stiftelse, varsuteslutande ändamål är all trygga utfästelse om pension till arbetstagareeller arbetstagares efterlevande. Endast stiftelser enligl TrL är skattskyldigatUl liUfäUig förmögenhelsskalt. Avskäl som jag fidigare bör insfitutioner som påbörjai sin verksamhelunder inte omfattas av den tUlfäUiga skatten. Dessainsfitutioner undantas enhgt andra slycket från skattskyldighet. Beträffandelivförsäkringsbolag och understödsföreningar bör verksamhelen anses påbörjad närregistrering skett enligt 2 kap. 13 § försäkringsrörelselagen (1982:713) resp.3 § lagen (1972:262) om understödsföreningar. En pensionsstiftelses verksamhetbör anses påbörjad när medel första gången överförs tiU stiftelsen. Avförsta stycket framgår att beskattningsunderlaget i huvudfallet utgörs avförmögenheten vid utgången av det räkenskapsår som avslutas den 31 december1986. För pensionsstiftelser som tiUämpar bmtna räkenskapsår kommerförmögenhetsberäkningen i släUel att ske med ulgångspunkl i förhållandena vidulgången av det räkenskapsår som avslutas närmast efler denna lidpunkt. Somframgår av 12 § andra stycket och 13 § kommer i del senare fallel tidpunkternaför avlämnande av deklaration och för skatteinbetalningar all framskjutas påmolsvarande sätt. Varje skatlskyldig får fillgodogöra sig ett gmndavdrag på 10milj. Vidberäkningen av beskattningsunderlaget skall den del av förmögenhe ten som är hänförlig tiU K-försäkring nedsättas till . På detta säll kommer skattesatsen för de fonder som avser K-försäkringar att uppgå lill . Den gränsdragning som måste göras enligt detta stycke och enligt 5 § försia stycket meUan olika försäkringsslag bör ske enligt samma gmnder 38 somlillämpas vid inkomstbeskattningen enligt 2 § 6 mom. SIL (se prop. Prop.1986/87:61 1950 nr 93 s. 123 0. Vadsom avses med de finansiella skulder som nämns i första stycket har behandlatsi avsnitt 2.3.3. Genom att endasl livförsäkringar beaklas vidförmögenhelsberäkningen kommer fonder hänförliga fill sjuk- och olycksfallsförsäkringarsamt avgångsbidragsförsäkringar atl undantas från beskattningsunderlaget. Andraoch tredje styckena innehåller de specieUa regler som krävs för atl deredovisningslekniskt betingade fordringar och skulder som har samband medålerförsäkring av livförsäkringar inle skall ingå i förmögenheten. 1 andrastycket föreskrivs all den fordran som återförsäkringstagaren (cedenlen) har påålerförsäkringsgivaren på gmnd av de försäkringar som denne har övertagit iform av återförsäkring inle skall redovisas som tillgång. Det är vidare vanligtatt ålerförsäkringsgivaren deponerar lillgångar som svarar mot deförsäkringstekniska skulderna hos återförsäkringstagaren. Återförsäkringsgivårens fordran på gmnd av deposifionen och åter-försäkringstagarens motsvarandeskuld skall som framgårav tredje stycket inte ingå i förmögenheten. Denspecialbestämmelse om återförsäkring hos utländsk återförsäkringsgivare somfinns i andra slycket har sin motsvarighet i 2 § 6 mom. sjunde stycket SIL. Vidförmögenhetsberäkningen skall fastighet enligl första slycket som huvudregeltas upp tUl det högsia av anskaffningsvärdet och av del för år 1986gällande taxeringsvärdet. Detla gäller vare sig fasligheten utgör omsättnings-eller anläggningstUlgång. Orsaken tiU att denna procentsats har valts är atttaxeringsvärdet enligt 5 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skaUbestämmas fill det belopp som motsvarar av marknadsvärdet. En uppräkningav taxeringsvärdet är därför nödvändig för att erhålla ett fastighetsvärde somså nära som möjligl svarar mol marknadsvärdet. Om taxeringsvärde inle haråsatts för får anskaffningsvärdet användas. MotsvarighetentiU bestämmelsen i andra stycket finns i 4 § första slyckel SFL. Begreppel"värdepapper" i detta lagmm är detsamma som i 4 § sjätle stycket SFL. Med värdepapper avses främsl akiier, obligationer och för lagsbevis som är avsedda för allmän omsättning. Även andra värdehand lingar, som t. ex. optionsbevis, konverlibla skuldebrev och andelar i akfie fonder omfattas av lagmmmet. Vissa skillnader i materiellt hänseende föreligger jämfört med bestäm- 39 melserna i SFL beträffandefrämsl värderingen av akfier. Sålunda skaU Prop. 1986/87:61 enligt förstaslycket marknadsvärdet utgöra värderingsnorm inle bara för börsnolerade akiierutan också för vissa marknadsmässigl omsatta akiier som enUgl SFL värderasutifrån substansvärdet.