prop · GA03115 · 1986-12-31 00:00:00 — Dessutom harreglerna analogt tillämpats på samma sätt vid administrativa frihetsberövanden.Några olägenheter av denna rättstillämpning har, såvitt är för länsstyrelsenkänt, ej förekommit. Praxisi är den att polismännen vid spaning efter personer somskall berövas friheten i administrativ ordning söker vederbörande på ett antalolika platser där den sökte enligt inhämtade Ups under spaningens gång kanuppehålla sig. Det hör till undantagen att man vid spaningens inledande harsådana säkra uppgifter om var den sökte uppehåller sig att ett beslut omhusrannsakan på viss plats då kan fattas. Del förefaller därför oegenUigtatt polismännen för huvuddelen av ärendena enligt nuvarande lydelse av 20 §polislagen (1984:387) PL) måste åberopa "fara i dröjsmål" förbeslut om husrannsakan. Närdel däremot gäller beslut om husrannsakan som kan antas få stor omfattningeller medföra synnerlig olägenhet för den hos vilken åtgärden vidtas, bör, omdet inte är fara i dröjsmål, åtgärden inte få vidtas utan föregående beslut avpolismyndigheten (polisman med polischefsutbildning). Sådana fall kan t. ex.vara då det för åtgärdens genomförande erfordras större personalinsats ochanvändande av tjänstevapen (förstärkningsvapen) och/eller lårgas m.m. på gmndav den eftersöktes farlighet. Svårbedömbara avväganden kan då behöva göras omåtgärdens läglighel i förhållande den s. k. proportionalitetsprincipen ochrisken för att människor skall komma till skada m. m. Sammanfattningsvisfår därför framföra som sin mening att pohsman, liksom fallet ärvid personell husrannsakan enligt 28:5 RB, får besluta om sådan husrannsakan ihuvuddelen av fallen även vid administrativa frihetsberövanden. 20§ PL andra stycket föreslås få följande innehåll. "Enåtgärd som avses i första stycket får vidtas av polisman. Kan husrannsakanantas bli av stor omfattning eller medföra synnerlig olägenhet för den, hosvilken åtgärden företas, bör, om ej fara är i dröjsmål, åtgärden inte vidtasutan föregående beslut av polismyndigheten. Endast om det finns särskilda skälfår åtgärden vidtas mellan och 06.00." Dennuvarande skillnaden mellan å ena sidan 28 kap. 5 § RB och å andra sidan 20 §polislagen med avseende på pohsmans behörighet synes ej rationell. Polismyndighetenansluter sig därför vad anfört. Rikspolisstyrelsenhar fäst jusUliedepartementets uppmärksamhet på att införandetav beslulsreglerna i 20 § polislagen innebär en inskränkning i 34 polismansrätt alt företa husrannsakan utan föregående myndighetsbeslut Prop.1986/87:115 vid förfaranden enligt viss förvaltningsrältslig lagstiftning, t.ex. omhändertagande enligt lagen (1981:1241) om vård av missbmkare i vissafall. instämmer i den uppfattning somredovisats frän polischefshåll alt den nuvarande beslutsordningen enligt 20 §polislagen kan vålla olägenheter i det praktiska polisarbetet. Några skäl avbetydelse synes inte föreligga för att ha en annan ordning när det gällerpolismans beslutanderätt enligt 20 § polislagen än enligt 28 kap. 5 §rättegångsbalken. 20 § polislagen bör därför ändras så att beslutsordningenenligt denna överensstämmer med den i 28 kap. 5 § . Nuvarande beslutsordning enligt 20 § polislagen innebärenligt förbundets uppfattning påtagliga praktiska olägenheter i de störrepolisdistrikten där det dagliga antalet efterlysningar är myckel stort. Avdelta skäl tillstyrker att reglerna för polismans beslutsrätt blir kongmenlmed vad som gäller vid husrannsakan enligt . Den begränsade befogenheten för en polisman, som kommitUll uttryck i 20 § polislagen, har inneburit praktiska ölägenheter ipolisarbetet. Likaså har det i utbildningssammanhang framstått som oförståeligtall en polisman haft olika befogenheter. intar en mer avvaktande hållning men förklarar att om detfinns ett mer påtagligt praktiskt intresse för en justering vill han intemotsätta sig den. I fråga om innebörden av RB 28:5 anser jag dennaturligaste tolkningen vara att en polisman, utan att det i del särskildafallet är fara i dröjsmål, får besluta om personell husrannsakan som syftartill alt eftersöka den som skall gripas, anhållas eller häktas eller hämtastill förhör eller inställelse vid rätlen samt reell husrannsakan som syftartill att verkställa beslag av föremål som följts eller spårats på färskgärning. I likhet med anser jag denna tolkning vara bästförenlig med paragrafens lydelse. För att en polisman skall få besluta omhusrannsakan i andra syften än de uppräknade fömtsätts således att detföreligger en konkret fara i dröjsmål. Ett undanlag gäller dock husrannsakanför delgivning av stämning i brottmål som överhuvudtaget inte får beslutas aven polisman. I vissa hänseenden är, som framhållit,beslutanderät ten för polisman enligt RB 28:5 mera vidsträckt än enligt 20 § polislagen. Beslutanderätt för en polisman enligt polislagen föreligger endast då del i 35 densärskilda situationen är fara i dröjsmål. Som fram- Prop.1986/87:115 hållit torde det också vara så att den nya ordningen innebär enviss inskränkning i polismans rätt att företa husrannsakan utan ett föregående myndighetsbesluli förhållande till vad som var fallet före polislagens tillkomst, dårättegångsbalkens regler i praktiken ofta torde ha tillämpats analogt. Någotdirekt motiv för en sådan inskränkning synes inte ha anförts i förarbetena tillpolislagen. I och för sig är del enligt min mening rimligt all frågor som rörbeslut enligt polislagen om tvångsmedel av så ingripande karaktär somhusrannsakan prövas av polismyndigheten när detta kan ske utan att ingripandetsändamål äventyras. En undantagsregel som ger polisman rätt att besluta i falldå fara i dröjsmål föreligger framstår från denna utgångspunkt somändamålsenlig. Ett särskilt skäl för restriktivitet när det gäller all låtapolisman besluta om husrannsakan enligt 20 § polislagen är att denna omfattarfall av mycket skiftande och svåröverskådligt slag och av varierandeangelägenhetsgrad. Såvitt jag känner till har emellertid å andra sidan denordning som tillämpades före polislagens tillkomst inte gett anledning tillnågon kritik som i och för sig motiverar en skärpning av beslutsreglerna. Omdet från polismyndigheternas sida anses finnas ett påtagligt praktiskt behov aven återgång till den tidigare tillämpade ordningen vill jag därför intemotsätta mig en sådan ändring. Remissvar som avstyrker en ändring Enligtregeringsformen 2 kap. 6 § är varje medborgare skyddad mot bl. a. husrannsakan.Undanlag från detta grundlagsenliga skydd bör inte göras ulan mycket starkaskäl. Enligtbestämmelserna i 28 kap. har undanlag skett då fråga är ombrott vara fängelse kan följa. Förordnande om husrannsakan får då meddelas menenligt huvudregeln endast av undersökningsledaren, åklagaren eller rätten. Denenskilde polismannens befogenhet all ulan sådant förordnande företahusrannsakan inskränker sig till situationer då åtgärden har till syfte atteftersöka den som skall gripas, anhållas eller häktas eller hämtas till förhöreller till inställelse vid rätlen eller alt verkställa beslag å föremål, som åfärsk gärning följts eller spårats, så ock eljest, då fara är i dröjsmål. Förepolislagens tillkomst var bestämmelserna i vägledande för hurhusrannsakan skulle företas då laga stöd för husrannsakan hämtades ur förvaltningsrältsliglagstiftning. Såvitt framgår av förarbetena polislagen avsågs inte att dennalag skulle inskränka den möjlighet till husrannsakan som förvaltningsrältsliglagstiftning tidigare gett möjlighet . Däremot gavs polismyndigheten, genom rättsbildadbefattningshavare, rätt att besluta om husrannsakan eftersom det ansågs opraktisktatt beslutanderätten skulle ligga hos undersökningsledare, åklagare ellerrätten. Frågaom fömtsättningar för husrannsakan enligt polislagen föreligger medför inte sällan grannlaga överväganden som enligt hovrättens mening inte utan starka skäl bör överlåtas till enskild polisman i andra fall än dä 36 fara är i dröjsmål.Hovrätten kan inte finna att sådana skäl framkommit, Prop. 1986/87:115 Altdet i något fall kan tyckas vara en "onödig omgång" att avvaktabeslut från rättsbildad befattningshavare kan inte utgöra tillräcklig anledningatt luckra upp det grundlagsenliga skyddet mot husrannsakan. Hovrättenavstyrker således att polislagen ändras på sätt som ifrågasätts. Rikspolisstyrelsenhar uppgivit att det från polischefshåll har förekommit en opinionsyttring avinnebörd alt beslutsordningen enligt 20 § polislagen vållat en del ölägenheteri del praktiska polisarbetet. Det framgår emellerUd inte av skrivelsen vilketslags ölägenheter del är fråga om. Jag har efter polislagens ikraftträdande imin verksamhet inte kommit i kontakt med några problem med anknytning tilldenna fråga. Det är också svårt all utan vidare inse alt den aktuellaregleringen kan ha skapat några från effektivitetssynpunkt reella svårigheter.Det gmndläggande skälet för beslutsordningen är att husrannsakan principielltsett är en i hög grad integritetskränkande åtgärd. Sädana åtgärder bör iprincip få företas endast efter beslut av rättsligt väl utbildade befattningshavare.Polischefstjänstgöringen torde numera vara anordnad på ett sådant sätt alt del- särskilt med den utvecklade kommunikationsutrustning som polispersonalenförfogar över - sällan torde föreligga några praktiska svårigheter att fåkontakt med en behörig beslutsfattare. Om en sådan kontakt inte kan avvaktastorde ofta fara i dröjsmål föreligga och den enskilde polismannen därmed varaberättigad all företa husrannsakan på eget ansvar. Detsynes vara en riklig iakttagelse all beslutsreglerna i 20 § polislagen innebären viss inskränkning i polismans rätt att besluta om husrannsakan i förhållandeUll vad som ansetts gälla före polislagen, då regler i rättegångsbalkentillämpades analogt. torde polisman ha ansetts kunna falla sådana beslut,förutom när del var fara i dröjsmål, i huvudsak när det förelåg ett beslut avvederbörlig myndighet om frihetsberövande; detta i analogi med 28 kap. 5 §rättegångsbalken. Jag vill dock i detta sammanhang låta det slå öppet vilkabeslutsregler som bör ändras för alt de olika regleringarna skall bringas ibättre samklang med varandra. Det bör dock påpekas att polislagens bestämmelserär av avsevärt senare datum än och att de förra tordeavspegla den nutida synen på hur avvägningen mellan rättssäkerhets- ocheffektivitetssynpunkter bör ske. Motbakgmnd av det anförda kan jag på föreliggande underlag inte nu Ullstyrka ensådan ändring av föreskrifterna i 20 § polislagen som frän polischefshåll synesha ifrågasatts. Ilikhet med finner samfundet del av synneriig vikt att klarhet råder om omfattningen av polismans rätt att själv besluta om husrannsakan. Samfunder anser alt frågan om den enskildes integritet och skydd bör tillmätas den största betydelse vid tolkningen av gällande lag stiftning därom. Enligt bestämmelse i 20 § polislagen är polismans beslu- 37 landeräll i frågan alllidbegränsad till fall där fara är i dröjsmål. 1986/87:115 avfattningöverensstämmer med den av professor hävdade tolkningen av innehålleti 28 kap. 5 §. Samfundet ansluter sig denna tolkning. Någonanledning ändring i denna bedömning synes ej föreligga. understryka att frågan om formerna för ingrepp i den enskildesintegritet, formema för beslutets fattande och dokumentationen inför dem somutsätts för ingreppet är av så central betydelse att den bör bli föremål förnoggrann utredning, som emellertid bör ske i ett störte sammanhang och intebegränsas till tvångsingripandet husrannsakan. Bilaga 5 Prop.1986/87:115 Lag om ändring i polislagen (1984: 387) Härigenomföreskrivs att 19 och 20 §§ samt mbriken närmast före 19 § polislagen (1984:387) skall ha följande lydelse. Kroppsvisitation Kroppsvisitation m. m. Enpolisman som med laga stöd griper eller annars omhändertar eller avlägsnarnågon får i anslutning till ingripandel kroppsvisitera denne i den utsträckningsom är nödvändig 1. avsäkerhetsskäl för att vapen eller andra fariiga föremål skall kunna tas om hand, eller 2. föratt hans identitet skall kunna fastställas. En polisman får också kroppsvisitera i den utsträckning det behövsför att söka efter vapen eller andra farliga föremål som är ägnade att användasvid brott mot liv eller hälsa, om det med hänsyn till omständigheterna kanantas att ett sådant föremål kan förklaras förverkat enligt 36 kap. 3 §brottsbalken. För detta ändamål får polismannen även undersöka portfölj,handväska eller annat liknande handbagage. Föraft söka efter en person som med laga stöd skall omhändertas får en polismanbereda sig tillträde den eftersöktes bostad eller annat hus, mm ellerställe som tillhör eller disponeras av honom. Detsamma gäller i fråga om enlokal som är tillgänglig för allmänheten. Finns det synnerliga skäl att antaatt den eftersökte eljest uppehåller sig hos annan, får polismannen bereda sigtillträde även dit. På motsvarande sätt får en polisman bereda sig tillträdetill en bostad eller något annat ställe för att söka efter ett föremål sompolisen med stöd av lag eller annan författning skall omhänderta; vad som nysshar sagts om den efter sökte gäller därvid föremålels ägare eller innehavare. Enåtgärd som avses i första En åtgärd som avses i första stycket får endast om faraär i stycket får vidtas utan föregående dröjsmål vidtas utanföregående be- beslut av polismyndigheten endast Endast om fara är i dröjsmål eller åtgärden om det finns särskildaskäl får åt- syftar till att söka efter en person gärden vidtas mellankl. 21.00 och som är efterlyst och skall omhän- 6.00. dertas vid anträffandet. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. detfinns särskilda skäl får åtgärden vidtas mellan och 6.00. Ifråga om husrannsakan för eftersökande av föremål som är underkastat beslag ochav den som skall gripas, anhållas eller häktas eller hämtas till förhör ellerinställelse vid domstol finns bestämmelser i . Dennalag träder i kraft . Proposition......................................................... .... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll........................ .... 1 Propositionens lagförslag....................................... 2 Lag om ändring ipolislagen (1984:387).................... .... 2 Utdragav protokoll vid regeringssammanträde 4 1 Inledning......................................................... 4 2 Kroppsvisitation m. m. enligt19 § polislagen........... 5 3 Husrannsakan enligt polislagen............................. 8 4 Upprättade lagförslag......................................... 10 5 Spedalmolivering............................................... 11 Förslagettill lag om ändring i polislagen (1984:387).. .. 11 6 Hemställan....................................................... .. 13 7 Beslut............................................................. .. 13 Utdragur lagrådels protokoll ........... .. 14 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde 15 Bilaga1 Departementspromemorian Dnr 3353-86 Kroppsvisita tion för eftersökande av farliga föremål...... .. 16 Bilaga2 Sammanställning av remissyttranden över promemorian. Bilaga3 Framställning från ang. po lismäns rätt att besluta om husrannsakan i vissa fall 31 Bilaga4 Sammanställning av remissyttranden över rikspolisstyr elsens framställning................................ .. 33 Bilaga5 Lagrädsremissens lagförslag................ .. 39 tMorstedts Tryckeri, 1987 41