prop · GA0321 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1986/87:21 om åtgärder mot vålds- och egendomsbrott Regeringenbereder tillfälle atl ta del av vad som har tagils upp i bifogadeutdrag ur regeringsprotokollel . Iskrivelsen redovisas de ålgärder som planeras inomjustitiedepartementets ansvarsområde mol våldsbrott, inbrottsslölder och liknandekriminalitet. I 1986/87. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , R. , , ,, Skrivelse om åtgärder mot vålds- och egendomsbrott Underden har våldsbrotlsligheten varit föremål för en livlig allmändebatt. Delsamma gäller vissa förmögenheisbroii, främsl sådana som framstår somen kränkning av den personliga integriteten, exempelvis inbrottsslölder i bostäder.Det finns ulan Ivekan en allmänl ulbredd oro över utvecklingen av den aktuellabrottsligheten. I synnerhet gäller della våldsbrott som begås av ungdomar. Denbrottslighet som här avses drabbar ofta enskilda människor särskilt hårt. Jagtänker här inte bara på de fysiska skador eller ekonomiska föriuster sombrotten kan medföra. Dessa skador är av mindre belydelse än självaden personliga kränkningen och dess skadeverkningar. Brotten har ocksäallvarliga effekter genom att de hos slora grupper som inle personligendrabbats framkallar rädsla och osäkerhet. Våldsbrott, bostadsinbrott och andrabrott som på liknande sätt kränker människors integritet vittnar ofta om en brislpå insikt om det lidande och de problem som orsakas brottsoffret. Isirävandena efter elt samhälle som präglas av solidaritet, rättvisa och Irygghelmåste det därför vara en av de viktigaste målsättningarna alt med kraftmotverka den här aktuella brottsligheten och dess orsaker samt all verka förall effektiva former för stöd och hjälp kan lämnas till dem som ändå utsättsför brott. Framgångi dessa strävanden förutsätter åtgärder över breda fäll. Samhällel blir vad visjälva - i samverkan - gör det till. Kampen mol brollslighelen och dessorsaker kräver i särskilt hög grad allas personliga engagemang. Den aUmännakampanj mot våldet som påbörjals med eU brett slöd från allmänheten ärett bra exempel på ett nödvändigt sådant engagemang. Ävenom belydelsefuUa insalser kan göras på kort sikt, slår del klart att etlframgångsrikt arbete också kommer att kräva mera långsiktiga och systematiskainsatser. Det är i det sammanhanget av vikt med en öppen och allsidig debatt genomvUken erfarenheter och kunskaper från skilda fäU kan las lill vara idet praktiska reformarbetet. Jag vill här framhålla att Skr. 1986/87: 21 delinom del socialpolitiska områdel bedrivs ell viktigt utvecklingsarbete när delgäller förebyggande och rehabiUterande ålgärder. Såvitt avser våldsbrotlslighetenkan vidare nämnas alt del efter uppdrag från statsministern inomstatsrådsberedningens framtidsgmpp pågår ell omfattande projekl som syflar lillatl klarlägga samband och orsaker när del gäller våldet i samhällel i vidmening. InomkriminalpoUliken har bekämpandet av den brottslighet som del här gäller redan fidigarehafl hög prioritet (jfr t. ex. prop. 1985/86:100 bil. 4 s. 14, 15). 1 nuvarandeläge framstår det emellertid för mig som väsentligt att det kriminalpoUliskautvecklingsarbetet på området intensifieras. Detla får inle leda fill någonminskning av insalsema på de båda andra högprioriterade områdena inom kriminalpoUliken:bekämpandet av narkotikabrottslighet och ekonomisk kriminalitet. Fråganom hur vålds- och egendomsbrottslighel skall kunna molverkas på bäsla säll är olivelakligtav slort aUmänt intresse och har som fömt en belydande aktualitet i denallmänna debatten. Med hänsyn härtill och med beaklande av de pågåendesträvandena atl siärka ställning som centralt politiskt debattforumanser jag att bör beredas fillfälle atl ta del av en redovisning avberedningslägel när del gäller de åtgärder på området som planeras inom justiliedepartemenlet. Brottsligheteni , såsom den återspeglas i anmälningsslatistiken, domineras i hög gradav den i huvudsak s. k. traditionella brottslighet som behandlas i den ceniralastrafflagen, (BrB). var av alla anmälda brott brollsbalksbroU.Bland dessa dominerar i sin tur förmögenhetsbrolten i motsvarande mån och blanddessa stölder och andra tillgreppsbrott i nästan samma ulslräckning. InbroUsstöldemauppgår lill i det närmaste av det totala antalet anmälda broll. Ocksåbrotten mol person, av vilka misshandel och olaga hol svarar för , utgören betydelsefull del av den anmälda brottsligheten. Totalt är av denanmälda brollsbalksbroltsligheten av detta slag. Delär ett välkänt faklum atl , i likhet med andra industrialiseradeländer, under fått uppleva en krafiig ökning av brollslighelen.Sedan år 1950 har antalet poUsanmälda broll ökat med mer än fem gånger, från195000 till över en miljon. Även om hänsyn las liU befolkningsökningen har brotlsnivånmätt i antalel anmälda broll mer än fyrdubblats . I belydandeulslräckning innefatlar visserligen denna ökning tidigare mindre frekventabrottstyper som narkotikabrott, trafikbrott och vissa former av ekonomiskbrottslighet, men det dominerande inslaget hänför sig till traditionellbrottslighet såsom stöld och misshandel. 11 1986/87. Brotisuivecklingen äremellertid inte jämnt fördelad över hela landel. 1986'87: 21 Ellgenomgående drag är alt brottsligheten i allt högre grad koncenlreras tillstorstadsregionerna. har exempelvis den genomsnittliga årligaökningstakten vad gäller anmälda brottsbalksbrott varit nära dubbelt så stor iStockholm som i landet i övrigt. De tre storstadslänen, , Göteborgs-och saml , har fillsammans en genomsnittlig brollsnivå som ärnära nog dubbell så hög som i övriga landel. Frånår 1950 lUl millen av 1960-lalet ökade anlalel anmälda våldsbrott med ca tvåprocent om årel. Under senare delen av 1960-lalel visade statistiken en mycket krafiiguppgång som dock huvudsakligen torde bero på atl det skeddeen statislikomläggning och förändringar av slafistikrutinerna. Under 1970-lalelökade den anmälda brollslighelen åler med mnt ell par procenl , vUkeldock antalsmässigt innebär väsentligt högre siffror än föremillen av 1960-lalet. inträffade en krafiig uppgång som sammanföll med atldel då infördes nya ätalsregler för misshandel på enskill område. ökadeantalet anmälda våldsbrott och med femrespektive . Bortsettfrån vissa krafiiga ökningar som torde sammanhänga med ändrad slatistikföringoch lagsliftning visar den anmälda våldsbrotlsligheten således enförhållandevis jämn ökningstakt, som inle kan sägas vara dramatisk. Del börvidare framhållas att den faktiska brottslighetens utveckling inle behövervara densamma som den anmälda. Om exempelvis an-mälningsbenägenhelen ökar, kanstatistiken visa en stegring som inle motsvaras av en ökad faktiskbrottslighet. Detfinns också vissa omständigheter som tyder på atl den statistiska ökningen kansammanhänga med en ökad anmälningsbenägenhet. Kanske är del så alt toleransenhar minskal när del gäller våldsbroU, vilkel i så fall får betecknas som ellpositivt drag i utvecklingen. belägg för ett sådant antagande skulle möjligen kunna åberopas ulvecklingeni fråga om anlalet anmälningar för de grövsta formerna av våldsbrott, dvs.mord, dråp och misshandel med dödlig utgång. Broll av detta slag lorde underden här avsedda perioden genomgående ha kommit till pohsens kännedom i myckelstor utsträckning. Denna brottslighet har emellertid inte uppvisat någon sådanökning som våldsbrotten i allmänhel. Delfinns också vissa specialundersökningar som pekar i samma riklning. Enligt enpå intervjuer baserad undersökning ökade andelen av personer som uppgav all derapporterat våldsbrott eller hol lill polisen från 0,fill 1,år1981 medan andelen som uppgav sig ha blivit utsatta för våld minskade från 2,5%fill 2,. En av brottsförebyggandet rådel (BRÅ) publiceradundersökning där ulvecklingen behandlas lalar ocksåför att den fakiiska brottsligheten inte utvecklats på samma säU som denanmälda. Det är emellertid inle möjligl all dra några säkra slutsatser av deundersökningar som finns. Del är inle baraomfattningen och ulveckliiigen av den lolala vålds- Skr. 1986/87:21 brollslighelensom har varil föremål för intresse i debatten. Det har också från många hållhävdals att våldsbrotten blivil grövre. Ocksåhär är det svårt att dra några säkra slulsaler av tillgängligt material. I enjämförelse som gjorts mellan offrens skador vid polisanmälda våldsbroU i Siockholmåren och 1982 visade del sig att fördelningen efter skadornas svårhetsgradi storl sell var densamma för båda åren. Om anmälningsbenägenhelen förutsättsha ökal, skulle detta kunna tas fill inläkt för atl den fakiiska brollslighelenhar blivit grövre. Annars skulle man nämligen i så fall ha väntal sig finna enförhållandevis högre andel Undriga skador för det senare av de båda åren. Antasdäremoi anmälningsbenägenhelen vara oförändrad, skulle undersökningen snarasllyda på all brollslighelen visserligen har ökat men däremot inle blivU avgrövre karaklär. Enliglen annan undersökning som avsåg domar för grov misshandel och år 1984ökade andelen broll som avsåg livshotande skador från lill år1984. Det kan också nämnas all andelen fall där skadorna orsakades av kniv våldökade från lill mellan de angivna åren. 1debatten har särskild uppmärksamhet ägnats ål del s. k.gatuvåldet och då särskilt när del gäller förhäUandena i storstäderna. ärförklarligt med hänsyn lill all storstadsområdena har en mer ulbredd våldbrollslighelän rikel i övrigl. Andelen gatuvåld är också högre. var den istorstadsregionerna Siockholm, Göleborg och medan den i övriga rikeluppgick lill . Brottsuppklaringenär förhållandevis hög när det gäller anmälda våldsbrott. 1 synnerhet gällerdetta de allvarligaste våldsbrotten. Men även när del gäller misshandel klarasmer än hälflen av de anmälda brotten upp. Manmåsle emellertid hålla i minnet atl del säkerligen finns en omfallande doldbrottslighet på delta område som i hög grad kan förulsällas beslå av fall dåvåldsbrott begås i hemmen utan atl del kommer till polisens kännedom. Atl söka mälafrekvensen av sådan valdsbrotlslighet är av nalurliga skäl mycket vanskligt. Medinbrottsslöld brukar man mena tillgrepp som har begåtts genom attgärningsmannen har trängt in i ett låst utrymme. Begreppet omfattar alliså tillgreppsbrottav mycket olika beskaffenhel beroende på del tillgripnas värde och lillvägagångssälteloch på om inträngandet skell i en boslad eller exempelvis i elt molorfordoneller källarutrymme. Bostadsinbrotten ulgör endasl en mindre del av samtliga broll. Sedanår 1950 har antalet för samtiiga anmälda inbrotlsstölder mer ån femdubblats ochuppgick lill närmare 145000. Med hänsyn lill bl. a. rälien tillförsäkringsersättning lorde del kunna antas aU anmälningsbenägenhelen har variloch allljäml är slor och alt ulvecklingen av den anmälda brottsligheten ocksårelativt väl speglar den faktiska ulvecklingen. Utvecklingenav anlalet anmälda inbrott har visat en relativt jämn ök- ningslakl.Aren 1972 1974 minskade dock antalet påtagligt för aU Skr. 1986/87:21därefter återigen öka. sjönk anlalel anmälningar återigen och har däreflerlegal relativt med en viss ökning . Ökningen år 1985faller tiU slörre delen på Slockholmsregionen som då ökade mol förlandet i helhet. Stockholmsregionenär också den del av landet som har den klart slörsta andelen inbrott perinnevånare (3 300 inbrott per 100000 innevånare mol 960 i som ärdel minst drabbade länet). Närdet gäller uppklaringsprocenlen ligger däremoi Siockholm i botten med en uppklaringsprocenlpå mot för landet i sin helhel. a. sammanhänga med den anonymitet som den stora befolkningskoncentrationenmedför. För alt inbrotten skall kunna upp är polisen i ovanligt hög gradberoende av allmänhetens medverkan. När inte gärningsmannen grips på bargärning eller fråga är om s. k. serieuppklaring är del i allmänhel med stöd aviakttagelser av målsäganden eller vittnen som gärningsmannen kan identifieras. Avde kända gärningsmännen är drygt hälflen . En tredjedel ärunder . När det gäller vissa objekl som skolor, kiosker och automaterdominerar ungdomar än kraftigare. Ser man däremoi till bostadsinbrott är endast15 % av de kända gärningsmännen under . Bostadsinbrottensvarade för av det totala antalel inbrottsanmälningar. varen minskning i förhållande fill årel . har emellertidantalet bostadsinbrott mer än tredubblats mol en knapp fördubbling av deltotala anlalel anmälda inbrott. Ilikhei med ulevåldet har bostadsinbrotten i regel sin topp under sommarmånadernadå många lägenheter och villor lämnas tomma och obevakade under semestern. 3 Samhällsutvecklingen och det brottsförebyggande arbetet Somframgått av vad jag har sagt finns det skilda uppfattningar om vilkaslutsatser beträffande den fakiiska brottsligheten och dess utveckling som kandras av tillgänglig statistik och annal material. Osäkerheten ökar normalt jukortare perioder eller ju mera begränsade områden som malerialel avser. Vadsom emellertid är ställt ulom allt ivivel är att har inneburilen forllöpande ökning av brollslighelen i dess helhet. Del saknas också hållpunktersom skulle kunna ge oss anledning all anla all ulvecklingen nått sin höjdpunktoch all vi skulle kunna förvänta all kurvorna oberoende av särskilda insalserböljar peka nedåt. Detär mol den bakgrunden självfallel yllersl angelägel med realisfiska antagandenom brotlsuivecklingens orsaker. sådana är del knappast möjligl att nåframgångar i kampen mol brottsligheten. Detbör då först konstateras all den svenska ulvecklingen på intet sätt är unik. Enliknande brotlsökning har ägl rum i hela den induslrialiserade västvärlden.Även om del finns belydande problem med att göra rällvi- sande jämförelser, lordedel också hell klarl kuiiriä sägas att inte Skr. 1986/87: 21 lillhörde länder som är värst drabbade vare sig när det gäller ökningstakten ellerden absoluta brottsnivån. Avinlresse i delta sammanhang är emeUertid också atl de likartade utvecklingstendensernai en rad länder med sinsemellan olika kriminalpolitiska inriklningar slarki lalarför att utvecklingen huvudsakUgen sammanhänger med mer allmännasamhällsförändringar. Enfaktor som uppenbarligen är av slor betydelse är den filltagande koncentrationenav befolkningen fill städer och andra lälorter. Jag har redan tidigare berörtde stora skiUnaderna i brottsnivå mellan storstadsområdena och övriga landethär i . Detta är ett mönster som ständigl ålerkommer också i andraländer. Med slörre befolkningskoncentrationen följer också regelmässigl enhögre brottsnivå. Uppenbartär dock all utveckUngen inle kan förklaras enbart med hänvisning lill enändrad bosällningsslruklur. Ytterligare en faktor som ulan tvekan hafl enmyckel stor belydelse för ökningen är vad kriminologerna bmkar kalla denförändrade lillfällesstmkturen. Enkelluttryckt innebär detla atl brottsligheten sfiger, om antalel möjliga brotlsobjektökar eller om brottsobjekten genom sämre bevakning eller på annal sätt blirlättare tillgängliga. Delär lätl atl peka på fakiorer av detta slag i samhällsutvecklingen. Så t. ex. ären följd av det ökade välståndet atl del nu finns väsenlligl flera ling som kantillgripas. Etl exempel erbjuder motorfordonslillgreppen som har ökal i relafiontill den slora ökningen av antalet molorfordon. Stöldbegärlig egendom lämnasockså i större utsträckning obevakad. Bosläder slår oftare lomma och bosladsområdenöde, något som givetvis har samband med att de vuxna medlemmama av hushållennumera normalt förvärvsarbetar. Samma effekt har längre semestrar som i högregrad lUlbringas på annan ort än hemorten. Även de förbällrade kommunikationernager underiag för nya möjligheter att begå brott. Del är lätt att komma liU ochförsvinna från platser där man inte är känd och undgår social kontroll. Ocksåvåldsbrottsligheten påverkas av liknande fakiorer. Det är exempelvis väl käntall risken för våldsbrott är stor i samband med vissa former av nöjesliv. Närfler människor deltar i nöjeslivet ökar därför också antalel våldsbrott. Ävenom en stor del av brotisuivecklingen kan förklaras med hänvisning fill faktorerav det slag somjag nu berört, är det inle möjhgt att precisera deras inverkan liUnågon viss andel eller procent. Det är aUtför många faktorer som påverkar ulvecklingeni olika riktningar för att det skaU vara möjligl att isolera betydelsen avnågon viss faklor, åtminstone av den allmänna och komplexa karaktär somjag härberört. Vadsom är viktigt att konstatera är dock att det finns inslag i den allmänna samhäUsutvecklingensom medför all det ställs myckel slörre krav än lidigare om vi skalllyckas nå lydliga framgångar i del brottsförebyggande arbelel. Även med ettomfattande och effektivi kriminalpolitiskt arbele i vid mening har man aUtid atträkna med fakiorer som verkar i motsatt riktning. Vadjag nu sagl betyder inle alt det skulle saknas möjligheter alt påverka fakiorerav del nu berörda slaget i syfte att minska risken för brottslighet. Skr.1986/87: 21 Tvärtom kan insikten om den belydelse som dessa faktorer har öppna vägenför brollsförebyggande insalser med stora och genomgripande effekler. Somexempel kan nämnas all den enskilda brottsförebyggande åtgärd som hafl denstörsta belagda effekten uppenbarligen är införandel av legilimationstvång vidköp med checker. Undersökningar visar också att den farhåga som framförts frånvissa håll all insatsen mol checkbedrägerierna endast skulle medföra alt de polenliellabedragarna i slället begick andra och kanske svårare broll var obefogad. Brotisuivecklingensammanhänger emellertid inte endasl med sådana yttre fysiska faktorer somjag nuberört. Brott begås av människor och del slår hell klart all de sociala ochekonomiska förhållanden som människor lever under är av avgörande betydelse förriskerna för broilslighei. Att det exempelvis finns ett samband mellan missbrukav beroendeframkallande medel och kriminalitet är allmänt erkänt; i synnerhetanses kopplingen mellan alkoholmissbruk och valdsbrotlslighet mycket pålaglig.Den svenska forskning som finns pekar på all av gärningsmännen och 40-50%av offren är alkoholpåverkade vid våldstillfällel. Avstor betydelse är också de allmänna attityderna i samhällel. I elt samhälle sompräglas av solidaritet, omtanke och ansvarstagande människor emellan ärmöjligheterna alt motverka brottslighet och social utslagning uppenbarligenmyckel slörre än i ell samhälle som bygger på individualism och konkurrens. Dennainsikl måste enligt min mening vara etl gmndläggande inslag i kriminalpolitiken.Kriminalpolitiken får inle uppfattas så snävt all den endast skulle omfattaåtgärder inom ramen för rättsväsendel eller mera direkt förebyggande åtgärderav det slag jag lidigare berört. Detkrävs ett belydligl vidare perspektiv än så. Genom atl fortsätta arbelel på altbygga ell mer rättvist och jämlikt samhälle skapar vi också mindre risker förbrottslighet och social utslagning. Vi ökar solidariteten med samhället ochrespekten för de regler som vi gemensaml beslulat till ömsesidigt skydd. Särskiltviktigt är det all skapa goda fömlsätlningar för bam och ungdom alt växa uppoch finna en plats i samhället. Genom insatser i boslads- och familjepolitiken,i skolan, i arbetslivet och i fritidsverksamheten kan förutsättningar skapasför all vi skall kunna la ell gemensaml ansvar för atl akfivt motverka ochhindra sociala och personliga problem. I den solidaritet och omtanke och detansvarstagande som vi alla måste iaktta ingår som etl viktigt inslag alt vi måslepå elt bestämt sätt ange gränser och normer, särskilt naturligtvis för barn ochungdomar. JagvUl här ytteriigare understryka två aspekter som enligl min mening måsletillmätas särskild vikl. Den ena gäller våld som har sin bakgrund i invandrarfienfiighetoch olika slags uttryck för rasism. På denna punkt måste samhället reagera medsärskild kraft. Viktigast är självfallet au man genom insatser iinvandrarpolitiken, i skolan och i andra sammanhang undanröjer själva grogmndenför sådana lendenser som det här kan vara fråga om. Närdet gäller våldsbrotlsligheten öppnar sig vidare etl annal, delvis nyll perspektivsom för mig framstår som skrämttiähde. Vi riskerar atl få ell Skr. 1986/87:21 nytl inslag i vår kultur, etl inslag som innebär alt våld ses som någol spännandeoch glansfullt, ell slags underhållningsvåld. Inlevelsen i våldels effeklertrubbas därmed av. Delblir sålunda alll vanligare med vittnesbörd om all ungdomar saknar förmåga allinse vad våldshandlingar får för konsekvenser. Jusl på denna punkt spelarsäkerligen vad jag kallade underhållningsvåldet en stor roll. Alla vuxnasansvar all förklara innebörden och konsekvenserna av våldshandlingar och all taavstånd från dessa blir en aUt vikligare angelägenhet. Avvad jag har sagt nu följer atl tyngdpunkten i kampen mol brottsligheten allfidkommer all vara enskilda människors engagemang och dellagande. Vad statsmakternaoch myndigheterna kan göra är främst alt skapa goda fömlsätlningar och ge etl akfivtslöd till del arbelel. I dessa slrävanden är det nödvändigl atl bygga påsamverkan mellan organisationer, allmänna organ och föräldrar, lärare, arbetskamrater,grannar och andra enskUda. Delförekommer ibland kriiik mol den inriktning av det kriminalpoliliska arbetetsom jag nu berört. Det hävdas atl ulvecklingen skulle ha visal att denna inrikiningav arbetet inle är effektiv. Ökningen av brottsligheten har ju knappast kunnalhejdas. Delär naturligtvis svårt att statistiskt mäta effeklerna av de slags insalser somjag här avser. Jag tror emellertid atl alla insiktsfulla bedömare, bl. a. mol bakgmndav internationella erfarenheler, är ense om alt sådana insalser hafl och har enmarkant dämpande effekt på brotisuivecklingen. All vi inle har kunnat hejdaökningen i den utsträckning som skulle ha varit önskvärd manar inte till allöverge den inslagna vägen utan i stället fill alt yllerligare intensifierainsatserna. Ävenom del alltså också i fortsättningen måste vara en huvudlinje i det allmännakriminalpolitiska arbelel atl salsa på breda sociala insatser och attitydpåverkan,innebär detta inte atl man får förbise vikten av åtgärder inom rättsväsendetsram eller atl sådana skulle vara verkningslösa. Det finns visserligen anledningatl varna för den överdrivna tilltro som många har lill alt åtgärder av deltaslag skulle vara det enda effektiva medlet mol ökande brottslighet. Flerpoliser och strängare straffar inle någon universalmedicin mol brottsligheten. Däremotär del av stor vikt atl rättsväsendet organiseras och fungerar på etl sätt sommänniskor i gemen uppfattar som rättvist och rimligt. För alt enskilda och organisationerskall finna del meningsfullt all engagera sig i kampen mol brottsligheten ärdet nödvändigl alt människor känner förtroende för och slöd frånrättsväsendet. Samhällsåtgärder måsle vara snabba, begripliga och lydliga ochpräglas av fasthet och konsekvens. Jaghar nu på ett allmänl plan behandlat vilka slags åtgärder som krävs för att viskall kunna tränga tillbaka vålds- och tillgreppsbrottslighetens ut- bredningoch hur prioriteringen mellan dessa bör vara. Somjag tidigare Skr. 1986/87:21 berörianserjag också all det är angelägel alt på ett än mer målmedvetet säll inriktadet kriminalpolitiska utvecklingsarbetet på atl tränga tillbaka denbrottslighet det här är fråga om. Delta kommer alt kräva ett långsiktigl,tålmodigt och syslemaliskl arbele. Inom övervägs ocksånu hur man kan utveckla smidiga och ändamålsenliga former för ell sådanl merlångsiktigt arbele. Ielt arbele av detta slag är det vikligl med en klar uppfattning om de målsättningaroch rikllinjer som bör vara vägledande. Jag vill därför här kortfattat redovisahur jag för egen del ser på dessa frågor. Tyngdpunkteni del kriminalpolitiska arbelel måste även i fortsättningen ligga påförebyggande insatser. ODet är viktigt atl de brottsförebyggande aspekterna beaktas vid samhäUsplaneringeni vid mening. Detla gäller inle bara sådana områden som skolan ochfritidsverksamheten ulan också t. ex. planering och utveckling av bostads- ocharbetsmiljöer. O Slöd måsle ges ål det atlitydförändrande arbete som enskildaoch organisationer bedriver. ODet lokala brollsförebyggande samarbetet bör priorileras.