prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag är därför överens med kommittén om all det är lämpligtatt ålägga den efterbevakande skyldighet atl beiala en schabloniserad avgiftför efierbevakningen oavsett de faktiska kostnadernas storiek. Kommitténhar föreslagit all avgiften skall fastställas av regeringen eller av myndighetsom regeringen bestämmer. Enligt min mening bör emellertid avgiften framgådirekt av lagen. Kommitténhar ansett att avgiften bör sällas till av basbeloppet enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring (. Vissaremissinstanser menar atl den av kommittén föreslagna avgiften är för låg.Själv anser jag all avgiften minst bör motsvara de genomsnittliga kostnader somen efterbevakning för med sig. 1 (1985:2)Kungörelsekoslnader och ansökningsavgifler m.m. i domstol har den genomsnittligakungörelsekostnaden vid efterbevakning beräknats till . Avgiften bördärför lämpligen bestämmas till av basbeloppet eller . för är 1986. Denefterbevakande bör åläggas skyldighet att betala beloppet i förväg. Jagåterkommer lill den frågan i specialmoliveringen lill 9 kap. 20 8. Jagvill här nämna all regeringen förelagt (prop. 1986/87:26) förslag som rör bl.a. uttag av avgift för kungörelsekostnad i samband med efterbevakning. Mitt förslag stär i principiell överensstäm melse med vad som sägs i den propositionen. har godtagit 147 förslagen i propositionen (JuU 13, rskr. Ilikhet med kommittén anser jag atl den eflerbevakandes kostnadsansvar förförvaltarens och gäldenärens inställelser vid förlikningssammanträde medanledning av en efterbevakning (111 § sjunde styckel KL) bör slopas. Dettakostnadsansvar torde ha en begränsad preventiv effekt och synes inle heller hautkrävts i någon nämnnvärd omfattning. Dessa kostnader får därmed stanna påkonkursboet. Sammanfattning av skälenför mitt förslag: Borgenärerna bör bevaka sina fordringar i konkursen inom denutsatta bevakningstiden. förmås borgenärerna lill detta genom atl enefterbevakande borgenär får svara för de med efierbevakningen förenadekostnaderna. Eftersom kostnaderna inte alllid är kända och del med mitt förslagofta inte uppkommer några direkta kostnader för kungörelse bör denefterbevakande i stället åläggas all beiala en bestämd avgift. 2.6.3.2Fordran som blir känd efler konkursens slul Mitt förslag: Enfordran som görs gällande först efter konkursens slul skall beaklas i eltsenare upprättat utdelningsförslag, men den behöver inte formellt bevakas ävenom bevakningsförfarande har ägt rum i konkursen. Kommitténsförslag överensstämmer med milt förslag (betänkandet SOU 1983:24 s. 217-219). Remissinstanserna:Förslaget lämnas allmänt utan erinran. Skälenför mitt förslag: Om nya tillgångar yppas efler konkursens slul eller om medelsom har reserverats för en viss fordran inle behöver las i anspråk kanefterutdelning förekomma. Det ankommer pä förvaltaren att i normalfalletupprätta etl förslag lill efterutdelning. I praxis anses det alt del i ordinärkonkurs endast kan bli fråga om atl dela ut medel till en borgenär som harbevakat sin fordran under konkursen. Däremotföreligger del inle någol hinder mot all förvaltaren i en mindre konkurs i ellförslag lill efterutdelning tar upp en fordran som inte har gjorts gällandeförrän efter konkursens slut. Kommitténföreslår all en borgenär ocksä i stor konkurs skall komma i fråga förefterutdelning även om han inte har bevakat sin fordran under konkursen. Skälettill atl borgenären underlåtit all bevaka kan nämligen vara att han ansett deluteslutet att han skulle komma i fråga för utdelning. Blir nya medeltillgängliga för utdelning, kan emellertid saken komma i etl nytt läge.Kommittén anser vidare att det är onödigt alt kräva all borgenären i frågaformellt efierbevakar sin fordran. Kommitténsförslag ligger i linje med övergängen lill elt enhetligt förfarande. I likhetmed kommittén anser jag vidare all det saknas bärande skäl för alt inle tillåtaalt en fordran får göras gällande efter konkursens slut även ombevakningsförfarande har ägt rum. Fordringen bör då få göras gällande formlöst.Något anmärkningsförfarande skall inte förekomma. invändningmol en fordran som har gjorts gällande på detta säll bör fä ske genominvändning mot förslaget till efterutdelning. i sammanhangetpåpeka all del enligt gällande rätt inle kungörs att ytteriigare tillgångarfinns tillgängliga för utdelning. Med den regel som föreslås kan övervägasom inte den omständigheten atl ytterligare medel finns tillgängliga bordekungöras. Etl alternafiv kan vara att alltid kungöra ell förslag lillefterutdelning. 1 mindre konkurs gäller att etl nytt uldelningsförslagbehöver kungöras endast om del finns skäl till det. Jag anser emellertid atldel förstnämnda alternativet inle är förenligt med den strävan lillförenklingar som milt förslag innebär. Del fär vidare antas vara ytterstsällsynt all del i konkurser där bevakningsförfarande inte har anordnatsinträffar all en borgenär som kan komma i fräga för utdelning ur de nya medlenär okänd när förslaget till efterutdelning upprättas. I den män kungörelseutfärdas om etl nytt utdelningsförslag får borgenärerna genom kungörelsen redapä atl nya fillgängar finns tillgängliga. Om de nya medlen kan beräknas förslålill utdelning för nya fordringar, bör detta vara ell skäl för all upprättaoch kungöra elt eflerutdelnings-förslag. Om del av olika skäl inle finnsanledning atl utfärda nägon kungörelse i samband med alt efterutdelning bliraktuell, bör enligt min mening efleruidelningen kunna ske i en förenklad form.Jag återkommer lill detta i del följande (avsnitt 2.7.2). Mitt förslag:Instiiutet borgenärsed avskaffas. Kommitténsförslag överensstämmer med mitt förslag (betänkandet SOU 1983:24 s. 219-220). Remissinstansernatillstyrker allmänt förslaget. Skälen för mitt förslag:1116 och följande paragrafer KL regleras institutet borgenärsed. En borgenär,som har bevakat en fordran i konkurs, är på yrkande av en annan borgenär,förvaltaren eller gäldenären skyldig att med ed bekräfta all hans fordran inletillkommit av svek eller bedrägeri ulan är riklig såsom borgenären har uppgeliden. Skyldigheten all avlägga borgenärsed gäller även för t.ex. panthavare ochlikställda som inte är skyldiga alt bevaka sin fordran för atl få utdelning.Eden avläggs inför konkursdomaren. Institutet borgenärsedtillkom ursprungligen i syfte att hindra obefogade bevakningar. En borgenär kannumera, vilket inle var möjligl vid KL:s tillkomst, i en tvist angående enbevakad fordran höras under sanningsförsäkran. Därigenom har borgenärsedenkommit atl förlora i betydelse såvitt gäller fordran som måste bevakas. Vidarekan inte borgenärseden användas i fråga om borgenär som, ulan alt varapanthavare eller likställd, får göra sin fordran gällande ulan bevakning. På grundhärav och eftersom inslilulet i det praktiska räiislivel spelat ut sin rolltorde del inle längre finnas skäl för altbehålla reglerna om borgenärsed. Jag föreslår därför all institutet borgenärsedavskaffas. Somjag nämnt tidigare (avsnitt 2.2.6) anser jag all del uldelningsförfarande somnu tillämpas i mindre konkurs bör ligga till grund för utformningen avmotsvarande procedur i ett enhefiigt konkursförfarande. Jag kommer i deltaavsnitt atl ta upp några speciella frågor som sammanhänger medutdelningsförfarandet. 2.7.1Formlös utdelning genom direkt utbetalning Mitt förslag: Däkonkurs avskrivs på grund av otillräckliga tillgångar skall eventuelltöverskott, sedan konkurskostnaderna och annan skuld som boel ådragit sig harbetalts, överlämnas lill bäst berättigade borgenär under förulsällning att detslår klart hur medlen skall fördelas och tillsynsmyndigheten medger att sådantöverlämnande äger rum. Kommitténsförslag överensstämmer delvis med mitt förslag. Kommittén föreslår dock attutdelning genom formlös utbetalning får äga rum endast i mindre konkurs men fårske där även om boets tillgångar räcker för betalning av konkurskostnaderna ochandra skulder som boel ådragit sig. Enligt kommitténs förslag skall förvaltarenlill rätlen skriftligt anmäla sådan utbetalning (betänkandet SOU 1983:24 s.363-365). Remissinstanserna:Kommilléförslaget tillstyrks allmänt. anser dock attborgenärerna måste underrättas om atl utbetalning har skett ochslutredovisningen lagts fram (remissammanställning I s. 67-71). Skälenför mitt förslag: I praxis har utbildats ell uldelningsförfarande som inle ärreglerat i lag. Detta tillämpas främst i sådana mindre konkurser varitillgångarna visserligen räcker till betalning av konkurskostnaderna menöverskottet är relativt litet. Normall skall, när en mindre konkurs avskrivsdärför alt tillgångarna inle beräknas räcka lill betalning av konkurskostnadernaoch massaskulder, eventuellt överskott tillställas gäldenären (185 d 8 KL).Det formlösa förfarandet har sin grund i att själva utdelningsförfarandet ärförenat med vissa kostnader, t.ex. för upprättande och kungörande avuldelningsförslag. Om tillgångarna räcker lill övriga konkurskosinader samtmassaskulder men inte till utdelningsförfarandet (se prop. 1978/79:105 s. 331)har del i den praktiska fillämpningen lett sig naturiigt atl överskottetöveriämnas till bäst prioriterade borgenärer i stället för atl återställas lillgäldenären. Det rör sig här om relativt små belopp eftersom överskottetförutsätts inle översliga de beräknade utdel-ningskoslnaderna. Förfarandet haremellertid på sina häll kommit att till- lämpas även när de resterande tillgångarna uppgår tillganska betydande Prop. 1986/87:90 belopp, vida överstigandeutdelningskoslnaderna. Förfarandet förutsätter atl gäldenären ger sittsamtycke till utbetalningen eftersom ju överskottet annars skall tillställasdenne. Någon kungörelse om åtgärden utfärdas inte. Inte heller underrättas deövriga borgenärerna pä någol annal säll. Del formlösa utdelningsförfarandet fär enligtkommilléförslaget tillämpas i mindre konkurser om de uldelningsberälligadeborgenärerna är få och förvaltaren finner del uppenbart hur medlen skallfördelas mellan dem. Dessutom mäste förvaltaren höra tillsynsmyndigheten.Kommittén föreslär däremot inte någon högsta gräns för del belopp som kanbetalas ut genom detta formlösa uldelningsförfarande. Förfarandet skall enligtkommitténs förslag gå lill pä följande sätt. Förvaltaren betalar uttillgängliga medel til) de berättigade borgenärerna. Han behöver varkenupprätta utdelningsförslag eller förvallningsredogörelse. Han skall däremotlill tillsynsmyndigheten avge slutredovisning för sin förvaltning. En kopiaskall lämnas lill rätten. skall granska redovisningen menbehöver inte avge något yttrande. Utbetalningen behöver inte kungöras. Inteheller behöver del kungöras eller lämnas nägon annan särskild underrättelse omalt slutredovisningen avlämnats. Förvaltaren skall däremot anmäla till rättennär utbetalning har ägt rum. En mindre konkurs är avslutad när anmälan kommerin till rätten. Den som vill framställa invändning mot en utbetalning kan göradet hos rätlen inom en månad . Kommitléförslagei om formlös utdelning har fäll ellpositivt mottagande av remissinstanserna. påpekar emellertidalt det, även om risken för felaktiga utbetalningar från förvaltarens sida ärliten, måste tillses atl möjligheterna atl klandra förvaltarens åtgärder ärtillfredsställande reglerade. Enligt samfundet krävs del för att reglerna ominvändning mot utbetalning och av förvaltarens slutredovisning skallbli meningsfulla atl förvaltarens anmälan om utdelning till rätten ochslutredovisning offentliggörs genom kungörelse eller direkta meddelanden tillberörda borgenärer. Kommitténs förslag innebär all man lagfäster en praxis omformlös utdelning även i konkurser i vilka tillgängarna förslår till betalningav kostnaderna för etl uldelningsförfarande. Frågan är om denna praxis är frånalla synpunkter godtagbar. Enförutsättning för all del formlösa utdelningsförfarandet skall få an vändas är enligt kommitténs förslag all förvaltaren finner det uppenbart hur medlen skall fördelas. Jag tror i och för sig inle atl risken är särskilt slor för all förvaltaren felbedömer vilken eller vilka borgenärer som är berättigade lill utdelning. Man måste emellertid hälla i minnet all förvalla- rens bedömning av förutsättningarna för utdelning i de fall som här avses grundas enbart pä uppgifter om och från de borgenärer som är kända ulan bevakningsförfarande. Redan häri ligger en viss osäkerhetsfaktor. Något kungörande eller annan underrättelse om utbetalningen skall inle ske, vilket Ulgör ytterligare en osäkerhetsfaktor för de borgenärer som har invändningar mol utbetalningen. All trots delta låtapraktiska hänsyn överväga och tillåta en formlös utdelning är enligt min meningförsvarbart så länge utdelningen endast avser elt relativt blygsamt belopp somdessutom i annal fall hade gäll lill gäldenären. I kommilléförslaget ställsemellertid inte upp någon beloppsgräns i fräga om möjligheten till formlösutdelning. Därmed kommer saken i elt annal läge. Som har varitinne pä talar i sä fall starka skäl för all de borgenärer som har anmärkningarmot utbetalningen också måste tillförsäkras praktiska möjligheter alt reagera.Detta kräver antingen alt utdelningen kungörs eller alt direkta meddelandensänds lill borgenärerna. Som jag ser del har emellertid med en sådan ordning depraktiska och ekonomiska fördelarna med det formlösa förfarandet gättförlorade. Förfarandet kommer då i praktiken all ligga så nära del vanligautdelningsförfarandet atl del närmast blir en olägenhet att ha skilda syslem. Jagförordar därför alt kommilléförslaget om ell vidgat formlöst utdelningsförfarandeinle genomförs. Däremotär jag beredd all föreslå den ändringen i förhällande till gällande rätt attkvarvarande egendom vid avskrivning på grund av otillräckliga tillgångarnormall skall tillställas bäst berätfigad borgenär och inte gäldenären. Dettainnebär att man lagfäster nuvarande praxis om formlös utdelning såvitt gällerbelopp som understiger utdelningskoslnaderna. Jag återkommer till frågan underrubriken lill 10 kap. och i motiveringen lill 10 kap. 4 8. 2.7.2Formlös efterutdelning och kungörande av efterutdelningsförslag Mitt förslag: Ettförslag lill efterutdelning skall upprättas, om del är oklart hur medlen skallfördelas. Elt sådant förslag skall alltid kungöras. 1 andra fall fårtillgängliga medel formlöst delas ui till bäst berättigad borgenär. Kommitténsförslag: Finner förvaltaren det uppenbart hur medlen skall fördelas och är islor konkurs förhållandena även i övrigt av enkel beskaffenhet eller är imindre konkurs de uldelningsberälligade borgenärerna fä, fär förvaltaren, ulanatt upprätta nägot uldelningsförslag, tillställa borgenär de medel somtillkommer denne (betänkandet SOU 1983:24 s. 230-231). Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran (remiss-sammanställning 1 s.67-71). Skälenför mitt förslag: gäller atl när egendom blir tillgänglig efterkonkursens slul skall efterutdelning ske. 1 princip gäller därvid reglerna omutdelning. Detta innebär atl förfarandena i ordinär och mindre konkurs skiljersig ål på samma sätt som vid vanlig utdelning (se avsnitt 2.2.6). Dessutomgäller i mindre konkurs alt förslaget lill efterutdelning behöver kungörasendast om det finns skäl lill del. Videfterutdelning är situationen oftast annorlunda än vid vanlig utdel- ning.Boutredningen är avslutad och förvaltarens slutredovisning har funnitstillgänglig för granskning. utdelningsförslag har tidigare upprättats ochborgenärerna har haft tillfälle att framställa invändningar mol förslaget. Omförslaget till efterutdelning inte skiljer sig på nägot avgörande sätt frän deltidgare förslaget, är det naturiigtvis inte lika angelägel all borgenärernainformeras om alt ett nytt uldelningsförslag har upprättats. förslag skall formlös utdelning kunna äga rum vid efterutdelningsåväl i stor som i mindre konkurs oavsett det utdelningsbara beloppets storlek. För egen del är jag bereddall så lill vida biträda kommilléförslaget all jag anser alt en möjlighet lillformlös utdelning bör skapas ocksä med sikte pä efteruldelningsfallen. Jag villemellertid anmärka atl tillämpningsområdet för ell sådant formlöstuldelningsförfarande påverkas av hur del vanliga efleruldelningsförfarandet ärreglerat. Etlförslag lill efterutdelning skall i mindre konkurs kungöras endast om det finnsskäl lill del. Kommitténs förslag innebär ingen förändring i del avseendet. mindre konkurs kan efterutdelning ske pä tre olika sätt: Genom formellefterutdelning med kungörelse, formell efterutdelning utan kungörelse och genomformlös utbetalning till bäst berättigad borgenär. Enligtmin mening är del lämpligare all i detta hänseende knyta an till kommitténsförslag lill reglering av efterutdelning i stor konkurs. Efterutdelning kandär förekomma antingen i form av formell efterutdelning med kungörelse eller iform av formlös utbetalning. 1 mitt förslag har därför endast dessa former förefterutdelning lagils upp. Avgörandeför vilken form som skall användas bör enligt min mening vara om det är oklarthur medlen skall fördelas och del därmed finns ell behov av alt kungörelsesker. Föreligger ell sådant behov skall formellt förslag lill efterutdelningupprättas och kungörelse utfärdas. 1 andra fall tillämpas ett formlöstuldelningsförfarande. Jagåterkommer i specialmoliveringen lill 11 kap. 20 8 till frågan i vilkasituationer som det enligt min mening finns skäl att normall sett anse attuldelningsbilden är oklar. Omdel i och för sig föreligger elt behov av kungörelse men de för efterutdelningtillgängliga medlen inte förslär att beiala kostnaderna för etl formelltefteruidelningsförfarande, bör förvaltaren överlämna de tillgängliga medlenlill den eller de borgenärer som i enlighet med den tidigare fastställdaprioriteringslistan är bäst berättigade. Mittförslag: Reglerna om inlerimsuldelning och förskollslyflning släs samman lillett förfarande, benämnt förskottsbetalning. Del i praxis utvecklade förfarandetmed underhandsutdelning inarbetas i dessa regler. Under konkursen skallutdelning förekomma endast i samband med att den avslutas. Kommitténs förslag:Reglerna om inlerimsuldelning behålls oförändrade. 1986/87:90Förskottslyftning skall benämnas förskottsbetalning. Förvaltaren föreslås bliberättigad atl tillställa borgenär förskottsbetalning även utan föregåendeframställning därom (belänkandet SOU 1983:24 s. 228-231). Remissinstanserna:Kommilléförslaget lämnas allmänt utan erinran. Skälenför mitt förslag: I ordinär konkurs gäller följande. Enligt 125 8 KL får somhuvudregel utdelning lill borgenärerna ske först när anmärkningsliden har gällut och eventuellt förlikningssammanlräde hållils. Den närmare tidpunkten bestämsav förvaltaren (126 § första styckel). Omtillgångarna räcker till utdelning av bevakade oprioriteradefordringar skall emellertid enligt 126 8 andra styckel s.k. inlerimsut-delningske, om del inle föreligger särskilda skäl mol del. Inlerimsuldelning bör dägivetvis ske även lill prioriterade borgenärer. Vidare gäller enligt tredjestycket i den paragrafen atl inlerimsuldelning fär ske lill prioriteradeborgenärer som inle lyft betalning enligt 143 8 KL om det är lämpligt. Sådanutdelning behöver inle ske lill alla förmänsberättigade ulan kan begränsas lillde borgenärer som har förmånsrätt inom en viss grupp. Förfarandet vidinlerimsuldelning är väsentligen detsamma som vid slutlig utdelning. Institutetinlerimsuldelning har aldrig kommit all tillämpas i nägon nämnvärdutsträckning. Sannolikt avskräcker del merarbete och de kostnader som ärförenade med förfarandet förvaltarna frän att utnyttja denna möjlighet. Enannan omständighet som antagligen har bidragit till denna utveckling är all inlerimsuldelningtill de oprioriterade borgenärerna måste ske med ell belopp som understiger denslutliga utdelningen lill dessa eftersom medel måste reserveras för återståendekonkurskostnader och för betalning lill bl.a. de prioriterade fordringsägare somhar bevakat reservationsvis. I motsats till vad benämningen inlerimsuldelningantyder är denna uldelningsform slutlig på del sättet att de medel som harbetalats ut i samband med inlerimsutdelningen inle skall tas upp i etl senareupprättat uldelningsförslag. Förskollslyflningregleras i 143-145 88 KL. Endast förmänsberättigade borgenärer har möjlighetall lyfta medel i förskott, men de måste ställa borgen för eventuelläterbetalningsskyldighel. Vissa borgenärsgrupper har företräde lillförskollslyflning framför andra. Det är borgenärerna själva som tar initiativetlill förskollslyflning genom begäran hos förvaltaren. Inteheller inslilulet förskottslyftning har kommit att utnyttjas pä det sätt somförutsätts i KL. I praktiken har i stället etl annal förfarande, vanligenbenämnt underhandsuldelning, kommit till användning. Vanligast är attförvaltaren lar initiativet till betalningen. Skälet kan t.ex. vara all denränta som löper på en förelagsinlecknad fordran är högre än vad konkursboetkan få ut genom insättning i en bank. En borgenär som inle har framställtbegäran om förskollslyflning är inte skyldig atl la emot betalning i form avunderhandsutdelning. Vid underhandsutdelning brukar förvaltaren inte krävasäkerhet för eventuell äterbetalningsskyldighel. Delta beror på bl. a. att deborgenärer som oflast kommer i fråga för underhandsutdelning är staten, bankeroch andra kreditinstitut. Ifråga om mindre konkurs finns det inle några regler om inlerimsuldel- 154 I praktiken förekommer dock att förvaltaren Prop.1986/87:90 tillställer borgenärerna uldelningsmedel i förlid. Kommitténhar (betänkandet s. 230) prövat möjligheten att slå samman instituteninlerimsuldelning och förskollslyflning till ell förfarande. Kommittén haremellertid avvisat den tanken och åberopat all det finns ett praktiskt behov avbåda dessa förfaranden. Den praktiska vinslen av en sammanslagning skulledärmed bli liten. Kommitténföreslår atl institutet inlerimsuldelning behälls oförändrat medan reglerna omförskollslyflning byggs ut och anpassas lill den oregleradeunderhandsutdelningen. Enligt kommittén bör de nya reglerna tillämpas även imindre konkurs. Förslagen har lämnats utan erinran av remissinstanserna. Enligtmin mening bör reglerna om utdelning och betalning till borgenärerna i förtidkunna göras mer enhetliga och iälfillämpade. De bör vidare vara tillämpligaoavsett om bevakning har ägt rum eller inle. Instituteninlerimsuldelning och förskollslyflning företer en principiellt viktig skillnadi det alt det förra ulgör ett fullständigt utdelningsförfarande medan detsenare utgör en betalning som är preliminär intill dess den slutligt las upp ielt uldelningsförslag. Enligt min mening bör en enhetlig reglering bygga päreglerna om förskollslyflning. Vidinlerimsuldelning måste utdelning lill de borgenärer som har oprioriteradefordringar som regel tas upp på nytt i etl senare uldelningsförslag eftersomdel pä detta stadium i konkursen inte går att göra några säkra bedömningar avvilken utdelningsprocenl som kan komma all bli aktuell för dessa fordringar. inlerimsuldelning slopas skulle den fördelen vinnas alt endast etluldelningsförfarande blir aktuellt under konkursens handläggning. Därmedskulle beteckningen slututdelning kunna utmönstras ur KL. Med utdelning skullealltid åsyftas den utdelning som sker i samband med atl konkursen avslutas. Förborgenärerna torde etl slopande av inslilulet inlerimsuldelning knappast ipraktiken göra någon skillnad. De betalningar som borgenärerna skulle komma iåtnjutande av genom en vidgad möjlighet till förskottsbetalning skullevisserligen alllid få anses vara preliminära. Det ligger emellertid i sakensnatur alt betalning i förskoll endast kan ske med belopp som med säkerhet inlekommer atl översliga den slutliga utdelningen. Om en borgenär gör framställningom förskottsbetalning, bör förvaltaren få kräva säkerhet för eventuellåterbe-talningsskyldighel om han anser det behövligt. Förvaltarna bör i dettaavseende ges rätt fria händer. Angående den närmare utformningen avbestämmelserna får jag hänvisa till specialmotiveringen i anslutning till 11kap. Sammanfattningav skälen för mitt förslag: Slopandet av inslilulet inlerimsuldelning medförall reglerna om utdelning kan förenklas.