prop · GA0381 · 1986-12-31 00:00:00 — För det första krävs det att det är uppenbart att förverkande behövs för att förebygga fortsatt brottslighet. För det andra har inte någon motsvarighet tagits upp till den möjUghet som finns enligt brottsbalksbestämmelsen att förklara egendomen förverkad även i andra fall än när brottsförebyggande synpunkter gör sig gällande. En tredje skillnad består i att redan den omständigheten att förverkande 10 framstårsom oskäligt avses medföra hinder mot förverkande; det krävs Prop.1986/87:81 alltså inte att förverkande skulle vara "uppenbart"oskäligt. Med hänsyn till syftet med den nu aktuella bestämmelsen föreslås inteheller någon möjlighet att alternativt förklara fordonets värde förverkat. 1de fall då det kan bli aktuellt att tillämpa bestämmelsen får det givetvis förutsättasatt gärningsmannen saknar körkort eller att detta är omhändertaget. Klartär att det även när brottsförebyggande skäl talar för förverkande kan varaoskäligt att förklara fordonet förverkat. Vid bedömningen av om sä skall ansesvara förhållandet bör naturligtvis bl. a. fordonets värde beaktas liksom omnågon annan medlem av gärningsmannens familj använder fordonet och har ettstarkt behov av det. Självfallet bör man vid denna bedömning vidare beaktaförarens personliga och ekonomiska förhållanden. Bestämmelsenär avsedd att kunna utgöra underlag även för beslag enligt de allmänna reglernai 27 kap. . Givetviskan det ofta förhålla sig så att fordonet inte tillhör gärningsmannen utannågon annan. Med den restriktiva tillämpning som här förutsätts synes någonsärskild begränsning med hänsyn till detta inte vara nödvändig. Därvid har jagäven beaktat de allmänna reglerna i 36 kap. 5 § BrB i fråga om hos vemförverkande kan ske. Bestämmelsen i paragrafens första stycke c kan i praktikeninte bli tillämplig i de fall som avses här och knappast heller regeln i förstastycket b. Förverkande kan därför enligt de allmänna bestämmelserna normalttänkas ske endast hos - förutom gärningsmannen någon medverkande (förstastycket a) eller den som efter brottet har förvärvat fordonet antingen genom familjerättsligtfång eller också genom annat fång i ond tro (första stycket d). Omfordonet inte ägs av gärningsmannen utan av någon som endast medverkat tillbrottet eller av någon som efter brottet har förvärvat fordonet, kan det naturiigtvisinte sällan vara oskäligt att förklara fordonet förverkat. Skulle så inte varafallet, bör emellertid förverkande också kunna ske. Förslaget tar ju i förstahand sikte på mer eller mindre notoriska trafiksyndare, och den som genom attt. ex. låna ut sin bil till en sådan person i medvetande om att han kommer att görasig skyldig till trafikbrott medverkar till brottet bör i allvarliga fall kunnadrabbas av förverkande utan att detta kan anses oskäligt mot honom. Såvittgäller fall då någon efter brottet förvärvat fordonet kan man tänka sigillojala transaktioner från gärningsmannens sida som motiverar ett förverkande.Gärningsmannen kan t. ex. efter brottet ha givit bort fordonet till sin makeunder omständigheter som ger vid handen att maken i praktiken får ställningsom bulvan. Eltspecialfall föreligger när gärningsmannen innehar fordonet på grund av avta!enligt vilket äganderätten skall övergå först sedan betalning erlagts eller somhan annars innehar pä grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt.Såväl säljaren som köparen torde då anses ha en villkorlig äganderätt tillfordonet intill dess köpeskillingen har betalats. Sakförverkande av fordonetbör alltså kunna riktas mot köparen. Vadangår avbetalningssäljarens rätt skyddas denna utan att särskilt 11 Detta framgår av bestämmelsen i 36 kap. 5 § Prop. 1986/87:81 tredjestycket BrB som gäller även utanför område. Där föreskrivs attsärskild rätt till egendom som förklaras förverkad består, om ej även densärskilda rätten förklaras förverkad. Med särskild rätt förstås enligt motivenbl. a. säljares rätt till gods som har sålts under äganderättsförbehåll Gfr SOU1970:61 s. 280). Innebörden av denna reglering torde vara attavbetalningssäljaren behåller sin rätt gentemot staten och att han kan vändasig till den myndighet eller det bolag som sålt det förverkade fordonet - iallmänhet (se SFS 1979:536) -med anspråk på den delav köpeskillingen som tillkommer honom, om försäljningen skulle ha skett utanförbehåll för hans rätt. Då regleringen i sistnämnda hänseende emellertidenligt min mening inte kan anses vara fullt tydlig, har regeringen i annatsammanhang på min föredragning uppdragit åt JK att se över den. Paragrafenhar avfattas enligt lagrådets förslag i prop. 1984/85:21 (s. 52). Som lagrådetpåpekade i det sammanhanget bör ett beslut om förverkande vilket kan blimycket kännbart för gärningsmannen - enligt allmänna principer beaktas vidbestämmande av påföljd för brottet. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . Av 2 kap. 10 § regeringsformen följeratt den nya förverkandebestämmelsen i 7 § TBL inte kan tillämpas, om gärningenbegåtts före ikraftträdandet. Detta får därmed anses stå klart utan någonsärskild föreskrin. Denföreslagna lagstiftningen har som nämnts i tidigare sammanhang granskats avlagrådet. Någon ny lagrådsgranskning behövs enligt min mening inte. Jaghemställer att regeringen föreslår attanta förslaget till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissatrafikbrott. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Tryckeri, 1987 12