prop · GA0374 · 1986-12-31 00:00:00 — anför alt antalel konkurser bland framför allt småföretagsamhetenökat i reella tal, men sett i ett större sammanhang utgör dessa fall ändå enbråkdel av småföretagsamheten som helhet. Att tänka sig att införa spärreglertill skydd för samhällsintressen och andra intressen för dessa relativt fåfall, som kan få negafiva effekter för all företagsamhet kan ej anses önskvärt. SverigesAckordscentral påpekar all del utomlands som regel fordras elableringstillståndsom förutsälter atl vederbörande har kunskaper och finansiella resurseranpassade efler den lilllänkla verksamhetens art och omfattning. Mest effekfivasättet att få ner antalet konkurser är uppenbarligen atl införa sådan generelletableringskontroll. Men del ingreppet i den traditionsbundna näringsfrihetenhar icke ansetts politiskt gångbart. Del är mot denna bakgrund påsenare år begåvats med en sorts etable-ringskontroU s.a.s. bakvägen genom enymnig flora reglering såsom näringsförbud, näringstillstånd, bulvanlag,ansvarsgenombrott m.m. 3.2 Aktiekapital och företagarfond Utvecklingsfondeni konstaterar att ett slort eget kapital vid starten ökar företagets uthållighet. Ett krav om större aktiekapital skulle ur denna synpunkt vara positivt men skulle sannolikt också få en bieffekt i form av en lägre nyetableringstakt. Om den senare skall bibehållas eller 411 ökasmåste andra eller kompletterande åtgärder vidtagas. I filläm- Prop.1986/87:74 pas en avdragsrält vid taxeringen för belopp som används förplacering genom nyemission i icke börsnoterade bolag. En överföring av dettatill svenska förhållanden som då ger en möjlighet till löntagare atl göraavdrag till laxeringen för belopp som sätts in på ett nyetableringskonto ochsom får disponeras i samband med företagsstart efler vissa regler borde kunnamedge en ökning av kravet på eget kapital vid företagsstarten och därmed ocksåöka chansen till överlevnad och färre konkurser. Fonden föreslår att denna möjlighelundersöks.5verigei påpekar all en utväg alt motverka konkurserär en höjning av det lägsta fillåtna aktiekapitalet, vilket skulle öka soliditeteni aktiebolagen och därmed skapa störte motståndskraft mot ekonomiska svårigheler.En sådan höjning skulle vara moliverad redan med hänsyn till penningvärdetsfall. Del skulle visserligen riskera atl begränsa nyföretagandel men det finnsdock andra företagsformer som i sådana fall kan komma fill användning. och påpekar alt enbetydelsefull konkursorsak är del förhållandel, att mindre, specielltnystartade företag oftast har en ofillräcklig bas av eget kapital att fallatillbaka på om och när svårigheler uppstår. För alt förbättra situationen i detlaavseende, menar alt de tidigare diskuterade etableringskontonabör införas. Ulvecklingsfondeni föreslår att följande möjlighet utreds. Personer som har enanställning skall ha möjlighel att förbereda steget att bli företagare genom atlbygga upp en individuell företagarfond. Detta kan ske genom att tillåta att skatlemässigaavsättningar som reducerar inkomsten av Ijänst får göras. Pengarna kunde i likhetmed Investeringsfond betalas in på spärrat räniebärande konlo i riksbanken.Fonden skulle få frigöras enbart vid bildande/ökning av aktiekapital i fåmansbolag. 3.3 Leasing samt Ackord m.m. Ianslutning till sina remissvar har vissa instanser lagit upp frågor om delsleasing (och ), dels ackord m.m.(, Kronofogdemyndighelen i dislrikl, , , Ackordscentral, STU och Leverantörsgmppen).För informalion om dessa synpunkter hänvisas till respeklive remissyttrande. Sammanfattning av statens industriverks rapport I kapttelI slås fast att alla företags möjlighel att utvecklas framgångsrikt är avhängigpersonalens kompetens i olika avseende. En kontinuerlig fort-och vidareulbildning- kompetensutveckling - är därför nödvändig. Staten har enligt vår mening ettansvar såväl för att lämpliga ulbildningsakliviieier utvecklas och ställs tillsmåförelagens förfogande som för attitydpåverkande och motivationsskapande insalser. Motbakgrund av det stora utbildningsbehovet i småföretagen och den stora mängdensmåförelag - bara inom tillverkningsindustrin 51000 med ca 300000 anslällda -hävdar vi att de medel som staten satsar på den kontinuerligakompetensutvecklingen i småföretagen via SIND, utvecklingsfonderna och SIFU -- framstår som synnerligen blygsamma. Detta intryck förstärks enligtvår uppfattning om man dessutom ställer dessa medel i relalion till vad somsatsas inom andra områden - i bidrag till studieförbunden eller de30-40 Mkr som satsas på utbildningsinsatser av ad-hoc-karaklär. Enligt SINDär en ökad resurstilldelning till fortlöpande småförelagsinrikladeutbildningsinsatser samhällsekonomiskt mycket väl motiverad. Kapilel2 ger i punktform en sammanfattande beskrivning av småföretagensutbildningssituation. Enligt ulredningens sludier kännetecknas småföretagengenerellt sett av betydande fortbildningsbehov, både av basut-bUdningskaraktäroch i fråga om specialist- och ledningsutveckling. Kunskapen omutbildningsutbudet är dock dålig, varför valet av utbildning bUr slumpmässigtoch inte ett resultat av medvetna prioriteringar. Utbildning ses inte hellersom ett medel för företagsutveckling. Eftersommålgruppen - de mindre och medelstora förelagen - är myckel heterogen, blirockså utbildningsbehoven mycket heterogena och svåra att entydigt precisera.Delta leder också till att behovet av företagsanpassad utbildning är storl,liksom behovel av en systematisk kartläggning av utbildningsbehovet i detenskilda företagel. Ikapttel 3 redovisas resultaten av etl antal studier av utbildningsutbudet.Sammantaget ger de olika delstudierna bilden av att småförelagen inte är enprioriterad målgrupp för någon utbildningsarrangör; ingen arrangör finansierarheller huvuddelen av sin verksamhet genom intäkter från småföretag. Förnyelsefondernaanses inte komma att innebära någon fördel för småföretagen; utbildningsartangörernainriktar sina aktiviteter mot de - större - företag som har avsatt förnyelsefondsmedel. Deplaner för den framlida inriktningen - mer företagsnära arbele, fler insatser i småföretag, ökad andel uppdragsutbildning - som olika utbUd- ningsartangörer centralt anger, tycks inte alltid motsvaras av fakfiska möjligheter lill genomförande regionalt och lokalt. Ett viktigt skäl till delta är arrangörernas begränsade erfarenheter av atl marknadsföra sig mot och arbeta med småföretag. Utvecklingsfondernasoch utbildningsenheternas verksamhet inom ul- bildningsområdetbeskrivs i kapttel 4. Det konstateras att företagsuiveck- Prop. 1986/87:74 lingär det överordnade begreppet i utvecklingsfondernas verksamhet. Bland dehuvudfunktioner man kan identifiera under detta överordnade begrepp finnskunskapsöverföring - som kan ske på olika sätt och där utbildning är elt sätl.Utbildningen har tre väsentliga funktioner eller roller. Den har en strategiskroll där företagels affärsidé är utgångspunkten och där kompetensutvecklingenär en viklig del i förverkligandel av affärsidén. Den konsultativa rollen fårökad belydelse eftersom de mindre företagen behöver hjälp med analys,planering och genomförande av utbildningsinsatser. Servicerollen är till stordel utbildningens traditionella roll -att lillhandahålla ett kursprogram av basutbildningskaraklär.Samtliga dessa funktioner/roller är viktiga. EnligtSIND:s uppfattning måste en ändamålsenlig utbildningsorganisation utformas såatt - den kan göra verksamma insatserfrån lokal- till riksnivå - utbildningsinsatserna blir rättavbalanserade över dessa nivåer. Beskrivningen av den hisloriska ulvecklingenoch analysen av den nuvarandeverksamhelen visar atl verksamhelen överensstämmer väi med intentionerna iutredningar och propositioner, men att vissa svagheter behöver åtgärdas.Analysen utmynnar i elt anlal funktionsområden, som är av central belydelseför utbildningsfunktionen. Dessa områden är: - Marknadsföring och informationom utbildning - Produklion och anpassning avutbildningsmaterial - Pedagogisk/metodisk utveckling - Upprättande av regionalaresurs-pooler Dessaområden kräver kontinuerliga utvecklingsinsatser och atl en högspecialistkompetens kan vidmakthållas. Enligt SIND:s uppfattning kan de bäslutföras på fierlänsnivå. Medutgångspunkt i riksrevisionsverkeis rapport om SIFU görs i kapttel 5 engenomgång av SIFU:s verksamhet. Det konstateras atl SIFU:s nuvarandeverksamhet, som i stor utsträckning består av traditionell kursverksamhet,inte motsvarar den pågående inriktningen mot regionaliserad och företagsanknutenutbildning som statsmakterna och småföretagen själva önskar. SIND anser emellerfidinte all RRV övertygande har visal att den nu aktuella fortbildningen inomfrämst teknikområdet skulle ges i sådan form på den fria marknaden. Myckettalar istället för att dessa lekniska specialistkurser kräver en centraliseradorganisation och ett centraliserat genomförande för atl överhuvudlaget kunnakomma fiU stånd. SIFU har följaktligen en viktig funktion att fylla även iframtiden inom teknikområdet. Delnuvarande målet att stödja småföretag samt kravet på kommersielll inrikiad verksamhel medför enligt SIND vissa problem. Alt lösa detta genom att blanda deltagare från småföretag och större organisationer anser SIND ha stora fördelar, dels vad gäller informations- och erfarenhetsutby tet, dels genom atl de större organisafionerna "fyller ut" kursemaekono- 414 Eltkontaktnät av inhyrda experter och lärare anser SIND vara en viktig tillgång,inte minst som länk till ulvecklingen av ny teknik och nya teknikapplikationerinom näringslivet. RRV:s slutsats alt SIFU därigenom har hamnai "i ensituation som i ett längre perspekliv holar hela organisationensexistens" (sid. 47), är enligt SIND:s uppfattning inte underbyggd av någonövertygande analys. SIFUhar lyckats sanera sin ekonomiska ställning parallellt med en successivindragning av det statliga stödel. inger, enligt SIND:s mening,förhoppning inför SIFU:s möjligheter att uppnå en hög ekonomisk effektivitet. Småföretagsstödjarrollenbör framgångsrikt kunna kombineras med tek-nikspridarrollen. Teknikspridningbör ses som etl verksami medel i arbelet med att siödja de små förelagenslivskraft. Motbakgrund av beskrivningen i de tidigare kapitlen görs i kapilel 6 ensammanfattande analys och lämnas förslag lill framtida inriktning av ulvecklingsfondernasutbildningsfunktion och SIFU. SINDkonstaterar att utvecklingsfondernas utbildningsfunklion har vikliga uppgifternär det gäller företagens kompetensutveckling. Resurserna svarar dock inte motde behov som framkommit under utredningsarbetets gång. Därför skisseras enutveckling, som går ulanför direkliven, men som enligt SIND:s uppfattning ändåbör blir föremål för ett seriösl övervägande. Ensådan utveckling skulle kunna innebära atl utbildningsenheterna i mera fastaoch organiserade former än samverkade med andra regionalaaktörer, förslagsvis i stiftelseform. För atl även fortsättningsvis ståarrangörsneutrala bör inte utbildningsarrangörer ingå i denna krets av aktörer.Samtidigt med en sådan skisserad stiftelsebildning borde man också se överenheternas/stiftelsernas geografiska verksamhetsområden. Storstadslänenkan exempelvis behöva särbehandlas med lanke på den stora mängden företag. Delånga reseavstånden i norr borde också ägnas särskild uppmärksamhel i deltasammanhang. För all på ell mera helläckande sätl nå mindre ochmedelstora förelag borde också utbild-ningsfunklionen ges en väsentligresursförstärkning. På så sätt skulle man också bättre kunna förena kraven påen samlad utvecklingsresurs - enheten/stiftelsen med kraven frånutvecklingsfonderna på en rättvis fördelning av insatserna i de enskildalänen. En resursförstärkning i storleksordningen 10 personer är enligt SIND:suppfattning inte orimlig. Föratt komma till rätta med svagheterna i den nuvarande organisalionen - inomramen för utredningens direktiv, dvs. att förslagen inte får medföra ökade koslnaderförsmåförelagspolitiken föreslår SIND att utvecklingsfondernas Ulbildningsresurserförsiärks genom att konsulterna på utbildningsenheterna ges ett uttalatlänsansvar. Fördelningen av resurserna beslutas efter överläggningar mellanresp. utvecklingsfond och utbildningsenhet. De - i förhållande fillarbetsuppgifterna - "svagare" enheterna bör förstärkas med totalt 3konsulttjänster. Slutligenföreslås alt SIND ska representeras i ulbildningsråden genom 415 SIFUhar enligt SIND en viklig industripoUtisk roll, främst inom teknikområdet. Föratt möjliggöra etl flexibelt arbetssätt med snabb anpassning av verksamhetentill marknadens krav, bör SIFU även fortsättningsvis drivas i stiftelseform.Fastigheten på i bör överföras i SIFU:s ägo för all geSIFU en företagsekonomiskt motiverad finansiell bas. SINDanser att det industripolitiskt motiverade statliga stödet bör ges tillspecificerade program och inte som generellt bidrag. Det kan ske genom alt tillSIND överföra del bidrag som ulgår fill SIFU (). Iprogramdiskussioner mellan SIND och SIFU preciserar SIFU vilka industripolitisktmotiverade insatser man vill genomföra och till vilken koslnad. SIND - somstatligt operaiivt organ för induslripoliliska insalser får möjlighelatt lägga ut uppdrag på SIFU. Genom en sådan konstruktion samordnas i SIND de slatligamedlen för industripolitiska, småförelagsinriklade utbildningsinsatser; SINDförfogar ju över medel, , för utvecklingsinsatser, informafionoch marknadsföring inom utbildningsområdet. Föratl säkerslälla att den småförelagsinriklade kompetensen bibehålls inom SIFU,bör emellertid etl visst belopp avdelas för SIFU:s räkning som en basresurs. Sloriekenpå detta belopp bör beslämmas efter överläggningar mellan SIND och SIFU. Slutligenföreslås att regionalpolitiska medel utgår för atl täcka merkostnader i SIFU: sverksamhel, vilka är en följd av beslutet att lokalisera SIFU fill . Sammanfattning av remissyttranden över statensindustriverks rapport för konkurrenskraft har överiämnat utredningsrapporten. Rapporten innehåller bl.a. analyser av småföretagensbehov av fortbildning och det befintliga utbudet av fortbildningstjänster.Vidare föreslås vissa förändringar beträffande organisafion och finansieringnär det Eflerremiss har yttranden över rapporten avgetts av statskontoret,, , , universitels-ochhögskoleämbetet (UHÄ), arbelsmarknadsstyrelsen, styrelsen för tekniskutveckling, centralorganisationen /SR, i ,, , Stiftelsen Institutet förFöretagsutveckling (SIFU), , , , , deregionala utvecklingsfonderna i , , ,och , , , , och Nortbottenslän samt . UHÄ har bifogat yttranden av regionslyrelsersaml enskilda universitet och högskolor. Dessutomhar skrivelser inkommit från . Svenska Småföretagsinsfitutel,samt i . I det följande återges en sammanfatining av de synpunkter som angetlsi remissvaren, uppdelade i avsnitten AUmänna synpunkier, Uivecklingsfondernaoch SIFU. Slalskonlorelanser atl industriverket i sin analys även borde beaktat möjligheterna att detprivata näringslivet tar ett störte finansiellt ansvar förutbildningsinsatserna lill småföretagen än vad man gör . Riksrevisionsverkeianför att en ökad resurstilldelning till fortlöpande småföretagsinriktadeutbildningsinsatser är samhällsekonomiskt väl mofiverade. Den avgörande fråganär dock enligt RRV:s mening på vad dessa resurser skall satsas för atl bäst effeklskall uppnås. När SIND definierar slatensroll i rapporten till att ha "ett ansvar såväl för att lämpliga ulbildningsakliviieier ulvecklas och ställs fill småföreta gens förfogande som för attitydpåverkande och motivafionsskapande in salser" tolkar RRV förslaget som en ambitionshöjning och ett förord för en mer vittgående offentlig invervention på marknaden från SlND:s sida. 27 1986/87. RRVförordar att del slatliga stödet till småförelagsinriktad vidareutbild- Prop.1986/87:74 ning inom teknikområdet fortsättningsvis ges, efter ansökan, som kursul-vecklingsmedelfill privata eller offenfiiga organisationer samt atl del bör övervägas att gestyrelsen för teknisk utveckling en mer framträdande roll i detla sammanhang. Avslutningsvisframhåller RRV atl verket anser SIND:s förslag vara jämförbart med etl paradigmskiftei svensk industripolitik. Dras förslagen ut i sin förlängning kommer staten omett antal år all ha en mycket slor och rigid organisation på allasamhällsnivåer med ett långtgående planerings-och styrningsmandat över all ulbildnings-och utvecklingsverksamhet riktad mot landets små och medelstora förelag, i dag487000 av 488000 företag. () noterar alt kunskapen om utbildningsutbudet är dålig. Denna kunskap bördock kunna förbättras genom utveckling av utbildningsplaneringen i länen. Utvecklingsfondernabör när det gäller olika utbildningsinsatser för småföretagare uppmärksammakursutbudet i komvux och statens skola för vuxna (SSV) saml på gymnasieskolanspåbyggnadsutbildningar. Söerinrar om den satsning på utbildning för småföretag via SSV och komvux somsedan budgetårel 1983/84 genomförts i Sö:s glesbygdsprojekt i samarbete med glesbygdsdelegalionenoch som inte beskrivits i rapporten. Universitets-och högskoleämbetet framhåller att behovet av fortbildning ochvidareutbildning är stort i elt så föränderligt samhälle som del vi nu lever i.Högskolereformens mål om återkommande utbildning är ännu aktuellare nu än 1977.De mindre och medelstora företagen utgör därvidlag inget undanlag. Oftaär de mindre företagens utbildningsbehov mer komplicerade alt tillgodose inomhögskolan; del krävs mer uppsökande verksamhel t.ex. Styrelsenför högskoleregion anser att och de regionala högskolornabör och kommer atl utgöra en mycket viktig resurs för de mindre företagen iregionen. SIND och SIFU bör därför inrikta del framtida arbetet bl.a. på hurman bäst skuUe kunna ta lillvara denna resurs. Styrelsenför högskoleregion anför att när det gäller de konkreta förslagenhar svårt att ta ställning till dessa mer i detalj. Medutgångspunkt i utredningens direktiv förefaller förslagen väl motiverade. Samlidigtvisar rapportens innehåll och utredningsdirektiven på ett allvarligtsamordningsproblem. Varken i direktiven eller i utredningen har man försöktanalysera högskolans roll som anordnare av fortbildning och vidareutbildningför de små och medelstora företagen. Detta är enligt mening enallvarlig brist. ÄvenHögskolan i anser att det är anmärkningsvärt att en så omfattandeutredning som den föreliggande ej i något avseende berört det allmännautbildningssystemet, i synnerhet då högskolan, som har i direkt uppgift attsöka tillgodose näringslivets behov av vidareutbildning. Högskolanbedriver via utbildningslinjer, reguljära enstaka kurser och 418 uppdragsutbildningomfattande och uppskattad utbildning för bl. a. perso- Prop. 1986/87:74 nalinom mindre och medelstora företag. Högskolanvill framhålla vikten av en nära samverkan mellan olika uibildningsanordnare påäven övergripande nivå för att bl.a. förhindra resursspill. Styrelsenför Göleborgs högskoleregion kommenterar samma brist i utredningen och villsärskilt peka på de möjligheter som utvecklats inom högskolanför småföretagsverksamhel både inom teknik och ekonomi. T.ex. finns eltfördjupningsblock i småföretagsekonomi efter den grundläggande ekonomilinjens 2år. Studenterna arbetar parallelll med teoretiska studier i etl praklikförelag. ChalmersTekniska Högskola anser att rapporten utmynnar i förslag om statligastödåtgärder för ändamålel, vilkel CTH ser som positivt eftersomutbildningsinsatser är en av de bästa samhällsinvesteringar som kan göras. Nuvarandesystem med statsstöd till endast vissa utbildningar har nackdelar, eftersomdet inte gör utbildningsutbudet konkurtensneutralt så att fort- ochvidareutbildning kan erbjudas på lika villkor till alla kategorier i företagen. Ettsätl att åstadkomma konkurrensneutralitet åtminstone inom ett och samma företagär alt ge utvecklingsfonderna möjlighet att efter kompetent behovsanalys och samrådmed företagsledare lämna bidrag för dellagande i kvalificerande specialkurserpå den öppna marknaden. På så vis kan viktiga UtbUdningsbehov, som annars intekan komma ifråga, täckas. Företagsekonomiskainstitutionen vid universUet ser det som angeläget att den statligasatsningen på kompetensutveckling av småföretagare även inbegriper universitetoch högskolor, speciellt de universitet som haren akademiskutbildningsinriktning mot mindre och medelstora förelag. Molsvarandeinstitution vid Göleborgs universUei finnerdet märkiigl atl en enhet på SINDmed delvis egna intressen i en rad frågor har gjort utredningen. Det blir dåmera av försvar av befintiiga revir, anslag och organisationsformer än avradikalt nytänkande. Enfördjupad analys av vad kursdeltagare fått ul av sitl dellagande hade varitönskvärd. Ulredningen har här missat en myckel väsenllig del av utbildningen. kännetecknas utredningen av etl utpräglat uppi-från-perspektivdär man valt att se utredningsområdet från SIND:s, SIFU:s och Ulvecklingsfondernasperspektiv. alternativt angreppssätt är att studera utbildningsfrågornamera ur småföretagens synpunkt. Merresurser föreslås samlas hos SIND, vilkel inte självklart kan sägas ökamöjligheterna till förelagsanpassning. EnligtStyrelsenför teknisk utveckling finns det fortfarande hinder för att småförelagsinriktadutbildning spontant skall äga rum i tillräcklig omfattning. Ettbehov finns därför alltjämt av statligt stöd till sådan utbildning som ell komplemenltill den fortbildningsverksamhet som privata organ erbjuder. CentralorganisationenSACO/SR understryker kravet på likvärdiga vill- 419 kor för samtliga fortbildningsinstilutsom är verksamma på marknaden. /SR:s medlemsförbundSveriges framhåller Prop. 1986/87:74 bl.a. alt om samhällelvill stimulera fortbildning genom ekonomiska slöd, bör sådana lämnas lillkonsumenterna. Det är pricipielli felaktigt atl subventionera producenter påen fungerande marknad. Om det likväl skall ske, bör stödmedel kunna sökas iöppen konkurrens. Landstingsförbundetanser, att den nu akluella rapporten i sin analys inte lillräckligl lar hänsyntill att det börian vuxil fram regionala stiftelser ochcentra för utbildning och demonstration av ny teknik med särskild orienteringmot mindre och medelslora företag. Till detta kan läggas den siarktexpanderande uppdragsutbildningen vid bl.a. de regionala högskolorna. Förbundetvill undersiryka viklen av all SIFU och de regionala utbildningsenheternaverkar i nära samarbete och kompletterar varandra, där SIFU utvecklar ochproducerar kurser som marknadsförs anfingen centralt av SIFU självt ellerregionalt av utbildningsenheterna. noterar all av utredningen framgår atl staten varie är satsar30-40 milj. kr. på utbildning av ad hoc-karaktär och där utredningen säger siginte kunna frigöra sig från tanken att sådana insatser duggar på ett sådanl sätlatt de "förångas innan de nått marken". Det är föreningens mening altom 30-40 milj. kr. istället satsades på konsultutveckling i angelägna ämnen isamverkan med branschorganisationerna och riktade slöd till cenirala avnämargrupperskulle sannolikl en "jetstråleeffekt" uppstå som inte bara ärkraftfull i sig utan också drar med sig omgivningen. Föreningenskrev i sitl remissvar på RRV:s utredning alt den saknade eneffektivitetsanalys, dvs. på vilket sätt man får ul den största nyttan avinsatta slatliga medel. Samma svaghet har SIND:s utredning. Föreningenvill understryka alt det måste satsas mer på småföretagsutbildningen. SIFU,utvecklingsfonderna och branschorganisationerna bör härvid ses som verktyg.Ökade resurser och ökad samverkan mellan dessa aktörer är en mycket angelägenåtgärd för atl utveckla den svenska mindre och medelstora företagsamheten. år lösningar med flera utbildningsarrangöreröverlägsna lösningar med färre amangörer. En annan gemensam nämnare är ofta atlman vid ett fritt val oftare väljer sådant som finns så nära företaget sommöjligt. Översatt till rapportens område betyder det, alt utbildning somerbjuds geografiskt och organisatoriskt nära det lilla förelagel är överiägsen andralösningar. SIND-rapportengör i kapitel 3 en ansats att bl.a. inventera utbildnings-givare av belydelseför småföretagen. I denna del är rapporten klart brislfällig.