prop · GA0316 · 1986-12-31 00:00:00 — 2 Tid förårsuppgiftens avlämnande, m.m. Prop.1986/87:16 Ilagrådsremissen finns bl.a. ett förslag till lag om ändring i lagen (1984:668) omuppbörd av socialavgifter från arbelsgivare (). Jag vill i detta sammanhangta upp en fråga som föranleder ytterligare ändring i denna lag. RSVhar i en framställning till regeringen föreslagit viss ändringvad avser den tidsgräns som gäller för avlämnande av årsuppgift, m.m. Enligl10, 11, 14 och 17 §§ USAL har datumangivelsen betydelse i följandehänseenden: Beslul om fastställande av månadsavgift och om åläggande avbetalningsskyldighet med anknytning därtill får inte meddelas efler den 1 marsåret efter utgiflsåret (10 §). Årsuppgift skall lämnas senasl den I mars åretefter utgiftsåret (11 §). Kvarstående avgift skall betalas senast den 1 marsåret efter utgiflsåret (14 §). Årsavgift skall fastställas efler den 1 marsåret efter utgiftsåret (17 §). Nämnda bestämmelser gäller enligt 31 § också redaravgift. Arbelsgivareför sjömän redovisar och belalar redaravgift för redovisningsperioden november- december årel efter utgiflsåret, till skillnad frånövriga arbetsgivare som redovisar och betalar arbetsgivaravgifter för novembermånad och för december månad åretefter utgiflsåret. RSVframhåller atl tidsgränsen i 10 § USAL omöjliggör för sjömansskatlekontoretatt fastställa redaravgift för den sista redovisningsperioden. Dessa ärendenmåste alllid behandlas som ärenden om årsavgift, vilket får anses som mycketopraktiskt. RSV anför vidare att arbetsgivare för sjömän som lämnar årsuppgiftoch betalar kvarstående avgift enligt 11 och 14 §§ USAL ofta har svårigheteratt iaktta tiden , med anståndsframställningar som följd. Lagen börenligt RSV:s mening ändras så att den tidsgräns som anges i 10,11,14 och 17 §§USAL,såvitt gäller redaravgift i stället skall vara året efter utgiflsåret.Ändringen föreslås ske genom ett tillägg i 31 § USAL. RSV:sframställning har remitterats till . Föreningentillstyrker RSV;s förslag om lagändring och anför att en sådan ändringförenklar det administrativa förfarandet och innebär en anpassning till desärskilda förhållanden för sjöfartens arbetsgivare som återspeglas i redovisnings-och inbelalningsbestämmelserna för dessa. Idet betänkande (Ds S 1983:7) som läg fill grund för regeringens förslag till del nya systemet för uppbörd av arbetsgivaravgifter hade socialavgiftsul redningen föreslagit att senaste dag för avlämnande av årsuppgift skulle vara året efter utgiftsåret. 1983/84:167 om nya regler för upp börd av socialavgifter från arbetsgivare, m.m. anförde föredragande depar tementschefen att vad som främst talade mot att tidpunkten för avlämnande av årsuppgift skjuts ända var atl detta hindrade en samord ning av avstämning och kontroll i fräga av källskatt och arbetsgivaravgifter. skulle i sin tur enligl departementschefen innebära att kontrollen blev mindre effektiv. Med hänsyn bl.a. härtill föreslog departementschefen att tidpunkten för årsuppgiftens avlämnande borde bestämmas lill året efler utgiftsäret. beslöt i enlighet härmed (SfU 1983/84:28, , o När del gällerredovisningen av redaravgifter, dvs. de arbetsgivaravgifter Prop.1986/87:16 som avser lön för vilken sjömansskatt skall betalas, kan de skäl somjag nu har redovisal för val av tidpunkten inte anses uppväga denackdelar med detta datum som RSV har påvisat i sin framställning. Detnya systemet för uppbörd av arbetsgivaravgifter bygger på principen attarbetsgivare belalar sina avgifter för utgiftsåret senast den 18 efterutbetalningen av lön eller annan avgiftspliklig ersäitning. För det helt övervägandeantalel arbelsgivare kommer uppbörden för visst är att vara avslulad i och medalt den sista uppbördsdeklarationen avlämnats nästföljande år. Uppbördenav redaravgift är samordnad med uppbörden av sjömansskatt. Detta innebär bl.a.att redovisningsperiodens längd är och att sisla dag förredovisning och betalning av redaravgift för redovisningsperiodennovember-december är året efter utgiftsåret. Uppbördssyslemelär så uppbyggt att fastställelse av månadsavgift genom beslut av den lokalaskattemyndigheten inte får meddelas sedan tidsgränsen för lämnande av årsuppgiftinträtt. Efter denna tidpunkt skall alla beslut om betalningsskyldighet avse årsavgift.Detta gäller även redaravgiften. Detär väsenlligl alt uppbördssyslemel både för arbetsgivare och myndigheterinnebär en sådan ordning att lämnande av årsuppgift och beslut i anledning avdenna inle medför onödiga svårigheter. Som RSV visat medför tidsgränsen den 1mars årel efter utgiftsåret praktiska svårigheler såvitt gäller redaravgifterna.Jag föreslår därför alt tidpunkten för avlämnande av årsuppgift för redaravgiftbestäms till året efter utgiftsåret. Detta medför såvitt gäller redaravgiftenäven ändring av senaste tidpunkt för fastställelse av månadsavgift ochåläggande av betalningsskyldighet samt för betalning av kvarstående avgiftliksom ändring av tidpunkten för fastställelse av årsavgift. Lagtekniskl börförändringarna ske genom tillägg i 31 § USAL. Denhär föreslagna ytterligare lagändringen bör träda i kraft . Medhänsyn till atl förslagel är av enkel beskaffenhet anser jag alt lagrådelshörande skulle sakna belydelse. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta de av lagrådet helt ellerdelvis granskade lagförslagen med vidtagna ändringar. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposiiion föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagt fram. Nuvarande regler beträffande arbetslagarbegreppet isocialförsäkringsrättslig och skatterättslig lagstiftning Arbetslagarbegreppet i socialförsäkringsrättslig lagstiftning I lagen (1962:381) om allmän försäkring, AFL, talas om"arbetstagare i allmän eller enskild ijänsl" dels i 3 kap. 2 § omsjukpenninggrundande inkomsi, SGI, dels i 11 kap. 2 § om pensionsgrundandeinkomst. I lagen (1981:691) om socialavgifter, socialavgiftslagen,sägs i lagens 1 kap. 2 § atl avgifierna skall belalas av arbelsgivare samt avden som har inkomst av annat förvärvsarbete enligl 3 kap. 2 § eller 11 kap. 3 §AFL. (Mer om begreppen inkomsi av anställning och inkomst av annat förvärvsarbetenedan). Den som har utgivit sammanlagt minst 1 000kr. som lön i pengar eller naiuraförmåner i form av kosl, bostad eller bil arbetstagare eller en uppdragstagare är skyldig atl erläggaarbetsgivaravgifter. Reglerna om arbetsgivares skyldighet alt erlägga arbelsgivaravgiftpå lön lill arbetstagare resp. ersällning lill uppdragstagare är tvingande, Med uppdragstagare förstås den som ulför arbete för annansräkning utan alt anställningsförhållande föreligger. skall ersättningför uppdrag vid beräkning av SGI och PGI anses som inkomsi av anställning, omersättningen utgår i pengar eller naturaförmåner i form av kost, boslad ellerbil och uppgått sammanlagt till . från en och sammauppdragsgivare. Uppdragslagare har således i dessa avseenden jämställts medarbetstagare. Som uppdragslagare betraktas bl.a. den som innehar förtroendeuppdrag,eller har tillfälligt uppdrag all förrätta bouppteckning, verkställa besiktningoch värdering eller att hålla föredrag. Begreppet inkomsi av anställning definieras i AFL. Det harIvå olika betydelser, en vid beräkning av SGI och en annan vid beräkning av PGI. När fråga är om SGI avses med inkomsi av anslällningenligt 3 kap. 2 § AFL sådan inkomsi i pengar eller naturaförmåner i form av kosl,bostad eller bil. som en försäkrad kan antas få för egel arbele såsom arbelslagarei allmän eller enskild ijänsl. Som inkomsi av anställning räknas inte ersättning från en arbelsgivaresom är bosatt utomlands eller en ulländsk juridisk person, om arbelet harulförts i arbetsgivarens verksamhel ulom riket. Ersättning i pengar eller naturaförmåner för arbele somnågon utför för någon annans räkning utan all vara ansiälld i dennes Ijänst skall, såvida er- 60 sättningenunderetlåruppgår tili minsl . anses som inkomst av an- Prop. 1986/87:16ställning, I fråga om ersättning som ulgör inkomsi av rörelse sombedrivs av den som utför arbetet eller av jordbruksfastighet som denne brukargäller vad som sagts i föregående siycke endast under förutsättning atl denförsäkrade och den som utger ersättningen är ense om detta (s.k. likslällighetsavtaleller överenskommelsefall). I nu angivna fall skall den som ulför arbelet ansessåsom arbetstagare och den som utger ersättningen såsom arbelsgivare. När fråga är om PGI avses med inkomsi av anställningenligt 11 kap. 2 § AFL den lön i pengar eller naiuraförmåner i form av kosl,bostad eller bil, som en försäkrad har fätl såsom arbetstagare i allmän eller enskild ijänsl. Till sädan inkomst räknas dock inle från en och samma arbelsgivare ulgiven lön som inte uppgålt lill . Till inkomst av anslällning hänförs, vid beräkning av PGI.också bl.a. sjukpenning i den mån ersättningen iräder i stället för försäkradsinkomst som arbetstagare samt föräldrapenning och vårdbidrag enligt AFL - sistnämndaersällning i den mån den inle är ersättning för merkoslnader -, delpensionenligt lagarna (1975:380) och (1979:84) om delpensionsförsäkring, dagpenningfrån erkänd arbetslöshetskassa, konlanl arbetsmarknadsstöd samlutbildningsbidrag under arbetsmarknadsutbildning och yrkesinriktadrehabilitering i form av dagpenning. Till sädan inkomsi hänförs också limstudiestöd,inkomstbidrag och vuxenstudiebidrag enligt studieslödslagen (1973:349),utbildningsbidrag för doktorander samt timersättning vid grundutbildning förvuxna eller grundläggande svenskundervisning för invandrare. Även dagpenningtill bl.a. värnpliktiga och vapenfria tjänstepliktiga under repetilionsutbildningsamt lill civilförsvarsplikliga beiraktas som inkomst av anställning. Tillsådan inkomsi hänförs också egenlivränta som utgår enligt lagen (1976:380) om arbelsskadeförsäkringeller eljest bestämmes med tillämpning av den lagen samt vissa bidrag från Sverigesförfattarfond och konsinärsnämnden. I fråga om ersättning i pengar eller naturaförmåner förarbete som någon utfört för någon annans räkning ulan all vara ansiälld idennes ijänsl gäller enligl 11 kap. 2 § andra stycket AFL i tillämpliga delarbestämmelserna i 3 kap. 2 §andra slyckel samma lag. Vid beräkning av inkomsi av anslällning skall dock enligl11 kap. 2 8 tredje stycket AFL hänsyn tas lill lön eller annan ersällning. somden försäkrade har fått från en arbelsgivare, som är bosatt utom rikel eller ärulländsk juridisk person, endasl i fall då den försäkrade sysselsatts här iriket eller tjänstgjort som ombord på svenskt handelsfartyg. Vad somsägs här skall inte gälla beiräffande lön lill svenska medborgare, om svenskastaten eller, där lönen härrör från utländsk juridisk person, en svenskjuridisk person, som äger ett bestämmande inflytande över den utländskajuridiska personen, enligl av . RFV, godtagen förbindelsehar all svara för tilläggspensionsavgifien. I samma paragrafs fjärde siycke finns särskildabestämmelser som gäller ambassadpersonal. Även en utländsk beskickning kanförbinda sig atl svara för tilläggspensionsavgifter. Alt den som påtagit sig förbindelse enligt tredje ellerfjärde stycket skall 61 anses säsom arbetsgivare föreskrivs i 11 kap. 2 § femle slyckelAFL. Inkomst av annatförvärvsarbete Prop. Ävenbegreppel inkomsi av annal förvärvsarbele har två betydelser enligt AFL. Närfråga är om SGI avses med inkomst av annat förvärvsarbete enligt 3 kap. 2 § AFLsådan inkomsi i pengar eller naturaförmåner i form av kost, bostad eller bilsom en försäkrad kan antas fä för eget arbele på annan grund än såsomarbetstagare i allmän eller enskild tjänst. Närfråga är om PGI avses med inkomst av annat förvärvsarbete enligl 11 kap. 3 § AFL,främst inkomsi av i bedriven rörelse och av här belägenjordbruksfastighet som brukas av den försäkrade. Härmed förstås ocksåersättning i pengar eller naiuraförmåner för arbete för annans räkning i denmån inkomsten inte är atl hänföra till inkomst av anställning. Påmotsvarande säll som gäller enligt 11 kap. 2 § AFL anses vidare sjukpenning enliglAFL eller arbetsskadeförsäkringslagen eller motsvarande ersättning som inkomstav annal förvärvsarbete. Förutsättning härför är emellertid att sådansjukersättning utgått i stället för rörelse- eller jordbruksinkomst enligl 11kap. 3 § punkterna a), b) eller c) samt atl inkomsien inte skall hänföras till inkomsiav anställning. Tillinkomst av annal förvärvsarbete räknas även sädan inkomsi av rörelse ellerjordbruksfastighet, som enligl punkt 13 av anvisningarna till 32 § eller anvisningarnalill 52 § kommunalskallelagen (1928:370) taxeras hos försäkrad, om denförsäkrade varit verksam i förvärvskällan i ej blott ringa omfattning. 3 § tredje stycket AFL föreskrivs att inkomst av rörelse eller jordbruk inletas med vid beräkningen om inkomsten inte uppgått till . Andra punkleninnehåller motsvarande regel när det gäller ersättning för arbele för någonannans räkning i pengar eller naturaförmåner i form av kost, bostad eller bil. Lagtextenger föga vägledning beträffande omfattningen av begreppen arbetstagare ocharbetsgivare. Närdel gäller att bestämma innebörden av begreppet arbelslagare inomsocialförsäkringsområdet har rättspraxis stor betydelse. Rättstillämpningen harväsentligen stött sig på vissa uttalanden i förarbetena till bl.a. AFL och lagen(1954:243) om yrkesskadeförsäkring. Arbetslagarbegreppet i skatterättslig lagstiftning Begreppenarbetsgivare och arbelslagare förekommer i elt flertal olika lagar inom skatteområdet t.ex. i kommunalskallelagen (1928:370), KL, upp bördslagen (1953:272), UBL, och laxeringslagen (1956:623), TL. Begreppen har olika betydelser i de olika författningarna. En sak har dock de skalle- 62 De anknyter på etl eller annal Prop. 1986/87:16 sätl till detskatterättsliga begreppet inkomst av tjänsl enligl KL. Här skall därför förstkort anges vad som avses med della begrepp. Kommunalskattelagen (1928:370) Till tjänst hänförs dels allmän eller enskild ijänsl ellerstadigvarande uppdrag ävensom varje annan fast eller tillfällig arbetsanställning,dels tillfälligt bedriven vetenskaplig, litterär, konstnärlig eller därmedjämförlig verksamhel, tillfälligt uppdrag såsom uppdrag atl förräUabouppteckning, arvsskifte, auktion, besiktning, värdering, skogsräkning,ävensom annan därmed jämförlig inkomstgivande verksamhet av tillfällig natur(31 § första stycket KL). Med Ijänst likställs rätt till pension, livränta, som ulgårpå grund av sjuk-, olycksfalls- eller skadeförsäkring eller annorledes än pågrund av försäkring, ersäitning, som i annan form än livränta utgär på grund avsjuk- eller olycksfallsförsäkring, lagen i samband med Ijänst, saml undanlagsförmåner.Delsamma gäller periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk intäkt,i den mån beloppet inte är undantaget från skatteplikt enligt 19 § KL (31 §andra stycket KL). I 32 § 1 mom. KL anges vad som skall hänföras till inläktav tjänsl. Här nämns bl,a. avlöning, arvode, traktamente samt en rad andraförmåner. I anvisningarna till 32 § KL anges ytterligare ersällningar vilkaskall hänföras till intäkt av ijänst. Från intäkt av tjänst får göras avdrag för samtliga ulgiftervilka är all anse som kostnader för fullgörande av tjänsten, dock med visstundantag (33 § 1 mom. första stycket KL). Vad som återstår av intäkt av tjänstsedan avdrag enligt 33 § gjorts utgör inkomsi av tjänst (34 § KL). Begreppel arbetsgivare används ulan atl definieras påflera olika ställen i KL bl.a. i32§. Uppbördslagen (1953:272) Preliminär A-skatt skall, med vissa undanlag, betalas försådan inkomsi av tjänst, vilken helt eller delvis ulgår i penningar och vilkenhänför sig till den skallskyldiges huvudsakliga arbetsanslällning eller eljesi ugörhans huvudsakliga inkomsi av tjänst. För inkomst av sådan huvudsaklig arbetsanslällninghos fysisk person eller dödsbo, som är avsedd att vara än ,skall dock preliminär A-skatt belalas endast om vad som betalts ut Ulgör ulgifti en av arbetsgivaren bedriven rörelse (3 § 2 mom. första stycket UBL). Beteckningar som används i bl.a. KL och TL har sammabetydelse i UBL om inte annat anges eller framgår av sammanhanget (2 § 1 mom. UBL). Med tjänst skall likställas rält till pension, livränta,som utgår på grund av sjuk-, olycksfalls- eller skadeförsäkring eller annorledes än på grund av försäkring, ersäitning, som i annan form än livränta utgår på grund av sjuk- eller olycksfallsförsäkring, tagen i samband med tjänst, samt undantagsför måner ävensom sådant periodiskt understöd eller sådan därmed jämförlig perodisk inläkt, varför givaren enligt 22, 25 eller 29 § KL är berättigad lill avdrag (3 § 2 mom. 1. andra stvcket UBL). Vad somlikställs med Ijänst uttrycks alltså i huvudsak på samma sätt i KL Prop.1986/87:16 och UBL. Skillnad görs endasl i fråga om periodiskt understöd ochsådan därmed jämförlig periodisk inläkt som omnämns i 46 § KL. Preliminär A-skatt skall inte utgå för folkpension ochtilläggspension enligl AFL om inte annal följer av förordnande enligl 3 § 3mom. UBL eller den skatiskyldige begär atl avdrag för sädan skalt skall göras(10 § andra stycket UBL). Regeringen fär förordna all preliminär A-skall skall ulgåför tilläggspension enligt AFL och för folkpension som belalas ut tillsammansmed tilläggspension eller annan förmån. Sådant förordnande får också meddelasi fråga om folkpension som inte belalas ut lillsammans med annan förmån om delär sannolikt att slutlig skatl kommer atl påföras den skattskyldige (3 § 3 mom.första stycket UBL). Med stöd härav har regeringen utfärdat en kungörelse(1968:97) om skalleavdrag i vissa fall från folkpension m.m. Riksskatteverket.RSV, har meddelat anvisningar (RSV Du 1979:6) angående tillämpningen avkungörelsen. Bestämmelserna om skatteavdrag skall, enligt RSV:sanvisningar, tillämpas förutom på lilläggspension också på vissa livräntor,vårdbidrag och delpension under förutsättning alt dessa ersättningar betalasut tillsammans med folkpension. Bestämmelserna om skalleavdrag på dessaersättningar skall iakltas av RFV, slalens personalpensionsverk samlkommunernas pensionsansiall. Regeringen får vidare förordna att preliminär A-skatlskall utgå för inkomst av artistisk verksamhet och för inkomsi som avses i punkl12 av anvisningarna till 32 § KL, även om inkomsten inte utgör huvudsakliginkomst av tjänsl (3 § 3 mom. andra slycket UBL). Regeringen har med stöd häravulfärdal dels en kungörelse (1973:1125) om skatleavdrag frän sjukpenning m.m.,dels en kungörelse (1969:5) om skalleavdrag i vissa fall från artislersältning. Vid utbetalning av kontant belopp, som för mottagaren (arbetslagaren)utgör sädan inkomsi av tjänst som i 3 § 2 mom. under 1 försia och andrastyckena avses (lön) skall den som utbetalar beloppet (arbetsgivaren) göraavdrag för betalning av preliminär A-skatl som arbetstagaren har att betala(skatteavdrag) om inte annat följer av bestämmelser i lagen (1983:850) omundantag frän vissa bestämmelser i uppbördslagen (1953:272) m.m. Bestämmelserom skyldighel all göra avdrag i vissa fall när det utbetalade beloppel inle ulgörsådan lön finns i lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldigheibeträffande vissa uppdragsersätlningar (39 § 1 mom. försia slyckel UBL). En arbetstagare, som skall vidkännas avdrag för preliminärA- skalt, skall överlämna sin A-skattesedel till arbetsgivaren efterdet han mottagit den. Annan arbetstagare skall snarasl för arbetsgivarenuppvisa sin B-skattesedel (40 § 1 mom. första slycket UBL). Fullgör inte en arbetstagare sin skyldighel i nu nämnthänseende skall arbetsgivaren göra förhöjt skatleavdrag från lönen (40 § 1mom. andra slycket UBL). Om en arbetsgivare ulan skälig anledning underiåler attgöra avdrag för preliminär skatt är han ansvarig förskatt som skatteavdraget skulle ha avsett 64 fill belopp som svarar motvad han har underiåfit att avdraga (75 § första Prop. 1986/87:16 stycket UBL). Taxeringslagen (1956:623) Begreppen arbetsgivare och arbetstagare definieras inteheller i TL. Trots detla används begreppet arbetsgivare bl.a. i 37 § 2 mom. och4 mom. TL. Lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighetbeträffande vissa uppdragsersättningar Enligt 4 § lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgifisskyldighetbeträffande vissa uppdragsersättningar gäller lagen i fråga omuppdragsersättning som utgör skattepliktig ijänsl enligt 10 § lagen (1968:430)om mervärdeskatl, ML, och avser arbete inom vissa särskilt angivna områden.Lagens beslämmelser om avdrags- och uppgiftsskyldighet är dock enligt 2 § intetillämpliga om uppdragsgivaren är att anse som huvudarbetsgivare enligt UBL. I lagen används inte begreppen arbetstagare ocharbetsgivare utan uppdragslagare och uppdragsgivare. Skillnader beträffande arbetsgivare/arbetstagarebegreppen I fråga om beskattningsområdet gäller att arbetsgivarensskyldighet att göra avdrag för preliminär A-skatl anknyter till omde olika inkomstslagen, främst inkomst av rörelse och tjänst enligt 27 och 31 §§,och lill UBL;s regler om A- och B- skall resp. skatteavdrag. Sålunda skallpreliminär A-skatt erläggas endast för sådan inkomst av ijänst som hänför sigtill den skaltskyldiges huvudsakliga arbetsanställning eller eljest utgör hanshuvudsakliga inkomst av tjänst. Skalleavdrag skall alllsä göras endasl av s.k.huvudarbetsgivare. Enligl ifrågakommer inte skatteavdrag påbiinkomst. I de fall utbetalningen sker till anställd eller uppdragstagare med B-skatlgörs inte skatteavdrag. Den som betalar ersättningen har här endast att iakttamyndighetens beslut om B-skatt. Inom socialförsäkringen gäller att arbetsgivaravgifter iregel skall erläggas av arbetsgivaren i det fall . utgivits underett år till en arbetstagare/uppdragstagare för arbete. Härvid fästs i principinte någon avgörande vikt vid förekomst av B-skattesedel ellermervärdeskatteregistrering. Vid bedömning av det enskilda fallet skall man tahänsyn lill samtliga i samband med arbetsavtalet förekommande omständigheter.Som sagts tidigare förekommer dock i viss utsträckning en schabloniseradbedömning. Den som belalar ersättningen får beträffande socialavgifterna självbedöma om arbetsgivaravgifter eller egenavgifier skall erläggas. Den som betalar ersättning för arbete, arbetsgivaren, äralltså skyldig atl erlägga arbetsgivaravgifter i ell stort antal fall där haninte skall göra skatteavdrag. Detla gäller t.ex. då utbelalaren inte ärhuvudarbetsgivare eller om ersäitning betalats ut lill någon som har B-skattesedel.Atl mottagaren är mervärdeskatteregistrerad och inlevererar sådan skatt hindrarinte heller alt han kan anses vara arbetstagare i socialförsäkringens mening. Sammanfattning av socialavgiftsutredningens förslag Företagarregistrering- klarare regler för socialavgifter (Ds S 1985:1) Ettsamordnat system för uppbörd av preliminär A-skatt och arbetsgivaravgifter tillsocialförsäkringen gäller fr.o.m. . Samordningen avpreliminär skatt och arbetsgivaravgifter gäller i huvudsak formerna förarbetsgivarnas redovisning fill myndigheterna och handläggningen inommyndigheterna. Ändring har således inle skelt i fråga om vilka förelag eller enskildasom skall betala arbetsgivaravgifter lill socialförsäkringen och vilka somskall göra avdrag för preliminär A-skatl resp. vilka som skall betala egenavgifteroch preliminär B-skatt. Reglerna i nämnda hänseenden inom socialförsäkringenoch den preliminära beskaltningen överensstämmer i slor utsträckning men rymmerockså betydande skillnader. Idet stora flertalel fall, dvs. sedvanliga anställnings- och uppdragsförhållanden,föranleder den nuvarande ordningen för uttag av arbetsgivaravgifter inte någontvekan om avgifisskyldigheten. Det finns emellertid en lång rad gränsfall därnämnda skyldighet inte framstår lika klar. Det är lill dessa fall sominvändningarna mot nuvarande system i huvudsak hänför sig. Kritiken harframförts från skilda utgångspunkter. Enanledning till krifiken har varit den bristande samordningen mellan skyldighetenatt göra avdrag för preliminär A-skatt och betala arbelsgivaravgifter förutgiven ersättning för arbete.