prop · GA03140 · 1986-12-31 00:00:00 — skall dock - mot bakgrund av deförut nämnda regeringsrätisavgörandena - framhållas alt frågor om brukandeskall anses ha skett genom ställföreträdare bör prövas mindre schablonmässigtän tidigare. Som framhållit bör man vid avgränsningenav brukandebegreppet la fasta på intäkternas storlek. Om avseende istället skulle fästas t.ex. vid nettointäkten (intäkter minus kostnader) skulle fördelningen av vid taxeringen redovisade kostnader på olika delar av verksamheten kunna bli avgörande för om fastigheten behandlas som brukad eller ej. Nettointäkten är också beroende av den skattemässiga prövningen av olika avdragsyrkanden. Skulle brukandefrägan avgöras på grundval av nettointäkten skulle grunden för bedömningen huruvida bru kande föreligger eller ej kunna ryckas undan i efterhand. Möjligheten för den försäkrade att göra en riktig bedömning av konsekvenserna av sitt handlande minskar därmed. Sådana problem uppstår inle om istället intäk- 10 lerna är styrande för bedömningen. Även med den av mig förordade lösningen uppkommer iröskeleffekter.Dessa torde dock mildras något genom atl intäkterna av egenverksamhet utgörnorm för alt avgöra om fastigheien brukats eller ej. Eftersom nettointäkten avfastigheten fortfarande skall ligga till grund för beräkning av avgifterna, kantröskeleffekten variera beroende på hur stora avdrag för kostnader som redovisatsi jordbruket. Nägon väsentlig skillnad gentemot nu gällande regler uppnås dockinte. Trols nackdelen av en viss tröskeleffekl anser jag all en faslbeloppsgräns är alt föredra framför en rörlig gräns. Med en fasl beloppsgränsvet den enskilde i förväg atl en viss storlek på intäkter hänförliga till egenverksamhetfär konsekvensen alt jordbruksfastigheten anses antingen brukad eller ickebrukad. Den beloppsgräns som bör vara bestämmande för om en jordbruksfasiigheiskall anses brukad eller ej bör bestämmas till ett fasl belopp. Jag föreslåralt gränsen sätts lill . Vid intäkter av denna storleksordning uppkommer vanligenkostnader i förvärvskällan. Nettointäkten torde vid denna nivå vanligtvis uppgålill mellan 6000 och 8000kr. ansluter därför i stortsett till gällande regler på förmånssidan, där rätt till sjukpenning föreliggerförst när den sjukpenninggrundande inkomsten uppgår till 6000kr. Under sådanaomständigheter blir det inte lika motiverat all strikt upprätthålla sambandetmellan avgifter och förmåner. Jag återkommer i del följande (avsnitt 2.3) tillfrågan om sambandet mellan förmåner och avgifter. kommer elt tämligen slortantal jordbruk att undantas från avgifisskyldigheten. Ändringen i fråga omavgiftsskyldigheten bör kunna ge en stimulans lill ökad skogsavverkning förden grupp av skogsägare (ca 1/3 av alla) som inte bor på fastigheten och somhar sin huvudsakliga försörjning av tjänsleinkomster eller rörelseinkomster. Sammanfattningsvis bedömer jag alt mitt förslag tillundanlagsreglering ger en godtagbar lösning av vissa socialavgiflsproblem vidmindre egenregiverksamhel. De principiella och praktiska nackdelarna med denföreslagna ordningen är enligt min mening begränsade. Mitt förslag föranlederändring i 11 kap, 3 § AFL och 3 kap. 5 § socialavgiftslagen. 2.3 Inverkan i förmånshänseende Mittförslag: Inkomst av jordbruksfastighet, som inte skall föranleda egenavgifterpå grund av att intäkterna av egenverksamhet på fasligheten inte överstiger , skall inte heller vara pensionsgrundande. förslag: Överensstämmer med mitt. Skälen förmitt förslag: Inom socialförsäkringssystemet finns ett principiellt kollektivtsamband mellan förmåner och avgifter. Om vissa inkomster av jordbruksfastighetundantas frän avgiftsplikl fär man överväga i vad mån detta bör gesåterverkningar på socialförsäkringens förmånssida. t2 1986/87. Riksförsäkringsverkethar funnit atl en begränsning av avgiftsskyldigheten Prop. 1986/87:140 bör ledalill att underlaget för beräkning av tilläggspension begränsas i motsvarandemån. Jag ansluter mig lill verkets bedömning. Således bör, med utgångspunkt ivad jag föreslagit i det föregående, den som elt visst år redovisar intäkter avegenregiverksamhel om högst . inle för det året få tillgodoräkna signågon pensionsgrundande inkomst. Vad jag har anfört i del föregående (avsnitt2.2) beträffande tillämpningen av beloppsgränsen i vissa fall dåjordbruksfastighet har flera delägare bör gälla på motsvarande sätt vidbestämmande av pensionsgrundande inkomst. Beträffande inverkan på förmåner frånarbetsskadeförsäkringen och sjukpenningförsäkringen är förutsättningarnaannorlunda. Inom arbetsskadeförsäkringen är den grundläggande principen atl alltförvärvsarbete omfattas av försäkringen. Att under vissa förutsättningarundanta jordbruksarbete skulle därför strida mot grundkonstruktionen. Dessutomskulle det vara praktiskt ogörligt alt t.ex. i samband med enskada avgöra om den inträffat i sådant förvärvsarbete som omfattas av försäkringeneller ej. 1 fråga om sjukpenningförsäkringen skulle visserligen denförsäkrade kunna kompensera en begränsning i förmånsrätten genom atl teckna enfrivillig sjukpenningförsäkring enligt 21 kap. AFL eller höja en redan tecknadsådan försäkring. Det är emellertid när del gäller sjukpenningförsäkringeninte prakliskt hanterligt med ett undanlagande av visst arbete påjordbruksfastighet från försäkringen. För denna ståndpunkt har riksför-säkringverkeiåberopat ett flertal skäl. Viktigast är enligt min mening alt densjukpenninggrundande inkomsten baseras på en framtidsbedömning av inkomsten avjordbruket, medan avgörande för om avgiftsplikl skall föreligga blir iefterhand konstaterade intäkter. Skulle en uppskattning av framtida intäkter fåbelydelse för den sjukpenninggrundande inkomsten blev effekten all elt nyttslags bedömningar fördes in i sjukförsäkringen. Dessa skulle bl.a. förutsättaatt personalen vid de allmänna försäkringskassorna hade kunskaper om jord- ochskogsbruk och hade goda insikter i taxeringsförfarandet. Del är, somjag tidigare framhållit, betydelsefullt attsocialförsäkringens regler utformas så alt socialförsäkringens skydd inteurholkas, atl effekterna av reglerna går atl förutse och atl reglerna är lättaatt administrera. Pä grund härav och med hänsyn lill vad jag sagt börden begränsning av egenavgifterna somjag förordat inle föranleda någon annanbegränsning på socialförsäkringens förmånssida än belräffande underlaget förberäkning av tilläggspension. 2.4Ikraftträdandet m. m. Mitt förslag: De nya bestämmelserna om egenavgifter ochpensionsgrundande inkomst bör träda i kraft men gestillämpning på 1987års inkomst. En försäkrad skall dock pä begäran medges atthittillsvarande bestämmelser i avgifts- och förmåns-hänseende skall tillämpasför hans del för . förslag: Överensstämmer med mitlfrånsett att verket inte föreslagit någon möjlighel för den enskilde försäkradeatt beträffande inkomst som hänför sig begära tillämpning av nugällande regler. Skälen för mitt förslag: Av administrativa skäl bör sådanaändringar i avgifts- och förmånsreglerna som jag har föreslagil i detföregående genomföras vid ett kalenderårsskifte. De nya bestämmelserna bördärför träda i kraft den , Med hänsyn till det angelägna i attden nya ordningen kan få genomslag möjligt anser jag emellertid att beslämmelsernabör tillämpas också inkomst eller (om beskattningsåret avvikerfrån kalenderåret) på inkomst som anses ha åtnjutits Jag beaktar därvid atl den reglering i sak somföreslås väsentligen får anses vara av gynnande karaktär för den enskilde. Bland de försäkrade som omfattas av de avseddabestämmelserna kan det emellertid finnas personer för vilka den nya ordningeninnebär viss begränsning av praktisk betydelse i möjligheten att förvärvapensionspoäng inom tilläggspensioneringen. Jag tänker närmast på äldrepersoner som är verksamma på jordbruksfastighet i blygsam omfattning men somräknar med t.ex. en rolpostinläkl såsom underlag för pensionsgrundande inkomst.Med hänsyn till sådana fall anser jag all det bör finnas en valmöjlighet förden enskilde beträffande tillämpningen av de nya reglerna inkomst.Mitt förslag innebär att den som önskar att jordbruks-inkomst som hänför sig lillår 1987 inle skall omfattas av de nya reglerna skall kunna begära delta i sinallmänna självdeklaration som lämnas år Omsådan begäran sker skall egenavgifter beräknas och pensions grundande inkomst bestämmas för med tillämpning av hittillsva rande bestämmelser. 3Administrativa effekter m. m. I likhet med vad som gäller medger de föreslagna beslämmelsernaalt taxeringen lill statlig inkomstskatt kan läggas till grund för avgiftsberäkningen.Från RSV;s sida har framhållits att det därför inte behövs några ändringar ibefintliga dalarutiner. Riksförsäkringsverketmåsle i egenskap av tillsynsmyndighet bl.a. belräffande beräkningen avpensionsgrundande inkomst vidta vissa förberedelser för ett genomförande avförslaget. Sålunda måste informationsmaterial till de lokalaskattemyndigheterna las fram . vissa avsnitt i verkels allmänna råd om beräkning avpensionsgrundande Prop. 1986/87; 140 inkomst och undertag för egenavgifteromarbetas års taxering. Ur administrativ synvinkel lorde den föreslagna ordningeninte föranleda några siörre problem vare sig för försäkringskassorna eller förskattemyndigheterna. Nägon längre förberedelsetid för genomförandet behövsinte. Rutinerna för behandling av jordbruksdeklarationer synes inle hellerbehöva ändras. Min bedömning är atl ett genomförande av förslagel intemedför nägra kostnader i administrativt hänseende. Förslaget innebär atl det allmänna fär vidkännasinkomstbortfall i form av icke debiterade egenavgifter. Nägon statistikutvisande hur många jordbrukare som ligger på olika inkomstnivåer finns dockinte atl tillgå. De kostnadsberäkningar som har gjort ärdärför grundade på befintligt statistiskt material, som tagits fram i samrådmed . Byrån har även bistått med råd omberäkningsmetoder. 1 beräkningsmetoderna finns dock, enligt verket,osäkerhetsmoment, Elt sådant är alt uppgifterna grundats på laxeradenettointäkter av jordbruksfastighet eftersom del inte finns någon statistikavseende intäkterna. För atl fä en uppfattning om hur slort inkomsifalletskulle bli om intäkter under etl halvt resp. elt basbelopp undantogs från uttagav egenavgifter, har det därför varit nödvändigt att i beräkningarna införaantaganden om exempelvis kostnadsnivån vid de olika inkomstslagen iförvärvskällan jordbruksfastighet. beräkningar, gjorda i enlighet meddessa förutsättningar, visar atl förslaget om att en jordbruksfastighet inteskall anses brukad om intäkterna av egel arbete inte överstiger en viss nivå,föranleder etl inkomstbortfall för det allmänna vid beloppsgränsen ett halvtbasbelopp på ca 26milj. , räknat på 1984års förhållanden. För år 1987antar verket att kostnadseffekten molsvarar ca 30milj. Ca 50000jordbrukbrukade av fysiska personer, omfattas dä av förslaget. Mitt förslag för med sig ett inkomstbortfall som är någol siörreän del nu nämnda. Mol inkomstbortfallet får emellertid ställas besparingar ochinkomstökningar på andra områden. Ett undantagande av intäkter från avgiftsplikl innebär attmotsvarande pensionsförmåner bortfaller till den del intäkterna ligger inomgränserna för vad som kan tillgodoräknas som pensionsgrundande inkomst. Dennaeffekt uppslår först på något . Vidare bortfaller vid inkomsttaxeringendet avdrag för debiterade egenavgifter som den enskilde har rätt att göra vidtaxeringen, varav följer att den taxerade inkomsten blir högre. Samhälletsskatteintäkter ökar därigenom i någon mån, 1 enlighet med vad jag har anfört har inomsocialdepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. lag om ändringi lagen (1981:691) om socialavgifter. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga4. 5.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381)om allmän försäkring 1 paragrafen regleras vad som avses med inkomst av annatförvärvsarbete vid beräkning av pensionsgrundande inkomst. Enligt förstastycket b) omfattas inkomst av en här i riket belägen jordbruksfastighet, sombrukas av den försäkrade. I paragrafen har förts in ett nytt fjärde stycke somavgränsar det brukandebegrepp som används i första slyckel b). Elt brukande i socialförsäk-ringslagsliftningensmening skall anses föreligga endast om intäkterna av egenverksamhet påjordbruksfastigheten överstiger . I flertalet fall framgår av jordbruksbilagan till självdeklaralionenom egenverksamhet förekommit på fastigheten. Detta är fallet när såsom intäkterredovisats exempelvis intäkter av försäljning av liv- och slaktdjur, produkterav Oäderfäskölsel, potatis, rotfrukter och trädgärdsprodukter, fisk och vilt,sten, torv, grus, av den försäkrade själv avverkad skog, intäkter av körslorsom inte utgör inkomst av anställning samt av övriga binäringar som inte utgörinkomst av anställning. Redovisas intäkter av jordbruksfastighet pådeklarationsblankett J2 kan vid beräkningen av intäkterna av egenverksamhethänsyn behöva las lill balansposten "utgående varufordringar". 1 fråga om en jordbruksfastighet med flera delägare avsesden nya avgränsningsregeln innebära att fastigheten anses brukad av ägarna omde sammanlagda intäkterna av egenverksamhet överstiger . Somframhållits i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.1) införs inga särskildaregler beträffande passiva delägare. Hänsyn får i tillämpningen tas lill attpassiva delägare inte utan vidare kan antas ha brukat fastigheien genomställföreträdare. Avgörande för om brukande föreligger skall vara omintäkterna av egenverksamhet överstiger . Till skillnad frånriksförsäkringsverkets förslag innehåller lagförslaget inte några regler omjämkning av beloppsgränsen för fall dä räkenskapsåret (beskattningsåret) inteomfattar . Önskemålet att ha en entydig och lättillämpad gräns harhär fått bli avgörande. 5.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691)om socialavgifter Avgiftsunderlag för egenavgifterna anges i 3 kap. 4§socialavgiftslagen. Det finns två underlag för debitering av egenavgifter. Underlaget för debi tering av folkpensions-, tilläggspensions- och delpensionsavgiften samt löneavgift enligt lagen (1982:423) om allmän löneavgift knyter an lill den pensionsgrundande inkomsten av annal förvärvsarbete. Övriga egenav gifter beräknas däremot på ett underlag som knyter an lill beräkningen av 15 sjukpenninggrundandeinkomst, vilken sker på grundval av den försäkra- Prop. 1986/87:140 desinkomst av egel arbete. Av den ändring i brukandebegreppet som föreslås i 11kap. 3 § AFL och den koppling till denna paragraf som finns i 3 kap. 4§ andrastycket socialavgiftslagen kommer alt följa alt de pensionsanknutna avgifternaoch den allmänna löneavgiften beräknas först när intäkterna av egenverksamhetpå jordbruksfastighet överstiger . Såsom framgått av den allmännamotiveringen (avsnitt 2.3) skall ändringen beträffande brukandebegreppet intefä genomslag på sjukpenningförsäkringens och arbetsskadeförsäkringensförmånssida. Den skall däremot slå igenom vid beräkning för uttag av desjukpenninganknutna egenavgifterna. Laglekniskt sker detta genom ett tillägg i3 kap. 5 § socialavgiftslagen. 1 ett nytt andra stycke har angetts atlunderlaget för sjukförsäkringsavgift, barnomsorgsavgift, arbetsskadeavgift ocharbelarskyddsavgifi skall bestämmas med bortseende frän inkomst avjordbruksfastighet om fastigheten enligt den nya regeln i 11 kap. 3 S fjärde styckelAFL inte skall anses som brukad av den försäkrade. Delta innebär atl den somutför eget arbete på jordbruksfastighet inte skall betala sjukpenninganknutna egenavgifterpå inkomsten av detta arbete, under förutsättning alt intäkterna av egenverksamhetenpå fastigheien uppgår lill högst . I fall då flera delägare självaarbetat på en jordbruksfasiighei fär avseende fästas vid de totala intäkternaav egenverksamheten. För en delägare som inle själv deltagit i fastighetens brukandeföljer liksom av 3 kap, 4 § och hänvisningen där till 3 kap. 2 § AFLalt beräkning inle skall ske av sjukpenninganknutna egenavgifter. 1 paragrafens tredje stycke har gjorts en redaktionellföljdändring. Jag hemställer atl lagrådels yttrande inhämtas överförslagen lill 1. lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. lagom ändring ilagen (1981:691) om socialavgifter. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. 1986/87; 140 Nuvarande regler beträffande egenavgifter och pensionsgrundandeinkomst för jordbrukare De grundläggande bestämmelserna om socialavgifter finns ilagen (1981:691) om socialavgifter, socialavgiflslagen. Vissa bestämmelser i lagenär tillämpliga även på den allmänna löneavgiften enligl lagen (1982:423) omallmän löneavgift. Den som är försäkrad enligl lagen (1962:381) om allmänförsäkring, AFL, och har inkomst av annat förvärvsarbete än anställning skallbetala socialavgifter i form av egenavgifler (med egenavgift avses i detföljande även den allmänna löneavgiften). Dessa avgifter beräknas och uppbärssom skatt enligt bestämmelser i uppbördslagen (1953:272), UBL. Den lokala skallemyndigheten debiterar egenavgifternapreliminärt i samband med debiteringen av preliminär B-skatt. Den slutliga avräkningensker genom skattemyndighetens försorg med den slutliga skallen (25och 27 §§ UBL). Egenavgifterna är avdragsgilla vid inkomsttaxeringen. Underlaget för beräkning av sjukförsäkrings-,barnomsorgs-, arbets-skade- och arbetarskyddsavgiften knyter an tillsjukpenninggrundande inkomst av annal förvärvsarbete som avses i 3 kap. 2 § AFL.Härmed avses den årliga inkomst som en försäkrad kan antas komma att tillsvidare få av eget arbete. Undertaget för debitering av folkpensions-,tilläggspensions- och delpensionsavgiften saml den allmänna löneavgiftenknyter an lill pensionsgrundande inkomst av annal förvärvsarbete som avses i11 kap. 3 § AFL. Härmed avses, av inlresse i detta sammanhang, inkomst avjordbruksfastighet som brukas av den försäkrade. 1 del övervägande antalet fall överensstämmer de bådaavgiftsunderlagen. Det är alltså fråga om inkomster genom egel arbete av hår iriket brukad jordbruksfastighet. 1 dessa fall debiteras samtliga egenavgiflermed ledning av den vid laxeringen till statlig inkomstskatt fastslällda nettoinkomsten. I vissa särskilda fall är inkom.st av jordbruksfastighet endasipensionsgrundande. En delägare i en jordbruksfastighet får sin inkomst häravpensionsgrundande även om inte han utan de övriga delägarna utför arbete päden. Inkomsten är däremot inle sjukpenninggrundande. Skälet härtill är atl delinte är fråga om inkomst av eget arbete. Delsamma gäller för passiva delägare ibedriven rörelse. 1 dessa fall skall delägaren i jordbruksfastigheten ellerrörelsen debiteras endasi de fyra egenavgifler som anknyter till denpensionsgrundande inkomsten, nämligen folkpensionsavgiften, lilläggspensionsavgiften,delpensionsavgiflen och den allmänna löneavgiften. Dessa avgifter utgör underår 1986 sammanlagi 21,av avgiftsunderlaget. Desammanlagda egenavgifterna (inkl. allmän löneavgift) uppgår f.n.. Prop.1986/87:140 (1986) till 34,av avgiftsunderlaget. Nägon maximeringsregd liknande den pä förmånssidan, enligtvilken förmånerna baseras pä inkomster understigande 7,5 gånger basbeloppet,finns inte vad gäller underlag för egenavgifter. Egenavgifter beräknas dock inleför är efter det då den försäkrade fyllt . Avgifter beräknas inte hellerdå avgiftsunderlaget understiger . Enligt lagen (1983:1055) omnedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift i gällersärskilda regler för vissa i lagen angivna försäkrade. Sjukpenninggrundande inkomst (SGI) är den årliga inkomst ipengar eller naturaförmåner, i form av kost, bostad eller bil, som en försäkradkan antas komma att tills vidare få för eget arbete (3 kap. 2 § AFL). Vid SGI- beräkningen bortses från inkomst somöverstiger 7,5 gånger basbeloppet. Inkomst av brukad jordbruksfastighet (minst1000kr) kan genom likställighetsavtal "föras över"lill inkomst avanställning. Pensionsgrundande inkomst (PGI) beräknas på inkomst avanställning och inkomst av annat förvärvsarbete. Med inkomst av annatförvärvsarbete avses bl.a. inkomst av här belägen jordbruksfastighet, sombrukas av den försäkrade (11 kap, 3 § AFL). PGl-beräkningen sker hos lokalaskattemyndigheten med utgångspunkt i den till statlig taxering fastställda nettointäktenav jordbruksfastigheten, vilket medför att kapitalinkomster och även andranaturaförmåner än kosi, bostad eller bil redovisade i jordbruksfastighetenblir pensionsgrundande. PGI beräknas endasi pä inkomst mellan ett och 7,5gånger basbeloppet. Begreppet brukad jordbruksfastighet finns inte definierati lagtext, utan här har praxis givit vägledning. För alt inkomst av jordbruksfasiighei skall grundapensionsrätt krävs att fasligheten eller del därav brukats under någon del avinkomståret. Om så är fallet medräknas all inkomst av fastigheten. 1 regel framgår av jordbruksbilagan om fastigheten ärbrukad . Detia är förhållandet när såsom bruttointäkter redovisatsinkomster av försäljning av slakt- eller livdjur, jordbruks- ellerträdgårdsprodukter, fisk och vilt, sten, torv, grus samt av den försäkradesjälv eller i hans regi avverkad skog. 1 fräga om jordbruksfastighet med skogstillgångar påvilken jordbruk i egentlig mening inle bedrivs kan del ibland vara svårt attavgöra om jordbruksfastigheten brukas eller inle. Redovisas som enda inkomst köpeskilling vid upplåtelse avavverk ningsrätt till skog eller av s. k. leveransrolköp anses brukande inle förelig ga. Brukande anses inle heller föreligga när ägaren själv endasi bekostat utslämpling eller utfört kulturarbete i skogen (älerplantering). att an.sesom ett led i normal förvaltning av det i fasligheten nedlagda Prop.1986/87:140 kapitalet.Inkomst av jordbruksfastighet skall heller inte betraktas som inkomst avförvärvsarbete när den enbart utgör förmögenhetsavkastning. Som exempelkan anges de fall då den försäkrade uppburit inkomst endast i form avarrende, uttag frän skogskonto, ersättning för upplåtelse av upplåtelse av rält till grusläkt, upplåtelse av rätt till jakteller fiske eller taxerats för nyttjanderätt av egen bostad. Om brukandeinkomster redovisas tillsammans medkapitalinkomster är hela jordbrukets netto förmåns- och avgiftsgrundande. Detta innebär alltså att även lill beskattning återfördabelopp på grund av uttag från skogskonto som ursprungligen härrör från rotpostförsäljningtidigare år kommer att medräknas, 1 RFV;s allmänna råd 1986:2 rekommenderas atl enjordbruksfastighet anses brukad om ersättningar för utfört arbete, försåldavaror eller inkomst av egen avverkning av skog redovisas som inkomst avjordbruksfastigheten. Vidare rekommenderas att fastigheten anses brukad när egenavverkning av skog skett genom ställföreträdare. Bakgrunden till denna utredning är alt reglerna om egenavgifteri vissa fall ger olillfredsställande effekter för den enskilde. Detta kan i sintur ha betydelse för virkesutbudet inom den svenska skogsnäringen. Översynenkan ses som ett led i strävandena alt förenkla och förbättra reglerna inomsocialförsäkringen som den är en åtgärd ägnad att öka virkesutbudet. Ett problem med gällande regler är att små inkomster aveget arbete kan föranleda alt avgifter i vissa fall tas ut på annars inle avgifisbelagdintäkt, exempelvis av rotpostförsäljning. Arbetsinkomsten "smittar"de övriga intäkterna i avgiflshänseende. En liten inkomst av eget arbete kan ienskilda fall leda till att egenavgift tas ul med ett jämfört medarbetsinkomsten mångfalt högre belopp. Ett annat problem är att exempelvis en delägare avjordbruksfastighet som överhuvudtagel inle utför egel arbete på fastigheten (ens. k. passiv brukare) i vissa fall fär tillgodoräkna sig inkomsten avfastigheten som pensionsgrundande och därmed påförs pensionsanknutna egenavgifter. Under utredningsarbetets gång har övervägts olikaalternativ (kap. 6) för att lösa problemen. Svårigheter uppslår dock närändringar skall göras i detta komplexa regelsystem. Ändringarna bör å ena sidaninte innebära alt trygghetsaspekten urholkas och inle heller atlsocialförsäkringens finansiering försvagas genom att det principiellasambandet mellan förmåner och avgifter här bryts.