prop · GA0389 · 1986-12-31 00:00:00 — Andra stycket,som behandlar förberedelsens syfte, föreslås ändrat enligl samma princip som 42kap. 6 § andra styckel. Det faktum att del här är fråga om brottmål medför dockvissa skillnader mellan de båda sladgandena (jfr vad som föresläs i 45 kap. 10§). Tredje stycket överensstämmer med 42 kap. 6 § tredje stycket i förslaget. 47 kap. 7 § De i denna paragraf föreslagna ändringarna - som är avspråklig och redaktionell natur - motsvarar de ändringar som föreslås i 42 kap.7 och 47 kap. 8 § Paragrafen behandlar avvägningen mellan skriftlighei ochmunllighet under förberedelsen. Reglerna överensstämmer i gällande rätt heltmed motsvarande bestämmelser för tvistemål i 42 kap. 9 §. Den paragrafenföreslås nu radikalt ändrad. Motsvarande ändringar föreslås i förevarandeparagraf. Regler om vissa tidsfrister för sammanträde när den tilltalade ärhäktad eller ålagd reseförbud återfinns i 9 §. 47 kap. 9 § En föreskrift motsvarande den nuvarande bestämmelsen iförsta meningen i första stycket om att vid muntlig förberedelse sammanträde skall hållas så snart det kan ske har med sikte på normalfallen tagits in i 8 § tredje stycket. 1 andra och tredje meningarna i första stycket, vilka tar upp vissa lidsfrister vid muntlig förberedelse när den tilltalade är häktad eller ålagd reseförbud, har endast gjorts vissa smärre språkliga ändringar. Bestäm melserna i samma stycke om hur kallelse till parterna skall ske har slopats i förslaget, jfr specialmotiveringen lill 42 kap. 10 §. Bestämmelserna i andra och tredje styckena om vid vilka påföljder parierna skall kallas till förbere delsesammanträde har överförts till 12 §. Till andra slyckel har i stället - språkligt ändrad - överförts bestämmelsen i 11 § första stycket om inom vilken tid elt eventuellt andra förberedelsesammanträde skall hållas om den tilltalade är häktad. Paragrafen innehåller en reglering av i vad män enpart vid etl sammanträde för förberedelse får ge in eller läsa upp skriftligaanföranden m.m. Bestämmelserna om detta har förts över till 1181 denna paragrafhar i stället tagits in regler om möjlighet att hälla förberedelsesammanträdeper telefon (jfr 42 kap. 10 §). 47 kap. 11 § Den nuvarande regleringen i första stycket om attförberedelsen om möjligt skall avslutas vid det första sammanträdet har iförslaget överförts lill 8 § fjärde stycket. Den bestämmelsen täcker även detnuvarande tredje stycket ill §. Av de skäl som redovisats i anslutning till 42kap. 12 8 första styckel bör den nuvarande regeln i första stycket om att måletinte får uppskjutas längre än som oundgängligen påkallas upphävas. Bestämmelseni första stycket om tidsfrist för ytteriigare sammanträde när den tilltaladeär häktad har i förslaget överförts till 9 § andra stycket. Regler om kallelsetill förberedelsesammanträde föresläs intagna i 12 8. Den föreslagnaregleringen täcker även de nuvarande bestämmelserna i 11 § andra styckelangående kallelse till fortsatt förhandling. I förevarande paragraf har i stället tagits in reglerangående i vad män parterna vid sammanlräden får ge in eller läsa uppskriftliga inlagor eller andra skriftliga anföranden. Reglerna, som avsesersätta nuvarande 10 8, har utformats helt i överensstämmelse med vad somföreslås i 42 kap. 13 8. 47 kap. 12 § I denna paragraf i dess nuvarande lydelse slås fast atträtten får utsätta ett särskilt förberedelsesammanträde för behandling av enrättegångsfråga eller en del av saken, som får avgöras särskilt. Dennareglering har tagits bort såsom onödig (jfr specialmotiveringen till 42 kap. 13§). De i nuvarande andra meningen intagna reglema om kallelse till sammanträdeför behandling av en rättegängsfräga har överförts till ett nytt andra stycke.I första styckel har i stället - med vissa språkliga ändringar - tagits inreglerna i 9 8 andra och tredje styckena om vid vilka påföljder parterna skallkallas lill förberedelsesammanträde. Dessutom föresläs - liksom beträffandeindisposiliva tvistemål och mål om allmänt åtal (42 kap. 12 § andra stycketresp. 45 kap. 15 8 iredje stycket) - all rällen i slällei för all föreläggavile under vissa förutsättningar får besluta att en part, som skall infinna sigpersonligen, skall hämtas till sammanträdet. 47 kap. 19 § Paragrafen innehåller vissa regler om skriftligförberedelse, vilka liksom motsvarande regler pä ivistemålssidan föresläs upphävda. 1 denna del hänvisas till specialmotiveringen till 42 kap, 14 §, Vad där sägs om 42 kap. 9 § motsvaras för 47 kap:s del av 47 kap. 8 8. Enligt förslagel tas i 239 förevarandeparagraf (liksom i 42 kap. 14 §) i stället in vissa bestämmelser Prop.1986/87:89 som syftar till att göra förberedelsen sä effektiv som möjligt (jfrspecialmotiveringen till 42 kap. 14 8). 47 kap. 20 § En motsvarighet till den nuvarande bestämmelsen i dennaparagraf om att rätten fär meddela närmare bestämmelser om skriftväxling mellanparierna och föreskriva i vilket avseende en part skall yttra sig har tagits ini 19 8. 1 stället föresläs att i denna paragraf tas in en motsvarighet till deni 42 kap. 16 8 föreslagna regeln om att rätten i slutet av förberedelsen ivissa fall bör göra en skriftlig sammanfattning av parternas ståndpunkter. 47 kap. 22 § Paragrafen innehåller vissa regler om utsättande avhuvudförhandling. I första stycket har gjorts språkliga ändringar motsvarandedem som föresläs i 42 kap. 20 § första stycket. I andra och tredje styckenaföreslås inte några ändringar. 47 kap. 23 § Hänvisningen i det nuvarande tredje styckel har tagitsbort såsom varande onödig. 1 övrigt är de föreslagna ändringarna av redaktionellnatur. (Jfr 42 kap. 21 §.) Såsom jag anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt2.2.1) bör dispensprövningen i hovrätt i mål om mindre värden tills vidarefinnes kvar i princip oförändrad, trots all småmälslagen upphävs. Mot denbakgrunden föresläs i förevarande kapitel vissa bestämmelser om vad som gällervid fullföljd av talan mot tingsrätts dom eller beslut i mäl som avses i I kap.3 a 8. 49 kap. 12 § Denna paragraf, som innehåller de grundläggande reglernaom begränsningen i hovrättsprövningen i smämäl, överensstämmer bortsett frännågra språkliga ändringar helt med 21 § småmälslagen. 49 kap. 13 § I denna paragraf regleras förutsättningarna för attprövningstillstånd skall fä beviljas. Motsvarande reglering finns i 22 § småmälslagen. Del har i flera sammanhang påpekats att regleringen i den paragrafen inte är hell lyckad eftersom den för åtskilliga fall innebär en dubbelreglering. Det kan i samma mål t.ex. vara aktuellt att meddela prövningstillstånd enligt såväl 240 sjättepunkten som enligt nägon av punkterna 2-5. För atl undvika dubbel- Prop.1986/87:89 reglering har bestämmelsen utformats på ett annat sätt än dennuvarande regeln i 22 8 småmälslagen. 1 sak avses dock inle nägon ändring iförhållande till gällande rätt. Första och andra punkterna motsvarar helt de nuvarandeförsta och sjätte punkterna i 22 8 småmälslagen. Enligt tredje punkten iförslaget skall - utöver i de båda föregående punkterna angivna fall -prövningstillstånd också meddelas om det föreligger synnerliga skäl atl prövatalan. Bestämmelsen har i denna del utformats efler mönster från 54 kap. 10 8första stycket 2. I praktiken torde prövningstillstånd med stöd av tredjepunkten bli aktuellt i vissa fall där domvilla förekommit vid tingsrätten. 49 kap. 14 § Denna paragraf motsvarar i sak helt del nuvarandestadgandet i 23 § småmälslagen. 49 kap. 15 § 1 denna paragraf, som saknar motsvarighet i gällande rätt,upptas en skyldighet för tingsrätten att upplysa parterna om atl det krävsprövningstillstånd för att fä målet överprövat i hovrätten. Tingsrätten skallocksä ange vilka förutsättningarna är för att prövningstillstånd skallbeviljas. En motsvarighet till denna bestämmelse finns i 54 kap. 14 8 andrastycket såvitt gäller de fall dä del krävs prövningstillstånd för att fä entalan prövad i högsta domstolen. I kapitlet, som reglerar handläggningen av vädjadetvistemål i hovrätt, föreslås ändringar bl. a. föranledda av att regleromprövningstillstånd i mål om mindre värden föreslås införda i RB. Det börpåpekas att handläggningen av sådana mål följer vanliga regler, sedanprövningstillstånd beviljats. Detta kan i vissa enskildheter innebära en sakligändring jämfört med nuvarande ordning t.ex. i fråga om möjligheterna atl avgöramäl pä handlingarna (jfr 50 kap. 21 8 första stycket 4 RB och 27 8småmälslagen) och vad som skall anses vara processmaterial när målet avgörsefter muntlig handläggning. 1 praktiken torde konsekvenserna av dettaemellertid vara försumbara. 50 kap. I § 1 paragrafen regleras frågor om tiden och sättet föröverklagande av tings rätts dom i tvistemål. Enligt gällande rätt skall vad anmälas hos tingsrätten inom frän den dag domen meddelades (nuvarande första stycket). skall sedan fullföljas frän den nämnda dagen. Detta sker genom all en vadeinlaga ges in till tingsrätten (nuvarande andra stycket). 16 1986/87. Av skälsom anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.10) har Prop.1986/87:89 kravet pä vadeanmälan tagits bort. Enligt den föreslagna lydelsenskall den som vill vädja mot tingsrätts dom ge in en vadeinlaga tilltingsrätten från domens meddelande. 1 övrigl föreslås enspråklig modernisering av paragrafen. 50 kap. 4 § I denna paragraf som reglerar innehållet i vadeinlagan -har i ett nytt andra stycke tagits in regler angående vadekärandens skyldighetatt, i sådana mål där det krävs prövningstillstånd, i vadeinlagan även ange vadhan vill åberopa till stöd för atl sådant tillstånd skall meddelas. Motsvarandereglering finns i 25 8 småmälslagen. 1 anledning av att enligt förslaget även ett partsförhörutan sanningsförsäkran är att betrakta som ett bevismedel, har i iredjestycket (nuvarande andra stycket) orden "under sanningsförsäkran"tagits bort. 1 avvaktan pä RU:s förslag rörande hovrättsprocessenföresläs i denna paragraf inga språkliga eller redaktionella ändringar. Isamband med alt överrättsprocessen ses över i ett senare sammanhang kan fråganom en anpassning av regleringen i bl.a. denna paragraf till vad som föreslåsför tingsrättsprocessens del komma atl aktualiseras. 50 kap. 10 a § Till denna paragraf - som är ny - har överförts dennuvarande bestämmelsen i 26 § småmälslagen om förfarandet vid prövning avfrågor om prövningstillstånd. Motsvarande bestämmelse har för de fall då enpart anfört besvär över tingsrättens beslut tagits in i 52 kap. 9 a 8. 50 kap. 15 § Denna paragraf reglerar, genom hänvisning till 43 kap.,vad som gäller i vissa hänseenden beträffande huvudförhandlingar i hovrätten.Utöver de nuvarande hänvisningarna hänvisas i förslaget även till 43 kap, 8 §andra -fjärde styckena och 14 §. Den föreslagna hänvisningen till bestämmelserna i 43 kap.8 § andra fjärde styckena innebär att vad där stadgas rörande ordningen förförebringande av olika slag av bevis, om möjlighet att låta bli att läsa uppskriftliga bevis vid huvudförhandlingen och om bevisupptagning per telefonskall tillämpas även vid huvudförhandlingar i hovrätt. Hänvisningen till 43 kap. 14 § avser rättens möjlighet attefter huvudförhandlingens slut föranstalta om kompletterande utredning. I övrigt har endast gjorts språkliga ändringar. Genom hänvisningen i 55 kap. 15 8 till förevarandeparagraf blir de bestämmelser till vilka hänvisning skett tillämpliga även i högsta domsto len, 242 51 kap. 15§ Prop. Genom hänvisningar till 46 kap. reglerar första stycket idenna paragraf huvudförhandlingsskedet i hovrätt i vissa hänseenden. 1 dessahänvisningar föresläs nägra ändringar i anledning av förslagen i 46 kap.rörande tingsrältsprocessen. Den föreslagna hänvisningen till 46 kap. 6 8 andra stycketinnebär att vad där sägs om i vilken ordning bevisning bör förebringas blirtillämpligt även i hovrällsprocessen. Detta torde i huvudsak endast innebära enkodifiering av vad som redan tillämpas. hänvisas i denna paragraf till 46 kap. 7 8.Den nuvarande regeln i den paragrafen om möjlighet för rätten att besluta atten part inte får vara närvarande under förhör med en annan part har i förslagelflyttats til! 37 kap. 3 § och där kommit till uttryck genom en hänvisning tillmotsvarande regel för vittnesförhörens del i 36 kap. 18 8 första stycket.Eftersom reglerna i 37 kap. är tillämpliga beträffande alla instanser behövs intelängre någon hänvisning i denna del. Hänvisningen till 46 kap. 7 8 haremellertid fått stå kvar med hänsyn till den paragrafens föreslagna lydelse.Härigenom får hovrätterna samma möjligheter som tingsrätterna att underlåtauppläsning av skriftliga bevis vid huvudförhandlingen och att ta upp muntligbevisning per telefon. Genom hänvisningen till 46 kap. 8 8 får även hovrätternamöjlighet att under vissa fömtsättningar förbjuda målsäganden att varanärvarande vid huvudförhandlingen innan han själv skall höras. Den föreslagna hänvisningen lill 46 kap. 17 § avserrättens möjlighet att efter huvudförhandlingens avslutande föranstalta omkompletterande utredning. I övrigl har i paragrafen endast gjorts språkligaändringar. Till följd av hänvisningen i 55 kap. 15 § till förevarandestadgande blir de bestämmelser till vilka hänvisning skett tillämpliga även ihögsta domstolen. 52 kap. 9 a § Denna paragraf - som saknar motsvarighet iRB - innehåller regler om när hovrätten skall la ställning lill frågan omprövningstillstånd sedan en part anfört besvär över tingsrättens beslut Ofrmotsvarande regel för besvärsmål i högsta domstolen, 56 kap. 11 §). finnsdessa regler i 26 § småmälslagen. För vademålens del finns i förslaget motsvarandereglering i 50 kap. 10 a §. 52 kap. 10 § Denna paragraf reglerar muntliga förhör i hovrätt, 1 ettnytt andra stycke har tagits in en hänvisning till reglerna i 43 kap. 8 § fjärde styckel. Härige nom fär hovrätterna och - till följd av hänvisningen i 56 kap. 12 8 till förevarande stadgande - högsta domstolen möjlighet att, i samma ut- 243 sträckning som vid huvudförhandlingar, ta upp bevisningvid sådana för- Prop. 1986/87:89 hör per telefon. 1 övrigt har endast gjorts språkliga ändringar. 54 kap. 8 § Paragrafen reglerar i vilka fall fullföljdsförbud rådermot hovrättens beslut. Till den nuvarande uppräkningen har lagts beslut avhovrätt att meddela prövningstillstånd. Förslaget motsvarar nuvarande 28 8småmälslagen. De föreslagna ändringarna i RB skall enligt huvudregeln iförsta punkten träda i kraft . Som framgår av andra punktenupphävs småmälslagen . Undantag görs dock för sådana mäl, som föreikraftträdandet anhängiggjorts hos rätten som småmål. Beträffande sädana målskaU småmälslagen tillämpas ända tills målet är slutligt avgjort. Detta gälleräven i fräga om högre rätts prövning av mål som väckts vid tingsrätten föreikraftträdandet. I tredje punkten slås fast att äldre bestämmelser om vadeanmälanfortfarande skall gälla i fråga om domar som meddelats före ikraftträdandet.Genom fiärde punkten klargörs hur man skall tyda eventuella kvarståendehänvisningar till föreskrifter som ersätts genom nya bestämmelser. 5.2 Förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971:291) 1 40 § förvaltningsprocesslagen finns vissabestämmelser om vite. Som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.7)finns tillräckliga regler i dessa hänseenden numera i lagen (1985:206) omviten. 40 § kan därför upphävas och ordet "och vite" utmönstras urrubriken närmast före 38 8. Enligt det nya tredje stycket föreslås rätten få sammaskyldighet att underrätta styrelse, när en advokat avvisassom ombud eller förklaras obehörig all vara ombud vid rätten, som en allmändomstol har enligt 12 kap. 6 § andra stycket RB i förslaget. 1 fråga ombakgrunden lill förslaget hänvisas till avsnittet 2.4.12 i den allmännamotiveringen och till specialmotiveringen till 12 kap. 6 8 RB. Reglerna i denna paragraf lar sikte pä såväl muntlig somskriftlig översätt ning. Av skäl som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.11) har i ett nytt andra stycke i denna paragraf med tolkning enligt första styckel jämställts överföring frän punktskrift till vanlig skrift eller tvärtom. 5.3Förslaget till lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429) Prop. Ändringen i andra styckel 6 är betingad av förslaget atlkostnaderna för översättning alllid skall betalas av allmänna medel (jfr 33kap. 9 § RB). Ändringarna i andra stycket innebär att de nuvarandebegränsningarna i möjligheterna att fä biträde enligt rätlshjälpslagen i mäl ommindre värden kommer att finnas kvar även . Avgränsningen av i vilkafail biträde normalt inte skall förordnas har skett genom en hänvisning tillbestämmelserna i 1 kap. 3 a § RB. Begränsningarna i möjligheten att få biträdegäller givetvis liksom nu såväl innan talan väckts som i högre rätt. Av övergångsbestämmelserna framgår att lagen träder ikraft men att 20 § andra styckel rättshjälpslagen i dessgamla lydelse fortfarande skall gälla i fråga om sådana angelägenheter som ävenefler lagens ikraftträdande handläggs enligl småmälslagen (jämförövergängs-bestämmelserna till RB). 5.4 Förslaget till lag om ändring i lagsökningslagen (1946:808) 1 denna paragraf har föreslagits en redaktionell ändringmed anledning av att småmälslagen föreslås upphävd. 5.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1969:246) om domstolar i fastighetsmål Av skäl som jag redovisat i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.2.2) föreslås nu att den nuvarande domförhetsregeln i tvistemål om mindre värden görs tillämplig även i hyres- och bostadsrätlstvister som rör värden om högst ett halvt basbelopp. 1 denna paragraf har därför tagits in en särskild domförhetsregel för sådana mål. I stället för de vanliga domför hetsreglerna i 3 och 4 88 förevarande lag skall 1 kap. 3 a § RB tillämpas. Detta innebär atl en fastighetsdomstol i ett mål om hyra eller bostadsrätt som rör mindre värde skall bestå av en lagfaren domare i samma utsträck ning som en tingsrätt i andra småmål skall ha sådan sammansättning. Det bör uppmärksammas att mäl om avhysning inte omfattas av denna regle ring eftersom det i sädana mål inte går atl ange nägot ekonomiskt värde för tvisten. Även i övriga hänseenden där en särreglering i RB finns för tvistemål om 245 mindrevärden är avsikten alt hyres- och bostadsrätlstvister skall följa Prop.1986/87:89 samma regler som övriga dispositiva mål. Detta gäller bl.a. den i 18kap. 8 a 8 RB intagna kostnadsregeln och reglerna om prövningstillsländ i hovrätt.Detta kräver emellertid inga ändringar i förevarande lag (jfr 2 8). I denna paragraf regleras hovrätts domförhet ifastighetsmål. Första och andra styckena är oförändrade, I ett nytt tredjestycke har tagits in en regel om alt hovrätten vid behandling av en fräga omprövningstillstånd skall bestå av tvä lagfarna ledamöter. Detta överensstämmermed vad som enligt 2 kap. 4 § tredje styckel RB i förslaget gäller imotsvarande situation beträffande andra kategorier småmål. De föreslagna ändringarna skall enligt huvudregeln träda ikraft . Belräffande sådana mål som före ikraftträdandetanhängiggjorts hos rätten skall lagen dock inte gälla. Sådana mäl skallfortfarande handläggas enligt äldre regler. (Jämför övergångsbestämmelsernatill RB.) 5.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1929:145) omskiljemän Paragrafen innehåller ett förbud mot att göra skiljeavtalgällande i vissa tvister om mindre värden. I första stycket förelås en ändringav redaktionell natur med anledning av att småmälslagen föreslås upphävd ochbehövliga särregler för mäl om mindre värden i stället föresläs införda i RB. 5.7 Förslaget till lag om ändring i handräckningslagen(1981:847) I denna paragraf har föreslagils en redaktionell ändringmed anledning av att småmälslagen föreslås upphävd. 5.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:729) ompatentbesvärsrätten I denna paragraf har föreslagits en redaktionell ändringmed anledning av att 40 kap. 13 och 15 §§ RB föresläs upphävda. 6 Hemställan Prop. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl lagrådets yttrandeinhämtas över förslagen till 1. lagom ändring i , 2. lag om ändring iförvaltningsprocesslagen (1971:291), 3. lag om ändring irätlshjälpslagen (1972:429), 4. lag om ändring ilagsökningslagen (1946:808). 5. lagom ändring i lagen(1969:246) om domstolar i fastighetsmål, 6. lag om ändring i lagen(1929:145) om skiyemän, 7. lagom ändring ihandräckningslagen (1981:847) samt 8. lag om ändring i lagen(1977:729) om patentbesvärsrätten. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f. d. justitierådet , justitierådet ErikNyman, regeringsrådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 8 januari1987 har regeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämtalagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändringi , 2. lag om ändringi förvaltningsprocesslagen (1971: 291), 3. lag om ändringi rättshjälpslagen (1972:429), 4. lag om ändringi lagsökningslagen (1946: 808), 5. lag om ändringi lagen (1969: 246) om domstolar i fastighetsmål, 6. lag om ändringi lagen (1929: 145) om skiljemän, 7. lag om ändringi handräckningslagen (1981:847) samt 8. lag om ändring i lagen (1977: 729) ompatentbesvärsrätten. Förslagen har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet: Lag om ändring i 18 kap. 8 a § Paragrafen innehåller de koslnadsregler som skall gälla idispositiva tvistemål om mindre värden. Huvudprincipen är att vinnande partinte fär ersättning för ombudsarvode och egen tidsspillan. I sista stycket görselt visst undantag frän denna princip i syfte att komma till rätta med missbrukav processmöjligheterna i samband med summarisk process. Slyckel tar främstsikte pä tvä huvudfall. Det ena är atl gäldenären i en summarisk processgrundlöst bestritt borgenärens talan och atl mälel därefter hänskjutits tillrättegång eller efter ansökan av borgenären om återvinning upptagits irättegång. Det andra är att gäldenären, sedan ett beslut meddelats mot honom ien summarisk process, utan saklig grund sökt återvinning hos rätten. Om i dessafall svaranden (gäldenären) därefter i rättegången uteblir frän en förhandlingeller underiåter att komma in med ett skriftligt svaromål som uppfyller lagenskrav och mälet i delta läge avgörs genom tredskodom mot svaranden, skall enligtsista stycket ersättning utgå utöver de allmänna reglerna i andra stycket"med skäligt belopp enligt vad regeringen närmare föreskriver". Av motiveringen framgår att avsikten är att den enligtsista stycket utvidgade rätten till ersättning skall avse kostnaden för en rättegängsskrift eller för inställelse vid en förhandling inför rätten. För att inte förutsebar- helen i fräga om kostnaderna skall minska alltför myckel bör enligt moti ven nägon form av taxereglering tillämpas, som ger borgenären t.ex. ytterligare elt belopp av samma storleksordning som han kan fä ut under den summariska processen. Föreskrifter om ersättning för rättegångskostnad idisposiliva ivislemäl Prop. 1986/87: 89 skall enligl 8 kap. 2 8 och 11 kap. 4 8regeringsformen (RF) meddelas i lag. RF medger inle pä detta område någondelegation av normgivningsbefo-genheler lill regeringen. Regeringensbefogenheter inskränker sig därför lill att avse meddelande avverkslällighetsföreskrifter enligt 8 kap. 13 8 RF, Med hänsyn härtill börenligl lagrådets mening i lagtexten anges säväl grunderna för hur den i sistastycket avsedda rättegångskostnaden skall beräknas som möjligheten att frångåen i förordning given taxa, om särskilda skäl föranleder annan bedömning. Med hänvisning lill del anförda förordar lagrådet, attsista stycket i paragrafen ges förslagsvis följande lydelse: "Har ett mälom lagsökning eller betalningsföreläggande hänskjutits till rättegång ellerupptagils efter återvinning får, om målet därefter avgörs genom tredskodom motsvaranden, ersättning även avse skälig kostnad för en rättegängsskrift ellerför inställelse vid ett sammanträde inför rätten. Sådan ytterligare ersättningutgår, om inle särskilda skäl föranleder annan bedömning, enligl bestämmelsersom regeringen meddelar. Delsamma skall gälla, om ett mål om handräckningupptagits efter återvinning." 36 kap. I 8