prop · GA031 · 1986-12-31 00:00:00 — äktenskapsskillnad.Denna skall föregås av betänketid, om båda makarna begärdet eller om någon av dem varaktigt bor tillsammans med etl eget barnunder som slår under hans eller hennes vårdnad. (Jfr5 kap. 1 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 11 kap. I § GB. Vill endast en av makarna att äktenskapet skallupplösas, har han eller hon rätt till äktenskapsskillnad efter betänketid. (Jfr5 kap. 2 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 11 kap. 2 § GB. ' Ändrad lydelse i propositionsförslaget. 3§' Prop. 1986/87: 1 Betänketiden inleds när makarna gemensamt ansökerom äktenskaps- g 3 v. jg skillnad eller när den ena makens ansökan omäktenskapsskillnad delges den andra maken. Har betänketiden löpt , skall dom på äktenskapsskillnad meddelas om någon av makarna begärdet. Har någon sådan dom inte begärts från betänketidens början, ärfrågan om äktenskapsskillnad förfallen. Avvisas talan om äktenskapsskillnadeller avskrivs målet, upphör betänketiden. (Jfr5 kap. 3 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 11 kap. 3 § GB. Om makarna lever åtskilda , harvar och en av dem rätt till äktenskapsskillnad utan föregående betänketid. (Jfr5 kap. 4 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 11 kap. 4 § GB. .Om äktenskapet har ingåtts trots att makarna är släkt med varandra i rätt upp-och nedstigande led eller är helsyskon, har var och en av makarna rätt tilläktenskapsskillnad ulan föregående betänketid. Detsamma gäller om äktenskapethar ingåtts trots att någon av makarna redan var gift och det tidigareäktenskapet inle har blivit upplöst. Föreligger tvegifte, har var och en av makarna idet tidigare äktenskapet rätt atl få detta upplöst genom äktenskapsskillnadutan föregående betänketid. I fall som avses i första stycket kan talan omäktenskapsskillnad även föras av allmän åklagare. (Jfr5 kap. 5 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 11 kap. 5 § GB. Avdelningen innehåller åtta kapitel. Det första (6kap.) - som behandlar makars skyldighet att bidra till varandras underhåll -överensstämmer i huvudsak med gällande bestämmelser i . De övriga sjukapitlen innehåller däremot betydande ändringar i sak jämfört med gällanderätt. 1 7 kap. finns grandläggande regler omegendomsordningen i etl äktenskap. Dessa handlar om indelningen igiftorältsgods och enskild egendom, om äktenskapsförord och områdighetsinskränkningar. I kapitlet finns även en definition av begreppen"makars gemensamma bostad" och "ma- 'Ändrad lydelse i propositionsförslaget. kars gemensammabohag". Denna definition har betydelse för många Prop. 1986/87: 1bestämmelser i . I 8 kap. finns bestämmelser om gåvor mellan makar. ÄktB De övriga kapiUen i avdelningen behandlar bodelningen. I 9 kap. finnsbestämmelser om bodelningens form, tidpunkt för bodelning, bouppteckning ochandra för bodelning förberedande åtgärder. 10 kap. klargör vilken egendom somskall omfattas av bodelningen, medan 11 kap. innehåller regler om hurandelar och lotter skall bestämmas. I sistnämnda kapitel regleras också rättenatl överta den andra makens bostad och bohag i samband med bodelningen. finns bestämmelser om jämkning av del bodelningsresullat som följer avbestämmelserna i 11 kap. Kapitlet innehåller också bestämmelser om jämkning avvissa familjerättsliga avtal (äktenskapsförord och föravtal om bodelning). I avdelningenssista kapitel (13 kap.) regleras verkningarna av en bodelning, bl. a. vilkenverkan en bodelning får gentemot en makes borgenärer. Kapitlet avslutas med enbestämmelse enligt vilken en make har rätt atl ge in bodelningshandlingen tilltingsrätten för registrering. Underhållsreglema återfinns i GB framför aUt i 5kap. Dessa har förts samman i 6 kap. ÄktB. Vissa paragrafer i 5kap. GB saknar dock motsvarigheter i ÄktB. Det är 5 kap. 12, 13 och 15 §§.Bestämmelsen i 7 kap. 2 § andra stycket GB, som också rör underhåll, har inteheller fått någon motsvarighet i ÄktB. I övrigt har förtsöver lill ÄktB i huvudsakligen oförändrat skick. 15 kap. 12 och 13 §§ och 7 kap. 2 § andra stycketGB finns bestämmelser om s. k. hushållsfullmakl. Enligl dessa bestämmelser fårvar och en av makarna med förpliktande verkan även för den andra maken ingåsådana rättshandlingar för den dagliga hushållningen eller barnens uppfostransom enligt sedvana företas för dessa ändamål. En sådan rättshandling blir dockinte bindande för den andra maken, om den som rättshandlingen ingicks med harinsett eller borde ha insett att det som anskaffades inte behövdes. De sakkunniga har föreslagit atl reglerna omhushållsfullmakt avskaffas. Som skäl för detta anför de sakkunniga dels atlköpvanorna nu är andra än vid tiden för GB: s tillkomst, dels att allmännafullmaktsregler i stor utsträckning leder till samma resultat som entillämpning av reglerna om hushållsfullmakt. Förslaget om att slopa hushållsfullmakten tog desakkunniga upp redan i sitt delbetänkande (SOU 1977:37) Underhåll till barn ochfrånskilda. I den lagrådsremiss som utarbetades på grandval av betänkandet ladeäven departementschefen fram detta förslag (se prop. 1978/79:12 s. 137). Lagrådetframhöll emellertid (prop. s. 413 f) att kredilavtal ingalunda är ovanliga vidköp för den dagliga hushållningen och att en tillämpning av allmänna fullmaktsreglertorde medföra betydligt större osäkerhet för tredje man än Prop. 1986/87: 1nuvarande regler om hushållsfullmakt. Lagrådet föreslog därför att regler- 6kap. 1 § ÄktB na om hushållsfullmakt skulle behållas i avvaktan på denfortsatta översynen av reglerna om äktenskapets ekonomiska rättsverkningar. 1978/79:12 (s. 428) godtog departementschefen lagrådets uppfattning ochtog därför tillbaka sitt förslag. Han framhöll dock att reglerna om hushållsfullmakltorde ha ringa praktisk betydelse och att deras tillämpningsområde inte var alldelesklart. När de sakkunniga nu har återkommitmed förslaget har det skett med åberopande av samma skäl som förra gången. Vad departementschefen framhöll iprop. 1978/79:12 gäller alltjämt. Kreditavtal torde - om man bortser frånkontokortssyslemet - ha relativt Ihen betydelse vid köp för den dagligahushållningen eller för barnens uppfostran. Kontokortssyslemet har tillkommithuvudsakligen i handelns intresse. Något skäl att genom regler iäktenskapsrälten gynna säljaren vid kontokortsbaserade affärer genom atl ökadennes möjligheter alt driva in sin fordran torde inte föreligga. Snarare kandet sägas vara motiverat av ett socialt skyddsintresse att hindra att säljareni sådana fall kan kräva betalning av kredittagarens make. Det får i ställetankomma på säljaren att i varje enskilt fall ta ställning till om han skall tarisken att bevilja kredit. Därtill kommer att en utgångspunkt för ÄktB är attvar och en av makarna råder över sin egendom och svarar för sina skulder. Avdessa skäl har några regler om hushållsfullmakt inte tagits in i ÄktB. De regler om underhåll som harförts över till ÄktB har i regel placerats i 6 kap. Några undantag finns dock.Bestämmelserna i 5 kap. 1 §, 2 § första stycket sista meningen och 10 § GB harlagils in i 1 kap. ÄklB, bestämmel-seraa i 5 kap. 11 § GB har placerats i 14kap. ÄktB och bestämmelserna i 11 kap. 16 § GB har förts över lill 12 kap.ÄktB. Makarna skall, var och en efter sinförmåga, bidra till det underhåll som behövs för att deras gemensamma ochpersonliga behov skall tillgodoses. Om underhåll till barn finns bestämmelser iföräldrabalken. (Jfr 6 kap. 1 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 5 kap. 2 § GB.Bestämmelsen i första stycket sista meningen i den paragrafen har dock förts övertill 1 kap. 4 § ÄklB. Om del som den ena maken skallbidra med inte räcker till för hans eller hennes personliga behov eller för debetalningar som han eller hon annars ombesörjer för familjens underhåll, skallden andra maken skjuta lill de pengar som behövs. (Jfr 6 kap. 2 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 5 kap. 3 § GB.' Ändrad lydelse i propositionsförslaget. 3 § Prop. 1986/87: 1 Det som den ena maken med tillämpning av I och 2 §§har lämnat lill den g ip. 3 § ÄktB andra maken för dennes personliga behovär dennes egendom. (Paragrafensaknar motsvarighet i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar 5 kap. 4 § GB. Familjelagssakkunniga har föreslagit atlbestämmelsen skall utgå. Samma förslag framfördes av de sakkunniga idelbetänkandel (SOU 1977: 37) Underhåll till barn och frånskilda (s. 136). Somskäl åberopades att del är överflödigt atl fastslå äganderätten till medlen. 1978/79:12 (s. 182) framhöll departementschefen dock att bestämmelsenbl.a. kunde ha en informativ betydelse. Bestämmelsen finns därför kvar. När de sakkunniga nu har återkommit med förslagethar det sin bakgrund bl.a. i de förslag som de sakkunniga har lagt fram beträffandemakars gemensamma bohag och bostad. Jag har emellertid förordat andra lösningari dessa frågor. Med hänsyn till detta anser jag atl bestämmelsen i 5 kap. 4 §GB alltjämt behövs. Den bör således föras över till ÄktB. Kan den ena maken på grund av sjukdom ellerfrånvaro inte själv sköta sina angelägenheter och fattas det medel förfamiljens underhåll, får den andra maken i behövlig omfattning lyfta den sjukaeller bortavarande makens inkomst och avkastningen av dennes egendom samtkvittera ut banktillgodohavanden och andra penningmedel. Detta gäller dock ej,om samlevnaden mellan makarna har upphört eller om det finns fullmäktig,förmyndare eller god man för den sjuka eller bortavarande maken. Rättshandling som avses i första stycket ärbindande för den sjuka eller bortavarande maken även om medlen inle behövdesför familjens underhåll, såvida tredje man varken insåg eller borde ha insettatt behovet inle förelåg. (Jfr6 kap. 3 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar 5 kap. 14 § GB. Andra stycket tillkom år 1978.Familjelagssakkunniga hade i delbetänkandet (SOU 1977:37) Underhåll lill barnoch frånskilda föreslagit att bestämmelserna i 5 kap. 14 § GB om behörighet fören make att företräda den andra maken vid sjukdom eller bortavaro skulle behållas,med en viss begränsning av den legala fullmakt som paragrafen innehåller.Departementschefen anslöt sig i prop. 1978/79:12 (s. 185-187) i huvudsak tilldetta. Vid remissbehandlingen av delbetänkandet efterlyste emellertid någraremissinstanser ett klarläggande beträffande betydelsen av god tro hos tredjeman. En remissinstans erinrade om att det i förarbetena till bestämmelsen hadeuttalats att tredje man inte kunde åberopa godtros-skydd. Enligl dennaremissinstans var det inte säkert att en sådan lösning borde upprätthållas äveni fråga om kravet på alt rättshandlingen skulle vara behövlig för familjensunderhåll, något som var en särskilt svårbe- 'Ändrad lydelse i propositionsförslaget. dömd omständighet för tredje man och som det inte hellervar lätt för den Prop. 1986/87: 1 handlande maken att leda i bevis.Departementschefen instämde i detta 6 kap. 5 §ÄktB uttalande (prop. s. 187) ochtillade all, om tredje man inte tillerkändes någol godtrosskydd, det kunde blisvårt atl förverkliga den rätt som lagen ger en make som är i behov av medelför familjens försörjning. Departementschefen förordade därför en bestämmelseav innebörd att de uttag som en make gör av en sjuk eller bortavarande makesmedel skall vara bindande för denne även om medlen inte behövdes för familjensunderhåll, föratsatt alt den hos vilken uttaget har skett varken insåg ellerborde ha insett hur del förhöll sig med detta. Denna bestämmelse togs därför ini 5 kap. 14 § andra stycket GB. Familjelagssakkunniga har nuföreslagit att andra stycket skall utgå, eftersom bestämmelsen enligt desakkunniga är svårbegriplig och onödig. De sakkunniga anser att redan kravet iförsta stycket att utbetalningen skall ske i "behövlig omfattning" innebärdetsamma som uttrycks i andra stycket. Flera remissinstanser, däriblandbankinspektionen, har riklat invändningar mot de sakkunnigas förslag i dennadel. Enligl dessa remissinstanser är frågan om betydelsen av god tro hostredje man beträffande utgiftens behövlighet inte, som de sakkunniga haransett, löst genom att det i första stycket anges att utbetalning skall ske ibehövlig omfattning. Tvärtom måste - om andra stycket tas bort - enefterföljande utredning som visar att ett uttag var obehövligt leda till altden frånvarande eller sjuka maken inte är bunden av uttaget, även om bankeneller annan tredje man var i god tro. Jag kan ansluta mig till dessaremissinstansers åsikt. Vad departementschefen har anfört i prop. 1978/79:12s. 187 gäller enligt min uppfattning alltjämt. Jag förordar därför atl andrastycket i 5 kap. 14 § GB behålls. Om den ena maken försummar sinunderhållsskyldighet, får domstolen ålägga honom eller henne att betalaunderhållsbidrag till den andra maken. (Jfr 6 kap. 4 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar 5 kap. 5 § GB. Om makarna inte varaktigt bortillsammans, skall den ena maken fullgöra sin underhållsskyldighet genom attbetala underhållsbidrag till den andra naken. (Jfr 6 kap. 5 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar 5 kap. 6 § GB. Ändrad lydelse i propositionsförslaget. 7 §' Prop. 1986/87: 1 Efter äktenskapsskillnad svarar varje make för sinförsörjning. Om den ena maken behöver bidragtill sitt underhåll under en övergångstid, har han eller hon rätt att fåunderhållsbidrag av den andra maken efter vad som är skäligt med hänsyn tilldennes förmåga och övriga omständigheter. Har den ena maken svårigheter altförsörja sig själv sedan ett långvarigt äktenskap har upplösts eller finns detandra synnerliga skäl, har han eller hon rätt till underhållsbidrag av denandra maken än som anges i andra stycket. (Jfr 6 kap. 6 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar 11 kap. 14 § GB. Underhållsbidrag efteräktenskapsskillnad skall lämnas fortlöpande. Finns det särskilda skäl, fårdomstolen dock bestämma att bidraget skall betalas med etl engångsbelopp. (Jfr 6 kap. 7 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 11 kap. 14 a § första stycket GB. Talan om att underhållsbidrag skallfastställas får inte bifallas tillbaka än före den dag dåtalan väcktes, om inte den bidragsskyldige medger del. (Jfr 6 kap. 8 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 5 kap. 7 § och 11 kap. 14 a § andrastycket GB. Rätten att kräva ul ett fastställtunderhållsbidrag upphör efter den förfallodag som ursprungligen gällde. Har utmätning förunderhållsbidraget skett före den tidpunkt som anges i första stycket eller bidragsskyldige försatts i konkurs på grund av en ansökan som har gjortsföre denna tidpunkt, får betalning för fordringen även därefter tas ut ur denutmätta egendomen eller erhållas i konkursen. Har ansökan om förordnande av godman enligt ackordslagen (1970:847) gjorts före den tidpunkt som anges i förstastycket, får underhållsbidraget krävas ut från del att verkanav förordnandet om god man förföll eller, när förhandling om offentligt ackordhar följt, ackordsfrågan avgjordes. Om ackord kommer lill stånd, farfordringen krävas ut från del alt ackordet skulle hafullgjorts. Har utmätning för underhållsbidraget skett eller konkursansökangjorts inom den tid som har angetts, gäller andra stycket. Avtal som strider mot denna paragraf är utan verkan. (Jfr 6 kap. 9 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 5 kap. 8 § och11 kap. 14 a § andra stycket GB. ' Ändrad lydelse i propositionsförslaget. En dom eller ett avtal om underhåll får jämkas avdomstolen, om det j] s ÄktB finns skäl för det med hänsyn till attförhållandena har ändrats. För tiden innan talan har väckts får dock jämkningmot en parts bestridande göras endast på del sättet att obetalda bidrag sättsned eller las bort. Underhållsbidrag efter äktenskapsskillnad får endast omdet finns synnerliga skäl höjas utöver det högsta belopp till vilket bidragettidigare har varit bestämt. Underhållsbidrag i form av engångsbelopp får intejämkas mol en parts bestridande. Etl avtal om underhåll får också jämkas avdomstolen, om avtalet är oskäligt med hänsyn till omständigheterna vid desstillkomst och förhållandena i övrigt. Beslut om alt erhållna bidrag skallbetalas tillbaka får dock meddelas endast om det finns särskilda skäl. (Jfr6 kap. 10 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 5kap. 9 § och 11 kap. 15 § GB. 7 kap. Makars egendom I 7 kap. har förts samman de bestämmelser somreglerar indelningen av makars egendom i ohka kategorier (1 och 2 §§) och debestämmelser som anger i vilken utsträckning en make behöver den andra makenstillstånd för att kunna förfoga över sin egendom (5-8 §§). I kapitiet har ocksåtagits in bestämmelser om äktenskapsförord (3 §). Kapitlet innehåller vidaredefinitioner av begreppen "makars gemensamma bostad" och"makars gemensamma bohag" (4 §). I§' Varje makes egendom indelas i giftorättsgodsoch enskild egendom. (Paragrafensaknar motsvarighet i de sakkunnigas förslag) Paragrafen innehåller en bestämmelse omuppdelningen av makars egendom i giftorältsgods och enskild egendom. Vad somär atl hänföra till de olika egendomsslagen framgår av 7 kap. 2 §. Motsvarandebestämmelser återfinns i gällande rätt i 6 kap. GB. Bestämmelsen i förevarande paragraf skall ses somett komplement till bestämmelserna i 1 kap. De grandläggande reglema omegendomsordningen i elt äktenskap finns i 1 kap. 3, 4 och 6 §§. Vilken betydelse indelningen i giftorältsgods ochenskild egendom har framgår inte av denna paragraf utan av andra bestämmelser iÄklB (främst 1 kap. 6 §, 7 kap. 5 §, 10 kap. 1 § och 11 kap.). Egendomsuppdelningen får sin största betydelse vidbodelning. Huvudregeln är att endast giftorätlsgodset ingår i bodelningen (10kap. I §). Makarna kan emellertid komma överens om att även viss enskildegendom skall ingå i bodelningen. Sådan enskild egendom behandlas i så fall somgiftorältsgods vid bodelningen (10 kap. 4 §). 'Ändrad lydelse i propositionsförslaget. 2 §' Prop. Giftorättsgodsär all egendom som inte är enskild. 712 2 § ÄktB 1. egendomsom genom äktenskapsförord har blivit enskild, 2. egendom som den ena maken harfått i gåva av någon annan än den andra maken med det villkoret att egendomenskall vara mottagarens enskilda, 3. egendom som den ena maken harerhållit genom testamente med det villkoret att den skall vara mottagarensenskilda, 4. egendom som den ena maken harärvt och som enligt testamente av arvlåtaren skall vara mottagarens enskilda, 5. vad som har trätt i stället föregendom som avses i 1 -4, om inte annat har föreskrivits genom den rättshandlingpå grund av vilken egendomen är enskild. Avkastning av enskild egendom är giftorättsgods, ominte annat har föreskrivits genom en sådan rättshandling som avses i andrastycket. (Jfr10 kap. 5 och 6 §§ i de sakkunnigas förslag) Bestämmelsenmotsvarar 6 kap. I § första stycket GB. Bestämmelsen motsvarar 6 kap. 8 § första stycketGB. Någon saklig ändring i förhållande till gällande rätt innebär bestämmelseninle, ulan uppräkningen i punkterna 1-5 är - tillsammans med tredje stycket-uttömmande. Del är alltså inle möjligt att tillskapa enskild egendom genomt.ex. Punkten 5 innebär en avvikelse frånfamiljelagssakkunnigas förslag. De sakkunniga har ansett att vad som trätt istället för egendom som är enskild inte bör bli enskild egendom, om detta intehar särskilt föreskrivits i det äktenskapsförord eller den gåvohandling ellerdet testamente varigenom den ursprungliga egendomen har blivit enskild. Desakkunnigas förslag har på denna punkt utsatts för kritik underremissbehandlingen. Remissinstanserna har bl.a. framhållit att syftet med enrättshandling av detta slag oftast torde vara atl överföra elt visstförmögenhelsvärde till mottagaren. Del är då en naturiig följd att även vad somhar trätt i stället för den ursprungliga egendomen skall vara mottagarensenskilda egendom. Det kan inte heller vara rimligt atl den som har fått ettkontantbelopp som enskild egendom genom gåva, arv eller testamente inte skallkunna investera beloppet utan att riskera att egendomen därigenom förvandlastill giftorältsgods. I punkten 5 har därför gällande ordning behållits när detgäller vad som har trätt i stället för enskild egendom. Bestämmelsenmotsvarar 6 kap. 8 § andra stycket GB. 'Ändrad lydelse i propositionsförslaget. 3§' Prop. 1986/87: 1 Genom äktenskapsförord kan makar eller blivandemakar bestämma att -j i 3 ÄktB egendom som tillhör eller tillfallernågon av dem skall vara dennes enskilda egendom. Genom nytt äktenskapsförordkan makar bestämma att egendomen skall vara giftorättsgods. Äktenskapsförord skall upprättas skriftligen ochundertecknas av båda makarna. Detta gäller även om den ena maken är omyndig. Iså fall skall dock förmyndarens skriftliga medgivande inhämtas. Äktenskapsförord skall registreras hos domstolen.Ett äktenskapsförord som har slutits mellan blivande makar gäller frånäktenskapets ingående, om del ges in till domstolen inom en månad från det attäktenskapet ingicks. I annat fall gäller äktenskapsförordet först från och medden dag då det ges in till domstolen. (Jfr10 kap. 5 § i de sakkunnigas förslag) Genom bestämmelserna i detta stycke, som motsvarar8 kap. I § första stycket GB, bereds makar samma möjligheter som de har i dagatt genom äktenskapsförord avtala om egendomsordningen i äktenskapet. Genom attgöra egendom till enskild kan makar sålunda hålla denna egendom utanför enkommande bodelning. Denna verkan framgår av 10 kap. 1 §, där det anges att delär giftorätlsgodset som skall delas vid bodelningen. Ett äktenskapsförord krävs också - liksom enligtgällande rätt - för atl helt eller delvis upphäva rättsverkningarna av etltidigare äktenskapsförord. Som har framhållits i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.4.4.) skall äktenskapsförord inle längre användas för gåvor mellanmakar. Dessa kan därför i fortsättningen använda äktenskapsförord endast för desyften som anges i förevarande paragraf. Begreppet trolovad används inte längre i lagen. Dethar bytts ut mot "blivande makar". Äktenskapsförord skall liksom upprättasskriftligen och undertecknas av båda makarna (jfr 8 kap. 10 § GB). Däremotgäller inte något krav på bevillning. Skälen för detta är desamma som när detgäller bodel-ningsavtal (jfr avsnitt 2.2.6). I detta sammanhang kan det vidarefinnas anledning atl framhålla alt ett äktenskapsförord kan jämkas, om den enamaken har förmåtts medverka till upprättandet av ett förord som vid bodelningenleder till ett oskäligt resultat för honom eller henne (se 12 kap. 3 §). Äktenskapsförord har i ÄktB behållit sin karaktärav ett personligt avtal så till vida all även en omyndig make har att medverkavid upprättandet. Annars är utgångspunkten vid avtal av ekonomisk karaktärenligt förmyn-derskapsrättsliga principer att den omyndige företräds av sinförmyndare. 'Ändrad lydelse i propositionsförslaget. 9 1986/87. Enligttredje meningen i förevarande stycke skall denne i stället lämna sitt Prop.1986/87: 1 skriftliga medgivande till förordet (jfr 8 kap. 9 § GB). 7 kap. 4 § ÄktB Ett förord kan upprättas föreäktenskapet eller när som helst under äktenskapet. Det skall inges tilltingsrätten för atl registreras (se 16 kap. 2 §). Sådan registrering skerenligt bestämmelserna i 16 kap. Tredje stycket innehåller ocksåregler om när förordet får rättsverkan. Dessa motsvarar med en vissredaktionell jämkning nuvarande bestämmelser i 8 kap. 12 § GB. Någon sakligändring i förhållande till gällande rätt har sålunda inte avsetts. att ett förord inte kan åberopas vid en bodelning med anledning av ettdödsfall som inträffar senare än efter vigseln, om inteäktenskapsförordet har getts in för registrering senast somdödsfallet inträffade. Samma förhållande gäller om bodelningen skall förrättasmed anledning av talan om äktenskapsskillnad. I stället för dödsdagen gäller dåden dag talan väcktes. Med makars gemensamma bostad avses i denna balk 1. fast egendom som innehas medäganderätt eller tomträtt, om egendo men huvudsakligen är avsedd som makarnas gemensamma hem, 2. byggnad eller del av byggnad sominnehas med äganderätt, hyresrätt, bostadsrätt eller annan rätt, om egendomen huvudsakligen är avsedd som makarnas gemensamma hem.