prop · GA03143 · 1986-12-31 00:00:00 — direkfionavskaffas som beslutsorgan. Kommitténs förslag:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Kommittén har dock föreslagit attfullmäktiges val av en fullmäktige, tillika riksbankschef, skall ske tillsvidare eller och att vice riksbankschef skall utses för en fid omhögst . Remissinstanserna:Remissinstanserna lämnar i huvudsak kommitténs förslag utan erinran. Vissasynpunkter anförs dock a\ fullmäktige i , bankföreningen. , LO och TCO. Fullmäktigei och bankföreningen anser att riksbankschefen och de båda viceriksbankscheferna skall utses för en bestämd fid, fullmäk- tigei , bankföreningen . Föreningsbankernas för- Prop.1986/87: 143 bund, LO och TCO är tveksamma eller motsätter sig atlriksbankschefens ställning avpolitiseras (se bil. 3, avsnitt 4). Skälenför mitt förslag: Med nuvarande ledningsorganisation avses främstfullmäktige, direktionen, riksbankschefen och vice riksbankschefen. Riksbankenshögsta organ är fullmäktige, som består av sju ledamöter avvilka sex väljs av medan den sjunde, som också är ordförande, utsesav regeringen. Suppleanter väljs på motsvarande sätt. Fullmäktige sammanträderen gång under en stor del av året och i övrigt ochfattar viktigare penningpolitiska och administrativa beslut. Underfullmäktige finns ett ledningsorgan som kallas direktionen. Denna består avriksbankschefen, som är ordförande, deputerade och jourhavande ledamoten sombåda är fullmäktigeledamöter. I övrigt ingår vice riksbankschefen, denriksbanksdirektör som ansvarar för aktuell fråga och i vissa fall tvåpersonalföreträdare. Direktionen har till uppgift alt bereda ärenden som skallhandläggas av fullmäktige, bevaka att fullmäktiges beslut verkställs samt fattabeslut i vissa ärenden, främst tjänstetillsättningar. Blandde sex ledamöter av fullmäktige som vall utser riksbanksfullmäktigeen riksbankschef. I praktiken är en fullmäktig redan vid valet till fullmäktigeutpekad som riksbankschef. Riksbankschefen leder under fullmäktige riksbankensverksamhet, även om lagen inte ger honom någon egenbeslutsbefogenhet. Fullmäkfige utser inom eller utom fullmäkfigekretsen en viceriksbankschef. har vice riksbankschef utsetts utanförfullmäktigekretsen. Sedanår 1897 utser regeringen ordföranden i riksbanksfullmäktige. Detta är enordning som har sina rötter i ett förparlamenlariskt skede. Kommittén anseratt huvudmannaskap för bör återspeglas i sättet att utseordförande i fullmäktige. För alt i andra former säkerställa samordning avpenningpolitiken med övrig ekonomisk politik föreslår jag, som nämnts i detföregående, viss samrådsskyldighet för . Ifräga om riksbankschefen kan konstateras att om det skall vara möjligt attåstadkomma förutsättningar för kontinuitet på riksbankschefsposten så måsteriksbankschefen utses på ett sätt som gör att denne inte uppenbarligen måstebetraktas som en partiföreträdare. Mitt förslag är att de av valdaledamöterna av riksbanksfullmäktige bör utse en riksbankschef utomfullmäktigekretsen. I och med att en person utses till riksbankschef skall hanemellertid med slöd av en bestämmelse i regeringsformen bli fullmäktig.Riksbankschef bör av fullmäktige förordnas med ett tidsbegränsat förordnande . Inget hinder föreligger mot att omval sker. Genom att bestämma tidentill markeras frikopplingen från de mandatperioder som gäller för de avriksdagen valda fullmäktige. Riksbankschef kan entledigas genom attfullmäktige återkallar förordnande eller genom att inte beviljaransvarsfrihet. Riksbanksfullmäktigeskall alltjämt vara bankens högsta organ och ha i 49 4 1986/87. huvudsak samma uppgifter som samt verka på i stortsett samma sätt. 1986/87: 143 Det betyder alt fullmäktige skall fattaalla viktiga penningpolitiska och administrativa beslut i banken. Ärenden somskall avgöras av fullmäktige anges i den nya riksbankslagen. Dessutomföreskrivs att ärenden som inte skall avgöras av fullmäktige avgörs avriksbankschefen eller delegeras av denne. Detta betyder att riksbankschefen somhögste verkställande tjänsteman nu föreslås få en uttrycklig beslutskompetens. Enligt min mening finns det inte längre tillräckliga skälför att behålla den nuvarande ordningen att regeringen utser ordförande iriksdagens viktigaste myndighet. Jag föreslår därför att skall väljasamtliga ledamöter av riksbanksfullmäktige utom riksbankschefen. De avriksdagen valda fullmäktigeledamöterna utser sedan ordförande inom sin krets. Mitt förslag är således att riksbanksfullmäktigesordförande skall väljas av fullmäktige bland de ledamöter som valtoch att riksbankschefen skall utses av fullmäktige utom fullmäktigekretsen,men att riksbankschefen i och med att han utses också blir fullmäktig. Medoförändrat antal ledamöter i fullmäktige och med gängse valsätt i riksdagenskulle detta kunna leda till att den pariamentariska majoriteten inte skullevara tillförsäkrad majoritet i fullmäktige om riksbankschefen - som ju väljs påett icke politiskt mandat - i någon fråga förenar sig med minoriteten. För attlösa detta problem föreslås att antalet ledamöter i fullmäktige ändras tillåtta. Därmed kan också den parlamentariska minoriteten även i fortsättningenfå utse tre ledamöter. Majoriteten förutsätts utgöras av ordföranden och fyraövriga ledamöter. Om riksbankschefen förenar sig med minoritetens treledamöter kan majoriteten likväl få igenom sitt förslag med stöd avordförandens utslagsröst. Förslaget om riksbanksfullmäktige och riksbankschefeninnebär att RF 9: 12 behöver ändras. Vad så gäller direktionen kan dess beslutsfunktion i alltväsentligt föras över på riksbankschefen och av denne till betydande deldelegeras till linjechefer i . Det betyder att de lagregleradeuppdragen som deputerad och jourhavande ledamot kan slopas. Däremot bör man pålämpligt sätt upprätthålla den informationsförmedlande funktion som dennuvarande direktionen fyller för de anställda. I den nuvarande riksbankslagen föreskrivs att fullmäktiginte får vara ledamot av styrelsen för annan bank. Något hinder finns däremotinte för fullmäktig att vara styrelseledamot i t. ex. kreditaktiebolag,finansbolag eller försäkringsbolag, vilka också bedriver verksamhet påkreditmarknaden. Om denna möjlighet utnyttjas kan detta skapalojalitetskonflikter för de berörda personerna. Jag föreslär därför attvalbarhets- och behörighetsvillkoren för fullmäktig ändras så att fullmäktiginte får vara ledamot i styrelsen för kreditinstitut ellerfondkommissionsbolag. Däremot föreslår jag inte någon motsvarighet till den nuvarandebestämmelsen som hindrar att ledamot i riksbanksfullmäktige ärledamot i det styrande organet i . Om någon person ingår ibåda organen kan detta främja samordningen av statsskuldspolitiken. Jag vill idetta sammanhang nämna att de valbarhets- och behörighetsvillkor som anges förfullmäktige i också bör gälla för ledamöter i . Bestämmelser om tjänst som vice riksbankschef finns iriksdagsordning- 50 en av den anledningen attvice riksbankschef är suppleant för riksbankschefen i fullmäktige. Med detvalsätt för riksbankschefen somjag föreslär kan det vara lämpligt attytterligare en suppleant finns för riksbankschefen. Vidare anser jag attriksbankens ledningsorganisation under riksbankschefen ibland kan behövaförstärkas. Jag föreslår därför att RO 8; 6 ändras så att fullmäktige utomfullmäkfigekretsen får utse högst två vice riksbankschefer. Dessa bör utsesför samma mandatperiod som riksbankschefen. Prop.1986/87: 143 2.5 Beslutsregler för fullmäktige Mittförslag: Fullmäktige i skall sammanträda minst en gång varannanvecka. Vid sammanträdena skall föras protokoll. Fullmäktige får intesammanträda på område som är ockuperat av främmande makt. För attfullmäktige skall vara beslutföra måste minst sex ledamöler vara närvarande.Ärenden som kräver ett skyndsamt beslut får dock avgöras av fem ledamöter omfyra av dem är ense om beslutet. Om ett ärende som skall behandlas ifullmäktige är av ringa betydelse eller av särskilt brådskande art får ärendetavgöras genom meddelanden mellan ledamöterna. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Kommitténs förslag kommenteras inte av remissinstanserna. Skälen för mitt förslag:De formella beslutsregler som gäller för fullmäktige finns upptagna främst i14 § bankoreglementet. Enligt min mening är de nuvarande reglerna i stort settändamålsenliga. Vadhärvid lill en böijan angär tiden för sammanträden inom fullmäkfige bör dennuvarande ordningen behållas som innebär att sammanträde skall hållas minst engång . När det gäller reglerna ombeslutförhet måste dessa anpassas fill den utökning av antalet fullmäktige somföreslagits. Som bör ocksä regeln vara den alt fullmäktigeledamöternamåste vara personligen närvarande vid sammanträdena. Det bör dock finnas enmöjlighet att i undantagsfall fatta beslut per capsulam, dvs. att ledamöternadeltar i behandlingen av ett ärende utan att vara närvarande vid ettsammanträde. De ärenden som bör kunna avgöras på detta sätt är dels ärenden avmindre vikt, dels ärenden som ledamöterna till följd av tidigare beredning ärförtrogna med, dels ärenden av särskilt brådskande art. Vad som anförtsinnebär att för att fullmäktige skall vara beslutföra måste minst sex ledamötervara närvarande. Ärenden som kräver ett skyndsamt beslut skall dock få avgörasav fem ledamöter, om fyra av dem är ense om beslutet. Om ett ärende som skallbehandlas i fullmäktige är av ringa betydelse eller av särskilt brådskande artfår ärendet avgöras genom meddelande mellan ledamöterna. I frågor omdisciplinansvar för arbetstagare hos och dess myndigheter skall,enligt 5§ lagen (RFS 1980:4) om beslutande organ i frågor om disciplinansvar m.m. liksom tillämpas bestämmelserna i 29 kap. om omröstning i domstol medendast lagfarna Prop. 1986/87: 143 ledamöter när flera deltar i avgörandet avfrågor som avses i 15 kap. 1-3 §§ lagen (1976:600) om offentlig anställning. Enmotsvarande omröstningsbestämmelse avseende vissa beslut rörandeläkamndersökning finns i 24 § anställningsstadgan (RFS 1971: 3) för riksdagenoch dess organ. Även den bestämmelsen bör vara tillämplig på . Enligt den gällande ordningen skall i skrivelser somfullmäktige avger till och regeringen alla närvarande ledamöter angesliksom de skiljaktiga meningar som förekommit. Denna ordning bör ocksä varaföreskriven i den nya lagen för att på så sätt minoritetens mening alltidskall komma fram. Då det gäller sättet för omröstning föreskrivs förnärvarande att sluten omröstning endast får ske vid val till sådan befattningtill vilken fullmäktige kan utses. Jag anser att detta undantag från principenom öppen omröstning, vilket aldrig tillämpats i praktiken, inle längre börfinnas kvar. De gällande reglema för proceduren inom fullmäktige börförtydligas i vad avser skyldigheten att föra protokoll vid sammanträdena.Någon direkt, generell bestämmelse härom finns inte i den gällandelagstiftningen, men bör tas in i den nya lagen. I detta sammanhang skall ocksä nämnas de jävsbestämmelsersom gäller för ledamöterna i fullmäktige. Dessa bestämmelser har sinmotsvarighet i förvaltningslagen och de behöver därför inte tas in i den nyalagen för . skall här behandlas en fräga av särskild an somgäller fullmäktiges sammanträden när landet helt eller delvis är ockuperat. I28 § RBL föreskrivs att fullmäktige inte får utöva sina befogenheter på områdesom är ockuperat av främmande makt samt atl minst tre ledamöter skall varanärvarande vid sammanträde som hålls när riket lill någon del är ockuperat.Den förstnämnda regeln är motiverad av att en ockupafionsmakt inte skall kunnafä kontroll över , vilket skulle kunna underlätta ockupationen. I dentidigare lagen (1974: 568) om fanns motsvarande bestämmelserför riksgäldsfullmäktige. Den nuvarande lagen (1982; 1158) om riksgäldskontoretinnehåller endast bestämmelsen att fullmäktige inte får sammanträda påockuperat område. Den särskilda beslut-förhetsregeln förfullmäktigsammanträden, som hålls när delvis är ockuperat, har ansettskunna undvaras. Jag anser att hithörande frågor bör för delbehandlas på samma sätt som skett i fråga om . I den nyariksbankslagen bör sålunda föreskrivas att fullmäktige inte får sammanträda påområde som är ockuperat av främmande makt. En särskild beslutförhetsregelavseende situationer där delvis är ockuperat tas däremot inte med. Mittförslag: Bestämmelser införs i riksbankslagen om bankens redovisning ochrevision. skall fastställa resultat- och balansräkning samt beslutaom vinstdisposition. Fullmäktige skall fastställa budget . Fullmäktigeskall tillsätta vissa chefstjänster. Övriga tjänster tillsätts avriksbankschefen eller, efter delegation av denne, av andra chefer i banken. Nyaordinarie tjänster inrättas av . rättatl driva tryckerirörelse, papperstillverkning, tillverkning av sedlar och myntsamt medaljer och liknande föremål anges i riksbankslagen. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med milt förslag. Remissinstanserna:Remissinstanserna lämnar i huvudsak förslagen utan erinran. Fullmäktigei och revisorer har synpunkter pä hur riksbankensbokföringsskyldighet skall fullgöras. Fullmäktige i och riksdagensförvaltningskontor har synpunkter på möjligheterna att filisätta vissa ledigatjänster utan kungörelseförfarande. Förvaltningskontoret anser att frågan ombudgetens utformning behöver övervägas närmare (se bil. 3, avsnitt 6). Skälenför mitt förslag: De olika administrativa frågor som behöver beaktas vidutformning av en ny lag för avser i flertalet fall riksbankensrättigheter och skyldigheter i förhållande till och dess myndighetersamt myndigheter under regeringen. skallsjälvfallet vara bokföringsskyldig. Eftersom detta inte följer av annan lag somgäller föreslår jag att delta anges i riksbankslagen. Kommittén harföreslagit att bokföringen skall ske på sätt som överensstämmer med godredovisningssed. Fullmäktige i har rörande bokföringsskyldighetenanfört att en centralbanks verksamhet inte är sådan att förebilder kan hämtasfrån vad som i allmänhet är god redovisningssed. Utgångspunkten bör enligtriksbanken vara att balans-och resultaträkning skall ge relevantekonomisk-politisk information om bankens verksamhet. Liknande synpunkteranförs av revisorer som anser att de principer som skall gälla förriksbankens bokföringsskyldighet bör utredas. Revisorerna anser därvidatl också bestämmelser rörande bokföring och redovisning av RiksbankensJubileumsfond bör utarbetas. Jag delar den av och revisoremaframförda uppfattningen. De krav som bör ställas på bokföring ärför närvarande föremål för överväganden av i samråd med riksdagensrevisorer. Jag finner inte skäl att i lagtexten ange några närmare principerför bokföringsskyldighet. Jaganser att redovisning fill hksom bör innefattaresultaträkning, balansräkning, förvaltningsberättelse och en redogörelse förden förda valuta- och kreditpolifiken. Enligt min mening är det önskvärt attförvaltningsberättelserna är utförliga och tydliga, främst vad gäller redogörelsenför förvaltningsverksamhet. För att Prop. 1986/87: 143 beredabanken skälig tid härför föreslås att redovisningen till skall lämnasföre i stället för som före utgången av januari. Jaganser att en budget för förvaltningsverksamheten är ett lämpligt styrinstrumentför fullmäktige och riksbankschefen. En budget underlättar vidare delegering avekonomiskt beslutsansvar inom banken och en budget kan vara en utgångspunkt vidrevisoremas granskning av . Det föreslås därför attfullmäktige före utgången av december skall fastställa en budget förriksbankens förvaltningsverksamhet under det följande räkenskapsåret. Jagföreslår således att själv fär fastställa sin budget, men anser attden skall tillställas för kännedom. förvaltningskontorhar framhållit att frågan om riktlinjer för budgetarbetet och dess utformningbör övervägas vidare. revisorer framför att föreslagen budget böravse en treårsperiod. Jag återkommer till dessa frågor i avsnitt 2.9. Närdet gäller personalvolymen i banken föreslås att denna skall regleras av enpersonalförteckning som upprättas av fullmäktige samt av tillgången på medelenligt gällande budget. Vidare föreslås all fullmäktige skall tillsätta dehögsta chefstjänsterna och att dessa får tillsättas utan atl kungöras tillansökan lediga. Riksbankenfattar en mängd administrativa beslut som berör bankens inre verksamhet. Sådanabeslut har dock ofta i princip karaktär av normgivning. Regeringsformeninnehåller inte bestämmelser som möjliggör di-rektdelegering avnormgivningsrätt frän till myndighel under . I praxis hardock utvecklats en ordning som innebär en delegering myndigheter underriksdagen att besluta om regler för den inre verksamheten. Detta har skett iinstmktionen för justitieombudsmännen och i lagen om . Motsvarandeordning bör gälla . Jag föreslår därför alt skall fåbesluta om bl. a. arbetsordning. Närdet gäller yttre organisation i de nuvarande bestämmelsemaatt verksamhet bedrivs vid elt huvudkontor i saml vidåtta regionkontor och högst 14 kassakontor på andra orter i landet. Riksbankenbedriver nu också verksamhel vid sedeldepåer. För alt fullmäktige i framtidenutan lagändring skall kunna besluta om ändring av antalet kontor om detta visarsig vara sakligt mofiveral, föreslås att det i riksbankslagen anges attriksbanken bedriver verksamhet vid ett huvudkontor samt vid regionkontor,kassakontor och sedeldepåer. Ifråga om inre organisation bör få tillräcklig kontroll genomde administrativa bestämmelser i övrigt som förordas. Jag anser därför att deti den nya riksbankslagen inte behöver finnas bestämmelser om huvudkontoretsorganisation på nivån under vice riksbankschef. ochärendenas fördelning mellan enheter skall dokumenteras i en arbetsordning sombeslutas av fullmäktige. 2.7 ställning m. m. 1986/87: 143 Mittförslag: Huvudmannaskapet för förs från tillregeringen. Riksgäldskontoretshuvuduppgift skall vara att ta upp och förvalta lån för staten. Verksamhetenskall bedrivas med beaktande av statsskuldspolitiskl betingade målsättningar. skall det finnas ett väsentligt parlamentarisktinslag. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Kommittén har dockföreslagit att redovisning och inlem revision för den inreriksdagsförvaltningen och andra verk än överförs tillriksdagens förvaltningskontor. Remissinstanserna:Remissinstanserna lämnar i huvudsak, med undantag föT fullmäktige iriksgäldskonlorei (majoriteten), förslaget utan erinran. Fullmäktigei riksgäldkontoret (majoriteten) anser att kommitténs skäl för att ändrahuvudmannaskapet för kontoret saknar större tyngd och att om en ändring skallske bör detta kunna motiveras med att stora praktiska olägenheter förslatsupplåning avhjälps åtminstone på någon sikt. En fullmäktige vill haytterligare utredning och en fullmäktige godtar kommitténs förslag.Bankföreningen, sparbanksföreningen och hypoteksbanken uttrycker vissiveksamhet rörande vilka fördelar som kan uppnås om förslaget genomförs (sebil. 3, avsnitt 7). Skälenför mitt förslag: blev en myndighet under riksdagenmed uppgift att förvalla statens skuld och ta upp nya lån åt staten. Motivettill detta var att , som inte hade kontroll över statens utgifter ochinkomster, härigenom skulle få kontroll över i vart fall statensupplåningsverksamhet. Enföljd av parlamentarismens genombrott är att numera har kontrollenöver hela finansmakten. Riksdagenbeslutar efter förslag av regeringen om statens inkomster och utgifter. Om detföreligger ett upplåningsbehov ombesörjer med stöd avriksdagens bemyndigande i lagen om den upplåning som behövs. Detnämnda mofivet för att skall vara en myndighetsaknar därför numera bärkraft. Detanförda klargör enligt min mening att huvudmannaskapet för riksgäldskontoretkan flyttas från till regeringen och ges en plats i den statligaförvaltningsorganisation som är bättre anpassad till vår tid. Enöverflyttning av huvudmannaskapet bör nu enligt min mening ske av följandeskäl. Statsskuldensstora ökning kunde inte fömtses när frågan omhuvudmannaskapet för övervägdes i samband med att den nyaregeringsformen diskuterades. Den omfattning statsskulden numera fåttgör att det nu finns starka skäl för att samordningen av statsuppläningen medfinanspolitiken organisatoriskt bör ordnas så att statsupplåningen handhas aven myndighet under regeringen. Vissa av de kreditgarantier som staten genomriksgäldskontoret har Prop. 1986/87: 143 ställt ut är förenade med betydanderisker för att staten faktiskt kommer atl på ett eller annat sätt fä infriagarantin. Delta gäller särskilt i fräga om garantier till varv och rederier. del fall är det därvid endast fräga om bevakning av statens rättigheter somkonkursborgenär. I andra fall kan också beslut av näringspolitisk innebördkomma att få fattas. Dessa fattas då i första hand i efterberedning i framför allt finans- och industridepartementen. Denna ordning ärnaturlig och ofrånkomlig i och med att regeringen ansvarar för verkställandetav statens näringspolitik. Detta talar för att ansvaret för garantihanteringenbör övergå till en myndighet under regeringen. utför cenlrala finansförvaltandeuppgifter för staten. Vissa uppgifter av liknande eller angränsande slag utförsav myndigheter under regeringen. Det förhållandet att dessa finansförvaltandemyndigheter har olika huvudmän har begränsat möjligheterna att utvecklaförvall-ningsstmkturen på detta område. Fömtsältningama för den framtida utvecklingenav verksamhet bör förbättras om kontoret får bli enmyndighet under regeringen. huvuduppgift bör dock även ifortsättningen vara atl ta upp och förvalla lån till staten. Förvaltningen av statsskulden och upplagandet av lån tillstaten behöver i berednings- och verkställighetsskedena på olika sätt samordnasmed penningpolitik. Stalsskuldsförvallningens mål måste emellertidäven alltjämt kunna hävdas i förhållande till de penningpolitiska målen. Iverkställighelsskedet får därefter självfallet en avvägning göras mellan deolika mälen. Samordningen av statsupplåningen och penningpolitiken bör enligtmin uppfattning i första hand ske genom atl och riksbankenlöpande utarbetar upplåningsplaner där tänkta emissionstillfällen ochlånevolymer anges. Dessa upplåningsplaner får sedan diskuteras i samråd medföreträdare från , och varvidockså olika finanspolitiska aspekter kan vägas in i upplånings verksamheten.Det synes därvid lämpligt att dessa diskussioner sker återkommande och t. ex. iden organisatoriska form som utvecklats i en gemensamplaneringsgrupp. I emissionsfrågor skall löpande samråd och kontakter äga mmmellan och . Elt överförande av huvudmannaskapet för riksgäldskontoretaktualiserar flera frågor om ledning, personal, administration, revisionen avriksgäldskonlorei och parfibidragsnämnden, m. m. I enlighet med vad jag angeri avsnitt 2.9 avser jag att återkomma lill dessa frågor i ett senare förslag. 2.8Upplåningen för statens räkning 1986/87: 143 Mitt förslag:Regeringen skall en gång varje är inhämta bemyndigande att ta upperforderiiga lån för statens räkning. Regeringen delegerar i sin tur tillriksgäldskontoret att ta upp sädana lån. Av en särskild lag framgår att statenär ansvarig för samtliga lån och garantier som ombesörjer. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Remissinstanserna lämnar i huvudsak förslaget utan erinran. Fullmäktige i riksbankenframför synpunkter på utformningen av bemyndigande att ta upp lån. De närmareställningstagandena framgår av remissammanställningen (bil. 3, avsniu 7). Skälen för mitt förslag:Somjag tidigare nämnt ombesörjer den upplåning som kanbehövas för att finansiera statens utgiftsunderskott. Detta sker med stöd avbemyndigande i lagen (1982: 1158) om . Upplåning får ske föratt: - finansiera löpande underskott istatsbudgeten och andra utgifter som grundar sig på beslut, - fillhandahålla sådana krediteroch fullgöra sådana garantier som beslutar om, - amortera och inlösa statslänävensom företa uppköp av statslän i utländsk valuta, - tillgodose behov avvalutareserv och av statspapper för marknadsoperationer. Regeringen får inte ta upplån utan bemyndigande och om blir en myndighetunder regeringen måste bemyndigande rörande upptagande av lån riktasig till regeringen.