prop · GA0342 · 1986-12-31 00:00:00 — Antalet företag som betalar vinstdelningsskatt kandärmed antas minska med närmare en iredjedel men den totala vinstdelningsskatteninte med merän (dvs. med 75 milj. kr. om skallen ger 1500 milj. En höjning av det fasta fribeloppet från 500000 kr.till 1 milj. kr. släller störte krav på en enheilig tolkning av begreppetintressegemenskap i 2 § VDL. I ett följande avsnitt (avsnitt 5.2) diskuterasvilka möjligheter det finns atl precisera begreppet. Ävenom elt företag ingår i en koncern eller någon annan företagsgrupp behandlas det vid inkomsttaxeringen i princip som elt självständigt skatte subjekt. Någon taxering av koncernen eller företagsgruppen som helhet förekommer inle. Inkomstskattesyslemet innehåUer emellertid mångaregler som på olika Prop. 1986/87:42 sätl tar hänsyn fill att det råderintressegemenskap mellan formellt frislående företag. Särskilt när det harvaril fråga om moderförelag och helägda dotterbolag eller om andra förelag medett kvalificerat koncernförhållande har skattelagstiftaren ofta gelt ultryckför ståndpunkten alt skattebelastningen för koncernen som helhet och dessägare inte bör vara störte än om koncernföretagens verksamheter hade bedrivitsav ett enda företag. Önskemålel all beskatlningen skall vara neutral iförhållande liU företagens organisafionsform var ett huvudmofiv närakliebolagen och de ekonomiska föreningarna ursprungligen generellt frikaUadesfrån skattskyldighet för utdelning från andra bolag och föreningar och sammamofiv ligger fiU grund för nuvarande regler om uldelningsbeskatlning.Sirävandena efler en neutral beskattning har också kommii fill uttryck ibestämmelserna om öppna koncernbidrag. Genom bl.a. koncernbidragsreglerna har vissanärstående förelag fått möjligheter alt utjämna resultatet av en inomföretagsgruppen pågående verksamhet. Skattelagsliftaren har också på olika sättförsökt tiUse atl beskatlningen inte skall hindra omstmktureringar inomnäringslivet. Som exempel kan nämnas de regler som gör det möjligt all utanomedelbar realisationsvinstbeskattning överlåta vissa slag av aktier inom enkoncern (2 § 4 mom. nionde slyckel lagen /1947:576/ om stafiig inkomslskall,SIL), fondförfaltningarnas beslämmelser om överföring av invesleringsfondero.d. saml reglerna om beskattning vid fusion. Vid ulformningen av de nu berörda reglerna har delanseits nödvändigt att sätta upp särskilda spärtar för atl hindra missbmk. Åveni andra sammanhang har lagstiftaren haft anledning att uppmärksamma att uppdelningenav en verksamhet meUan flera närstående men formelll frislående förelag kanutnyttjas för alt uppnå opåkallade skattelättnader. Här kan nämnasbestämmelserna i 43 § 1 mom. och 57 § 3 mom.' kommunalskallelagen (1928:370),KL, som är riklade mot vissa vinstöverföringar liU utlandet resp. överkommungränsema, saml de regler som har införts för alt hindra atlreserveringsmöjligheterna utnyttjas på ett sätt som inte har varit avsett(punkt 2 sjunde och eU"te styckena av anvisningarna tUl 41 § KL). I VDL finns endast ett par regler som särskiU rörbeskatlningen av närstående förelag. Den viktigaste är den som begränsarnärstående företags rätt till fast fribelopp (2 § andra stycket VDL). Denandra hindrar att den likvid som etl närstående företag belalar förnyemitterade aktier räknas som monetär tUlgång redan under inbetalningsåret (6§ femte stycket VDL). Den definition av närståendekretsen som dessa reglerbygger på har hämtats från KL. Vid den praktiska tillämpningen har vissatolknings- och fiUämpningsproblem uppkommit. Möjligheterna att preciseradefinitionen diskuleras i avsnitt 5.2. Bortsett från de nu berörda spärreglerna innehållerVDL således inte några särskilda regler för beskattningen av koncernförelageUer andra '57 § 3 mom. KL upphävs med verkan års taxering (jfr prop. 1985/86:150bil. Det betyder inte att koncernförhållanden eUer andra Prop. 1986/87:42slag av intressegemenskap behöver bli obeaktade vid vinstdelningsbeskattningen.Denna utgår från det underlag som fastställs vid inkomsttaxeringen, öm ettmoderföretag inte har inkomstbeskattats för den utdelning som uppburits frånetl dotterbolag, kommer utdelningen inle heller alt ingå ivinstdelningsunderlaget. Har etl koncernbidrag godtagils vid inkomsttaxeringen,dvs. medfört avdragsrält för givaren och skalteplikl för mottagaren, kvarstårdessa resultatutjämnande effekter vid vinstdelningsbeskattningen. i andra hänseenden etl stort anlal jusleringar avinkomstskatteunderlaget. Dessa justeringar kan i vissa faU medföra atl deresultatutjämnande åtgärder som har gjorts inom en koncern med verkan vidinkomsttaxeringen inle ger avsedda effekler vid vinstdelningsbeskaltningen.Frågan om det av denna anledning är påkallal att införa särskilda koncernbeskattningsregleri VDL behandlas i avsnitt 5.3. En nära sammanhängande fråga, nämligen hurbeskatlningen skall ske i de fall då en rörelse bedrivs genom elt s. k.kommissionärsförelag, tas upp i del följande avsnillel 5.4. Vid vinstdelningsbeskaltningen uppkommer särskUdaproblem i samband med fusioner och andra omstmktureringar. Eftersom dessafrågor kan beröra inte endasl närstående företag utan även i viss omfattningförelag som inte har någon intressegemenskap, behandlas de för sig i kap. 6. AlllsedanKL:s tillkomst har i 57 § 3 mom. funnits bestämmelser som har till syfte altupprätthåUa det kommunala beskatlningsintressel i situationer där närslåendeförelag som är verksamma i olika kommuner har tillämpat en oriktig prissättningvid sina inbördes affärer. Den närslåendekrets som bestämmelserna tar sikte påhar definierats som "näringsidkare mellan vilka intressegemenskap råder(moder- och dotterföretag eller företag under i huvudsak gemensam ledning)".Senare har samma definition införts i de bestämmelser som skall hindra missbmkav (punkt 2 sjunde och elfte styckena av anvisningarnatUl 41 § KL). Av definitionens lydelse framgår att den kan omfatta både äktaoch oäkta koncernförhållanden. När det gäller att närmare avgränsatillämpningsområdet ger däremot varken lagtexi: eller förarbeten någon säkerledning. Frågan har också blivit sparsamt belyst i praxis (se dock från senaretid RÅ83 Aa 225 = RSV/FB Dt 1984:20). Åven de beslämmelser i KL som ger korrektiv motvinstöverföringar till utlandet innehåUer etl krav på intressegemenskap (43 § 1 mom.) Bestäm melserna har visserligen en annan utformning och funkiion än de berörda men en jämförelse kan ändå bidra till att konkretisera det när ståendebegrepp som brukar användas i KL. Enligt den ursprungliga lydel sen kunde ingripande göras när en i skattskyldig näringsidkare 62 hadefillämpat oriktig prissättning e.d. gentemot "någon, som är ekono- Prop.1986/87:42 miskt intresserad i hans näringsföretag eller kan öva inflytande pådess ledning". I anvisningarna fill 43§ KL infördes i det sammanhanget en beskrivning av de närståendefall somavsågs. Enligl denna skulle bestämmelserna gälla "bland annal när ennäringsidkare direkt eller indirekt deltager i ledningen eller övervakningen aven annan näringsidkares företag eller äger del i detta företags kapital liksomnär samma personer direkt eller indirekl deltaga i ledningen ellerövervakningen av de båda förelagen eller äga del i dessa företagskapital". Bestämmelserna har åter ändrals . krävs enligt 43§ 1 mom. KL att "ekonomisk intressegemenskap" föreligger meUan förelagen.Beskrivningen i anvisningama till 43 § KL har emellertid lämnats i sakoförändrad. Som tidigare nämnls finns det i VDL två spärreglersom lar sikte på närstående företag. Den ena avser del fasla fribeloppet ochden andra inbetalningar som utgör likvid för nyemitterade akiier. I förarbetena fill VDL framhölls atl ett fastfribelopp för varje enskilt företag skulle kunna leda lill atl det blevintressant att dela upp en vinstgivande verksamhet på flera mindre företag isyfte alt komma i åtnjutande av mer än elt fribelopp (Ds Fi 1983:13 s. 44 och59, jfr prop. 1983/84:50 del A s. 86). För alt hindra detta föreskrevs i 2 §andra stycket VDL att "företag mellan vilka intressegemenskap råder(moder- och dotterföretag eller förelag under i huvudsak gemensamledning)" får tillgodoräknas högst elt fast fribelopp. I försia hand skallbeloppet fillgodoräknas det företag inom gruppen som har den största realavinsten men företagen har rält alt fördela beloppet på annat sätl. Enytterligare begränsning gäller. Har något förelag i gruppen utnyttjat detlönebaserade fribeloppet, får inle någol av de övriga använda del faslafribeloppel. Den andra spärregeln finns i 6 § femle slyckel VDL.För alt främja anskaffningen av riskvilligt kapital har föreskrivits att beloppsom etl företag har uppburit under beskattningsåret för aktier som getts ut isamband med ökning av dess aktiekapital skall räknas som monetär fillgång(motsvarande gäller vid ökning av insatskapitalet i en ekonomisk förening).Det har emellerfid inte ansetts mofiverat att premiera en överflyttning avkapital från elt företag till ett annat inom en företagsgmpp (Ds Fi 1983:13 s.77, prop. 1983/84:50 del A s. 98). Av delta skäl har undanlag gjorts förinbetalningar från företag som har "intressegemenskap" med detemitterande företagel. Sådana inbetalningar räknas alltså inle som monetärtillgång redan under inbelalningsåret. Enligl ell uttalande i propositionen (s.98) är det lillräckligt alt intressegemenskap föreligger före eller efterökningen av akfiekapitalet (eller andelskapitalet). VDL:s definition av begreppel intressegemenskaphar, som framgått, hämtats från KL. I förarbelena till VDL har gjorts några uttalanden om begreppets innebörd. Det ansågs helt klart att begreppel omfaltade inte endast företag som ingår i samma koncern ulan även s.k. oäkta koncerner, t.ex. två akliebolag som ägs av samma fysiska person. under ströks att det saknar betydelse i sammanhanget om företagen bedriver verksamhel av samma slag eller verksamheier som inle har någol samband 63 medvarandra (Ds Fi 1983:13 s. 60, prop. 1983/84:50 del A s. 86). Vid Prop.1986/87:42 remissbehandlingen av beiänkandei tog föreningsbankers förbundupp frågan hur en organisation av den typ föreningsbanksrörelsen ulgör skullebedömas. Organisalionen består av lokala föreningsbanker (kooperalivaföreningar) anslutna till regionala föreningsbanker som i sin tur bildarförbundet. Departementschefen anslöt sig lill förbundels uppfattning atl varjeförening inom en organisation av detta slag skall anses uigöra en självsländigenhet och att någon gemensam beräkning av fribelopp följaklligen inte skall ske(prop. 1983/84:50 del A s. 86). Vidremissbehandlingen av vinstdelningsgruppens betänkande uppehöll sig någrastatliga remissinstanser vid begreppet intressegemenskap såsom det används i 2§ andra slycket VDL (prop. 1983/84:50 del B s. 149 f.). De framhöll bl.a. attbestämmelserna om fast fribelopp - till skillnad från de regler i KL som byggerpå samma begrepp - leder till en definitiv skattebefrielse och atlavgränsningen därmed får större betydelse vid vinstdelningsbeskaltningen änden har haft vid inkomsttaxeringen. Av denna anledning efterlysteremissinslanserna en yllerligare precisering av begreppel, i lagtexten eller ipropositionen. Vidare förutsåg de atl del i praktiken skulle bli svårt atlkonlrollera efterlevnaden av den aklueUa bestämmelsen i VDL. De rapporter som har erhållits om erfarenheternavid taxering besannar remissinstansernas farhågor. Det har sagts altbåde skattskyldiga och granskare i vissa fall haft svårigheter alt avgöra omintressegemenskap föreligger. Särskilt stor har osäkerheten varit när det hargällt stats- eller kommunägda företag. Man har också understrukit atl deprakfiska problemen har varit stora, bl.a. därför att deklarationerna iblandinte innehåller tillräckliga uppgtfler om vilka företag som ingår i en oäktakoncern. I detta sammanhang har också ställts frågan vilken fidpunkt som skallvara avgörande vid bedömningen av om intressegemenskap föreligger och vidarefrågan hur fribeloppet skall beräknas när de närstående företagen har olikalånga räkenskapsår. har i en skrivelse tillfinansdepartementet tagit upp frågan om tillämpningen av den aktuellabestämmelsen i 2 § andra stycket VDL. Enligt skrivelsen visar uppgifler frånkommunerna att bestämmelsen kan medföra belydande svårigheler för de kommunalaföretagen och att det finns risk för atl en kommuns samtliga akliebolag ochekonomiska föreningar bedöms som ingående "i en koncern". Förbundetanser atl varje kommunägt företag bör behandlas som en självständig enhel. Syftetmed bestämmelserna om öppna koncernbidrag är, såsom tidigare berörts, att tillse atl beskatlningen blir neutral i förhållande tillförelagens organisationsform. Förelag som kan ge och ta koncernbidrag mellan sig 64 medverkan vid inkomsttaxeringen - och därmed i princip också vid Prop. 1986/87:42vinstdelningsbeskaltningen - kan genom bidragen åstadkomma alt de bUrbeskaltade som en enhel. Med hänsyn tiU neutralilelskravel är del motiverat a«i dessa faU göra en gemensam beräkning av del fasta fribeloppet. En ordning sommedgav all vaije koncernförelag fick elt egel fast fribelopp skuUe gynna enorganisalionsform framför en annan. Om detta var del enda motivet bakom spärtegeln i 2§ andra slyckel VDL, skulle regeln kunna ges samma relafivt snäva ochväldefinierade tillämpningsområde som koncernbidragsreglerna. Av del lidigaresagda framgår emellertid all spärregelns syfle i försia hand är ett annal,nämligen alt förhindra atl elt förelag skaffar sig skattefördelar genom atldela upp sin verksamhel på flera formellt fristående företag. Med ett fastfribelopp av någon betydenhet är del nödvändigt alt eliminera sådana effekter.Det är uppenbart alt tillämpningsområdet med denna ulgångspunkl inte kan begränsastill koncernbidragsfallen. stort antal olika situationer måste fångas in. Vid ulformningen av nya skalleregler är detnaturligtvis en fördel att kunna faUa tiUbaka på redan inarbetade begrepp. Dendefiniiion av intressegemenskap som görs i 2 § andra slycket VDL har sedanlänge funnits i 57 § 3 mom. KL. Att den där har kunnat användas ulan några merbelydande fiUämpningsproblem torde sammanhänga med regelns i övrigt snävafillämpningsområde och dess relativt begränsade funktion. Del är möjligl attdefinitionen kan komma alt vålla större svårigheter sedan den numera haröverförts tiU reserveringsreglerna i punkt 2 av anvisningarna till 41 § KL (jfrdet förut omnämnda rättsfallet RÅ83 Aa 225) men även dessa regler har trotsallt en ganska begränsad funktion. Saken kommer i ell annat läge när det ärfråga om att vid den åriiga taxeringen definitivt undanta viss inkomst frånbeskaltning genom etl fribelopp. Erfarenhetema års taxering visar attdefinilionen av intressegemenskap i 2 § andra stycket VDL vållat problem vidden praktiska tiUämpningen. Frågan får naturiiglvis en ökad betydelse omfribeloppet höjs i enlighet med förslaget i kap. 4. Mot denna bakgmnd finns det skäl atl ännu en gångpröva möjligheterna alt på ett tydligare sätt avgränsa begreppet intressegemenskap.För det ändamålet är det inle nödvändigt att göra någon mer ingående analys avden använda, från KL hämtade definilionen. Det är mer ändamålsenliglatl ulifrån del syfle som bär upp spärtegeln i 2 § andra stycket VDL undersökavilka förelagsgrupper som bör omfattas om detta syfte skaU kunna tiUgodoses. Spärregeln har införts i första hand för att hindraatt en uppdelning av en pågående verksamhet skall medföra skattelättnader iform av flera fasta fribelopp. Med denna utgångspunkt är det önskvärt attspärregeln träffar de fall där samma person eller grupp av personer har ettsådant inflylande över verksamhelen i två eller flera företag atl de kan avgörahur denna skall vara organiserad. Del finns anledning att här anknyta till detcivilräUsliga koncernbegrep pet. Som koncern räknas eU moderföretag (moderbolag) och dess dotter företag. Om etl akfiebolag äger så många aktier eUer andelar i en svensk 65 5 1986/87. ellerulländsk juridisk person alt det har mer än hälflen av rösterna för Prop.1986/87:42 samtliga akiier eller andelar, är aktiebolaget enligl 1 kap. 2 §aktiebolagslagen (1975:1385), ABL, moderbolag och denjuridiska personendotterföretag. Som dotterföretag räknas också företag i vUka ett eller fleradotterföretag eUer moderbolaget tUlsammans med ett eUer flera dotterföretagbehärskar mer än hälften av rösterna. Åven i andra fall räknas etl akliebolagsom moderförelag till en annan juridisk person, om bolaget på gmnd av aktie-eller andelsinnehav eller avtal ensamt har etl bestämmande inflytande överdenjuridiska personen och en belydande andel i resultatet av dess verksamhet.Motsvarande definitioner finns i 1 a § lagen (1951:308) om ekonomiskaföreningar', FL, och 1 § lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i vissaförelag, ÅRL. Bestämmelserna innebär att en ekonomisk förening resp. ellhandelsbolag under angivna fömlsätlningar beträffande rösletal eUerinflylande och resullatandel kan utgöra moderföretag i en koncern. Enligt I §ÅRL kan dessulom enskilda näringsidkare och vissa andra juridiska personer ände nämnda vara moderföretag, dock endast om näringsidkaren resp. denjuridiska personen är skyldig att upprätta årsbokslut enligl bokföringslagen(1976:125), BFL. Det civilrältsliga koncernbegreppet tar såledessikte på just de fall där någon har ett besiämmande inflytande över ett ellerflera företag. Med hänsyn till vad som har sagts om syflel medspärregeln i 2 § andra stycket VDL och den önskvärda omfattningen av desstillämpningsområde är del klarl att de företag som lillhör en och samma koncerni civilrältslig mening också bör anses ha intressegemenskap enligt VDL. Dendefinition av närståendekretsen som skall användas vid vinstdelningsbeskaltningenbör således i första hand kunna bygga på koncernbegreppet i ABL, FL och ÅRL. Del måste konstateras att detla begreppinle är lillräckligt omfattande för det här aktuella ändamålet. de fall där en sliftelse eller en ulländsk juridisk person har detbestämmande inflytandet över två eller flera företag som är skattskyldiga tillvinsidelningsskall. Även dessa fall måste inbegripas. Lagtekniskl kan dellaåsladkommas genom en föreskrifl atl sliftelser och utländska juridiska personerskall liksläUas med handelsbolag vid fillämpningen av 1 § ÅRL. Om det civilrättsliga koncernbegreppet, med den nuangivna kompletteringen, hade varit tillräckligt omfattande, skuUedefinitionen av närståendekretsen få en tillfredsställande precision. Vidnärmare övervägande visar det sig emellerlid alt så inte är fallet. Utanfördefinitionen i 1 § ÅRL ligger l.ex. de fall där en fysisk person har eltbestämmande inflytande över två eller flera företag men inte själv är atlbelrakta som näringsidkare eller inte är skyldig atl upprätta årsbokslut.Definitionen täcker inte heller de fall där staten eller en kommun äger ettanlal formelll fristående förelag. Vad först belräffar företag inom den privataseklorn är det uppenbart alt spärtegeln bör kunna Iräffa ell slort anlal falldär en fysisk person eller en grupp av närstående fysiska personer direkl eUerindirekt har det bestäm- 'Ett förslag till ny lagstiftning finns i lagrådsremiss omekonomis ka föreningar, 66 mandeinflytandet över två eller flera skattskyldiga företag. Del är således Prop.1986/87:42 inte bara fråga om sådana företagsgrupper som omfattas av 1 § ÅRL.Avgörande vid bedömningen måste vara hur del fakiiska inflytandet överföretagen utövas, inte vem som formellt slår som aklieägare eller ingår islyrelsen. Även om del skulle vara önskvärt att på etl exakt och uttömmandesätt beskriva de fall som avses, är delta med hänsyn lill de skiftandeförhållandena knappasl möjligl. Del blir nödvändigt att falla tUlbaka på enallmänt hållen beskrivning. Uttrycket "under i huvudsak gemensam ledning"får i princip godlas. I lagtexten bör dock markeras all del faktiskainflytandet och inle de formella förhäUandena skall vara avgörande förbedömningen. När det gäller de slalliga och kommunala företagenbör fill en början erinras om dessa sektorers sammansättning och uppbyggnad. Den statliga företagssektorn omfattar en mångfaldolika verksamhetsinriktningar, bl.a. industriföretag, kreditinstitut, förelagmed renodlat kultu-reU verksamhet och bolag som ålagts speciella uppgifter avstaten (t.ex. och ). Många företag ärsamlade i koncerner i ABL:s mening, l.ex. Procordiakoncernen samt Svenska VarvAB och med deras resp. dotterbolag. Moderbolagen i dessakoncerner sorterar i regel under ell departement eller ett verk. Detsammagäller ett betydande antal statsägda företag som inte liUhör någon koncern (sevidare redogörelse för de statliga företagen. 1985/86:20). En utförlig beskrivning av den kommunala verksamhelsom bedrivs i privaträtlslig form har lämnals av kommunalföretagskommittén ibetänkandet (SÖU 1982:13) Kommunalföretaget (se särskilt s. 35 ff.). Av beskrivningenframgår att kommunerna ägde (eller snarare hade del besiämmandeinflytandet i) närmare 800 aktiebolag och ekonomiska föreningar. Flertalet varverksamma inom fastighetsförvaltning och bostadsförsörjning men elt slortantal andra verksamhetsområden var representerade, alltifrån kommunikalionersamt holell- och kioskrörelse lill ren tillverkningsindustri. När det gälleransvaret och ledningen kan noteras atl fullmäktiges befattning i regel varbegränsad tiU atl utse eller nominera styrelseledamöter och revisorer samt tiUställningstaganden i frågor av principiell eller stor ekonomisk betydelse.Kommunstyrelsen bmkade bevaka kommunens rält vid bl.a. bolags- ochföreningsstämmor samt ha den fortlöpande tillsynen över företagen (SOU 1982:13s. 71 ff.). Frågan är nu om rekvisitet "under i huvudsakgemensam ledning" bör tillämpas även när det gäller alt bedöma om intressegemenskap föreligger mellan två eller flera stats- eller kommunägda företag som inte tUlhör samma koncern. Ser man till de faktiska förhållandena kan man beträffan de de statsägda företagen hävda att en gemensam ledning utövas på depar tements- eller verksnivå. Samtliga förelag som hör under ett visst departe menl eller verk skulle således komma atl tillhöra samma enhet. När det gäller de kommunägda företagen är det - med hänsyn till kommunfullmäk- figes och kommunstyrelsens roller i beslulsprocessen och fillsynen - sannolikt alt en kommuns samtliga företag i regel skulle anses stå "underi huvudsak gemensam ledning". Beträffande båda sektorerna kan starki 67 ifrågasättas om resultatetär rimligl. Villkoren och förutsättningarna för Prop. den statliga och kommunalaföretagsamheten skiljer sig i flera hänseenden från vad som gäller på denprivata sidan. Det övergripande ansvaret för olika samhällsfunktionergör det nödvändigt för staten och också ofta för kommunerna atl engagerasig i skilda verksamheter som saknar egentligt samband.Mot denna bakgrund är det motiverat att för de stats- och kommunägdaföretagens del ha en något snävare definition av begreppet intressegemenskap.Å andra sidan synes del inte möjligl att tillmötesgå kommunförbundetsönskemål att varje kommunägt förelag skall behandlas Det kan inte uteslutas att en del kommuner skuUe vilja utnyttjaen sådan särregel för alt skaffa sina företag konkurtensfördelar framförde privatägda företagen. I detta läge synes en framkomlig väg vara atl tafasta på verksamhetens arl. Bortsett från koncernföretagen skuUe med andra ordendast sådana stals- eller kommunägda företag som är verksamma inom samma ellernära besläktade verksamhetsområden behandlas som en enhel vid vinstdelningsbeskaltningen.Svårigheten är att på ett tillfredsställande sätt definiera verksamhetsarten.Etl alternativ skulle vara all anse två företags verksamheter besläktade endaslunder förulsältning att de har ett sådant samband med varandra all de skulleuigöra en förvärvskälla i KL:s mening om de bedrevs inom ett enda företag. Ensådan teknik har använts vid utformningen av de lidigare berörda spärreglerna ipunkl 2 av anvisningarna tiU 41 § KL. En bestämmelse om förvärvskällesambandblir emellertid ganska svårtillämpad och skulle dessulom innebära ett alllförhögt krav på integration mellan företagen.