prop · GA03166 · 1986-12-31 00:00:00 — Sådana bestämmelser ärnärmast att betrakta som ordningsföreskrifter av privat-rättslig natur och harknappast sin plats i en offentligrätlslig lagstifning, som reglerar principernaför de enskildas skyldigheter i förhållande till det allmänna, i del härsammanhanget representerat av tullmyndigheterna, i samband med handel ochsamfärdsel över gränserna. Mitt förslag: Möjligheten all använda ombud för attfullgöra tullformaliteterna behålls oförändrad. Ombudenåläggs skyldighet alt hålla medel, som har tagils emol av de tullskyldiga förbetalning av tullräkningar, avskilda från övriga tillgångar. Beredningsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:De flesta lämnar förslaget ulan erinran. Generahullsiyrel- Prop.1986/87:166 sen tillstyrker medan några näringslivsorganisaiioner avstyrkerförslaget att ombud skall hålla mottagna medel för betalning av lullräkningaravskilda. Bakgrunden till och skälen för miti förslag:Beredningsgruppen konstaterar att ombudsförfarandel har kommil all utnyttjas ibelydligi slörre utsträckning än vad man räknade med när den nuvarandetullproceduren infördes. Detta ger enligt beredningsgruppen anledning tillbetänkligheter såtillvida atl de tullskyldiga förlorar kontakten meddeklarationsverksamheten och därigenom får svårare atl leva upp till de kravsom ställs på dem i egenskap av ansvariga för deklarationerna. Mol bakgrundhärav har gruppen övervägt om inle den tullskyldige borde åläggas atlpersonligen underteckna tulldeklarationerna men stannat för alt en sådanändring inle är påkallad. Generaltullslyrelsen instämmer i att del omfattandeutnyttjandet av ombud är betänkligt från de synpunkter beredningsgruppenanfört. menar dock styrelsen att ett avskaffande eller en ändring avombudsförfarandet skulle få slora återverkningar på hela tullsystemet, och attinförandet av tulltilläggssanklionen kan länkas leda lill slörre engagemangfrån importörernas sida. Jag delar den bedömning som görs av beredningsgruppen ochgeneraltullstyrelsen och vill betona viklen av all de tullskyldiga lar aktivdel i uppgiftslämnandet lill tullmyndigheterna. Del är de tullskyldiga som harde bästa kunskaperna om varornas inköpspris och beskaffenhet saml om delfaktiska innehållet i varusändningarna. Som jag framhållit i det föregåendeavsnittet är det också de som har det principiella ansvaret för alt deklarationernaär riktiga och det bör därför ligga i de lullskyldigas eget intresse att aktivtförsöka fullgöra uppgiftsskyldighelen. Elt annat problem som beredningsgruppen tar upp isammanhanget har sin grund i att ombud som åtagit sig betalningsskyldighetgentemot och betingat sig förskott av sina huvudmän i några fallsaknat tillgångar att betala tullräkningarna med, när dessa förfallit lillbetalning. Eftersom de tullskyldiga och ombuden i dessa fall anses solidarisktbetalningsskyldiga har de tullskyldiga tvingats betala två gånger. För att förebygga atl sådant inträffar föreslårberedningsgruppen att en bestämmelse tas in i tullagen, som föreskriverskyldighet för ombud atl hålla sådana medel avskilda som har tagits emol av detullskyldiga för betalning av tullräkningar. Generaltullslyrelsen tillstyrker ändringen. Svenska Handelskammarförbundel, ,, och Spediiörförbundavstyrker förslaget. Övriga remissinstanser lämnar förslaget utan erinran. Den kritik som riktas mol förslaget går ul på alt någotbehov av ändring inte finns och all ett genomförande av förslaget skulle ledatill praktiska svårigheter för ombuden. Jag anser den föreslagna ändringen vara angelägen. Denklargör bl.a. att den tullskyldige har separalionsräu i sitt ombuds konkurs för förskottsbetal ning som har gjorts till ombudet. Den trygghet och de fördelar i övrigl som delta ger de tullskyldiga bör enligt min mening väl uppvägadel praktiska Prop. 1986/87:166 merarbete som det innebär för ombuden. 2.1.5 Tullagstiftningen och datatekniken Miaförslag: I avvaktan på införandet av en datoriserad tullprocedur gesgeneraltullslyrelsen möjlighet atl medge alt uppgifter som krävs i entulldeklaration får lämnas i form av teleöverförda meddelanden eller enligtandra automatiska metoder eller i form av upptagning för automatiskdatabehandling. Beredningsgruppens förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Tillstyrker förslaget gör hovrättenöver och , , statskontoret,Handelsprocedurrådel SWEP-RO, Företagens Uppgiflslämnardelegation och SAS.Övriga remissinslanser lämnar förslaget utan erinran, förutomgeneraltullstyrelsen som avslyrker förslaget. Bakgrunden till mitt förslag: Den moderna datatekniken harunder senare år tagits i bruk i allt större omfattning. Tekniska och rättsligaproblem har emellertid i viss mån begränsat tillämpningsområdet. När det gällerinformationsutbyte är det främst inom näringslivet som datorkommunikationvunnit insteg. För att lösa problemen med säkerhet och behörighet har olikainternafionella organ sökt utforma standarder, som kan användas närelektroniskt överförda handelsdata ersätter uppgifter i traditionella pappersdokument. Också inom tullområdet har bedrivitsinternationellt arbete för atl möjliggöra uppgiftslämnande med användande avADB-teknik och andra automatiska metoder. Sådant arbete har ägt rum i bl.a.internationella tullsamarbetsrådets (CCC) och FN:s ekonomiska kommission förEuropa (ECE) regi. Flera rekommendationer har utfärdals i syfte all påskyndautvecklingen. Datoriseringsproblematiken bearbetas också i dehandelspro-cedurråd, som förekommer i flera länder. Långtgående planer för dokumentlös överföring avinformation mellan näringsliv och tullmyndigheter finns inom EG, det s.k.CD-projektel (), som beräknas vara i drift år1992. Som ett led i förberedelserna för en datorkommunikation mellannäringsliv och tullmyndigheter i olika länder har inom EG liksom mellanEFTA-länderna samt mellan EG och EFTA-länderna överenskommits att etl enhetligtdokument för import, transit och export skall tas i bruk den 1 januari 1988.Detta förutsälter en begränsning och harmonisering av ländernas uppgiftskrav,som det underlättar ell datoriserat informationsutbyte mellantullmyndigheter och näringsliv i de länder som omfattas av överenskommelsen. 1 flera länder finns redan möjligheter atl i större ellermindre utsträckning lämna uppgifter till tullmyndigheterna genom atl ulnytljapapperslösa informationsbärare. Även i vårt land medges detta i viss omfattningmed stöd av 7 § första slyckel tullagen. 4 1986/87.1 saml. Som jag har nämnt tidigare beslöt regeringen i juni månad1986 all tillkalla en särskild utredare med uppdrag alt ta fram förslag tillADB-baserade rutiner i dataulväxlingen mellan och näringslivel samltill etl internt ADB-system för med hänsyn tagen till kraven påklarering och kontroll. I utredningsarbetet skall beaktas bl.a.datoriseringsulveckling-en inom näringslivet samt de internationella aspekterjag har berört. I avvaktan på att en datoriserad tullprocedur införs anserberedningsgruppen det vara lämpligt atl generaltullstyrelsen gesförfattningsenlig möjlighet alt medge att uppgifter som krävs i entulldeklaration får lämnas med användande av dator eller på annat liknandesätl. avslyrker en sådan ordning. Skälensynes vara dels att samtliga legala problem rörande ADB-kommunikation i det häravseendet inte är lösta, dels alt man betvivlar atl kommer att hatillgång till erforderliga datorer . Med de legala problemen åsyftas sannolikt att eltuppgiftslämnande med användande av ADB eller annat liknande medium inte kanbestyrkas med uppgiflslämnarens namnunderskrift, vilket skulle kunna habetydelse för faslslällande av uppgiflslämnarens identitet och bundenhet viduppgifterna. Skälen förmilt förslag: Jag är medveten om att de frågor som generaltullstyrelsen tarupp behöver belysas och övervägas ytterligare för att få en slutgiltig lösning.Under förulsättning att de datorsystem som skulle användas i de härsammanhangen uppfyller högt ställda krav i fråga om säkerhet och kontroll vadgäller uppgiftslämnandet och överföringen av uppgifterna ser jag dock ingetprincipiellt hinder mol alt informationsöverföringen mellan näringslivel ochtullverket sker med anspråkstagande av den nya tekniken. Jag anser det varavärdefullt att nu skapa författningsenlig möjlighet till sådan kommunikation.När denna i praktiken kan komma till stånd är beroende av datorulbyggnaden ochsäkerheten i systemen. 2.1.6 Kredittiderna vid import Min bedömning: Den nuvarande ordningen behålls. Beredningsgruppens bedömning: Överensstämmer med min. Remissinstanserna:Samtliga remissinslanser tillstyrker eller lämnar utan erinranställningstagandet att det inte görs någon ändring i det nuvarandebetalningssystemet. Riksrevisionsverkel framhåller dock att betalningsfristernabör kunna förkortas inom ramen för det nuvarande betalningssystemet. Bakgrundentdl min bedömning: I direktiven för översyn av lulllagsliflningen uppdrogs ålberedningsguppen all undersöka om bestämmelserna om krediter för betalning avtullar, andra skaller och avgifter behöver ändras. Bl.a. skulle belysas om detvar lämpligt aft införa nya betalningsregler som innebär atl preliminärainbetalningar görs som tulldeklarationerna lämnas. 1 sin redovisningav del nuvarande systemet konstaterar beredningsgrup- pen att krediftiden är i genomsnitt för hemtagare 55 dagaroch för övriga Prop. Kredittiden utgörs av respit förhemtagare all lämna lulldeklaralion (), i genomsnitt 14dagar, lidsålgång för tulltaxeringför hemtagare, , och för andra kredilimporlörer, , tidsåtgångför dataregistrering och databearbetning hos generaltullstyrelsen saml för produktionoch distribution av tullräkningar , frist för I sammanhanget erinras om alt frislen för betalning avtullräkningar förkortades från 25 samt all en förkortningav krediitiderna också åstadkommits genom all rationaliserat sittuppbördssystem. Enligt beredningsgruppens bedömning är del knappastmöjligt atl ytterligare förkorta tiden för handläggning avtulldeklarationerna (granskning, tulltaxering, produktion av lullräkningar.etc). Möjligen skulle ell ulvidgal dalorstöd inom kunna ge vissaytterligare rationaliseringsvinster. När det gäller frågan om en inskränkning avbetalningsfristen för tullräkningarna hänvisar gruppen till erfarenheterna avden ändring som genomfördes . Den avkortning som då gjordes harpåtagligt ökat de administrativa problemen för både näringslivet ochlullverkel. Svårighelerna gäller bl.a. förelagens betalningsrutiner. Betalningav lullräkningarna har i många fall måst läggas vid sidan av de övrigadatorbaserade betalningsrutinerna. Vidare har belalningsförseningarna ökat,vilket lett lill att ytterligare resurser måst tas i anspråk inom tullverketför handläggning av ärenden rörande betalningsövervakning, överklagande avrestavgiftsdebitering etc. En ytterligare förkortning av betalningsfristen skulleenligt beredningsgruppen sannolikt skapa sådana problem i praktiskt ochadministrativt hänseende att en ändring i enlighet härmed inle är att förorda. Jag delar beredningsgruppens bedömningar i dessaavseenden. När det sedan gäller frågan om det är lämpligt alt ersättadet nuvarande betalningssystemet med ell system som innebär att preliminärainbetalningar av tullar, andra skatter och avgifter sker som tulldeklarationernalämnas, skall jag först översiktligt beskriva den nuvarande ordningen. Den grundläggande regeln är alt tullar, andra skatter ochavgifier skall betalas innan varorna lämnas ut. Importörer som har regelbundenimport har dock möjlighet att få kredit. Dessa kredilimporlörer, lill vilkahemtagarna hör, svarar för av uppbörd. Ungefär trefjärdedelar av uppbörden är hänföriig till hemlagarna. En importör som inte har kredit, en s.k. kontantimporlör,betalar pålagorna vid varje importtillfälle. Varorna får disponeras först närbetalning har skett till den lokala tullmyndigheten. En kreditimportör får förfoga över varorna redan innantullar, andra skatter och avgifier har betalats. En kreditimportör som inte är hemlagare måsle emellertid ha lämnal en imporlanmälan med tulldeklaration över varorna och fått utlämningsmedgivande, innan han kan disponera över dem. Med ledning av tulldeklarationen fastställer tullmyndigheten pålagorna för varorna. Betalning sker lill lullverkels centralkassa enligt periodiska tullräk ningar, som utfärdas enligt ett ADB-baserat system hos generallullstyrelsen. Tullräkningarna, som kan omfatta flera importtillfällen, skall som jag 51 tidigarenämnt betalas från det de utfärdades. En kreditimportör som också är hemtagare får ta hand omoch förfoga över varorna sedan han lämnat en hemtagningsanmälan. Han skallsedan inom viss tid, , lämna en importanmälan med tulldeklaration.Den lämnas till den lullanslall som har tillsyn över hemtagarens importverksamhet,kontrolltullanstallen, oavsett vid vilken tullanstalt hemtagningen skett.Kontrolltullanslalten fastställer tullarna, de övriga skatterna och avgifterna.Dessa betalas därefter till centralkassa enligt periodiska lullräkningarhelt i överensstämmelse med vad som gäller för andra kreditimportörer. Bakgrunden till införande av ett nytt system medpreliminär betalning av tullar, andra skatter och avgifter i samband med atttulldeklaration lämnas skulle vara att del innebär räntevinster för staten. Beredningsgruppen har funnit atl elt system med preliminärinbetalning i samband med avlämnandet av tulldeklarationerna sannolikt ledertill all belalningen måste ske skilt från deklaralionslämnandet. Till skillnadfrån vad som gäller vid uppbörden av mervärdeskatt som inte har samband medimport, där deklarationer avges på baksidan av etl inbetalningskort, innehållerimportanmälan med tulldeklarationen så många uppgifter att det inte ärpraktiskt möjligt all ha elt sådant förfarande. Vidare skall faktura bifogastulldeklarationen. Importanmälan skall också uppvisas på tullupplag förgodsredovisningar m.m. Ett syslem med preliminära inbelalningar förutsätterenligt gruppen all betalningarna kan kopplas ihop med deklarationerna förkontroll av atl pålagorna har betalats. Vidare skulle det krävas ettavräkningsförfarande när tullsedel utfärdas och den slutliga avräkningen sker. För kontantimportörerna skulle en övergång tillpreliminärinbetalning sannolikt inle innebära några påtagliga förändringar. Närdet gäller kreditimportörer som inle är hemtagare skulle kreditmöjligheternaförsvinna. För hemlagarna skulle kredittiden begränsas till alt avse fristenmed att ge in tulldeklaration. Enligt beredningsgruppen kan ett nytt syslem i enlighetmed vad som beskrivits väntas leda till problem i bl.a. följande avseenden.Extra resurser kommer att behöva avdelas för betalningsregislreringen.Tullverkets system för central uppbörd samt för betalningsregistrering måsteändras, vilket innebär alt de rationaliseringsvinster som kunnat uppnås med detnuvarande systemet försvinner. Kostnader tillkommer för all uppräita ett nyttbetalningssystem och för att ulföra nödvändiga avräkningsgöromål. Risken finnsalt betalningskontrollen blir mindre effektiv, bl.a. på grund av att sammakreditimportör kan ha betalningar till flera olika tullmyndigheter och allavräkningsförfarandel försvårar konlrollen. Vidareskulle, som jag fidigare har anfört, en förkortning av kredittiderna sannolikt medföra administrativa och praktiska svårigheter även för närings livel. Det förhållandet att möjligheterna lill kreditimporl bortfaller förandra än hemlagare kan vänlas leda lill särskilda problem vid varuimporten. Dessa omständigheler kan tvinga fram all en särskild betalningsfrist måsle beviljas efler del alt tulldeklarationerna lämnats. De kan också leda fill ökat personalbehov hos lill följd av att godset i större utsträckning än 52 f.n. inteskulle kunna disponeras förrän betalning skett. Sammantaget anser beredningsgruppen att införandet av eltnytt betalningssystem skulle ge upphov till sådana problem alt del är tveksamtom det med en övergripande samhällelig syn skulle ge några ekonomiska vinsteröver huvud tagel. Till detta kommer atl de internafionella åtagandena måstebeaktas. Bl.a. gäller enligt (avtalet III) att internaskatteregler inle får ge skydd åt inhemsk produktion. Mot denna bakgrund anser sig beredningsgruppen inte kunnaförorda att ett nytt betalningssystem införs. liksom näringslivsorganisaiionernauttalar starkt stöd för samma uppfaftning. Ingen remissinstans förordar ellsyslem med preliminär betalning i samband med atl deklaration lämnas. Skälen för min bedömning: Även jag delarberedningsgruppens bedömning. En omläggning av betalningsrutinerna skullevisserligen ge ett väsentligt tillskott lill slalskassan, sannolikl istorleksordningen 200-300 milj. kr. saml ytterligare en lillfälligränlevinsl i samband med övergången. Denna beräkning grundar sig emellertid påatl övriga faktorer som påverkar kostnads- och intäktsidan förblir oförändrade.Som framgår av den redogörelse jag har lämnat skulle en övergång lill etlnytt betalningssystem ge upphov till flera påvisbara negativa effekter avallvarligt slag. Till detla skall läggas den osäkerhet som råder i väsentligaavseenden, bl.a. om hur utrikeshandeln skulle påverkas. Detla gör att jag f.n.finner övervägande skäl tala för att behålla del nuvarande systemet. Strävandenabör i stället inriktas på alt genom införande av ell daioriseringssyslem hostullverket få till stånd en begränsning av kredittiderna, som inte har dessanegativa följder. Milt förslag: Skyldigheten atl anmäla varor lilltullmyndigheterna vid in- och utförsel föreskrivs i lag. Tullmyndigheternas befogenheter med avseende på kontrollenav varor och transportmedel regleras i lag i större utsträckning än vad som nuär fallet. Bestämmelsernaav resandekonlroll i 19 § andra stycket varusmugglingslagen flyttas tilltullagen. Beredningsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Justitiekanslern föreslår all vidgadebefogenheter införs beträffande resandekonlrollen. Samtliga remissinslanserlillslyrker förslagel i övrigl eller lämnar det utan erinran. Bakgrunden till mitt förslag: Föreskrifter om tull kanenligi 8 kap. 9 § förslå styckel regeringsformen (RF) beslutas av regeringenunder förutsättning all ger siu bemyndigande. Möjligheter fill sådans.k. delegering föreligger också enligt 8 kap. 7 § första slyckel RF i fråga omföreskrifter som rör in- och utförsel av varor saml kommunikationer och trafik. Dessa delegeringsmöjligheter bör enligt min meningutnyttjas när så är Prop. 1986/87:166 lämpligt av hänsyn lill inlressel all fåen ändamålsenlig och praktisk författningsreglering av trafiken över våragränser. När det gäller de grundläggande skyldigheterna att underkasta sigtullmyndigheternas kontroll anser jag alt föreskrifterna bör finnas i lag.Dessa bestämmelser är av ingripande nalur och rör inskränkningar i denenskildes handlingsfrihet. Av den anledningen anser jag också att den allmännaskyldigheten att anmäla varor som förs in i och ut ur riket bör tas in i lag.Vidare bör åtskilliga konlrollföreskrifler som f.n. finns itillämpningsbestämmelserna till tullagen, lullsladgan (1973:671) och den avgenerallullstyrelsen utfärdade lullordning-en (TES 1973:159), föras in i lag. En ändring i varusmugglingslagen , se prop.1984/85:46 s. 39 ff, har gett tulltjänsteman befogenhet alt undersökahandresgods, såsom resväskor och portföljer, saml handväskor och liknande sommedförs av resande vid inresa till eller utresa från riket ulan att misstankeom oegentligheter föreligger eller s.k. skärpt tullkontroll beslutats (19 §andra stycket varusmugglingslagen). Bestämmelsen syftade till atl ge tullmyndigheternamöjlighet atl genomföra stickprovsvisa undersökningar av vad resenärerna harmed sig i väskor m.m. när de passerar våra gränser. Lagändringen ansågs viktigför att effektivisera kontrollen av in- och utförsel av vissa varor, särskiltnarkotika, vapen och annat farligt gods. Undersökningsrätten enligt denna bestämmelse omfattar intevad en resande bär i eller innanför kläderna. En plånbok som en resande bär ien handväska får alltså undersökas medan däremot en plånbok som förvaras i enrockficka e.d. inte får undersökas stickprovsvis. Enligt beredningsgruppensförslag skall undersökning av vad resande har i eller innanför sina kläderockså i fortsättningen endast få ske enligt föreskrifterna i 19 § förstastyckel varusmugglingslagen, dvs. när misstanke om brolt föreligger eller närs.k. skärpt tullkontroll har beslutals. Justitiekanslern uttalar atl del inte finns skäl alt ha enskillnad i reglerna vad gäller rätten att undersöka plånböcker. Befogenhet attundersöka plånböcker stickprovsvis bör enligt justitiekanslern föreligga ävenom plånböckerna förvaras i de kläder som resenärerna har på sig. Skälen för mitt förslag: Jag instämmer i att en utvidgningav tullmyndigheternas befogenheter i fråga om resandekontrollen i enlighet medvad justiliekanslern förordar i och för sig vore logisk och atl en sådanordning sannolikt även skulle vara av värde från kontrollsynpunkt. Deförhållanden som gör det angeläget all slickprovsvis kunna undersöka handväskoroch liknande är i princip tillämpliga också på plånböcker oberoende av vardessa förvaras. Inför den ändring i 19 § varusmugglingslagen, som genomfördesår , gjordes den avvägningen mellan kontrollaspekterna och hänsynen tillden personliga integriteten som jag redogjort för, dvs. att undersökningav vad resande bär med sig skulle få göras utan atl brottsmisstanke eller s.k.skärpt tullkontroll förelåg, medan undersökning av vad den resande har i ellerinnanför sina kläder förutsatte atl någon av dessa kvalifikationer Frågor omen utvidgning av tullmyndigheternas kontrollbefogenheter till att även avseplånböcker som förvaras i den resandes kläder har sedermera övervägts också avvalutakommiltén, se betänkandet (SOU 1985:52) Översyn av valuiaregleringen,avsniU 19.3. Även kommiltén har med hänsyn till inlegritetsaspekterna vall atlavslå från alt föreslå några utvidgade kontrollbefogenheter. Jag vidhåller denbedömning som gjordes inför lagändringen . Ianslutning till alt kontrollbeslämmelserna nu omarbetas i grunden och enligtmin mening ges en klarare innebörd bör såsom beredningsgruppen föreslårbestämmelserna i 19 § andra stycket varusmugglingslagen las in i en ny tullag. Generallullstyrelsenföreslår atl föreskrifter tas in i tullagen om atl lulltjänslemän skall ha rättatt använda våld i samband med kontrollåtgärder. Vidare föreslår styrelsen atltullagen kompletteras med bestämmelser om rapporteringsskyldighet molsvarande 9§ polislagen. Regeringen har ulfärdal direktiv fören översyn av varusmugglingslagen. Jag anser att de a v generaltullstyrelsenväckta frågorna bör behandlas inom ramen för denna utredning. 2.1.8 Avgifter inom verksamhetsområde Mittförslag: bemyndiganden till regeringen eller, efter regeringensbestämmande, generallullstyrelsen atl meddela föreskrifter om avgifter las ini tullagen. Beredningsgruppens förslag: Överensstämmer med mitl. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser lämnarförslagel ulan erinran. Vissa näringslivsorganisationer är kritiska lill altavgifter får tas ut för tullförrättningar, för tullupplag som finns ianslutning till hamnarna m.m. Skälen för mitt förslag: Enligt 8 kap. 3 § och 9 § andrastycket RF krävs bemyndigande för alt regeringen skall kunna meddelaföreskrifter om avgifter som innebär åligganden för enskilda eller är all ansesom ingrepp i enskildas ekonomiska förhållanden. Sådana bemyndiganden kan skesåväl formlöst som i lagform. Enligt 8 kap. 11 § RF kan medge attregeringen överlåter åt en förvaltningsmyndighet atl meddela bestämmelser omavgifter. Bestämmelserom avgifter inom verksamhetsområde finns i tullstadgan. Sålundaföreskrivs i 80 § om avgifter för tullförrältningar som sker utom normaltjänstgöringstid eller utanför tullplatserna, i 80 a § om avgifier förtullräkningar, i 80 b § om avgifter för innehavare av lullupplag och tullagersamt i 80 c § om avgifter för tillstånd till hemtagning eller annankreditimporl. bemyndiganden har i de flesta fall lämnatsformlöst (prop. 1975:8, KU 10, rskr. 62 och prop. 1984/85:100, bilaga 9, SkU26, rskr.