prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — Sirävan till jämlikhet blir därförcentralt och måste ocksä i hög grad prägla utbildningspolitiken.Välfärdssamhället skall erbjuda sina medborgare kunskaper och färdigheter -utbildning i vid bemärkelse -oavsett bostadsort, oavsett ekonomisk, socialeller kulturell bakgrund och oavsett kön. Trots en ökad jämställdhet mellan mänoch kvinnor pä mänga område i det svenska samhället, är arbeismarknadenforlfarande starki Uppdelad. De val av utbildningar och yrkesinriktningar somdagens elever gör, befäster en fortsatt uppdelning av arbetsmarknaden. Ävenbeträffande inflytande i samhället och familjeansvar råder olika villkor förkvinnor och män. Utbildningsväsendet har därför, lillsammans med övrigasamhällssektorer, ell betydande ansvar för alt förändra existerande könsrollsmönsteroch på det sättet medverka till att bättre utnyttja kvinnors och mänserfarenheter och resurser. 1 mänga avseenden harkvinnors livsvillkor tveklöst förbättrats. Flertalel kvinnor förvärvsarbetarnumera och har därmed ocksä egen inkomst. Enligt en undersökning gjord avStatistiska centralbyrån vill säväl kvinnor som män ha både barn och arbete.Kvinnor vill arbela inle endasl av ekonomiska skäl ulan också för att de tyckerom sill arbele och vill uppleva gemenskap med sina arbetskamrater. Kvinnormåste ocksä arbeta för alt försörja sig själva och för all bidra lill ellerensamma stå för sina barns försörjning. Bl.a. för all göra det möjligt förkvinnor att yrkesarbeta har beslutat om en snabb utbyggnad avbarnomsorgen för barn från elt och etl halvt års ålder. Dessa insatsermäste enligt min mening Prop. 1986/87:100 förenas med älgärder på utbildningsområdet. Barn och ungdomarpåverkas i sina föreställningar om mäns och kvinnors förmåga i hög grad avmassmedia, men ocksä av familj, av samhälle i övrigt och därmed ocksä avskolan. Dessvärre har forskning och undersökningar visal alt skolan,omedvetet, bidrar lill atl bevara och förstärka traditionella könsroller.Sludier visar att pojkar kräver och får störte uppmärksamhel och fler frägorfrån läraren, medan flickor tidigt vänjs vid en mer passiv och undanskymd roll.Läraren lenderar alt vara följsam mol sådana beteenden snarare än alt uppmuntraförändringar. Enligt min uppfattning är det väsentligt att denna kunskapuppmärksammas i utbildning av lärare, skolledare och övrig skolpersonal. Könsfördelningen blandden personal som eleverna möler i skolan utgör naturligtvis ocksåmönster som påverkar eleverna. När del gäller t.ex. skolledarna tyder gjordaundersökningar på en något ökande andel kvinnor . Jagförutsätter alt den nya skolledar-ulbildning som beslulals om i ,särskilt då rekryleringsulbild-ningen, tillsammans med andra ålgärder skallbidra till fler kvinnliga skolledare. I får pojkaroch flickor i huvudsak samma utbildning genom den sammanhållna studiegäng somlillämpas. Vid övergängen lill gymnasieskolan sker genom elevernas val enkönsuppdelning som på mänga av linjerna är myckel markanl. På den fyraårigatekniska linjen har glädjande nog flickorna under det senasle decennietmärkbart ökat sin andel från . För de flesta övriga studievägar harförändringarna varit smä. Trots en viss ökning av flickor på tvååriga induslri-och hanl-verksulbildningar är andelen i regel . Pojkarnasandel på värdinriktade studievägar har likaledes ökat nägot men ligger i regelunder lio procenl. Av de elever som gjort otraditionella val är dock avbrottenbland flickorna betydligt vanligare än bland pojkarna. Redovisningar frånverksamheten inom såväl del kommunala uppföljningsans varei för 16- och17-äringarna som ungdomslag för 18- 19-åringar-na visar atl flickornas andelöverväger. För den senare åldersgruppen påverkas statistiken självfallet avpojkarnas värnplikt. När det gäller ungdomsplatserna har flickorna i storutsträckning arbelsuppgifter inom den offentUga seklorn medan pojkarna oftaståterfinns inom den privata. Kvinnor måste självfallelha samma möjligheter till försörjning som män. Mol bakgrund av vad somredovisats ovan finns del enligt min mening nu anledning att intensifiera ochsystematisera ansträngningarna för atl inlressera flickor och kvinnor förutbildning inom yrkesområden som av tradition varil mansdominerade. Del finns ingasakliga skäl som talar för all utbildningar som exempelvis el-teleleknisk,processleknisk eller drift- och underhållsieknisk linje skall väljas näslanbara av pojkar. Den kreativitet och sociala fantasi som så väl behövs förulvecklingen av framlidens teknik främjas sannolikl av alt fler flickor skaffarsig utbildning inom skilda teknikområden. har överarbelsmarknadsdeparlemenlets huvudlilel för delats vissa medel för projekl som syftar lill att bl.a. bryla de könsbundna 10 valenoch att visa för fler flickor all teknik-och naturvetenskap är nägot Prop.1986/87:100 som är inte bara vikligl alt kunna ulan ocksä roligt atl lära sig.För Bil. 10 verksamhelen i skolan finns här mänga erfarenheler och idéer all lalillvara. Bl.a. har rapporterats goda resultat av atl använda otradilionellayrkesutövare som informatörer i skolan. En sädan verksamhel bör kunna fortsättaatl utvecklas inom ramen för de resurser som lokalt fördelas för s.k.skolinformationsverksamhet. Jag har vidare erfarii atl många länsskolnämnder,i samverkan med övrig länsförvaltning, lägger ned ell värdefulll arbele på atlulforma handlingsplaner och i övrigl siödja kommunerna i jämslälldhetsarbetet.Chefen för kommer alt föreslä atlmedel avsätts för fortsatt projektverksamhet. Mol bakgrund av densamhällsutveckling som sker är del betydelsefullt all alla elever tillägnar siggrundläggande kunskaper inom de matematiska och naturvetenskapligaämnesområdena. Intresset för sådana sludier grundläggs ofta pä de lägrestadierna i skolan. Bl.a. inom ramenför den forlbildning som skall genomföras lillföljd av den nya grundskollärarul-bildningen bör man uppmärksamma frågan om hurundervisningen kan ulformas på elt också för flickorna intresseväckande sätl.Dessa frägor rymmer dessutom angelägna forskningsbehov. Erfarenhelerna av desommarkurser i leknik för flickor för vilka statsbidrag ulgär sedan budgelåret1985/86 uppges vara mycket goda. Enligt SÖ:s utvärdering har genom dessa kurserockså många yrkeslärare fäll en bälire beredskap att ta emot flickor pätekniskl inriklade studievägar. Dessulom pågår lokala försök med tillfälligaundervisningsgrupper med enbart flickor i ämnen och lillvalskurser med tekniskoch naturvetenskaplig inrikining. Del är enligt min meningangelägel all erfarenhelerna från såväl dessa försök som sommarkurserna tastillvara inom skolans hela verksamhet. Även andra resurser som naturligen kananvändas i syfte att uppnå ell friare val bör utnyttjas. Sålunda bör l.ex. den prakliska arbelslivsorienteringenoch andra arbeislivskontakier medverka tillatl eleverna får en fördjupad inblick i för dem otraditionella arbetsmiljöer,på del sätt som föreskrivs i Lgr 80. Jag har härutöver funnit del motiverat altunder anslaget Bl Skolöverslyrelsen anvisa särskilda medel för informationsinsatsermed syfte alt uppnå ett mindre könsbundet val. Jag vill i delta sammanhangocksä påminna om de regler om poäng för underrepresenleral kön som gäller vidintagning till gymnasieskolan. Poängpåslagei ifråga har en marginell betydelsei urvalet av sökande men utgör en viktig markering av skolans inslällning. Atl särskilda älgärder ärnödvändiga ocksä i fortsättningen kan vi se inle bara genom de framsteg somtrols allt gjorts utan ocksä för attdet visat sig att så snabbi säråtgärder upphör, tenderar flickor all återgåtill mer traditionella val. Det finns mot dennabakgrund enligt min mening nu anledning all pröva andra och kanske mer okonventionella lösningar för all söka åstadkomma ell genombrott för flickor på otradilionella studievägar. Jag kommer därför i samband med min redovisning av anslaget B 19. Bidrag till driflen av gymnasieskolor atl föreslå en särskild försöksverksamhel fr.o.m. läsårel 1987/88. Den avser en ny uppläggning av treårig verksladsleknisk utbild- 11 ning med inslag av eleklronik, som torde bliattraktivare för eleverna . 1986/87:100 samlidigt som den är bälire anpassad tillarbetslivets krav. Enligt min uppfattning ärdet just när en sådan av både elever och näringsliv efterfrågad ny utbildninginom teknisk-industriella sludievägar lanseras, som flickor skall ges ensärskild möjlighel och slimulans att söka lill den. Utbildningen har intehunnit fä tradition av att vara dominerad av nägol kön. Jag föreslår därför allsärskilda regler skall få lillämpas som ger flickor förelräde vid ansökan tilldenna studieväg. En riktlinje bör därvid vara alt en femledel av platserna iförsia hand avsätts för flickor. Alll fler flickor väljersäsom nämnls en längre leknisk och naturvetenskaplig utbildning igymnasieskolan. Ändå är forlfarande andelen kvinnor icivilingenjörsutbildningen genomsnittligt sett läg. Mänga av de tekniskahögskolorna har gjort slora anslrängningar för att bredda rekryleringenav studerande med inriktning pä flickor. Detla arbele har också givit en delresullal. 1 den rapporl. Civilingenjörsutbildningen ur krisen, som enarbetsgrupp lagl fram för UHÄ:s räkning, betonas nödvändighelen av all flerkvinnor lockas lill civilingenjörsyrkena,om framlidens behov av tekniker på denna nivä skall kunna mötas. Under anslagetD 8 Utbildning för tekniska yrken ålerkommer jag till behovel av fler utbildningsplatserför det s.k. lekniska basåret, vilkel visal sig vara en framgångsrik anordningför alt öka andelen kvinnliga leknologer. Bilden mäste ocksäkompletteras med den situation och de attityder som flickorna möter iarbetslivet efter genomgången otradiiionell yrkesutbildning. Om flickor iotradilionella yrken fär arbele som moisvarar utbildningen, så har de oftastlägre lön, ivingas arbela dellid och avancerar inle lika snabbt som sinamanliga arbetskamrater. För altjämslälldhelsarbelel skall ha utsikter atl lyckas krävs en samverkan mellanutbildningsväsendet och arbetslivet. De flickor som valt en otradiiionellutbildningsväg måste också få slöd så all de kan fullfölja utbildningen. Mendetta är inle tillräckligt. Del mäste också finnas en beredskap i arbelsliveiså att dessa flickor kan få anslällning inom del område de är ulbildade för.Lokala yrkesråd och SSA-råd har här en belydelsefull uppgifl alt påverkaföretag och förvallningar i denna riktning. Jämställdhelsarbete ärett mödosamt arbete som i alllväsenlligl handlar om alt förändra attityder. Skolan får inte ge upp dennasirävan utan måsle i stället anstränga sig ytterligare för all själv ochlillsammans med arbetslivet öppna möjligheter för fler flickor all våga laslegel in i en mansdominerad utbildning och arbetsmarknad. Utbildning och kultur iden regionala utvecklingen Jag har inledningsvis berört betydelsen av enbalanserad regional utveck ling. Elt viktigt led i en sådan är all regionala skillnader i fråga omfillgång till utbildning, forskning och kuliur utjämnas. 1 det följande kommerjag atl utveckla min syn på utbildningens, främsl högskolans, betydelse för den regionala utvecklingen. Statsrådet kommer senare all behandla 12 kulturfrågornas roll i detta sammanhang(avsnittel 3.6). För att lillgodose allas rätt till en godutbildning har en huvudlinje i Prop. 1986/87:100 utbildningspolitiken underefterkrigstiden varil att åstadkomma en decen- Bil. 10 traliserad och välspridd utbildningsorganisation. I var och en av våra 284 kommuner finns nioåriggrundskola med en för alla likvärdigutbildning. Även om gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen fortfarandeföreter stora skillnader i fräga om de möjligheter som erbjuds i olika kommunerär de i princip ulbyggda i alla delar av landet. Ocksä högskoleulbildningenhar genom framväxten av de Ijorton små och medelstora högskolorna blivit lillgänglig i väsenlligl flera delarav landet än lidigare. Strävandena attåsladkomma en bred spridning av olika slag av utbildning utgär från insiktenatt avstånd fungerar som ett siudiehinder för många individer. Detla gällersärskilt dem som kommer frän miljöer där studielraditioner saknas och dem sompä grund av yrkesverksamhet, familjeförhållanden eller social situation iövrigt är bundna till en viss orl. Bred spridning avutbildningsiillfällena är därför en fråga om rättvisa mellan individer: allaskall ha rätt lill en god utbildningoavsett bostadsort. Ett annat huvudmotiv fören bred spridning av utbildning utgår från ell samhälleligt perspekliv:utbildning är en viklig drivkraft i samhällsutvecklingen. Regioner med negativbefolkningsutveckling präglas vanligen av tillbakagång inom induslri och andrabasnäringar. De utmärks näslan undantagslöst av en ogynnsam yrkesstruktur.Yrken för vilka högre utbildning erfordras är underrepresenierade i förhållandetill riksgenomsnittet. Den privatatjänstesektorn är extremt snedfördelad geografiskt, och detta gäller särskiltkvalificerade tjänster som tekniska uppdrag, juridiska uppdrag samt bank- ochförsäkringsljänster. 1 regioner med ogynnsamyrkesstruktur är genomgående andelen korttidsutbildade i arbetskraften sloroch andelen långiidsulbildade liten. Andelen av befolkningen som genomgårhögre utbildning ligger ofta långt under riksgenomsnittet. Av de ungdomar somgår lill högskola från dessa regionerär del fä som återvänder efter avslutad utbildning. Sambanden mellan dessafaktorer är komplexa och bl.a. etlresullal av ett samspel mellan de lokala arbetsmarknadernasefterfrågan på arbetskraft och det regionala utbudet av långiidsulbildade. Delkan emellerlid konstateras att utvecklingen av näringslivel i utsatta regionerofta hämmas av brisl på ulbildad personal. Delta gäller inle minsl vidnyetableringar. När högre utbildninglokaliserats till en region med dessautvecklings-drag har det vanligen visat sig att del negaliva mönslrel bryts.Föriäggning-en av elt universitet till och av en högskola lill är mycket tydliga exempel pådella. Dessa lokaliseringar har lelt tillpåvisbara sysselsättningseffekter, säväl primära som sekundära. Även de smäoch medelstora högskolorna förefaller nu ge liknande posiliva effekter för deorter där de är belägna. Den kanske vikligasleeffekten av en högskolelokalisering är det bidrag till den allmänna infrastrukturen som en sådan lokalisering innebär. Om de större tätorterna ulanför storstadsregionerna, "de medelslorastäderna", skall kunna utvecklas gynnsamt måste de kunna erbjuda en god service. Inteminst viktigt är att den offenlliga servicen är av hög kvalitet, dvs. 1986/87:100 det finns goda kommunikalioner, ell rikt kulturliv, en välfungerande Bil. 10 hälso- och sjukvård samt, naturiiglvis, godautbildningsmöjligheter. Ulbildningens betydelseför infrastrukturen är både stor och mångfaldig. Ulbildningsinstilulionerna,såväl gymnasieskolor som högskolor, blir knutpunkter i det intellektuellanätverket på de orter där de är belägna. Där ulvecklas och förmedlas kunskapsom sprids också lill andra verksamheter. De gymnasieorler som samiidigi ärhögskoleorter blir attraktiva både som miljöer att leva i och för lokaliseringav kunskapsbaserad verksamhel. Näringslivel i vårt landhar genomgått en mycket betydandestrukturomvandling. Induslrin utvecklas snabbi och i allt slörre ulslräckningmot kunskapsintensiv produklion. Informationsteknologi och annan ny teknikslår igenom såväl i produkler och produktionsprocesser som i administration.För alll fier arbelen krävs mera kunskaper. Närhet till utbildnings- ochforskningsinstitutioner blir en alllvikligare lokaliseringsfaklor för näringslivet. Yrkesstruktur,arbelsorganisalion och arbetsinnehåll förändras i allt snabbare takt.Kunskapers och färdigheters "livslängd" minskar. Del blir i alllmindre utsträckning möjligt att klara sig ett hell yrkesliv pä den utbildningman fått i ungdomsåren. Behoven av fortbildning och vidareulbildning ökar.Ålerkommande utbildning och livslångt lärande blir alll vanligare mönster. För den enskilde ärmöjligheterna lill fortbildning ochvidareutbildning allt oftare en nödvändig förutsättning för atl kunna bibehällaoch stärka sin ställning i arbetslivet. För atl yrkesverksamma skall kunna fådel av utbudet av fortbildning och vidareulbildning måste det vara lättlillgängligl. Geografisk närhet till ulbildningen är i de flesla fall enförutsättning för atl den enskilde skall kunna la del av den. För förelagen ärfortbildning och vidareutbildning av yrkesverksamma i många fall den snabbasteoch effektivaste vägen all möla nya och förändrade behov av ulbildadarbetskraft. Det är omvittnat av många företrädare för näringslivet atl svåraomställnings- och omstruktureringsprocesser underlättas väsentligl om delfinns möjligheter lillhögskoleulbildning på Orten. Betydelsen för näringslivels utveckling avmöjligheterna till fortbildning och vidareutbildning kan vänlas öka i takt medatl sludiemönstrel återkommande utbildning ökar i omfattning. Den ökande komplexitetenoch kunskapsintensiteten i näringslivet medför ocksä alt betydelsen avforskning och leknisk utveckling blir allt störte. Del har i mänga sammanhangbelysls hur den högteknologiska industrin söker sig till universitetsorterna,där del finns tillgång fill såväl stora forsknings- och utvecklingsresurser somvälutbildad - ofta forskarulbildad - personal. En spridning av kunskaper ochteknologi är nödvändig. Risken är annars överhängande för en ytterligarekoncentration av den mest expansiva delen av näringslivet till de orter ochregioner som har störte högskoleenheter och/eller störte förelag med egnaforsknings- och utvecklingsresurser. Också för små och medelstora företag ärtillgängen till forsknings- och 14 utvecklingsresurser av stor betydelse. Ävenförelag som inte har möjlighel Prop. atl själva hälla sig med sådana resurser måstekunna fä hjälp med sina Bil. Den decentraliserade högskolanär en stor tillgäng i Genom alt de smä ochmedelstora högskolorna är en del av samma enhelliga högskolesystem som universitetenkan de fungera som en länk till högskolans helaforskningsverksamhel och därmed som en praktiskt belydelsefull kanal för teknik- ochkunskapsspridning. 3.2 Forskning och högre utbildning som led i denregionala utvecklingen Chefen för industridepartementet kommer senareidag atl redovisa grunderna för regeringens regionalpolilik. En bärandeprincip i denna är atl ansvarei atl åsladkomma regional utveckling ochutjämning måste bäras gemensamt och prägla politiken inom alla områden. Regionalpolitiskabedömningar ingär därför självfallel också i underlaget för utbildnings- ochforskningspoliliska priorileringar. gäller i särskilt hög grad vidbeslut om lokalisering av nya enheter. Inrätlandel av i ,högskolan i och dåvarande i motiveradesexempelvis bl.a. med den belydelsedessa lokaliseringar väntades få för den regionala utvecklingen. Regionalpolitiskabedömningar är ocksä en av utgångspunkterna för den fortgående omprioriteringenav verksamhelen vid befintliga universitet och högskolor. I förra åretsbudgetproposition (prop 1985/86:100, bil. 10, s. 40-44) redogjorde jag förregeringens politik för atl fördjupa ulbildningens och forskningens roll isträvandena all åstadkomma regional utveckling. En viklig del av denna politikär den strategi för alt systematiskt och planmässigt omstrukturera de mindrehögskolorna som min företrädare presenierade i 1985 ärs budgetproposition (prop1984/85:100, bil. 10, s. 33-35). Genom atl de mindre enhelernas utbildningsutbudförändras i riklning mol ökade inslag av teknik och ekonomi försiärks dessahögskolors förutsättningar alt fungera som resurs för kunskaps- ochteknikspridning och därmed som regional utvecklingsfaktor. Inom ramen förfullgörande av ell regeringsuppdrag av angåendeteknikspridning har statens induslriverk (SIND) i samarbele med universiteis-och högskoleämbetet (UHÄ) utarbetal en rapport om de smä och medelslorahögskolornas roll som regionala kompetenscentra (SIND PM 1986:7). I rapportenkonstateras all grundulbildningen inom det tekniska området ökal kraftigt,samiidigi som den uppdragsbaserade utbildningen samt forsknings- ochutvecklingsverksamheten vuxil betydligt. Universitets- ochhögskoleämbetet har anmält alt ämbetet i nästa ärs anslagsframställning kommeratl redovisa en samlad plan för de smä och medelstora högskolornas utveckling.Som underlag för arbelet med denna plan ligger de s.k. slruklurplaner för dessahögskolor som regionslyrelserna i samarbete med resp. högskola ularbelal. Jagavser pä grundval härav att i nästa års budgetproposition åierkomma lillregeringen med principiellt grundade förslag rörande de smä och medelslorahögskolornas långsiktiga utveckling. Genom beslut med anledning av 1984ärs forskningspoliliska 15 proposiiion (prop 1983/84:107, UbU 28, rskr 401)anvisades särskilda Prop. 1986/87:100 medel för en koniaktorganisation vidmindre högskoleenheter. Med använ- Bil. 10 dande av bl.a. dessa medel harkontaktsekretariat etablerats vid vissa enheter. Dessa har på eltbetydelsefullt sätt medverkat lillall de mindre högskolorna fungerar som effektiva länkar till högskolans hela forskningsverksamhet. Jag avser allåierkomma lill regeringen i frågan omkontakt-organisationen vid mindre högskoleenheler inför den proposition omforskning m. m. som kommer all avlämnas senare i vår. 3.3 Särskilda Insatser i högskolan m.m. I förra årels budgelproposition lämnade jag enrelativt utförlig redovisning av dittillsgenomförda regionalpolitiskt motiverade och i särskild ordning finansieradeinsatser i utbildningsväsendet (prop 1985/86:100, bil. 10, s. 40-43). I delföljande inskränker jag mig lill allredovisa de insalser av detla slag som genomförts det senaste årel samt attberöra de förslag som jag för fram i årets budgelförslag. Jag har i dessafrägor samråll med chefen för induslrideparlemenlet. Med anledning avpropositionen med förslag om lilläggsbudgel III lill slalsbudgeten förföregäende budgetär beslöt (prop 1985/86:125, bil. 6, UbU 21, rskr269) om särskilda insatser i för alt möta de svårigheter somavvecklingen av handelsfarlygsproduklionen vid medför. Med hänsyn lill ulbildningens stora betydelse för denlekniska och industriella ulvecklingen anvisades 24 milj. kr. lill universiteteti för fyraärsperioden fram /90. Medlen avser dels initial finansiering av ulbildningen päallmänna utbildningslinjer, dels fortbildnings- och vidareulbildningsinsalserav mera tillfälligl slag. Sålunda har en ökning av anlalet nybörjarplatser påelektrotekniklinjen vid kunnat lidigareläggas. Vidare kommerlekniker- och ingenjörsutbildningen i regionen att kunna förstärkas genominrällade av produktionsteknikerlinjen och ökning av platserna pädriflingenjörslinjen. Jag ålerkommer lill de nämnda utbildningarna vid minanmälan av anslaget D 8. Utbildning för tekniska yrken. beslöt ocksämed anledning av den nämnda proposilionen om särskilda insatser i Bergslagen(prop 1985/86:125, bil. 8, AU 13, rskr 290) för all möta de slora svårighetersom drabbat regionen lill följd av strukturkriserna inom främst gruv- ochstålindustrin. För utbildnings- och FoU-insalser anvisade 84 milj.kr.för ireårsperioden fram t.o.m. /89 lill regeringens disposition.Medlen är avsedda för utbildning i högskolan och gymnasieskolan, bidrag lillteknikcentra samt utveckling av ett materialleknikprogram. Av de medel som sålunda ställts lillregeringens disposiiion anvisade regeringen den 11 seplember 1986 sammanlagt 16,9 milj. kr. lill universite tet i , högskolorna i /. /, / , och Karistad, (Garpen berg) saml regionslyrelsen i högskoleregion. Medlen är avsedda att täcka dels investeringskostnader och initialadriftskoslnader för fem 16 nyinrättade lokala linjer, dels utvecklingen avell samordnat datanät, dels Prop. 1986/87:100 fortbildningskurser m.m. Bil. Till grund förregeringens beslut om medelsanvisning läg det utvecklingsarbete som bedrivitsi del samarbelsprojekt som kallas "Bergslagens tekniska högskolu".Projektet har bedrivits i samverkan mellan de nämnda högskoleenheterna iBergslagen samt regionstyrelserna i och högskoleregioner.Genom att arbetet i har bedriviis mycket snabbt ocheffeklivl har redan innevarande budgetär en omfattande ökning avutbildningsverksamheten i Bergslagen kunnat inledas.