prop · GA03166 · 1986-12-31 00:00:00 — innehåller ett bemyndigande för regeringen atl föreskrivaom anmälnings- Prop. 1986/87:166 och redovisningsskyldighet för varor somförvaras på tullupplag, tullager etc. Här avses exempelvis skyldighet förtrafikanter atl anmäla lill en tullmyndighel när en vara skall läggas upp påeller tas ul från upplaget, lagrel etc. Vidare kan del gälla skyldighet förinnehavare av upplag, lager m.m. alt lämna tullmyndigheten redovisning överlagerrörelsen. Regeringens föreskrifisrält enligt andra slyckel fårdelegeras vidare till generaltullstyrelsen, se 115 §. Den som i verksamhet vid lullupplag, tullager ellerfrihamn tar befattning med tulldeklarafioner och andra handlingar som lämnasför tullklarering, får inte obehörigen röja eller ulnytlja vad han iverksamheten erfarit om någon enskilds ekonomiska och personliga förhållanden.I det allmännas verksamhet tillämpas i stället beslämmelserna i sekrelesslagen(1980:100). Innehavare av tullupplag och deras anställda får i storutsträckning tillgång till uppgifter om andras ekonomiska och personligaförhållanden. Detla gäller i viss utsträckning även molsvarandepersonalkategorier i lullagren och frihamnarna. Någon bestämmelse omtystnadsplikt för dessa personer finns inle i den nuvarande lullagen ellerlullsladgan. Däremot innehåller general-tullstyrelens tullordning bestämmelserom atl upplags- och frihamnsinnehavare samt anställda hos dessa som larbefattning medd tulldeklarationer och andra handlingar, vilka lämnats förtullklarering, skall förbinda sig att inte yppa för någon obehörig vad de fåttveta om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden och inte lämna utnågon handling lill någon obehörig person. Motsvarande gäller innehavare avtransitläger, 138, 141 och 171 f §§ generaltullslyrelsens tullordning. Föreskrifier om tystnadsplikt för enskilda måste enligt RFfinnas i lag. Lagrådet har vid granskningen av den föreslagnabeslämmelsen uttalat au förbudei all obehörigen yppa eller utnyttja vad denenskilde erfarit om någons ekonomiska och personliga förhållande bör preciserastill att avse vad den enskilde erfarit i verksamheten (s. 231232). Lagrådetspåpekande har beaktats. Som lagrådet vidare har anmärkt har den tystnadsplikt somenligt paragrafen skall gälla för personal vid tullupplag m. m. inteföreslagils intagen i uppräkningen i 16 kap. 1 § sekretesslagen. DeUa innebär,till skillnad från vad som gäller för lulltjänslemän, aU meddelarfrihet kommeratt råda. Frågan om lystnadsplikten för de personkategorier som detär fråga om enligt förevarande paragraf bör göras mera långtgående än enligtförslagel är av sådan arl atl den lämligen bör övervägas i annal sammanhang.Tills vidare bör den föreslagna regleringen anses tillfyllest. Tullmyndighelfår, om det kan ske utan risk för alt föreskrifter om införsel åsidosälls, överlämna ål etl bolag eller en förening sominnehar tullupplag eller frihamn atl utföra den kontroll som annars ankommerpå tullmyndighet 1. att en varaskall läggas upp på upplaget eller i , 2. all en vara somförvaras på upplagei eller i skall las om hand avhemtagare eller i övrigt las ul från upplaget eller , eller Prop. 3. att en vara sänds från eller lill upplaget ellerfrihamnen enligt 7 § första stycket 1. Bestämmelserna i paragrafen gör det möjligt att gelullupplags- eller frihamnsinnehavare i uppdrag att utföra sådanförvaltningsuppgift som innefattar myndighetsutövning. Sådant överlämnande avförvaltningsuppgift skall enligt 11 kap. 6 § RF ha slöd i lag. Enligt 3 § Iredje stycket den nuvarande tullagen kan bolageller förening som har tullupplag eller frihamn ges i uppdrag atl ulföralullmyndighetens kontroll, när en vara skall las om hand av hemtagare. Vid sidan av hemtagningskoniroller är upplags- ochfrihamnsinnehavarna ålagda att utföra elt flertal kontrollmoment förtullverkets räkning i samband med uppläggning på eller uttag från upplaget,vilka har drag av myndighels-utövning. Tredje punkten saknar motsvarighet i de nuvarandeförfattningarna. Det har ansetts lämpligt atl tullmyndigheten ges möjlighet altuppdra åt tullupplags- och frihamnsinnehavarna atl även ombesörja kontroll ochexpediering vid försändning av oförtullade varor mellan tullupplag, dvs. Generallullslyrelsen får meddela förhandsbesked om 1. en varas nummerenligt tulltaxan och statistisk varuförteckning som utfärdats av styrelsen, 2. beräkning av envaras tullplikliga kvantitet, 3. beräkning av envaras tullplikliga värde, 4. tullsals ochannan skattesats för en vara och 5. tullfriheteller tullnedsättning för en vara av hell eller delvis svenskl ursprung. Ett förhandsbesked om skattesats gäller endast i den månskatten skall betalas till . Paragrafen motsvarar 29 § den nuvarande tullagen.Beslämmelserna är i sak oförändrade. utfärdar också förhandsbesked enligt3 § förordningen (1984:59) om varors ursprung. Vid sidan av de bindande förhandsbeskeden lämnartullmyndigheterna allmänheten råd och upplysningar i frågor som rörlullverksamheten. Förhandsbesked meddelas efter ansökan av den som avser atlinföra eller utföra en vara eller av någon annan vars intresse i väsentlig månberörs av bestämmelsernas tillämpning. Förhandsbesked skall sökas skriffiigt hosgeneraltullslyrelsen. Sökanden skall lämna de uppgifter som behövs för attförhandsbesked skall kunna meddelas. Styrelsen får begära varuprov av sökanden.Om laboratorieundersökning görs eller sakkunnig anlitas för atl utreda envaras beskaffenhet, skall sökanden enligt beslut av styrelsen ersättakostnaden för delta, om styrelsen inte medger undantag. Om generaltullslyrelsen med hänsyn lill ansökningensinnehåll, utredning- ensbeskaffenhel eller andra omsländigheter finner atl förhandsbesked inle Prop. 1986/87:166 bör meddelas, skall ansökningen avvisas. Beslämmelserna i paragrafen har överförts från 30 § dennuvarande lullagen. Redaklionelll har bestämmelserna anpassats fill motsvarandeföreskrifter i LPP. Ärenden omförhandsbesked skall handläggas skyndsamt. Beskedel är bindande förslalen i förhållande till sökanden i fråga om en vara som införs eller utförsav honom eller för hans räkning eller i enlighel med eU av honom ingångetavtal, om varan anmäls lill förtullning eller utförsel från den daghan fick del av beskedel och han yrkar det vid förtullningen eller utförseln. Paragrafen motsvarar 31 § den nuvarande tullagen. I paragrafens andra stycke har uttryckligen angetts detsom ligger i förhandsbeskedets nalur, nämligen all beskedet är bindande förstaten i förhållande lill sökanden om denne yrkar del. Förhandsbesked upphör att gälla vid författningsändringarsom påverkar den fråga beskedet avser. Generaltullslyrelsen kan återkalla förhandsbesked, omstyrelsen finner alt en bestämmelse skall ges annan tolkning än den som liggerlill grund för beskedet. Beslut om ålerkallelse skall delges den som erhållitbeskedet. Ett förhandsbesked som har återkallats skall ändå gälla ifråga om en vara som införts eller utförts i enlighet med avtal som den somerhållit beskedet ingått innan beslutet om äterkallelse delgavs honom, underförutsättning atl han begär del och atl varan anmäls till förlullning ellerulförsel från den dag då beslutet om ålerkallelse avsänts tillhonom. Om del finns särskilda skäl, kan generaltullstyrelsenmedge alt verkan av beslut om ålerkallelse skall inträda senare än som följerav andra styckel. Vad som i 59 § andra och tredje styckena sägs omålerkallelse av förhandsbesked skall gälla även i fråga om ändring avförhandsbesked efter överklagande. Paragraferna har utan saklig ändring överförts från 32-34§§ den nuvarande tullagen. Möjligheten all återkalla eft förhandsbesked enligt 59 § ifall då myndigheten finner atl en bestämmelse skall tolkas annoriunda än somförutsattes när beskedet gavs, är unik inom skatterätten. Den motiveras bl.a.av de särskilda förhållanden som råder på tullområdet. Inom tullsamarbelsrådet(CCC) i fallas etl slort antal beslut om s.k. explanalory noles rörandetillämpningen av CCC-nomenklaluren i syfte alt åstadkomma en internationelltenhetlig praxis. Sådana beslut bör naturligtvis vinna efterföljd i de olikaländerna. Det är då oundvikligt att svensk praxis ändras. Beslämmelserna i andra styckel syftar till att skyddaintressena hos den som har förhandsbesked. 1986/87'166 Oförtullade varor och varor som anmälts till ulförsel stårunder överinseende (tullkontroll). I fråga om vara som tagits omhand med stöd av hemlagningslillslånd gäller delta dock endasl om den 1. är underkastadförfogandeförbud enligt 2 § 5 lagen (1973:980) om transport, förvaring ochförstöring av införselreglerade varor, m.m., 2. behandlasenligt 7 § första styckel denna lag, eller 3. förvaras enligtbeslut som tullmyndighet meddelat med stöd av föreskrift som avses i 8 § andraslyckel. Vad som sägs i första stycket gäller inle varor somlämnats ut fill fritt förfogande enligt 9 §. Transportmedelstår under tullkontroll, om det 1. medför varortill tullområdet, så länge varorna står under tullkontroll och inte lossats, 2. kommer tilltullområdet utan att medföra varor, lills anmälan om transportmedlet enligt 3 §har behandlats av tullmyndigheten, 3. skall avgå från tullområdet, sedan anmälan gjorlshärom. Transportmedel, som kommer lill lullområdel och skall undersökas enligt 63 §, slår utan hinder av första stycket 1 och 2under tullkontroll tills undersökningen har slutförts. Paragraferna definierar de varor och transportmedel somstår under överinseende (tullkontroll). Enligt den nuvarandeordningen finns molsvarande bestämmelser i 50 och 51 §§ tullstadgan. Begreppet "står under tullkontroll" syftar tillatl förenkla beskrivningen av de olika befogenheter som tullmyndigheterna harmed avseende på varor och transportmedel som förs till eller från lullområdel. Bestämmelsen i 61 § har med i huvudsak oförändrat innehållöverförts från 50 § lullsladgan. Den innebär bl.a. alt en hemtagen vara iprincip inte står under tullkontroll. Några undanlag finns, bl.a. om varan ärunderkastad förfogandeförbud. Vidare återförs varan under tullkontroll om denefter hemtagningen anmäls till annan tullklarering än förtullning. Beslämmelserna om vilka transportmedel som står undertullkontroll har överförts från 51 § tullstadgan fill 62 § med oförändratinnehåll. För kontroll av atl anmälnings- och uppgifisskyldigheienligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelals med stöd av lagenfullgjorts riktigt och fullständigt får tullmyndigheten undersöka 1. transportmedel,containrar, lådor och andra utrymmen där varor kan förvaras vid införsel tilleller utförsel från tullområdet, 2. områden förtullupplag, tullager, frihamnar och exportbufiker, flygplatser och bangårdar,där varor som står under tullkontroll förvaras, och även lokaler inom sådanaområden, saml 3. handresgods, såsom resväskor och portföljer, samthandväskor och liknande som medförs av resande vid inresa till eller utresa från tullområdet eller av person som kan anmanas stanna enligt 64 §. Om rätt för tulltjänstemän atl undersöka vad resande bär ieller innanför kläderna föreskrivs i 19 § lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. 1 första slyckel anges några av de grundläggande befogenheter som Prop. 1986/87:166 tullmyndigheterna måste ha för alt fullgöra sina uppgifter. paragrafen motsvarar i stort sett reglerna i 36 § dennuvarande tullagen, 61 och 64 §§ lullsladgan och 19 § andra stycketvarusmugglingslagen. Befogenheterna enligt paragrafen får användas endast i delsyfte som anges i paragrafens inledning, nämligen för kontroll av alt denanmälnings-eller uppgiftsskyldighet som enligt lag eller annan författningföreligger gentemot lullmyndighelerna fullgjorts riktigt och fullständigt. Denna formulering innefattar kontroll av dels atluppgiftsskyldighelen som sådan har fullgjorts, dels alt de uppgifier som harlämnals är riktiga och fullständiga. Någon misstanke om oegentligheter krävsinle för alt befogenheterna skall få utövas. De ingripanden som tullmyndigheterna ges befogenhet tillenligt denna paragraf utgör i vissa fall husrannsakan och i andra fallkroppsvisitalion i RF:s mening. Beslämmelserna måste därför finnas i lag (2kap. 6 och 12 §§ RF). Genom en ändring i 19 § varusmugglingslagen den 1 januari1985 gavs tulltjänsteman rätt att, utan atl misstanke om oegentligheterföreligger eller s.k. skärpt tullkontroll beordrats, undersöka handresgods,såsom resväskor och portföljer samt handväskor och liknande som medförs avresande, se 19 § andra stycket varusmugglingslagen. Denna bestämmelse har tagits in i 63 §. Annat slag avkroppsvisitafion förutsätter atl förhållanden som avses i 19 § första stycketvarusmugglingslagen föreligger, dvs. misstanke om oegentligheter eller beslutom skärpt tullkontroll. Sist i iredje punkten har föreskrivits atl även väskorm.m., som medförs av personer som en tullmyndighet enligt 64 § får uppmana altstanna får undersökas. Det är här fråga om handbagage och liknande som medförsav någon som besökt etl fartyg eller en frihamn. Sådana undersökningar harhittills gjorts med slöd av 36 § tullagen och den uppgifisskyldighei somföreskrivs i lullsladgan. Lagrådet har vid sin granskning av paragrafen uttalat sigmed anledning av att den kontroll det är fråga om även kan avse paket, brev ochandra försändelser. Bl.a. anför lagrådet (s. 232), au denna konlroll är avsådan art att den kan göra intrång i rättigheter som åtnjuter grundlagsskyddenligt 2 kap. 6 § RF och alt vissa förutsättningar uppställts i12 § samma kapitel för alt sådana rättigheter skall få begränsas. Lagrådel vill inle göra gällande att rimliga kontrollåtgärder av det slag det är fråga om i förevarande praragraf slår i Slrid mol förutsättningarna i 2 kap. 12 § RF. Redan det allmänna intresset av atl i möjligaste mån förhindra atl exempelvis narkolika smugglas in i landet torde, enligt lagrådet, motivera viss kontrollverksamhet även när del gäller sådani som paket och andra försändelser. Lagrådet påtalar emellertid att det här är fråga om kontrollåtgärder av så långtgående art, att de bör ges etl klarare stöd i tullagen än den föreslagna lagtexten innebär. Såvitt avser brev och andra förtroliga meddelanden bör enligt lagrådets mening övervägas att lagfästa de begränsningar i kontrollbefogenheierna som skyddet av brevhemligheten påkallar. En sådan mera specificerad reglering kan dock, anför lagrådet, knappast ske utannärmare utredning. avbidan på en sådan utredning torde enligt lagrådet denföreslagna utform- ningen avparagrafen få godtas som ett provisorium. Såsom anmärkts inledningsvis under paragrafen får debefogenheter del här är fråga om användas enbart för del syfte som anges iparagrafen, dvs. för kontroll av att anmälnings- eller uppgifisskyldighei somenligt lag eller annan förfallning föreligger gentemot lullmyndigheternafullgjorts riktigt och fullständigt. I fråga om meddelanden i brev eller andraförsändelser föreligger inle någon sådan anmälnings- eller uppgifisskyldighei.Däremot kan del naturligtvis förekomma atl varor som rätteligen skulle haanmälts lill lullmyndighelerna skickas i brev liksom i försändelser av andraslag. Del kan vara fråga om lull- och skallepliktiga varor men ocksåinförselförbjudna varor eller varor som får införas endasl under vissaförutsättningar. För att kunna upprätthålla konlroll över varor som förs ini och ut ur landet måsle lullmyndighelerna, som lagrådet också uttalat, havissa konlrollbefogenheter även när del gäller brev och liknande försändelser.Konlrollen får naturligtvis inte göras mera långtgående än vad som ärerforderligt för att uppnå syftet med den. Detla innebär exempelvis, alltullmyndigheterna inte enligt förevarande bestämmelse får ta del av innehålleti förtroliga meddelanden och liknande som finns i brev eller andraförsändelser. Frågan om en närmare lagreglering av kontrollbefogenheierna idessa hänseenden bör, såsom lagrådet förordat, övervägas i lämpligt sammanhang. Förare eller befälhavare på transportmedel som står undertullkontroll är skyldig all använda anvisad väg eller led, att medförapasshandling för transportmedlet och dess last och att stanna på tullmyndighetsanmaning. Förbud får meddelas förare eller befälhavare som sägs iförsta stycket atl göra uppehåll under resa inom tullområdet, att utantullmyndighets medgivande ankomma eller avgå med transportmedlet samt attbeträda eller lämna och lossa eller lasta transportmedlet. Förare och befälhavare på transportmedel som inte slårunder tullkontroll och även annan person är skyldig all stanna påtullmyndighets anmaning. Sådan anmaning får ges, när del finns anledning antaatt anmälningsskyldighet föreligger för honom enligt denna lag eller enligtföreskrifter som meddelals med stöd av lagen. Anvisning, anmaning och förbud som avses i denna paragraffår meddelas endast om det behövs för alt möjliggöra tullverkels övervakning avinförsel eller utförsel och får inte gå utöver vad som är nödvändigl för dettaändamål. Regeringen får meddela närmare föreskrifter i fråga om deskyldigheter som avses i denna paragraf. En förare eller befälhavare på ett iransportmedel ellerannan, som enligt 64 § är skyldig att stanna, skall på tulltjänstemans begäranlämna de uppgifter och förete de handlingar som behövs för kontrollen. får anbringa lås, förseglingar ochigenkänningsmärken på transportmedel och andra varor som står under tullkontroll. Tullmyndighel får också tillfälligt ta hand om registreringsbevis och liknande handlingar, som avser elt sådant transportmedel, när det behövs för all hindra transportmedlets avgång. Om befogenhet för tullmyndighet att omhänderta oförtulladevaror för tillfällig förvaring föreskrivs i 48 § första stycket. 67 § Prop. 1986/87:166 Om det behövs förkontrollverksamheten och inte medför något väsentligt hinder för trafiken, får tullmyndighel lillfälligl slängaav områden där Iransportmedel lossas eller laslas. Vad som sagls nu gäller ävenannat område närmast transportmedel, liksom infarter lill och utfarter frånlullupplag, frihamnar och flygplatser. får preja farlyg inom tullområdet, om delbehövs för all möjliggöra övervakning av införsel eller ulförsel avvaror. Om ett fartyg under resa mellan orter inom tullområdetavviker från kursen och lämnar tullområdet utan aU nöd eller annat tvingandeskäl föreligger, får tullmyndighel, om befälhavaren inle efterkommer en anmaningall återvända lill lullområdel, inbringa fartyget lill en plats inom detta. Kananmaning inle ges eller finns särskild anledning anla att en anmaning skulleförhindra eller avsevärt försvåra ett inbringande av fartyget, får detinbringas utan föregående anmaning. Inbringande enligt andra stycket får inle ske av ettutländskt farlyg eller inom en främmande stats vattenområde, om det inte medgesenligt avtal med den främmande staten. För sådan konlroll som avses i 63 § skall den varsuppgifter skall kontrolleras eller för vars räkning varan införs eller utförsbereda den som verkställer kontrollen tillfälle att undersöka varan ochtransportmedlet och utan kostnad fillhandahålla varuprov som behövs. Denneskall också lämnas tillträde till de lokaler och andra utrymmen som används förden transport, förvaring eller verksamhet som kontrollen avser. Den vars uppgifier skall kontrolleras eller för varsräkning varan införs eller utförs skall svara för den transport av varan sombehövs saml för uppackning och återinpackning. Han skall även tillhandahållaarbetsbiträde vid provtagning och vägning. Den som åsidosätter dessaskyldigheter skall enligt beslut av tullmyndighet ersätta staten dess kosinadför ifrågavarande åtgärder. Vad som sägs i 35 § om lull och annan skalt skallgälla även sådan ersättning. får medge befrielse helt ellerdelvis från ersättningsskyldigheten. Även i annat fall än som avses i 69 § första slyckel fårtulltjänsteman undersökaoch ta prov på varor som står under tullkontroll. Om del finns anledning anta all en uppgift som lämnalsenligt denna lag eller enligt föreskrift som meddelats med slöd av lagen inteär riktig, får tullmyndigheten anlita särskild sakkunnig för atl få fram denupplysning som behövs. Om uppgiften visas vara oriktig, är den som lämnaluppgiflen skyldig atl slå för kostnaden för den sakkunnige. Sådan skyldighetföreligger dock inle, om den oriktiga uppgiflen avser varans lull- ellerskattepliktiga värde och det slutligen fastställda värdet inle översfiger detuppgivna med . får, med generaltullstyrelsens medgivande,anlita särskild sakkunnig även när en uppmaning all lämna uppgift eller handlingrörande en vara inte har följts. Den som rätteligen skulle ha lämnat uppgifteneller handlingen skall stå för kostnaden, om styrelsen inle beslutar annat. Om haft kostnad som enligt första eller andrastycket någon 95 annanskall slå för, skall denne enligt beslut av tullmyndighet ersätta staten . 1986/87:166 dess kostnad. Vad som sägs i 35 § om lull och annan skaltskall gälla även sådan ersättning. Om det behövs för kontrollverksamheten eller föruppgiftsskyldighelen enligt 114 §, får regeringen föreskriva all den som ärlullskyldig skall lämna uppgift om organisationsnummer eller personnummer nären vara anmäls till förlullning saml alt en exportör skall lämna sådan uppgiftnär en vara anmäls fill utförsel. Polisen är skyldig att medverka i kontrollverksamhetenenligt denna lag. Vad som sägs i 63-70 §§ om tullmyndighet och tulltjänstemangäller vid sådan medverkan också polismyndighet och polisman. Även järnvägsföretag och postverket är skyldiga atlmedverka i kontrollverksamheten enligt denna lag i fråga om varor sombefordras på järnväg eller med post. I fråga om sådan medverkan gäller inle63-70 §§. Regeringen får meddela närmare föreskrifter om medverkansom avses i första och andra styckena. Enligt den nuvarande ordningen ges föreskrifter itullstadgan, som ger tullmyndigheter och tulltjänstemän befogenhet alt meddelaförbud, ålägganden och andra restriktioner för varu- och persontrafiken. Dessabestämmelser har utfärdats med stöd av ett allmänt hållet bemyndigande i 38 §den nuvarande tullagen. Som framgår av den allmänna motiveringen, avsnitt2.1.7, bör de grundläggande skyldigheterna i fråga om atl underkasta sigkonlroll beskrivas i lag. Enligt tullagsförslaget regleras därför de befogenhetersom tullmyndigheterna har med avseende på kontrollen av varor ochtransportmedel i lag i större utsträckning än vad som är fallet enligi dennuvarande ordningen. I de fall bemyndiganden att utfärda föreskrifier harmeddelats regeringen har eftersträvats att avgränsa och preciserabemyndi-gandena. 164 § finns föreskrifter om vissa förbud, åligganden ochinskränkningar för varu- och persontrafiken. Den gemensamma nämnaren är allföreskrifterna behövs för all möjliggöra övervakning och kontrollav införsel och utförsel av varor. De nuvarande bestämmelserna finns i 52, 53,56, 58,59 och 64 §§ tullstadgan. Såsom lagrådet anfört (s. 232233) innebär de skyldighetersom paragrafen omfattar i vissa lägen ingrepp i den grundlagsskyddaderörelsefriheten, se 2 kap. 8 § andra meningen RF. Begränsningar i dettaavseende får inle göras annat än genom lag. Emellertid kan i författningar avlägre konstiiulionell valör meddelas närmare föreskrifier i anslulning till degenom lag ålagda begränsningarna. Sådana föreskrifier får dock inle innebäranågon ytterligare begränsning. En rättighelsbegränsning av del slag del här är fråga omfår enligt 2 kap. 12 § RF inte gå utöver vad som är nödvändigl med hänsyn fill del ändamål som föranlett den. Enligt lagrådets mening bör i förevarande paragraf uttryckligen föreskrivas alt skyldigheterna, i den mån de kan påverka rörelsefriheten, endast får åläggas, om del behövs för all möjliggöra lullverkels övervakning av införsel eller ulförsel av varor och all ett 96 åläggande inte får gå utövervad som fordras för detta syfte. Paragafen har Prop. 1986/87:166 utformats i enlighet med vadlagrådel har förordat. 65 §,som motsvarar 60 § tullstadgan, innebär skyldighetför personer som omfaUas av 64 § all på tulltjänstemans begäran lämna de uppgifteroch handlingar som behövs för lullkonlrollen.