prop · GA032 · 1986-12-31 00:00:00 — med förslag till bl.a. vissa ändringar i sekretessreglernaför effektivare insatser mot spridningen lj. Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen läggs fram förslag till ändringar i sekretessreglerna för allförbättra möjligheterna till effektiva insatser mot spridningen av det virussom förorsakar den veneriska sjukdomen infektion av /HTLV-III. Ändringarnainnefattar både lättnader och skärpningar i sekretessen. Lättnader föreslås när det gällersmittskyddsläkarens verksamhet. Han föreslås få rätt att inhämta de uppgifterom enskilda personer från andra myndigheter och från dem som enskilt bedriverhälso- och sjukvård som han behöver för att kunna fullgöra sina åliggandenenligt smittskyddslagstiftningen. Smittskyddsläkaren skall också lämna utuppgifter om enskilda till och polisen samt i förekommande falltill skyddskonsulenten, om detta behövs för att se till att en patient följerde föreskrifter om sin livsföring som en läkare har meddelat honom för atthindra smittspridning. Om , polisen eller skyddskonsulenten harfått sådana uppgifter om en patient frän smitlskyddsläkaren och därefter i sinverksamhet uppmärksammar förhåUanden beträffande denna patient som tyder påatt han inte följer föreskrifterna, skall de ha skyldighet att underrättasmittskyddsläkaren om detta. Lättnader i sekretessen föreslås också beträffandekriminalvårdens verksamhet. Läkare och annan hälso- och sjukvårdspersonal vidkriminalvårdsanstalter skall till styresmannen lämna ut uppgifter om atl enintagen är smittad av en smittsam sjukdom som avses ismitlskyddslagstiftningen, t.ex. infektion av /HTLV- III. Styresmannen fåri sin tur informera övrig berörd personal i den utsträckning det behövs förvården av den intagne. 1 1986/87. En skärpning av sekretessen föreslås beträffandepolisens verksamhet. Uppgifter om enskildas personliga förhållanden som polisenfår del av när den bistår smittskyddsläkaren enligl smitlskyddslagstiftningenskall få etl skydd i sekretesslagen. Etl sådant skydd saknas . Härigenomkommer bl.a. uppgiften att någon är smittad av /HTLV-III att skyddas i handräcknings-och biståndsärenden hos polisen. Vidareföreslås att en narkotikamissbrukare som med tvång har intagits på sjukhusenligt smittskyddslagen skall, om han medger det, kunna föras över till eninstitution inom missbrukarvården för att där få vård för sitt missbruk. Ändringarnaföreslås träda i kraft . Lagförslageni denna proposition har granskats av lagrådet. Propositionen innehåller därförflera huvuddelar: lagrådsremissen (s. 8), chefens för socialdepartementetanmälan lill lagrådsremissen (s. 9), chefens för anmälantill lagrådsremissen (s. 39), lagrådets gemensamma yttrande (s. 44) ochföredragande statsrådens anmälan av lagrådets yttrande (s. 45). Den som vill tadel av samtliga skäl för lagförslagen måste därför läsa aUa delarna. 1 Förslag till Prop. Lag om ändring i smittskyddslagen (1968:231) Härigenom föreskrivs i fråga om smittskyddslagen(1968:231) dels att nuvarande 18 § skall betecknas 19 §, dels att 16 och 25 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införastvå nya paragrafer, 18 och 28 §§, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 16 §' Den som enligt 14 eller 15 §eller eljest för venerisk sjukdom intagits på sjukhus får kvarhållas och gesnödvändig vård till dess grundad anledning befara att han skall sprida smittaicke längre föreligger. Om den intagne är missbrukare avnarkotika får han, om han medger det, överföras till en institution där han kanberedas lämplig vård och behandling för missbruket. Beslut om överföringfattas av den överläkare eller motsvarande läkare vid sjukhuset som ansvararför den intagne. Vid vistelsen på institutionen anses intagningen på sjukhusetbestå. Första stycket gäller dock inte under sådan vistelse. Bestämmelserna i andra styckettillämpas endast om regeringen har föreskrivit det beträffande en viss venerisksjukdom. Om regeringen har föreskrivit detbeträffande en viss venerisk sjukdom, är varje myndighet skyldig att påbegäran av den läkare som utsetts enligt 2 § andra stycket lämna denne deuppgifter om en enskild person som läkaren behöver för att kunna fullgöra sinaåligganden enligt denna lag. Samma skyldighet har inom enskild hälso- ochsjukvård personal som i sin yrkesutövning står under tillsyn avsocialstyrelsen. Senaste lydelse 1985:870. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. på begäran av miljö- och hälsoskyddsnämnd, om någonåsidosätter vad som åligger honom enligt 6 § eller 7 § första stycket, på begäran av miljö- och hälsoskyddsnämnd om den ålvilken nämnden uppdragit att verkställa smittrening vägras tillträde tillutrymme där smittre-ning skall ske, på begäran av länsstyrelse eller läkare som utsettsenUgt 2 § andra stycket för verkställande av beslut enligt 14 eller 15 §, på begäran av läkare som utsetts enligt 2 § andrastycket eller av överläkare eller motsvarande läkare vid sjukvårdsanslalt omnågon som enligt 8 eller 16 § får kvarhållas på sjukvårdsanstalt avviker fråndenna, på begäran av överläkaren eller motsvarande läkarevid sjukhuset om någon som enligt 16 § andra stycket har överförts för vård ochbehandling för narkotikamissbruk skaU återföras till sjukhuset. Om regeringen har föreskrivit det beträffande enviss venerisk sjukdom, skall den läkare som utsetts enligt 2 § andra stycketunderrätta berörd socialnämnd, polismyndighet och skyddskonsulent om en anmaningenligt 13 § att följa de föreskrifter som en annan läkare har meddelat.Underrättelsen skall innehålla uppgifter om vem anmaningen gäller ochinnebörden av meddelade föreskrifter. , polismyndigheten ellerskyddskonsulenten i sin verksamhet förhållanden som tyder pä att den anmanadeinte följer föreskrifterna, skaU detta an-målas till den läkare som har lämnatunderrätteben. Om denne läkare har överlämnat ärendet tiU motsvarande läkare ien annan landstingskommun, skaU anmälan i stället göras tiU den läkaren. 2Senaste lydelse 1985:870. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. En underrättelse enligt första stycket färunderlåtas, om läkaren bedömer att den inte behövs för att tillse attmeddelade föreskrifter efterlevs. När läkaren anser att socialnämndens,polismyndighetens eller skyddskonsulentens medverkan inte längre behövs,skall han meddela myndigheten detta. Dennalag träder i kraft . 2 Förslag till Prop. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 19 § sekretesslagen(1980:100)' skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 19 § Sekretess gäller hos polismyndighet för sådanuppgift om enskilds person-Uga förhållanden som hänför sig till 1. verksamhet somenbart innefattar hjälp eller annat bistånd åt enskild, 2. ärende omomhändertagande eller handräckning enligt lagstiftningen om viss psykiatriskvård eller om vård av missbrukare utan samtycke inom , 3. ärende omhandräckning enhgt 3. ärende om handräckning enhgtlagstiftningen om omsorger om psy- lagstiftningen om omsorger om psykisktutvecklingsstörda eller vård av kiskt utvecklingsstörda eller vård av unga utansamtycke inom social- unga utan samtycke inom ,eller tjänsten, 4. ärendesom avses i 21 kap. för- 4.ärende som avses i 21 kap. , äldrabalken, eller 5. verksamhet som innefattar handräckning enligtsmittskyddslagstiftningen eller annat bistånd ät smittskyddsläkare, omdet kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men omuppgiften röjs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen ihögst . Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1985:1059. 3 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt Härigenom föreskrivs atl 37 § lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 37 §' Om en intagen behöver hälso- och Om eninlagen behöver hälso- och sjukvård, skall han vårdas enligt de sjukvård, skaU hanvårdas enligl de anvisningar som ges av läkare. Kan anvisningar som ges av läkare. Kan erforderlig undersökning och be- erforderlig undersökning och be handling ej lämpligen ske inom an- handling ej lämpligen ske inom an stalten bör den allmänna sjukvården stallen bör den aUmänna sjukvården anlitas. Om det behövs, får intagen anlitas. Om det behövs, får intagen föras över till allmänt sjukhus. föras över till allmänt sjukhus. hälso- och sjukvårdspersonal inom kriminalvården kännedomom att en intagen lider av sådan smittsam sjukdom som avses i smittskyddslagen(1968:231), skall styresmannen underrättas om detta, om det behövs med hänsyntill fara för att smittan skaU spridas. Förlossning av intagen kvinna skaUsåvitt möjligt ske på sjukhus. Om det behövs, skall kvinnan föreföriossningen överföras dit eller tUl annan institution där hon kan erhållalämplig vård. Om anledning föreligger därtill,skall den som enligt första eller andra stycket vistas utom anstalt stå underbevakning eller vara underkastad särskilda föreskrifter. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1984:395. Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde Prop. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , , , , , , Lagrådsremissmed förslag till bl.a. vissa ändringar i sekretessreglerna för effektivareinsatser mot spridningen av /HTLV-III StatsrådenSigurdsen och anmäler sina förslag. Anförandena redovisas iunderprotokollen för social- resp. . Statsrådet hemställer att lagrådetsyttrande inhämtas över de lagförslag som hon och statsrådet har lagtfram. Regeringenbeslutar i enlighet med statsrådet hemställan. Regeringen beslutar att de anföranden och förslagsom redovisas i underprotokollen skall bifogas lagrådsremissen som bilagorna 1och 2. Bilaga 1 Prop. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Anmälantill lagrådsremiss med förslag till bl.a. vissa ändringar i sekretessreglernaför effektivare insatser mot spridningen av /HTLV-III 1.1.1Vad är AIDS? AIDSär en för många människor välkänd sjukdom (sjukdomstillstånd).Sjukdomen är en relativt sen företeelse. I västvärlden diagnostiserades detförsta sjukdomsfallet i så sent som år 1981.1 uppläcktes det förstafallet . AIDS är en förkortning av Acquired ImmuneDeficiency Syndrome. På svenska kallas sjukdomstillståndet förvärvadimmunbrist. Del förorsakas av ett smittsamt viras som brukar benämnasLAV/HTLV-III (Lymfadenopati-Associerat Viras/Humant T-Lymfotropt Virus typIII). I det följande använder jag den kortare beteckningen HTLV-III. Smittämnet förekommer i blod och sädesvätska menockså i andra kroppsvätskor såsom slidvätska, saliv och tårar. Vid vanligasociala kontakter såsom kramar och handslag överförs inte smittämnet. För attkunna överföras från en människa till en annan fordras särskilda smittvägar.Nästan utan undantag sprids smittan på endast två sätt. Det ena är vid samlagoch andra former av sexuellt umgänge där infekterad sädesvätska eller slidvätskakommer i direkt kontakt med en slemhinna. Det andra sättet är när infekteratblod eller infekterade blodprodukter kommer i kontakt med blod, såsom sker vidblodtransfusioner men också när t.ex. en injektionsspruta används av flerapersoner utan att steriliseras mellan användarna. Infektion av HTLV-III ochhepalit B (en form av smittsam gulsot) sprids således på ungefär likartatsätt. Det bör dock understrykas att smittsamheten vid hepatit B är betydligthögre. HTLV-III är ett s.k. kvardröjande virus, vilketinnebär att den smittade själv märker mera påtagliga effekter av infektionenförst , ofta . eftersmittotillfället kan dock vissa sjukdomssymptom uppträda hos den smittade.Dessa visar likheter med symptomen vid vissa vanliga luftvägsinfektioner,nämligen halsont, feber. huvudvärk, muskel- ochledvärk, svullna lymfkörtlar, koncentrationssvårig- Prop. 1986/87:2 heter samtibland hudutslag. Symptomen brukar kvarstå ungefär , för att sedanavklinga. Därefter känner den smittade sig i de flesta fall helt frisk. Densmittades immunförsvar utvecklar antikroppar mot HTLV-III. Antikroppar kan ivissa fall påvisas efter smittotillfället, men i andrafall först eller . De antikroppar som bildas kan dockinte nedkämpa viruset. Förekomsten av antikroppar kan därför ses endast som etttecken på att personen i fråga har blivit smittad. Man utgår frånatt den som en gång smittats med HTLV-III kommer att vara smittbärare, dvs.smittsam, under återstoden av sitt liv. En del av de smittade kommer att utvecklasjukdomstiUståndet AIDS. Man uppskattar att av de smittade utvecklarAIDS efter smittotillfället. Det finns dock tecken som tyder på attandelen ökar i ett längre tidsperspektiv. Hur efter smittotillfälletsom sjukdomstillståndet AIDS inträder varierar kraftigt från individ tillindivid. Några når detta stadium , andra först efterflera år. Andra tillstånd som orsakas av HTLV-III är LAS (Lymfadenopatisyndrom)och ARC (AIDS Related Complex eller tillstånd som har samband med AIDS).Symptomen vid dessa förstadier till AIDS är svullna lymfkörtlar, långvarigfeber, kraftig nattsvettning, svår trötthet, depression, personlighetsförändringoch minnesstörningar. När diagnosen AIDS kan ställas har det allvarliga ochlivshotande slutstadiet av HTLV-III-infektionen inträtt. Den sjukesimmunförsvar har då nästan helt upphört att fungera. Diagnosen AIDS ställs vidtvå sjukdomstillståiid. Del ena är när den sjuke har drabbats av vad som brukarkallas opportunistiska infektioner, dvs. den typ av infektioner som inteangriper en människa med etl intakt immunförsvar. Infektionerna orsakas avsmittämnen som kan vara en protozo (encelligt urdjur), en bakterie, ett viruseller en mikroskopisk svamp. Den vanligaste opportunistiska infektionen ärlunginflammation orsakad av protozon Pneumocystis carinii. Det andratillståndet föreligger när den sjuke drabbats av Kaposis sarkom, som är enkärltumör i hud, slemhinnor eller lymfkörtlar. Dödligheten är mycket hög bland dem som har fåttdiagnosen AIDS. Såvitt man känner till har inte någon som fått diagnosentillfrisknat. Dethar visat sig mycket svårt atl finna något botemedel mot infektion av HTLV-IIIoch något vaccin mot infektionen finns ännu inte. Ett mycket omfattandeforskningsarbete bedrivs emellertid runt om i världen och vissa lovandeframsteg har gjorts . Bl.a. i och i vårt land prövasläkemedel som inte kan bota men väl hämma virusets spridning i kroppen. Virusels spridningssätt har lett till atlförekomsten av viruset ännu så länge är i huvudsak begränsad till de grupper ibefolkningen i vars levnadssätt förekommer beteenden som är särskiltriskfyllda från smittspridningssynpunkt. Detta gäller emellertid situationen ivästvärlden. I däremot är smittan mera allmänt spridd och således intebegränsad till vissa s.k. riskulsatta grupper.Smittan är där också jämnt fördelad på kvinnor och Prop. 1986/87:2 män. Sexualvanorna har visat sig ha en mycket storbetydelse för risken att bli smittad och att föra smittan vidare till andra. Desom har sexuellt umgänge med många partner löper en betydligt större risk altbli smittade och atl utveckla sjukdomstillståndet AIDS än de som lever i fastaförhållanden. Smittan och sjukdomstillståndet har fått sin störstautbredning bland de homo- och bisexuella män som har många sexuella kontaktermed andra män. En annan grupp som har drabbats är de s.k. intravenösa narkotikamissbrukarnabland vilka det är vanligt att man använder gemensamma sprutor. Särskilt blandmissbrukare i har smittan fått en vid spridning och manuppskattar att hälften av heroinmissbrukarna är smittade. En grupp som tidigtdrabbades av smittan är de blödarsjuka, De smittades främst av förorenadeblodpreparat. Genom behandling av preparaten har risken för smittspridning pådetta sätt numera i allt väsentligt undanröjts. Man vet ännu inte med säkerhet varifrån virusetursprungligen kommer, men myckel tyder på att det har sin uppkomst i decentrala delarna av . Det tidigaste belägget för smittan härrör fränZaire, där man funnit viruset i ett blodprov . Från anserman att viruset har spritt sig till bl.a. och . Spridningen avviruset har skett epidemiskt. På grund av att de smittadeofta är symptomfria är det svårt atl få en helt klar bildav smittans utbredning och omfattning. Antagandena om smittans utbredning tyderpå att endast en del av dem som är smittade och symptomfria uppsöker hälso- ochsjukvården för undersökning. Flertalet av de smittade förblir således okändaför myndigheterna. Förhållandet mellan antalet AIDS-fall och antaletsmittade har uppskattats vara 1 till 100, dvs. för varje känt (manifest) AIDS-fall skulle det finnas 100 smittade. För varje AIDS-fall anser man att detfinns tio fall av förstadier till AIDS. Detta innebär att det tinns miljontalssmittade människor utanför . Hur många som är smittade i är i dagomöjligt att veta med hänsyn till de särskilda förhållanden som råder där.Allmänt antas dock atl vissa delar av är de hårdast drabbade i helavärlden. I där smittan har fåll sin största utbredningutanför har drygt 21 000 människor insjuknat i AIDS. Antalet smittadetorde uppgå till 1-2 miljoner. I vårt land har 51 smittade fåttdiagnosen AIDS. Av dessa har 31 avlidit. Man uppskattar antalet smittade tillca 5 000. Av dessa har vi diagnostiserat drygt 1 000. 1.1.3Utgångspunkter för arbetet med att begränsa spridningen har man försökt att beräkna vilka kostnader somAIDS-epidemien kan komma att förorsaka sjukvårdshuvudmännen i vårt land.Kostnaderna, som beräknats penningvärde, avser både öppen ochsluten vård. Kostnaden för ett besök i öppen vård har beräknats till 550 kr.och kostnaden per vårddag i sluten vård till . Vidare har man utgåttfrån att varje AIDS-fall vårdas i sluten vård och att anta- Med dessa förutsättningar be- Prop.1986/87:2 räknas de kumulativa kostnaderna för vården av dem som smittats medHTLV-III uppgå till . vid ingången av och tiU ca840 miljoner kr. Regeringen var tidigt uppmärksam pådet hot mot folkhälsan som spridningen av HTLV-III utgör och har noga följtsituationen sedan de första fallen diagnostiserades . Socialstyrelsenoch statens bakteriologiska laboratorium har fortlöpande hållit regeringeninformerad om utvecklingen. Även om den uppkomna situationen är allvarlig, ärdet utomordentligt viktigt att vi inte grips av panik eller uppgivenhet, utanser sakligt och sansal på situationen. Man måste ha klart för sig, att enframgångsrik kamp mot spridning av HTLV-III inte kommer att utmärkas av snabbaoch spektakulära insatser ulan av ett systematiskt och tålmodigt vardagsslit.Endast på detta sätt kan verklig framgång i arbetet uppnås. En av utgångspunkterna förregeringens handlande har varit att inte vidta några oöverlagda åtgärder, som iefterhand skulle kunna ha visat sig ha gjort mer skada än nytta. Historien kannämligen uppvisa åtskilliga exempel på hur man vid epidemier vidtagitförhastade åtgärder, ofta till stor skada för smittskyddsarbetet. Det är därförviktigt att vi inte faller till föga för tillfälliga opinionsyttringar medkrav på "hårdare" tag mot de smittade. Kampen mot smittan kan förasendast i en anda av förtroende och öppenhet, annars kommer vi inte att nåframgång i vårt arbete. Jag vill ocksä erinra om att ännu har inte någonepidemi kunnat stoppas med endast lagstiftning. Med detta avser jag naturhgtvisinte att vi skall avstå från att använda lagstiftning i smittskyddsarbetel,utan endast att vi inle får ha någon övertro på lagreglernas betydelse försmittskyddsarbetel. Lagreglerna behövs såsom elt komplement och stöd, menverkliga framsteg kan göras endast med väl utformade epidemiologiska insatser. Med dessa utgångspunkter harregeringen bedrivit sitt arbete med att begränsa spridningen av HTLV-III. För att samordna arbetet inom samhällets alla områden medatt begränsa spridningen av HTLV-III tillsatte regeringen ensärskild delegation knuten till , regeringensAIDS-delegation. Delegationen är sammansatt av företrädare för samtiigariksdagspartier, berörda departement, , statens bakteriologiskalaboratorium. Jag är självordförande i delegationen. Utöver den övergripande uppgiftenatt samordna samhällsinsatserna mot AIDS, skall delegationen följa och initieraangelägen forskning på området samt ta initiativ till de åtgärder som detta kanföranleda, bedöma behovet av och initiera information tiU riskutsatta grupper,vårdpersonal, allmänheten m.fl., bedöma och påtala behovet av omedelbaraåtgärder t.ex. frågor om lagstiftning samt bedöma angelägna resursbehov.Delegationen får även ta upp andra frågor som rör AIDS. Tilldelegationen har knutits två särskilda referensgrupper. Den ena be- Prop.1986/87:2 står av företrädare för (), (), (), (),, åt läkemedelsmissbrukare (RFHL),(), LO, TCO och /SR. Den andra ären referensgrupp för storstäderna, i vilken ingår företrädare för Stockholmsoch landstingskommuner samt för , och Malmökommuner. Efter förslag från AIDS-delegationen beslötregeringen att hänföra infektion av HTLV-Ill till deveneriska sjukdomarna i smittskyddslagen (1968:231, ändrad senast 1985:870,SmL). Regeringens beslut hade formellt formen av en ändring i 6 §smittskyddskungörelsen (1968:234, ändrad senast 1985:786, SmK), i vilkenuppräkningen av veneriska sjukdomar kompletterades med infektion av HTLV-III(SFS 1985:742). Regeringens beslut att hänföra infektion av HTLV-III till deveneriska sjukdomarna kompletterades med ett beslut att föreläggariksdagen en proposition med förslag till åtgärder för att stärka förtroendetför smittskyddsarbetet (prop. 1985/86:13, SoU 4, rskr. Bl.a. upphävdes 26§ SmL, som innehöll bestämmelser om straff för den som lider av venerisksjukdom och med vetskap eller misstanke om det har könsHgt umgänge samt för densom eljest uppsåtligen eller av grov oaklsamhet utsätter annan för fara att blismittad av venerisk sjukdom. För att ytterligare värna den personligaintegriteten beslutade regeringen om ändringar i 8 § SmK(SFS 1985:786). Ändringarna innebar att de anmälningar om inträffade fall avvenerisk sjukdom som regelmässigt skall göras till smittskyddsläkaren av denbehandlande läkaren inte längre skall innehålla sådana uppgifter om patientenatt denne kan identifieras. Enligt de ändrade bestämmelserna skall patientenanges med en kod, som består av de två första och de fyra sista siffrorna ihans personnummer. Vidare skall uppgift lämnas om hans hemortslän. Ompatienten vid infektion av HTLV-III tillhör en riskutsalt grupp skall dennagrupp anges i anmälan. Några andra uppgifter om patientens identitet får intelämnas i anmälan. I propositionen 1985/86:13 (s. 6-9) om ändring ismittskyddslagen (1968:231) m.m. redovisade jag de åtgärder som myndigheternadå vidtagit eller planerade. Sedan propositionen beslutades har ytterligareåtgärder vidtagits. Bl.a. har regeringen fatlat beslut om enproposition om särskilda medel för bekämpningen av AIDS (prop. 1985/86:171). Ipropositionen föreslås att ytterligare . anvisas för bekämpningenav AIDS under /87 och ett lika stort belopp nästföljandebudgetår. Härutöver föreslås att landstingskommunerna och kommunerna skall få50 miljoner kr. för deras arbete med vård och behandling . Vidareredovisas i propositionen etl samlat åtgärdsprogram mot AIDS som omfattarinsatser för information och psykosocialt stöd till berörda riskutsattagrupper m.fl., insatser för att begränsa smittspridningen bland homo-ochbisexuella män samt insatser för vård och behandling av narkotikamissbrukare.1 propositionen anmäls också att en skyndsam utredning skall ske om ökadeinsatser för att intensitiera forskningen om AIDS. har Prop.1986/87:2 antagit propositionen. Genom beslut den 18 februari 1982tillkallades en särskild utredare (f.d. statsrådet ) att göra enöversyn av smittskyddsförfattningarna. Utredaren antog namnetsmittskyddskommittén (S 1982:02). har den 30 augusti 1985överiämnat betänkandet (SOU 1985:37) Om smittskydd. Betänkandet harremissbehandlats och ärendet bereds f.n. inom . 1.1.5 Erfarenheterna av att tillämpasmittskyddslagstiftningen Erfarenheterna av att tillämpa smittskyddslagstiftningenpå infektion av HTLV-III är i allt väsentligt goda.