prop · GA03124 · 1986-12-31 00:00:00 — Kulturpolitikenska ocksä utformas med hänsyn till eftersatta gruppers erfarenheter och behov.Då det gäller all tillgodogöra sig samhällets kultur-utbud i allmänhel kan intehomosexuella betraktas som en speciellt eftersatt grupp. Homosexuellarepresenterar elt genomsnitt av samhället socialt och utbildningsmässigt. Idetta avseende behöver gruppen inte samhällets stöd. Då det däremot gäller attsynliggöra homosexualiteten som en social och kulturell del isamhället är förhållandet annorlunda. Om homosexualitet ska bli etl erkäntinslag i samhället krävs all kvarvarande hinder undanröjs för de homosexuellaatt i kulturlivet uppleva identifikation och delaktighet. Utredningen har visat atthomosexuellas sociala situation förhållandevis sällan tas upp i de olika kulturakliviieterna.De homosexuellas organisationer har även uppfattningen atl det finnssvårigheter all inom ramen för befintliga stödformer erhålla bidrag till egna kulluraktiviteter.Jag finner det för egen del angelägel att de homosexuellas organisationer färdel av samhällets stöd till kulturaktiviteter pä samma säll som andraorganisationer. De samhälleligakulturorganen har självfallet elt stort ansvar all vid medelstilldelning och iandra sammanhang beakta att de homosexuella ges möjlighet att manifestera sigoch sin särskilda kultur. Jaghar i denna fråga samrått med statsrådet . 1986/87; 124 Min bedömning:Socialstyrelsen bör ges i uppdrag att bl.a. se över hur den samhälleligainformationen om homosexualitet kan förbättras samt att fortlöpande följautvecklingen och lämna förslag till åtgärder. I förekommande fall bör dehomosexuellas situalion beröras i statliga myndighetersinformationsverksamhet. Utredningen:Socialstyrelsen bör få i uppdrag att utarbeta en plan för hur informationsverksamhetenrörande frågor om homosexualitet kan förbättras. Centrala direktiv börutfärdas vari statliga verk och myndigheter erinras om sin skyldighet att, iförekommande fall, i sin informationsverksamhet även beakta homosexuellas silutaion.Vidare föreslår utredningen att i avtalen mellan staten och programföretagen,dvs. och dess olika dotterbolag, skapas förutsättningar för atttillgodose intresset av fler program om de homosexuellas situation. Remissinstanserna:Socialstyrelsen framför att viss informationsverksamhet bedrivs kontinuerligt.Bl.a. har homosexualitet varit etl tema i kurser och utbildningar för olikapersonalgrupper som arbetar med ungdom. Styrelsen delar uppfattningen attinformationen om homosexualitet behöver fördjupas och förbättras. En stegvislångsiktigt uppbyggd information som baserar sig på forskning skulle vara avstort värde för all få ett öppnare klimat kring homosexualiteten. Ett sådantuppdrag ryms dock inte inom ramen för den verksamhetsplan som fastställt. Statenskulturråd kommer atl beakta utredningens förslag men anser att etl allmäntprinciputtalande i en kommande proposition om utredande, medelsbeviljande ochaktivt verkande kulturorgans ansvar är nödvändigt. Även kommuner och landstingbör göras uppmärksamma på sitt ansvar. Filminstitutetsympatiserar med utredningens syfte att förändra attityder menframhåller att institutets bedömning måste förbli eslelisk-konstnäriig Prop.1986/87; 124 och ekonomisk. De homosexuellas egna organisationer tillstyrkerutredningens ställningstaganden. RFSL pekar på ungdomsorganisationernas belydelseliksom att studieförbunden och andra folkbildningsorganisationer har en storuppgift att fylla. Övriga remissinstanser som yttrat sig har anslutit sig tillutredningens ställningstaganden. Skälen för min bedömning: Etl genomgående tema i arbetetmed atl förbättra de homosexuellas situation och alt motverka diskrimineringmåste vara att påverka atlilyder och motverka fördomar. Sådana förändringarförutsätter ett långsiktigt arbete på många plan. Det är viktigt atl dehomosexuellas liksom andra minoritetsgruppers situation tas upp i lämpligasammanhang. Detta kan gälla i utbildningssammanhang, forskning, olikakulturyttringar, hälsovården m. m. Med ett sådant synsätt är det naturligt atlolika myndigheter och organisationer måste ta upp de homosexuellas situalion isitt informationsarbete. Utredningen har föreslagil alt cenlrala direktivutfärdas vari statliga verk och myndigheter erinras om sin skyldighet att iförekommande fall i sin informationsverksamhet även beakta homosexuellassituation. Utredningen har påtalat att de statliga myndigheternas informationom homosexuellas situation ofta är myckel bristfällig eller obefintlig. Deltakan exempelvis gälla hur olika regelsystem påverkar homosexuella. Jag finner det angeläget att en allsidig och kortektinformation ges från de statliga myndigheterna om homosexuella ochhomosexualitet. Berörda statliga myndigheter bör ta hänsyn till dettainformationsbehov. Utredningen har särskilt behandlat arbetebl.a. med sex- och samlevnadsupplysning och framhållit att intebehandlat frågor rörande homosexualitet . Socialstyrelsenhar dock i sitt remissvar påpekat att homosexualitet behandlas bl. a. iinformation till och utbildning av personalgrupper som arbetar med ungdom.Enligt min mening är den sex- och samlevnadsupplysning som bedrivs avsocialstyrelsen ett utmärkt fomm att la upp information om homosexualitet.Denna upplysningsverksamhet riktar sig i stor utsträckning till ungdomsgmpper.Socialstyrelsen lägger stor vikt vid fritidsgårdarnas arbete i sex- ochsamlevnadsfrågor. Statens ungdomsråds arbete med olika ungdomsorganisationer ärocksä betydelsefullt. Jag avser att föreslå regeringen alt ge iuppdrag alt bl. a. följa utvecklingen när det gäller informationen lill och omhomosexuella liksom atl följa aktuell forskning. Samråd bör härvid ske med dehomosexuellas egna organisationer. Styrelsen bör återkommande lämna regeringenrapport över verksamheten. Jag återkommer till denna fråga i avsnittetFortsatta åtgärder. Utredningen föreslår vidare att särskild hänsyn tillhomosexuella skall tas i avtalen mellan staten och programföretagen inom . 1 sitt remissvar har bl.a. hävdat att avtalen i deras nuvarande utformning är etl välavvägt uttryck för det hänsynstagande som skall ske till de homosexuellas intressen och det 25 hänsynstagandesom är möjligt på gmndval av de fömtsättningar som gäller förprogramverksamheten. Eftersamråd med statsrådet ser jag mot denna bakgrund inget skäl atlföreslå särskilda åtgärder i denna fråga. En särskild fråga är deninformationsverksamhet som bedrivs om HIV/AIDS. Inom ramen för regeringens AIDS-delegationpågår ett intensivt arbete för att bl.a. utöka informationsinsatserna. Genomriksdagens beslut i anledning av prop. 1985/86:171 om särskilda medel förbekämpningen av AIDS har medel anvisats för informationsinsatser. En särskild arbetsgmppinom AIDS-delegationen har tillsatts för att utreda behovet av informationsåtgärder.Denna arbetsgrupp har lämnat en rapport om HIV/AIDS. I dennarapport tas upp frågor om information till målgmppen "män som har sex medandra män." Arbetsgruppen föreslår bl.a. atl de homosexuellas egna organisationerpå olika sätt skall ges ekonomiskt stöd. bör få i uppdrag attöverväga centrala informationsinsatser riktade till homo-/bisexuella män.Vidare föreslås att ytterligare informationsinsatser till homo-/bisexuella män färprövas inom ramen för den samordnade informationssatsning som avses pågå underåren 1987 och 1988. Iinformationen om HIV/AIDS är del enligt min mening viktigt att ge en korrektoch saklig information om homosexuella och homosexualitet. I skuggan av delallvarliga hot HIV/AIDS utgör kan lätt omotiverade angrepp förekomma mothomosexuella. I ett sådant perspektiv får informationsinsatserna en änviktigare roll. Jag anser att arbetsgruppens förslag om att satsa på dehomosexuellas egna organisationer är viktigt. Jag vill även poängtera att demedel som satsas på informationen om HIV/AIDS också bör innefatta en förstärktsatsning pä informationen om homosexuella och homosexualitet. Min bedömning:Utbildningen av hälso- och sjukvårdens personal bör ge ökad kunskap om ochförståelse för homosexuella. Behovet av psyko-sociall stöd i vården bör beaktasav sjukvårdshuvudmännen. Utredningen:Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna:Socialstyrelsen pekar på behovet av psykosocial rådgivningsverksamhet framförallt för homosexuella män som riskerar att drabbas av AIDS. länslandsting anser att behovet av hälsokontroller och sjukvård kommer att öka.Miljö- och hälsoskyddsnämnden i pekar på de stora riskerna med enanonym promiskuös sexualitet. framhåller särskilt vikten av att dehomosexuellas behov av sjukvård även tillgodoses inom den psykiatriska vården. RFSLpekar särskilt pä utbildningsfrågorna. Skälenför min bedömning: Enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) skall alla ha enrått lill en god hälso- och sjukvård på lika villkor. För atl kunnatillhandahålla en god hälso- och sjukvård måste vården ibland särskilt anpassastill vissa grupper. För homosexuella kan del finnas behov av speciellamottagningar. Varie landsting måste självt avgöra delta utifrån regionala behovoch förulsällningar. 1 de landsting och kommuner där särskilda mottagningarfinns är erfarenheterna såvitt jag erfarit mycket goda. 1 vissa kommuner harsärskilda hälsokontroller införts för homosexuella. Dessa hälsokontroller harulförts av personal som är särskilt lämpad för uppgifterna. Detta har medförtatt homosexuellas hälsoproblem kunnat fångas upp på elt tidigare stadium änannars. Enliglmin mening är del angelägel att sjukvårdshuvudmännen mycket noga övervägervilken organisation man skall välja. 1 de fall patientunderlag m. m. gerförutsättningar för det kan en organisation av typ i varaatt föredra. Givetvisfår HIV/AlDS-problematiken en stor plats inom hälsovårds-området. Etl viktigtkonstaterande i detta sammanhang är all det är beteendet och inte gmpptillhörigheteni sig som medför en ökad smittrisk. Ansträngningarna mäste alltså inriktas påatt förändra sexuella beteenden och att sprida information om sexmetoder someliminerar riskerna för smittspridning. De stora satsningar som gjorts i olikasammanhang för att bekämpa HIV/AIDS kommer självfallet de homosexuella tillgodoockså på ett mera allmänl plan. Del psykosociala stödet till HlV-smittade ellerdem som fåll AIDS måste byggas ut, men det är också viktigt att stödet lill demsom befinner sig i riskzonen fungerar. Hänsyn bör tas till de homosexuella HIV/AIDS-smitladessärskilda familjesituation, så att begreppet nära anhörig inle självklartomfattar enbart biologiska släktingar utan också t. ex. homosexuell sambo. 1detta sammanhang spelar de homosexuellas egna organisationer en avgörande roll.Inom ramen för de särskilda medel för bekämpningen av AIDS som anvisals avriksdagen satsas medel till intresse- och frivilligorganisationernas insatserför psykosocialt stöd lill riskulsatta grupper. 12 Stöd åt homosexuellas organisationer Mitt förslag: Dehomosexuellas organisationer bör ges ekonomiskt stöd över statsbudgeten med . för sitt arbete på riksplanet. Utredningen:Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Etltiotal remissinstanser har tillstyrkt samhälleligt stöd. De homosexuellas egnaorganisationer har föreslagit ett i förhållande till utredningens förslagbetydligt störte statsbidrag. Skälen för mitt förslag:Den verksamhet som de homosexuellas organisationer bedriver har en mycket storbetydelse. enrad olika områden. Inte minst i informationshänseende har de en viktig Prop.1986/87:124 uppgift. Organisationerna bedriver en omfattande social rådgivningför homosexuella. På flera orter i landet har exempelvis RFSL inrättat särskildatelefonjourer dit homosexuella kan vända sig. Till telefonjourerna och densociala rådgivningsverksamheten har knutits olika yrkeskategorier som jurister,socionomer, kuratorer och läkare. Till dessa kan homosexuella hänvisas medvetskapen om en positiv behandling. Organisationerna driver ofta en omfattandeutåtriktad verksamhet innefattande kontakter med olika myndigheter, massmedier,skolan etc. Denstörsta organisationen är RFSL som har ett vittförgrenat nät avlokalavdelningar. Därutöver finns andra organisationer med exempelvis politiskeller religiös anknytning. Många medlemmar i är också medlemmar i någonannan organisation för homosexuella. Jagser dessa organisationers insatser som värdefulla vilket också markerats genomdel slöd i olika former som beviljats dem för bekämpning av AIDS. Principernaför det samhälleliga stödet till organisationslivet år alt statliga medel kanbeviljas för organisationernas arbete på riksplanet, landstingskommunala medelför den regionala verksamheten och kommunala medel för organisationemas lokalaverksamhet. RFSL;s lokalavdelningar har i många fall beviljats kommunalabidrag. Jagfinner det angeläget atl de homosexuellas organisationer ges statligt stöd fördet arbete som är att hänföra till riksnivån. Ett sådant stöd bör ges formen avorganisationsstöd. I övrigt bör de homosexuellas organisationer i likhet medandra frivilliga organisationer kunna komma ifråga exempelvis när del gällerfördelningen av projektmedel på olika områden. /88 bör organisationsstöd ges med . Medlen böranvisas från femte huvudtitelns anslag H 4. Utvecklings- och försöksverksamhet.Medlen bör fördelas av . Jagföreslår att regeringen inhämtar godkännande av de riktlinjer förstöd till de homosexuellas organisaUoner som jag här har förordat. Prop.1986/87; 124 Min bedömning:Socialstyrelsen bör ha ett övergripande ansvar för samordningen av insatser förhomosexuella. Regeringen bör ge i uppdrag atl i samråd medberörda myndigheter och de homosexuellas egna organisationer särskilt följautvecklingen vad beträffar förekomsten av diskriminering av homosexuella.Vidare bör också följa utvecklingen vad beträffar informationentill och om homosexuella och om homosexualitet liksom aktuell forskning.Styrelsen bör återkommande lämna regeringen en rapport över verksamheterna. Utredningen:Socialstyrelsen bör ges ett övergripande ansvar atl samordna samhälletsfortsatta åtgärder för att avskaffa diskriminering av homosexuella. Detta kanske genom att sädana samordningsinsatser åvilar en särskild tjänsteman. Berördamyndigheter bör utse särskilda kontaktpersoner. Även i regeringskansliel bören särskild tjänsteman få ansvaret för att följa frågor som kan gällahomosexuella. Remissinstanserna:Socialstyrelsen avstyrker förslaget atl inrätta en särskild befallning förhomosexuella. Styrelsen känner ett ansvar främst inom socialtjänstområdet altbevaka all de homosexuellas intressen inte åsidosätts. Statens kulturrådtillstyrker utredningens förslag. JämO ifrågasätter förslagen. ,Homosexuella socialister och tillstyrker förslagen. RFSL haringet förtroende för och anser liksom Ekumeniska gruppen för homosexeullakristna i alt samordningen bör skötas i snarare än isocialstyrelsen. Skälenför min bedömning: Det yttersta ansvaret för samordningen av denna typ avfrågor åvilar regeringen. Denna samordning bör ske inom ramen för del ordinariearbetet i . De bedömningar som jag hargjort i de föregående avsnitten berör flera olika samhällsområden. Många av deåtgärder och förändringar som jag förordat bör ske genom omprioriteringar ellerförändringar av arbetsmetoder etc. inom respektive verksamhetsområde. Enligtmin mening behövs en samordning av de olika samhällsinsatserna. En sådansamordning bör vara av övergripande karaktär. En slor del av samordningsarbetetbör bestå i att samla kunskaper och erfarenheter som kan användas för information,attitydpåverkan etc. Delta bör ske i samverkan mellan olika berördamyndigheter. Del fordras dock att någon myndighet får ansvaret för atl en sådansamordning kommer till stånd. Jag avser att återkomma till regeringen medförslag om all får i uppdrag att svara för en samordning av denkaraktär somjag här beskrivit. Avdet uppdrag jag har nämnt bör följa att i samråd med berördamyndigheter skall följa utvecklingen av de homosexuellas situalion framför alllvad gäller eventuell förekomst av diskriminering och i vilka formerdiskriminering kan motverkas av samhället. Vidarebör i uppdraget ingå alt dels planera styrelsens egna informationsinsatserdels följa andra myndigheters information om homosexualitet bör återkommande redovisa Prop. 1986/87:124 sittsamordningsarbete lill regeringen. Socialstyrelsenbör själv avgöra i vilka organisatoriska former styrelsen skall fullgöra sittuppdrag. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen altgodkänna de riktlinjer för stöd till de homosexuellas organisationer somjag nuhar förordat (avsnitt 12). Vidarehemställer jag att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jagi övrigt anfört om de homosexuellas situation i samhället. 1986/87; 124 Utdrag ur protokollvid regeringssammanträde Föredragande; statsrådet Anmälan till proposition om de homosexuellas situation isamhället Arbetetmed att förbättra de homosexuellas ställning i samhället kan bedrivas pä mångaolika säll. Ett av dessa är lagstiftning. Chefenför har tidigare redovisat vissa övergripande resonemangliksom en principiell syn på frågan om de homosexuellas situation i samhället.Hon har vidare översiktligt visat på hur man med lagstiftningens hjälp skallkunna motverka en inte önskvärd särbehandling av homosexuella. Utredningenhar föreslagit vissa lagstiftningsåtgärder som faller inom mitt ansvarsområde.Belänkandet innehåller således bl. a. förslag till ändringar iregeringsformen, tryckfrihetsförordningen och . Vidare föreslås enlag om samlevnad mellan tvä personer av samma kön. Utredningens lagförslag börfogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2:1. Regeringenbeslutade en lagrädsremiss om de homosexuellas rättsligaställning. Förslagen hade utarbetats i juslitiedeparte-mentel på grundval av deförslag i betänkandet som redovisas ovan. De lagförslag som remitterats till lagrådelbör fogas lill protokollet i detta ärende som bUaga 2:2 . Lagrådethar i sitt yttrande, som bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga2:3, lämnat lagförslagen utan erinran. En ledamot har dock anfört vissasynpunkter på elt av lagförslagen. Jag återkommer till dessa synpunkter i detföljande. Jag kommer här att la uppendast de nu berörda lagförslagen. I fråga om utredningens kartläggningar av dehomosexuellas situation i samhället får jag i huvudsak hänvisa lillbetänkandet. Det gäller även utredningens principiella ståndpunkter och närmaremotivering till sina förslag. Jag redovisar mina överväganden och förslag tillställningstaganden under tre huvudmbriker, nämligen - diskrimineringsförbud iregeringsformen (avsnitt 2.1) - straffrättsliga frågor (avsnitt2.2) - familjerältsliga frågor(avsnitt 2.3). 2.1 Diskrimineringsförbud i regeringsformen Min bedömning:Reglerna om skydd för vissa minoriteter i regeringsformen bör inte ändras. Utredningensförslag: De gmndlagsbestämmelser som förbjuder missgynnande av vissaminoriteter i lagar och författningar kompletteras så att inte heller missgynnandenav någon därför alt han med hänsyn till sexuell läggning tillhör minoritetskall få förekomma. Tre ledamöter har reserverat sig i denna del och avstyrkerändringen (betänkandet s. 69-72 och s. 247-248). Remissinstanserna:Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig i denna fråga tillstyrkerutredningens förslag. Hit hör , ,och de homosexuellas organisationer. Förslagelavstyrks av , , hov-rått, kammarrätten iSundsvall, ärkebiskopen och frikyrkoråd. Skälenför min bedömning: Bestämmelserna i regeringsformens (RF, omtryckt 1985:866)kapitel om grundläggande fri- och rättigheter (2 kap.) fick sin nuvarandehuvudsakliga utformning (prop. 1975/76:209, KU 56, rskr.414, KU 1976/77:1, rskr. 2, SFS 1976:871). 15 § finns en bestämmelse om att lag eller annan föreskrift inle fårinnebära att någon medborgare missgynnas därför att han med hänsyn lill ras,hudfärg eller etniskt urspmng tillhör minoritet. Utlänningar likställs medsvenska medborgare i detta avseende genom 2 kap. 20 § första slycket 6. Syftetmed bestämmelserna är att ge klart uttryck för att negativ särbehandling påsådana grunder som ras och etniskt ursprung inle kan accepteras vare sig ifråga om de medborgerliga fri- och rällighelerna eller inom rättsordningen iövrigt (prop. s. 100 f). Diskrimineringsförbudet,som vänder sig lill lagstiftaren, kompletteras av kravet i 1 kap. 9 § atlmyndigheterna i sin verksamhet skall beakta allas likhet inför lagen saml iakttasaklighet och opartiskhet. Isammanhanget bör ocksä bestämmelsen i I kap. 2 § RF nämnas, som bl.a. säger attden offentliga makten skall utövas med respekt för alla människors lika värdeoch för den enskilda människans frihet och värdighet. Bestämmelsen är etlallmänt målsättningsstadgande och har inte karaktären av en rättsligt bindandeföreskrift. Bestämmelsernai 2 kap. RF fick sin nuvarande lydelse (prop. 1978/79:195,KU 39, rskr. 359, KU 1979/80:1, rskr. 2, SFS 1979:933) på grundval av förslagfrån rättighetsskyddsutredningen. Ipropositionen framhöll dåvarande departementschefen del stora värde som måsteanses ligga i atl man vid stiftande och ändring av RF eftersträvar störstamöjliga enighet (s. 32). De fyra största riksdagspartierna var eniga i gmndlagssliftningsfråganoch gjorde inle någon erinran mol departementschefens uttalande. Departementschefendiskuterade också frågan om förstärkning av rät- tighetsskyddetpå några punkter som förts fram under remissbehandlingen Prop. 1986/87:124 av rättighetsskyddsutredningensbetänkande. Han ansåg det dock lämpligt att avvakta erfarenheterna av denutbyggnad av rättighetsskyddel som skett genom reform samt av denförstärkning av rättighetsskyddet som utredningens förslag kunde leda till (prop.s. Utskottet anslöt sig till detta uttalande (KU 1978/79:39 s. 25).Utskottet har därefter kommit till samma slutsats (se bl.a.KU 1985/86:5 s. 8). har lämnat uttalandena utan erinran. Gmndlagarnaanger ramen för del politiska handlandet. De bör utmärkas av en vissstabilitet och bestämmelserna bör inte vara aUlför delaljbe-tonade. Häravföljer att gmndlagsändringar inte bör genomföras ulan mycket starka skäl ochvara påkallade av ett behov av förändring. Största möjliga politiska enighetbör råda om de förändringar som görs. Jaghar givetvis stor förståelse för önskemålet atl det i grundlagen slås fast attdiskriminerande föreskrifter som gmndas på någons homosexuella läggning intefår förekomma. En sådan grundlagsändring skulle lägga en spärr mol attstatsmakterna beslutar regler som missgynnar de homosexuella. Den skulle liggaväl i linje med de övriga förslag som läggs fram i detta sammanhang. Det finnsdock vissa skäl som talar mot tanken på en grundlagsändring av aktueUt slag. Ensvårighet är att utredningens underlag för förslaget är knapphändigt. Någonmera ingående analys av räftsiäget eller av innebörden av förslaget presenterasinte i betänkandet. Inte heller remissinstanserna har tillfört beslutsunderlagetsärskilt mycket i denna del. Redan detta gör att jag känner viss osäkerhetinför tanken på en grundlagsändring. Alldelesklart synes till en börian vara att en eventuell gmndlagsändring inte skullekunna formuleras på det sätt som utredningen har föreslagil, nämligen så attall diskriminering i lag eller annan författning på gmnd av att nägon medhänsyn till sexuell läggning tillhör minoritet skulle vara otillåten. T. ex.bestämmelserna om sexualbrott innebär ju i många avseenden och måste även ifortsättningen innebära - vad som skulle kunna rubriceras som en diskrimineringav vissa myckel speciella typer av sexuell läggning, såsom när det gällerförbudet mot sexuellt umgänge med barn. Menäven om man skulle begränsa ett grundlagsförbud till att gälla diskrimineringpä gmnd av att någon har homosexuell läggning uppstår uppenbarligentolkningssvårigheter. a. kan förutses att diskussion skulle uppstå omkaraktären av den nuvarande lagstiftningen om rätt alt ingå äktenskap och attadoptera barn, i vilken jag som framgår av det följande ej föreslår någonändring. Denna fråga har inte närmare analyserats av utredningen.