prop · GA03160 · 1986-12-31 00:00:00 — Eftersom inskränkningar i offentligheten hos JO och JKinte bör göras annat än om det finns myckel starka skäl för det, bör endastsådana uppgifter sekrelessbeläggas vilkas röjande kan antas leda lill men avsärskilt påtagligt slag för den enskilde. Del skall alltså vara fråga omuppgifter om personliga förhållanden som är utpräglat integritetskänsliga ochsom skulle kunna medföra betydande men för den enskilde eller någon honomnärstående om de skulle lämnas ut. En förutsättning för sekretess bör vidarevara att uppgifterna skulle ha varit sekreiessbelagda om de funnits hos den myndigheltillsynsärendet gäller, dvs. den myndighel mot vilken klagomålen riktas ellerdär den anmälde offenllige funktionären har varit verksam. Uppgifter som rörförhållanden hos myndigheter, där någon sekretess för uppgifterna inte skulleha gällt, bör alltså vara offentliga även i fortsättningen. Med en sådan avgränsningav sekretessen sker inget mera betydande avsteg från principen om öppenhet i JO:soch JK:s tillsynsverksamhet. Det föreslås att en regel av angiven innebördskall tas in i 11 kap. 4 § sekretesslagen. 5 JO:s och JK:s roll i det disciplinära ansvarssystemet 5.1 JO:s och JK:s ställning i ärende hosdisciplinmyndighet Förslag: JO och JK skall fä räll all yttra sig övermaterial som har tillförts etl ärende angående disciplinansvar och avskedandehos en disciplinmyndighet till vilken de anmält en sådan fråga samt rätt attnärvara vid muntligt förhör. JO och JK skall även ha en sådan rätt vidhandläggningen av frågor om begränsning i rätlen att utöva vissa yrken i molsvarandefall. JO:soch JK:s befogenhet alt utfärda en skriftlig anmaning under handläggningen av eltärende skall utvidgas till all gälla också bl. a. präster och veterinärer. Skälen förförslaget: I lagen (1976:600) om offentlig anställning (, omtryckt 1986:430,ändrad senast 1986:1131) finns bl. a. regler om disciplinansvar och omavstängning och avskedande. En arbetstagare får åläggas disciplinpåföljd(varning eller löneavdrag) för fiänsteförseelse om han uppsåtligen eller av oaktsamhelhar åsidosatt vad som ålegat honom i hans tjänst. Vid allvarligare ellerupprepade förseelser eller brott kan han avskedas. Inför ett avskedande kanarbetstagaren avstängas från arbetet. De arbetstagare som omfattas av disciplinbeslämmelsernai är bl. a. arbetstagare med statligt reglerade anställningar, dvs. främstarbetstagare vid myndigheterna under regeringen, de kommunalt anställda lärarnaoch de anställda hos de allmänna försäkringskassorna. Men bestämmelserna äräven tillämpliga på anställningar vid och dess verk. Pä detrent kommunala området regleras frågan om disciplinansvar i kollektivavtal ochfrågan om avskedande i lagen (1982:80) om anställningsskydd (ändrad senast1984:1008). Både JOoch JK kan anmäla en fiänstemän såväl på det statligt reglerade området som pådet rent kommunala området lill den myndighet som är behörig, vanligtvisanställningsmyndigheten, och begära alt fiänstemannen åläggs disciplinpåföljd,avstängs eller avskedas i anledning av en fiänsteförseelse. Beträffande vissahögre statliga fiänster är del statens ansvarsnämnd som är sådan disciplinmyndighel.Vid nämnden fillämpas elt domstolsliknande förfarande. För hälso-och sjukvårdspersonalen, veterinärer, präster samt värnplik-figa och andra s.k.krigsmän gäller vissa särbestämmelser. Frågor om disciplinansvar för hälso- ochsjukvårdspersonalen regleras i lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- ochsjukvårdspersonalen m. fl. (tillsynslagen; ändrad senast 1986:1182) och prövasav hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (). Frägor om avstängning ochavskedande för denna personal regleras i LAS och i kollektivavtal. prövaräven vissa frågor om begränsning av behörighet all utöva yrke inom hälso- ochsjukvården, härom vidare i avsnitt 5.2. Frågor om disciplinpåföljd, avskedandeoch avstängning för veterinärer under lantbruksstyrelsens tillsyn samt återkallande av sådan behörighet all utöva yrke ellerverksamhet som Prop. 1986/87:160 meddelas av lantbruksstyrelsen prövas av velerinärväsendetsansvarsnämnd enligt förordningen (1967:425) med instruktion förlantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna (omtryckt 1978:289; ändrad senast1985: 880). Enligt lagen (1936:567) om domkapitel (ändrad senast 1982:944)prövas frågor om disciplinansvar, avstängning och avskedande beträffandepräster av det domkapitel under vilket vederbörande befattningshavare lyder ochbeträffande biskopar av . För handläggningen avdessa ärenden är vissa bestämmelser i den annars upphävda statsfiänstemannalagentillämpliga. Vad slutligen gäller värnpliktiga och andra krigsmän somavses i lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. prövas enligtden lagen frågor om disciplinansvar av den myndighet där vederbörande fiänstgöreller senast har fiänstgjort. Ett disciplinärt förfarande inleds i regel genom att enskriftlig anmaning utfärdas av disciplinmyndigheten till arbetstagaren (14 kap.1 § ). Detla sker efter del att frågan om disciplinansvar aktualiseratsantingen inom den egna organisationen eller genom anmälan från någon som stårutanför myndigheten. Har arbetstagaren inte efter förseelsenerhållit en sädan anmaning, fär disciplinpåföljd inte åläggas honom. An-maningenhar med andra ord en preskriptionsavbrytande verkan. Enligt nuvarande ordning har JO och JK motsvarandebefogenheter all, om vissa förutsättningar är uppfyllda, under handläggningenav ett ärende bryta preskription i fråga om disciplinpåföljd. De kan sålundautfärda anmaning om de under handläggningen av elt ärende, vari de överväger atlefter utredning göra anmälan för åläggande av disciplinpåföljd enligt ochgör den bedömningen att vederbörande disciplinmyndighet kommer atl få svårt allhinna med anmaning enligt 14 kap. 1 § . Gällande regler innebär atl JO saknar befogenhet atl medpreskriptionsavbrytande verkan utfärda anmaning beträffande präster ochveterinärer. Denna ordning saknar fog. Även präster och veterinärer bör omfattasav JO:s anmaningsrätt, förutsatt alt de står under dennes tillsyn. Beträffande hälso- och sjukvårdspersonalen bör etlförtydligande göras i JO-instruktionen av JO:s räll aU utfärda skriftlig anmaning.Enligt 29 § tillsynslagen skall den, mot vilken åtgärd ifrågasätts, underrättasom vad som anförts mot honom och föreläggas atl svara inom viss lid. JO börockså i detta fall ges rätt atl vid preskriptionsfara bryta preskription genom atltillställa vederbörande anmaning atl inom avge svar till HSAN.Denna anmaning ersätter alltså den i paragrafen föreskrivna underrättelsen.Motsvarande justering bör göras i lagen om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. JO och JK bör ha samma befogenheter i det nu behandlade hänseendet.Eftersom den molsvarande bestämmelsen om JK:s anmaningsrätt finns i JK-instruktionen,avser jag all senare återkomma lill regeringen med etl förslag om ändring avsamma innebörd som del nu redovisade förslaget avseende JO. En sådan skriftlig anmaning som här är aktuell sker somframgått under handläggningen hos JO eller JK innan nägon anmälan om disciplinpåföljd 24 Efter det aU JO eller JK har gjort en disciplinanmälan har de för närvarandeformellt inle längre nägon del i handläggningen, eftersom de saknarpartsställning hos disciplinmyndigheten. Ett undantag från denna regel utgördock de ärenden som JO eller JK har anmält fill statens ansvarsnämnd. Därbehandlas de nämligen som part trots aU det inte finns några uttryckligabestämmelser härom (jfr 7 § förordningen 1986:54 med instrukfion för statensansvarsnämnd). 1 disciplinärenden som de anmält fill enligt tillsynslagenär de också part. Det finns ingen anledning aUgöra någon skillnad mellan ett sådant fall då etl anmält JO- eller JK-ärendehandläggs av statens ansvarsnämnd eller och då det handläggs av en annan slafiigdisciplinmyndighet. Det föreslås därför att JO och JK alltid skall gestillfälle alt yttra sig över sådant material som tillförts ärendet av någonannan. De bör också ha rätt atl vara närvarande när förhör hälls i ärendet samtges tillfälle att komplettera sin egen utredning. Detta bör gälla i ärenden omdisciplinansvar, avskedande och behörighetsfrågor (sistnämnda ärenden behandlasvidare i avsnitt 5.2), i vilka de har gjort anmälan hos disciplinmyndighelen,men inte i ärenden om avstängning, framför alll med hänsyn fill all dessa är avbrådskande natur. Del bör införas nya bestämmelser om en sådan ställning för JOoch JK i JO-instruktionen resp. JK-lagen. Jagvill slutligen erinra om att frågor som rör JO:s och JK:s ställning i disciplinärendenpä det kommunala området ses över av kommunalan-svarsutredningen (C 1986:02). 5.2 JO:s och JK:s befattning med behörighetsfrågorangående hälso- och sjukvårdspersonalen och veterinärer Förslag: JO och JKskall ges rätt atl anmäla vissa behörighetsfrågor angående hälso- och sjukvårdspersonalenoch veterinärer till den myndighet som har att besluta i sådana ärenden. Skälen för förslaget: Somredan tidigare redovisats i avsnitt 5.1 prövar frågor om disciplinansvarsamt vissa behörighetsfrågor, bl. a. ärenden om ålerkallelse av främstlegitimation för yrkesutövare inom hälso-och sjukvården och om begränsning av rältenför läkare, tandläkare och veterinärer all förskriva vissa läkemedel ochalkohol (6 § 2 mom. narkoli-kaförordningen 1962:704, lagrummet ändrat senast1981:1348, resp. 5 § förordningen 1963:654 om försäljning från apotek av alkoholhalligaläkemedel och teknisk sprit, m. m., 5 § ändrad senast 1982:118). Både JO och JKhar rätt att hos anmäla frågor om disciplinansvar. Någon möjlighet altpåkalla prövning av behörighetsfrågor har de däremot inte. kanen sådan anmälan göras endast av och av den patient som sakengäller eller, om patienten inle själv kan anmäla saken, en nära anhörig tillhonom. Eftersom JO och JK kan anmäla disciplinfrågor hos är det naturiiglatt de också får anmäla behörighetsfrågor dit. Dessa frågor kan ju ha närasamband med frågor om disciplinansvar.Från principiell synpunkt gäller dessutom att JO:s och JK:s möjligheter attingripa mot redan begångna fel i den offentliga verksamheten inte börbegränsas mer än nödvändigt. Vad nu sagts gäller också behörighetsfrågorangående veterinärer i ärenden hos velerinärväsendets ansvarsnämnd. Det föreslås därior altdet införs en ny befogenhet för JO och JK att anmäla frågor, som rör ålerkallelseav legitimation eller annan behörighet atl utöva nu berörda yrken liksom andrafrågor om begränsning av vissa legitimerade yrkesutövares behörighet, till denmyndighet som har att besluta i sådana frågor. JO:s och JK:s befattning medlegitimationsfrågor bör dock begränsas till att gälla sådan äterkallelse avlegitimation eller annan behörighet atl utöva yrke där grunden för anmälan är aUden legitimerade har varit grovt oskicklig vid utövningen av sitt yrke eller påannat sätt visat sig uppenbart olämplig att utöva yrket. De bör däremot inte gesbefogenhet att göra anmälan till om återkallelsen av legitimationskulle grunda sig på sjukdom eller annan liknande omständighet. JO och JK börvidare ha rätt att göra anmälan om begränsning av en legifimerad yrkesutövaresrätt att förskriva vissa läkemedel och alkohol, om denne har missbrukat sinbehörighet. Iavsnitt 5.1 har förordats att JO:s och JK:s ställning hos disciplinmyndighetskall gälla också handläggningen av behörighetsfrågor. Frågan om JO:s och JK:srätt att överklaga en disciplinmyndigheis beslut om äterkallelse av behörighetatl utöva yrke m. m. behandlas i avsnitt 5.3. 5.3 JO:s och JK:s talerätt och partsställning hos domstol Förslag:JO och JK skall ha rätt au föra talan om ändring i beslut mot veterinärer idisciplinärenden samt beslut beträffande hälso- och sjukvårdspersonalen ochveterinärer i sådana ärenden om behörighetsfrågor, som de får anmäla tillvederbörande disciplinmyndighel. Deinskränkningar som finns i m.fl. författningar om JO:s och JK:s talerätt idomstol i fråga om beslut i ärenden om disciplinansvar, avstängning ochavskedande skall avskaffas. OmJO eller JK är part i ett mål om disciplinansvar, avstängning, avskedande e. d.,skall han vara ensam företrädare för det allmänna hos domstolen. 1 fråga om JO:sdelegationsrätt i disciplin- och behörighetsärenden skall gälla att han skallkunna förordna någon medarbetare alt vidta behövliga handläggningsåtgärder. Hanskall också kunna delegera rätten att utföra talan på JO:s vägnar. Skälen för förslaget:Enligt 7 § JO-instruktionen och 7 § JK-lagen har både JO och JK rätt att föratalan vid domstol om ändring i en disciplinmyndighets beslut omdisciplinansvar, avskedande eller avstängning. Ta-lerätlen gäller även beslut iärenden i vilka JO eller JK inte har gjort anmälan.På det rent kommunala området har JO och JK dock inle denna Prop.1986/87:160 rätt. I första hand gäller deras talerätt beslut avdisciplinmyndighet i ett ärende enligtLOA. Genom hänvisningar i 40 § tillsynslagen och 55 § lagen om disciplinförseelser av krigsmän,m.m. anses JO och JK ha tillagts talerätt också när del gäller beslut idisciplinärenden enligt dessa lagar. Frågan om de har talerätt mot beslut avveterinärväsendets ansvarsnämnd i disciplinärenden är emellertid oklar. Del föreslås därför att tillägg skall göras i JO- instruktionenoch JK-lagen så alt det tydligt framgår alt JO och JK också har rätt alt föratalan vid domstol om ändring i beslut i disciplinärenden av velerinärväsendetsansvarsnämnd. Bestämmelserna bör utformas så alt de täcker in även beslut idisciplinärenden enligt tillsynslagen och lagen om disciplinförseelser avkrigsmän, m. m. Jag avser att senare föreslå regeringen att det i förordningen(1967:425) med instruktion för lanlbrukssiyrelsen och lantbruksnämnderna tasin en hänvisning till JO-inslruktionen och JK-lagen på samma sätt som förordasi fråga om 40 § tillsynslagen och 55 § lagen om disciplinförseelser avkrigsmän, m. m. Vad gäller präster har varken JO eller JK någon talerättbeträffande beslut i ärenden om disciplinansvar, avskedande eller avstängning.1 fiän-steansvarskommitténs belänkande (Ds Ju 1983:7) Tjänsteansvar i offentligverksamhet föreslogs att LO.A:s bestämmelser om disciplinansvar, bl. a. då om talerätti disciplinärenden, skulle tillämpas i stället för reglerna i statsfiänstemannalagen.1 prop. 1984/85:117 om vissa frågor rörande fiän-stéansvarel i offentligverksamhet m.m. (s. 12) anförde jag all det var motiverat alt avvakta kyrkoförfattningsutredningens(Kn 1982:06) slutliga förslag innan frågan om en modernisering avansvarsreglerna för präster tas upp. Detta ställningstagande föranledde inte nägonerinran vid riksdagsbehandlingen av propositionen (JuU 1985/86:34, rskr.296).Den nämnda utredningen har i betänkandet (SOU 1987:4, 5) En ny kyrkolag m.m.lagt fram vissa förslag som rör reglerna om disciplinansvar m.m. i statsfiänstemannalagen.I väntan på den fortsatta behandlingen av det förslaget föreslås inte nu någon talerättför JO eller JK i fräga om disciplinmyndighets beslut mot präster.Konstitutionsutskottet har inle heller uttalat att någon sådan ändring bör görasnu. När del gäller beslut i ärenden om behörighetsfrågor avdet slag som JO och JK skall få anmäla (och som har behandlats i avsnitt 5.2)förordas att det i 7 § JO-instruktionen och i 7 § JK-lagen las in bestämmelserom aU de skall ges rätt atl föra talan om ändring också i beslut i sådanaärenden. I övriga berörda författningar bör hänvisningar göras till dessabestämmelser på samma sätt som har sagts om disciplinärenden. I detta sammanhang bör också tas upp de bestämmelser somfinns i 16 kap. 3 § andra stycket och som begränsar JO:s och JK:s talerätttill domstol i fråga om beslut i ärenden om disciplinansvar, avskedande elleravstängning. 1 16 kap. 3 § andra stycket första meningen föreskrivsatl disciplin påföljd med anledning av talan av JO eller JK får åläggas eller skärpas endast om det är påkallat från allmän synpunkt. Den nuvarande reglering- 27 en innebärsåledes att domstolen, i det fall den i motsats till JO eller JK inte Prop.1986/87:160 skulleanse den angivna förutsättningen uppfylld, inte får bifalla deras talan.Denna bedömning, som i själva verket bör vara avgörande för om JO eller JKbör väcka talan eller inte, bör i fortsättningen ankomma på dem Man kan utgå ifrån au de inte utnyujar sintalerätt i fall där delta inte är motiverat utifrån de allmänna intressen som de ärsatta att bevaka. I 16 kap. 3 § andra stycket andra meningen finnsvidare en begränsning av JO:s och JK:s möjligheter att föra talan omavskedande och avstängning. Enligt lagrummet kan de nämligen få bifall bara ommyndighetsutövning är förenad med anställningen samt arbetstagaren har begåtteller, vid avstängning, är misstänkt för brott för vilket är stadgat fängelse iminst . JO och JK bör emellertid rimligen även i andra fall kunna föratalan i avskeds- och avstängningsärenden när det är påkallat frän allmännasynpunkter. Även denna inskränkning av deras talerätt bör därför avskaffas. Det föreslås således att de inskränkningar som finns i 16kap. 3 § om JO:s och JK:s talerätt slopas. En motsvarande ändring bör ocksågöras i 40 § tillsynslagen och i 55 S lagen om disciplinförseelser av krigsmän,m. m., vilka har liknande föreskrifter om inskränkning av deras talerätt. Vad sedan gäller JO:s och JK:s partsställning hos domstoli de fall där de har talerätt kan följande anföras. I normalfallet är delstatens arbetsgivarverk som företräder staten som arbetsgivare och som ärmotpart lill arbetstagarsidan. När JO genom JO-reform tillerkändespartsställning hos domstolen i vissa mål torde avsikten ha varit att JO i dessamål ensam skulle vara part på arbetsgivarsidan. Regleringen får också anses hadenna innebörd när JO eller JK, med stöd av 7 § första stycket JO-instruktionenresp. 7 § första stycket JK-lagen, som kärande för talan vid domstol om ändringi disciplinmyndighets beslut. Detsamma gäller om arbetslagaren har fört talanom ändring i ett beslut som har tillkommit efter anmälan av JO eller JK. Däremot synes både arbetsgivarverket och JO kunna varaparter på arbetsgivarsidan i de fall både arbetstagaren och JO söker ändringvid domstol i ett beslut, som inte har tillkommit efter anmälan av JO. Eftersomen sådan - låt vara i praktiken sannolikt sällsynt - situation synes olämplig,bör en ändring göras i 7 § andra styckel JO-instruktionen så atl denöverensstämmer med 7 § andra stycket JK-lagen. Enligt denna paragraf är JKnämligen ensam motpart i tvisten om han sökt ändring av beslutet. I samband med förslaget om JO:s och JK:s roll som åklagaretogs i avsnitt 5.1 upp några förslag till nya delegalionsbestämmelser.Ytterligare några delegationsfrågor aktualiseras beträffande disciplin- ochbehörighetsärenden. Mot bakgrund av förslaget i avsnitt 5.1 om ökade befogenheterför JO och JK under en disciplinmyndighets behandling av ärenden omdisciplinansvar, avskedande eller behörighetsfrågor, finns del skäl atl ge demstörte möjligheter alt delegera också de handläggningsålgärder som ankommer pådem till någon av sina medarbetare. Det förordas att en ändring görs i JO-instruktionensom möjliggör en sådan delegering. En motsvarande ändring av JK-instruktionenkommer jag att senare föreslå regeringen. Av14 § tredje stycket JK-instruktionen framgår att JK får förordna lämplig personatt föra talan på JK:s vägnar. En sådan möjlighet att bemyndiga en tjänstemanatt utföra talan i mål om disciplinansvar, avskedande och avstängning saml ivissa mål gällande behörighetsfrågor bör ges också för JO. Den bör dock baraavse tjänstemän hos JO. 6 Utvidgning av JK:s tillsynsområde Förslag: JK:stillsynsområde utvidgas lill atl omfatta också fiänstemän och uppdragstagare ide statliga affärsverken, när de för verkens räkning fullgör uppdrag i sådanaaktiebolag som ingår i en affärsverkskoncern. Verksledningskommitténsförslag överensstämmer i sak nära med förslaget här utom så till vida att enförutsättning för JK:s tillsyn är en begäran frän verksstyrelsen ellerregeringen. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser, däribland både JO och JK, tillstyrker förslaget. JOhar därutöver föreslagit atl JK ges formell räll alt fordra in handlingar avaktiebolagen under vissa förutsättningar. Skälenför förslaget: Statliga myndigheter samt anställda, uppdragstagare och andrasom är knutna till sådana myndigheter står enligt JK-lagen under JK:s tillsyn iden utsträckning regeringen föreskriver det. Sådana föreskrifter finns i JK-instruktionenoch avser (med undantag för vissa krigsmän) 1. statliga myndigheter, 2. fiänstemänoch andra befattningshavare vid statliga myndigheter, 3. andra som är knutna lillstatlig myndighet och som innehar fiänst eller uppdrag varmed följermyndighetsutövning, såvitt angår denna deras verksamhet. Tillsynen avserhuruvida dessa myndigheter och personer efterlever lagar och andraförfattningar och i övrigt fullgör sina åligganden. JKfår, som fidigare redovisats i avsnitt 3, som särskild åklagare väcka åtal moten befattningshavare som står under JK:s tillsyn och som har begått enbrottslig gärning genom alt åsidosätta sina åligganden i fiänsten eller uppdraget.JK kan också påkalla att den myndighet som har en sådan befogenhet beslutar omdisciplinansvar. Vid allvariigare brotl eller upprepade fiänsieförseelser kanJK påkalla avskedande eller avstängning. Detvanliga sättet för JK att avsluta etl tillsynsärende är dock all han själv gör elluttalande utan atl företa någon ytterligare åtgärd. Destatliga aktiebolagen är i princip inle underkastade JK:s tillsyn. När delgäller sådana fiänstemän och uppdragstagare i affärsverken som även fullgöruppdrag inom dessas bolag, ställer sig saken visserligen annorlunda. Sådana fiänstemänoch uppdragstagare som för verkens räkning handlar på bolagens vägnar harunder vissa omständigheter ansetts slå under JK:s tillsyn. Men det råder, somJO pekat på i sill remissvar, en inle obetydlig oklarhet om hur långt dennatillsyn egentligen sträcker sig. förut nämnda propositionen om ledning av den statliga förvalining- 4 1986/87. en(prop. 1986/87:99) - som ännu inte har behandlats av - Prop.1986/87:160 utvecklas tankegången atl affärsverken och deras aktiebolag skallbehandlas som sammanhållna grupper av förelagsenheter affärsverkskoncerner.Syftet är att skapa förulsättningar för att verksamheten i affärsverken skallkunna bedrivas så effektivt som möjligt. Detta synsätt förutsätter attverksamheten i affärsverken och dess bolag kan samordnas på elt smidigt sätl.För alt garantera denna samordning är det nödvändigt att fiänstemän ochuppdragstagare i affärsverken i viss omfattning också fiänstgör i bolagen.Dessa skall agera i bolagen på grundval av den offentligrättsliga ställningsom de har i affärsverken. Deras uppdrag blir således att se till alt deriktlinjer och andra beslut som regeringen och verket har meddelat följs avbolagen. Motdenna bakgrund faller det sig naturligt atl fiänstemän och uppdragstagare iaffärsverken uttryckligen ställs under JK:s tillsyn, när de på verkels uppdragagerar i bolagen. Verksledningskommitténstanke atl begränsa tillsynsrälten till all avse situationer där affärsverkensstyrelser eller regeringen uttryckligen begär en granskning stämmer enligt minmening mindre väl överens med den roll som JK har som regeringens högsteombudsman. Jag vill därför inte förorda någon sådan begränsning i JK:s lillsynsrält. Kommitténhar vidare föreslagit alt JK:s tillsyn uttryckligen skulle begränsas till attavse en bedömning av hur fiänstemän och uppdragstagare i verken skött sinauppdrag i bolagen i förhållande till förvallningsrältsligl givna direktiv - ochinle en bedömning enligt aktiebolagslagen (1975: 1385, omtryckt 1982:739,ändrad senast 1986:1295) m.m. - Syftet med förslaget är enligt min meningtillgodosett redan genom att JK:s uppgift som den formulerats i 1 § JK-lagen äratt ha tillsyn över att de som utövar offentlig verksamhet efterlever lagar ochandra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden. Någon uttryckligbestämmelse härutöver anser jag med andra ord inle behövlig. JKhar enligt 10 § JK-lagen rätt att begära upplysningar och yttranden från demsom står under hans tillsyn.