prop · GA03149 · 1986-12-31 00:00:00 — Föredraganden godtar de av lagrådet föreslagna ändringarnaoch hemställer all regeringen föreslår atl anta det av lagrådetgranskade lagförslaget med vidtagna ändringar. Ärendet bör behandlas underinnevarande . Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att anta det förslag somföredraganden har lagt fram. 1986/87: 149 Isoskyddsbyrän, FAP 3 be G Skjönberg, GT Soci al departementet 103 33 Åtgärder mot spridning av HlV-smitta vid sk video- och bastu- klubbar Inom har en utredning genomförts rörande videoklubbar,bastuklubbar etc. Syftet med denna utredning har varit att ta fram underlag för en bedömninghuruvida verksamheten vid dessa bidrar till spridningen av HIV-smitta. Utredningen redovisas i PH , vilken härmed överlämnas (bil). I utredningen konstateras att verksamheten vid klubbarnainnebär risk för att smitta genom sexuella kontakter kan överföras mellanbesökarna. Syftet med den verksamhetsom bedrivs i klubbarna är med hänsyn till deras utformning, inredning ochbelysning mm att möjliggöra sexuella, tillfälliga och även anonyma kontakter. Sedan utredningen färdigställts har de klubbar, som finns i , besökts ytterligare en ging i syfte att ta reda på i vilken utsträckningverksamheten ändrats mot bakgrund av en överenskommelse som - vilket framgår av utredningen (sid 23) -förSexuellt Likaberättigande (RFSL) träffat med klubbarna i Videopan, ochMen Only. Vid de företagnabesöken kunde konstateras att det inteskett några nämnvärda ändringar av lokalerna. Däremotbedriver RFSL viss rådgivning (engång ) vid bastuklubbarna, där också kondomer utdelas och RFSL:s broschyrmaterial finnstillgängligt. Argument både för och emot ett bibehållande av verksamheten redovisas i utredningen. Argumenten föratt låta verksamheten finnas kvar är att klubbarna ger en möjlighet förhomosexuella män att få träffas undertrygga förhållanden utan att riskera att bli misshandlade. Det tyngst vägande skälet emot verksamheten vid klubbarnai deras nuvarande form är enligt risken för att HIV-smitta sprids mellan besökarna. Som angivits ovan är lokalerna avsedda för en verksamhet, som innebärsmittrisk. Mot bakgrund av ovanståendeanser att övervägande Prop. 1986/87: 149 skältalar för att det införs möjligheteratt ingripa med hjälp av lagstiftning - förslagsvis genom ett tillägg i smittskyddslagen - not lokaler, som är avsedda föratt underlätta tillfälliga och ävenanonyma sexuella kontakter. Genom en sådanlagstiftning markerar statsmakterna det allvar med vilket man ser pa riskerna för smittspridning, främst avseende HIV. Utformningen av den föreslagna lagstiftningen bör bli sådan att vederbörandetillsynsmyndighet får möjlighet att kontrollera och vid behov ingripa mot lokaler, vars syfteär tillfälliga och anonyma sexuella kontakter. Härvid förutsätts ocksåatt utfärdar föreskrifter och allmänna råd i ärendet. Beslut i detta ärendehar fattats av generaldirektörenSandlund. Vid den slutliga handläggningen av ärendet har överdirektören och avdelningschefen närvarit. Tfbyråchefen har varit föredragande. 1986/87: 149 86-11-26Socialstyrelsen Hälsoskyddsbyrån (FAP3) Bd Bastuklubbar m. m. Vilken betydelse har bastuklubbar och videoklubbar förhomosexuella för smittspridning av HIV bland homo- och bisexuella män? 1986/87: 149 1 Inledning ...................................................................... 25 2 Mötesplatser ................................................................. 27 3 Hur många homo-och bisexuella lever med riskbeteende? 4 Tväbastuklubbar i ................. 29 Hur stor är omfattningen av problemet? 6 Prel karlläggning av kontaktställen................................ 32 7 Sammanfattningoch förslag lill åtgärder .................... 34 8 Referenslitteratur ....................................................... 37 Bilagornahar uteslutits här. 1 Inledning PP- '986/87: 149 I vårt samhälle växer vi upp, uppfostras och präglas av enheterosexuell kultur, överallt skildras kärlek mellan man och kvinna - itidningar, böcker, radio, TV och på bio. Män och kvinnor dansar med varandra pådanser, på gator går de par om par. Föräldrar förväntar sig alt deras barn envacker dag ska gifta sig och skaffa barn. Den människa som upptäcker enhomosexuell läggning hos sig själv, saknar plötsligt förebilder. Var finns allaandra homosexuella, och hur lever de? De homosexuella vågar oftast inte berättaom sin läggning pga. att de inle vet hur omgivningen skulle reagera. Rädslanför upptäckt har gjort alt mötesplatserna för homosexuella blivit undanskymda,t. ex. en del av en park när skymningen fallit. Därigenom blir de svära atlupptäcka även för de homosexuella själva. Rädslan för att homosexualiteten skabli känd av t. ex. föräldrar, släktingar eller arbetskamrater medför att det blirsvårt att ha en långvarig parrelation. Kontakterna blir istället oftastanonyma och ofta inskränks de till enbart en sexuell handling. Vi behöver mer kunskap om hur de homosexuella upplever sinsexualitet och orsakerna till att den ser ut som den gör. Framförallt ärkunskap om psykologiska orsaker viktig. Homosexuella handlingar var kriminaliserade i ändafram till 1944, och kunde ge fängelsestraff på upp lill . Under senare århar inställningen till homosexualitet ändrats. 1973 uttalade lagutskott,i samband med reformeringen av giftemålsbalken, att samlevnad mellan två parterav samma kön är en från samhällets sida fullt acceptabel samlevnadsform (LU1973: 20 s 116). En statlig utredning, "Homosexuella och samhället"(7),belyste ingående de homosexuellas situation i samhället och föreslog åtgärderför atl minska diskrimineringen av homosexuella. I korthet föreslogs följandeåtgärder för att förbättra de homosexuellas situation: - samlevnadmellan två personer av samma kön jämställs från rättslig synpunkt i vissaavseenden med vad man inom lagstiftningen kallar samlevnad under äktenskapsliknandeförhållande eller motsvarande uttryck - homosexuellajämställs med andra minoritetsgrupper som genom lagstiftning är särskiltskyddade mot missgynnande lagstiftning eller mot diskriminering - förbättradundervisning och information om homosexuella och homosexualitet. I prostitutionsutredningen(4) gjordes en kartläggning avden svenska prostitutionen. I den ingick den homosexuella prostitutionen mellanmän. Det torde i och ha rört sig om några tiotal yngre mäneller pojkar som på vardera orten i varierande utsträckning ägnade sig åtprostitution. De homosexuella utgör ingen homogen grupp av människor,lika lite som de heterosexuella är det. De som inte öppet kan visa sin läggning, genom att t. ex. gä med i RFSL (gande) eller annan organisation för homosexuella, känner sig ensamma. 1 fotspären av Gay-liberation-rörelsen (gay = homosexuell)under Prop. 1986/87: 149 i uppstod s.k. gaybathhouses. Dessa s.k.bastuklubbar finns också i . Videoklubbar som till stordel vänder sig till homo- och bisexuella finns i och Malmö.Förutom dessa lokaler fungerar bl. a. vissa parker, offentliga utom- och inomhusbadsaml offentliga toaletter som mötesplatser där sexuella kontakter mellan mänförekommer. Den förändring som har inträtt , är atl HIV (HumantImmunbrist Virus)-smittan har kommit in i bilden. Plötsligt har anonymasexuella kontakter blivit riskfyllda pä ett helt annal sätt än tidigare.Anonymiteten kan också göra det omöjligt att spåra kontakter till en smittadperson, både den som smittat honom och andra som han i sin tur kan ha smittat. Bland de homosexuella, liksom de heterosexuella, leverolika personer olika, och en person kan under skilda perioder i livet leva påolika sätt. Det kan vara allt ifrån att helt förneka sin homosexualilet ochleva ett asexuellt liv eller i ett heterosexuellt förhällande, accepterahomosexualiteten och leva i ett monogami parförhållande till en sexualitet medmånga anonyma kontakter. 1 diskussionen om HIV-smitta är inte det totalaantalet homo- och bisexuella del vikliga, utan hur många som lever medriskbeteende. Den som har sex på sådant sätt att det sker ett utbyte avkroppsvätskor (t ex blod, sperma, saliv eller slidsekret), ulsälter sig (ellersin partner) för en risk att smittas av såväl HIV som andra sexuelltöverförbara sjukdomar. Många och/eller anonyma sexuella kontakter ökar dennarisk. Allteftersom tiden går och fler blir smittade, ökar risken att kunna blismittad även för dem som bara är tillsammans med ett fåtal, öm sexualiteten ärdåligt bearbetad och homosexualiteten inte är accepterad kan det leda tillytliga och otillfredsställande relationer, både känslomässigt och sexuellt. Sexuella tekniker som alltid innebär risk för smitta är: - anala samlagutan kondom (sperma i ändtarmen och eventuellt blod pä penis. eftersomslemhinnan i ändtarmen är tunn och kan börja blöda) - vaginala samlagutan kondom (sperma i vagina, slidsekret och eventuellt mensblod på penis) - att "suga"penis utan kondom och svälja sperman (sperma i munnen och saliv på penis) - slicka där bak(saliv vid anus) -sk "Fist-fucking" (knytnäve i ändtarmen -ovanligt men stor blödningsrisk) - att dela sexleksaker, typ dildo, utan att dessa rengörsnoggrant. Sexuella tekniker som kan innebära risk för smitta är: - anala samlagmed kondom (kan gå sönder eller glida av) - vaginala samlagmed kondom (kan gå sönder eller glida av) - "suga"penis utan att utlösning sker i munnen (saliv på penis, lite sperma kan ocksåkomma i förväg) Sexuella tekniker ulan risk för smitta - "säkersex" - är: - ömsesidig onani(med kondom) - kontakt hud mothud (massage, smekningar, kramar) och kyssar på De bisexuella männen lever i ett förhållande med kvinnorsamtidigt som Prop, 1986/87: 149 de har sexuella kontakter med män (ellertvärtom). Om de smittas av HIV, kan smittan spridas vidare till heterosexuella.Något fall av HIV-smitta frän bisexuell man till kvinnlig sexpartner har() ännu inte rapporterats till SBL. Denna PM grundar sig på telefonsamtal med olika personer iStockholm, och som har kunskaper om ämnet: läkare vid liknande mottagningar för homosexuella, smittskyddsläkare, hälsovårdsinspektöreroch ett par läkare vid sjukhus. Dessutom genom besök vid tvåbastuklubbar i tillsammans med en hälsovårdsinspektör,överläggningar med ägaren av en videoklubb samt smittskyddsläkaren och enpolis som båda inspekterat bastu- och videoklubbarna i . Hur stor betydelse har bastu- och videoklubbar försmittspridningen av HIV bland homo- och bisexuella män? Denna fråga är svår attbesvara. Förutom de homo- och bisexuella männen själva är det inte många människorsom besökt de bastu- och videoklubbar denna PM ska handla om. Lokalerna harbesiktigats ur smittskyddssynpunkt (for alt förebygga bl. a. hepatit B) av ettfåtal smittskyddsläkare och stadsläkare, ur hygiensynpunkt av ett fåtalhälsovårdsinspektörer och i brottsförebyggande syfte av enstaka poliser. Det ärsvårt för en utomstående att få insyn i vad som sker på dessa klubbar. Rädslanför att fä sexuella inviter från män gör det nästinlill omöjligt för enheterosexuell man att gå in och låtsas höra lill mängden. En kvinna kan avförklarliga skäl aldrig smälla in i mängden. HIV-infektionenkan fä myckel allvarliga konsekvenser för de smittade. En okänd andelav dem drabbas av immunbristsjukdomen AIDS (Acquired immune deficiency syndrome)eller andra allvarliga sjukdomstillstånd. Bland dem som drabbas av AIDS ärdödligheten nästan total . Vaccin och botemedel saknas ännu.Eftersom inkubationstiden har visat sig kunna vara så lång som ,tar det att se effekter av förebyggande arbete mot sjukdomen. Det ärviktigt atl förebyggande åtgärder prioriteras. var antaletkända smittbärare i personer och mer än hälften tillhörde homo-och bisexuella gruppen. I utredningen och samhället (7) redovisas ien bilaga resultatet av 2 enkätundersökningar bland sammanlagt 1.100män och 205 kvinnor som var homosexuella. Av männen var 467 oorganiserade. Ettsjuttiotal män och cirka 20 kvinnor blev intervjuade. Över hälften av deundersökta bodde i storstäderna. bodde på landsbygden eller iorter med mindre än 10000 invånare. Dessa siffror kan dock inte generaliserasöver hela landet, eftersom urvalet som gjorts inte är repre-sentantivt för denstuderade gruppen. Eftersom gruppen homo- och bisexuella är okänd till sinstorlek kan ett stalisliskt representativt urval inte göras. I enkätenställdes bl. a. frågan hur de första gången lärt känna någon Prop. 1986/87:149 annan homosexuell. - via homosexuella organisationer och kommersiella klubbar, restauranger och dansställen - vissa parker, toaletter och bad (Det har skett dubbelt så ofta i parker som på varderatoaletter och bad. Alternativet bad är oklart, det kan både vara allmänna badoch speciella sä kallade saunor, som bara besöks av homo- och bisexuella män.) Denna undersökning gjordes innan diskussionerna om AIDSkom igång på allvar. Därför är det osäkert om dessa siffror gäller . Utredningens bilaga "Det okända och förbjudna"beskriver olika mötesplatser och en del svårigheter i de homosexuellas fastaoch tillfälliga kontakter (se bilaga C). 3 Hur många homo- och bisexuella lever med riskbeteende? om smittspridning av HIV är det inleantalet homo- och bisexuella män i som är av intresse, utan hur mångasom lever med riskbeteende, dvs. har sexuellt umgänge med många på ett sådantsätt att smitta kan överföras. Hur många de är vet vi inte. Storleken av helagruppen kan också bara uppskattas. Exempel på "sextekniker" med storsmittrisk ges på sidan 3. Kinseyrapporterna (15) från under 1940- och 1950-talenbygger på intervjuer med sammanlagt 20000 människor. Av de tillfrågade angav 37procent av männen alt de minst en gång mellan puberteten och ålderdomen upplevthomosexuella kontakter som fört till utlösning. En av Kinseyrap-porternasslutsatser var atl av männen efter puberteten var uteslutandehomosexuella. resultat kan inte med någon säkerhet generaliseras lillsvenska förhållanden. Av uppgifter frän debatten i skulleomkring av befolkningen där ha homosexuell läggning. Av materialsom utredningen (7) tagit del av (sombygger på en opublicerad rapport frän en undersökning gjord 1978 av Kin-sey-inslilutel)syns man då räkna med individer som är bisexuella, dvs. som även harheterosexuella upplevelser i större eller mindre utsträckning. Antalet homo- och bisexuella i är svårt atluppskatta. I RFSL:s tidskrift (6) nämner deras förbundssekreterare berg, i en artikel om AIDS och massundersökningar, en siffra på ca 400 000 homo- och bisexuella män i . I en bilaga till nämns siffrorna 200000 - 800000 homosexuella. I båda fallen är del oklart om de med homosexuell man menar a) en man som har haft sexuell kontakt med annan man, b) känner sig dragen lill personer av det 28 egna könetulan atl ha haft en sexuell kontakt eller c) har regelbundna Prop. 1986/87:149 sexuella kontakter med andra män. Docent skriver i en PM () att"man möjligen kan uppskatta antalet sexuellt aktiva homosexuella iSverige lill någonstans mellan 100000- 200000. På lika diffusa grunder skulledet kunna uppskattas att ca 20000 män hade ettriskbeteende vad avser HIV-smitta." Efter de senaste årens information om hur HIV smittar ochom säkrare sexråd bör antalet män med riskbeteende ha minskat. Men informationoch upplysning till de homo- och bisexuella får för den skull inte upphöra. Dellar att påverka människor till att ändra sitt beteende. Om informationeninte upprepas kan folk tro att faran är över. Hur många bisexuella män lever med riskbeteende? Vet dekvinnor som dessa män har sexuellt umgänge med om att männen är bisexuella?Utsätts de för risken att smittas av en allvarlig sjukdom utan att veta om det?Det faktum att andelen organiserade bland de homo- och bisexuella troligen rörsig om några procent (RFSL har ca 16000 medlemmar, och andra organisationernågra hundratal), gör atl majoriteten inle går att nå via riktad information.De bisexuella är rädda om sin anonymitet och går därför troligen oftast tillmötesplatser av typen parker, offentliga bad, videoklubbar och bastuklubbar.På dessa platser har de möjlighet att knyta tillfälliga sexuella kontakter utanalt behöva vara medlemmar i någon förening. Risken alt de möter någon somkänner igen dem är liten. Till parker, offentliga bad och videoklubbar går judessutom andra som inle är homosexuella. De män som har sex medandra män är många. Hur ska vi nå den gruppen? 4 Två bastuklubbar i besöktes två bastuklubbar iStockholm, i sällskap av från . (Ioktober 1986 var öppettiderna desamma). Till den ena bastuklubben kom vi ca kl. 19.00.Öppettiderna var måndag - torsdag kl. 17.00-01.00, 17.00-06.00,14.00-06.00, och 14.00- 01.00. Mannen i kassan visade ossrunt i lokalen. Han sa, alt de hade tagit emot ca 120 gäster/kväll förut, menefter larmet om AIDS hade besöken minskat till hälften, dvs. 60besök/kväll. Besökarna var i alla åldrar, ålderssammansättningen hade inteförändrats. såldes lite kondomer men såldes många. Han trodde altmännen blivit försiktiga, och använde annan teknik. Jag såg inle någraaffischer eller broschyrer om AIDS eller om säkrare sex. En trappa ner fanns ett 60-tal omklädningsskäp och tretoaletter. Mellan tvä av dem fanns i höfthöjd ett hål i väggen, i diameter, fodrat med plaströr. En fjärde toalett var avstängd. Mannen öppnade den för oss. Det var en golvloaletl med fotstöd av den typ som är vanlig i medelhavslän derna. Han sa att den toaletten var stängd för att de inle ville ha rykte om sig atl där pågick analsex. Där fanns12 låsbara kontaktrum, med en brits och Prop. 1986/87:149 galonmadrass. Svag belysning från vägglampa och kala väggar, I ett rumfanns dubbelmadrasser. Ett av rummen saknade brits. I stället hängde där enslags "hängmatta" av nitade breda läderremmar i ansiktshöjd. Alla kontaktrumvar lomma under vårt besök. Två bastu med dämpad belysning fanns, med ett duschrumutanför. 1 en biosalong visades film med ömsesidig onani mellan tvåmän. Ett mindre TV-rum med en soffa och fåtölj (sittgrupp) fanns också. Besökarna var ca 10 stycken. De såg ul som vanliga,välvårdade män i 30-40-ärs åldern. De gick med handduk runt höften, en del saltoch läste tidningar, andra duschade och hastade eller såg på film. Till den andra bastuklubben kom vi ca . Enligt mannen i kassan var där inte mänga gäster, kanske10-15 stycken/kväll. Öppettiderna var , 12.00-06.00, söndag 18.00-01.00. Inträde 50 kronor.För ytterligare fick man nyckel till solariel. Antalet besök hademinskat när HIV-smiltan dök upp. De sålde kondomer. Sex låsbara kon-laktrumfanns, med madrasser på golvet. Madrasserna var överdragnaav ett presenningliknande material. Belysningen var dålig, på många håll var väggarnasvartmålade . Ca 60 st omklädningsskäp. En biosalong fanns som visade homosexuell porrfilm. En bastu fanns med duschar utanför. I bastun var detmörkt, därinne satt 5-6 män. Enligt mannen i kassan skruvade gästerna själva urlamporna. Vi besökte också elt diskotek för homosexuella, öppet påkvällslid onsdag - fredag. Del var en restaurang med dansgolv. Där fanns 4toaletter, inga hål i väggen mellan dessa. Gav intryck av elt vanligtdansställe. beskrivningar av bastuklubbar och andraträffställen finns att läsa i proslitutionsutredningens rapport (3) (se bilagaA) och i en bilaga till länsrättens i yttrande över smiltskyddskommitténsbetänkande (se bilaga D). Del senare avslutas med följande slutsats (om bastu-ochvideoklubbar): "Länsrätten har svårt att föreställa sig några störresmitthärder eller smittspridningskällor för HIV. Och detta har inte medintolerans att skaffa. Att det tilläts fortgå är inte annat än ett utslag avren flathet från samhällets sida." 5 Avslutande diskussion. Hur stor är omfattningen avproblemet? hade 1.235 personer (anmälda kliniskttill SBL) i genom test konstaterats vara HIV-positiva. 674 personer avdessa uppgavs vara homo- eller bisexuella. Av 79 rapporterade AIDS- fall uppgavs68 vara homo- eller bisexuella. Till och med mars månad 1986 var av de prover somlämnades av homo- eller bisexuella män HIV-positiva (612 av 4963 prover). personer har ibland testat sig , därför ärsiffran svårtolkad. 1986/87: 149 Man kan ändå anta, att en stor andel(kanske ?) av de homo- eller bisexuellla männen inle är smittade avHIV, Det inger hopp . Del är ännu inte för sent med förebyggandeåtgärder. Återkommande information om smittvägar, vikten av att ändrasexualvanorna och minimera antalet partners och möjligheten alt testa siganonymt måste gå ut via olika kanaler. Om informationen upphör, kan människornaglömma riskerna eller tro att faran är över. Man räknar med att det kan finnasytterligare mellan 2000 och 4000 personer som är smittade men som inle testatsig . Ett stort frågetecken är, var dessa människor, som sjukvården inle kannå med varken råd eller föreskrifter, finns? Hur lever de? De flesta äromedvetna om att de är smittade och känner sig helt friska. Hur många lever medriskbeteende och riskerar att dels själva dra på sig nya infektioner, dels altsmitta andra? Hur många misstänker att de är smittade, men skjuter undantanken genom att intala sig alt risken nog inte var så stor, eller inte vågar låtatanken löpa lill slut av rädsla för de konsekvenser ett positivt HIV-testskulle föra med sig? De bisexuella männen lever troligen i mer komplicerade ochångestska-pande förhållanden . Enligt en man som suttit i "gay-jouren"är många bisexuella som ringer dit så rädda alt del ska komma ut atl de harhaft sexuella kontakter med andra män atl de hellre lar sitt liv än att nägonska få veta om det. Tillfälliga sexuella kontakter kan troligen ge ångestefteråt. Om mannen inte vill att hans fru eller fästmö ska fä veta atl han ärbisexuell, kan det vara svårt att motivera varför han efter diskussionerna omAIDS plötsligt vill använda kondom, om kvinnan t. ex. har p-piller och ingen avdem har haft anledning att tro alt den andra varit otrogen. Dessa kvinnor, somgenom en rad olika omständigheter utsätts för risken att smittas av HIV, haringen möjlighet alt skydda sig eftersom de inte vet att de är utsatta för enrisk. Allt som underlättar anonyma, tillfälliga sexuella kontakter mellan män ökardenna risk. I läkartidningen (11) redovisar enenkätundersökning över sexualvanor hos 136 besökare på en bastuklubbi jämfört med 123 slumpvis utvalda RFSL-medlemmar. Av besökarna påbastuklubben var 57 organiserade. På postenkäten till RFSL-medlemmar . Bland bastubesökarna ville endast en mindre del () svara på enkäten. Undersökningen visade att bastugruppen hade en högrepartneromsättning än RFSL-gruppen (se tabell). Tabell Partneromsättning bland de homosexuella de senastetolv månaderna sexuella Icke orga- Organi- RFSL- partner niserade serade gruppen Totalt 0 3 O 10 13 1 3 3 27 33 2- 5 26 18 38 82 6-10 17 12 23 .2 10 28 21 23 72 Totalt 77 54 121 252 Var femte man i undersökningen hade haft sexuell kontaktäven med en Prop. 1986/87: 149 kvinna del . Andelen bland RFSLmedlemmarvar och bland oorganiserade bastuklubbsbesökare . Påfrågan om de ändrat sina sexuella vanor svarade de organiserade i bastugruppenja till , medan andelen bland de icke organiserade uppgicktill . De vanligaste förändringarna var minskat antal partner (trefjärdedelar), därnäst annan sexuell teknik (hälften) och användande av kondom(en tredjedel). Artikeln avslutas med följande diskussion: "Det är rimligt att anta att de i bastugruppen somsvarade på enkäten utgör elt "positivt" urval med avseende på sexuellintegration och medvetenhet. Inte heller frän RFSL-gruppen kan man trots randomisering,anse att resultaten är generaliserbara till hela gruppen av medvetna och engageradehomosexuella. Skillnaden mellan å ena sidan organiserade homosexuella,oavsett om de kommer från RFSL-gruppen eller bastugruppen, och å andra sidan deoorganiserade bastubesökarna, är dock värd att notera. Det försvårarnaturligtvis epidemibekämpningen om just de ickeorganiserade som kan förväntasvara svårast att nå med riktad information, har de flesta sexuella kontakternautanför den homosexuella populationen." (Min understrykning) I Nöjesguiden, , , finns en artikelmed "inside"-information om olika träffställen för homosexuella, ömen bastuklubb sägs bl a: