prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — Av detlolala bidragsbeloppet har tilldelatskonstmusik, rock- och populärmusik, jazz, folkmusik, fonogramför barn, övriga nyproduktioner såsom dokumentationer, visor eller andligmusik samt åter-ulgivningar. 1 genomsnitt har . betalats ul perproduklion, vilkel motsvarar en genomsnittlig koslnadsläckning av . Dehögsta bidragen lilldelades fonogram för barn, vilka trots detla ligger lägslvad gäller bidragens kostnadstäckning. Produklionsbidrag harunder perioden beviljals 119 av lolall ca 200 fonogramproducenter i landet.Nästan hälften av bidragsmottagarna är producenter med mycket sporadiskuigivning. Dessa har sammanlagi erhållil endasl av bidragsmedlen. Demindre fonogrambolagen med en regelbunden utgivning av 2 - 10 produklioner perår delade på knappl av medlen. Resterande av medlen har beviljats sjuslörre bolag. Enligt kulturrådetsbedömning har siödet hafl slor belydelse för framför allt de mindre bolagensmöjligheter atl ge ul kulturpoliliskl angelägna produklioner. Flera tillfälligaproducenier har tack vare stödel kunnal utveckla sin verksamhet och slarlaprofessionella bolag med regelbunden utgivning. Rådet finner det lämpligt attslödel även i fortsättningen avser den enskilda utgåvan och inle bolagenssamlade årsproduktion. Det är framför allt de mindre producenterna med enregelbunden kvalitelsutgiv-ning som anser behöva elt fortsatt stöd.Elt allvarligt hot mot just denna lyp av produktion ser i en snabbövergäng lill elt utbud pä kompaktskiva med krav på massupplagor. Dennaförändring har redan inträffat ulomlands och den kan skönjas även på densvenska marknaden. Rådet anser atl stödet lill fonogramproduktion i detla lägebör förstärkas till åtminstone den medelsnivå slödel hade när det infördes. Mina förslag rörande fonogramulgivning -. 1986/87: 100 Enligt min mening bör statens insatser påfonogramområdet även i fortsättningen i första hand gälla en mångsidigutgivning av fonogram med sikte på kvalitet och mångsidighet. Jag finner detsålunda rimligt alt huvudparten av statens stöd till fonogram även ifortsättningen riktas tillproducentledet. Stöd till utgivningen skapar enligt min mening ocksä bättreekonomiska förutsättningar för producenterna atl göra sitt utbud tillgängligt på marknaden och bedriva en aktiv marknadsföring. För att musiken i dagskall bli känd, uppförd och framför alltspelad i radio och TV måsle den presenleras pä fonogram. Mina förslag rörandeutgivningsstödet avser Rikskonserters fonogramverksamhet. Musikaliskaakademiens fonogramanlologi och allmänna produktionsstöd. 1 frågaom mer strukturella åtgärder på distributionsområdet återkommer jag i detföljande. Genom beslut (KrU 1985/86:22, rskr.330) med anledning av proposiiion 1985/86:114 om omorganisation avregionmusiken och Rikskonserter kommer fr,o,m, alt bildasen ny central musikinstitution under namnet Svenska rikskonserler. Enligtriksdagens beslul kommer även den nya institutionen att bedriva en egenfonogramverksamhet, Somjag uttalade i nämnda proposiiion bör produktionsmedeltillföras den nya institutionen tillsammans med anslaget för baskostnader. Vad gäller inrikiingen avfonogramutgivningen har det hillillsrätl en viss oklarhet i ansvarsfördelningen mellan Rikskonserter å ena sidanoch och å den andra. Som jag anförde i detföregående har Rikskonserter helt eller delvis bekostat vissa utgåvor inomramen för musikantologin , delvis efter beslut av regering ochriksdag. Rikskonserters uigivning har vid kulturrådels fördelning av stödettill fonogramproduktion inte - somursprungligen avsågs -jämställts med andra producenters utgivning ulan har istället åriigen erhållit elt fast belopp av stödmedel. Samtidigthar säväl Rikskonserter som haft visst fog för all var för sighävda uppfattningen om ett övergripande kulturpoliliskl ansvar för det svenskafonogramutbudet på marknaden. För egen del finner jagdet angeläget att Svenska rikskonserters ansvar för fonogramulgivning nu preciseras och begränsas med hänsyn dels lill institutionens övriga uppgifter inom musiklivel, dels till och Musikaliska uppdrag. Enligt min mening bör statens uppdrag lill Svenska rikskonserler innebära alt institutionen inriktar sin fonogram produktion på uigivning av ny svensk musik som är orepresenterad eller ofullständigt representerad pä fonogram samt utgivning av fonogram med svenska artister vars konsinärsskap inlekan anses vara lillräckligt doku menterat på fonogram. Rikskonserter bör i sinutgivning inom det angivna området eftersträva atl komplettera den repertoar som ges ut av andra fonogramproducenter, bl,a, av STlM/Svensk musik, 441 Det statliga uppdragetförhindrar inte Rikskonserter att ägnasig ät Prop, 1986/87:100 utgivning av andra slags produktioner omkostnaderna kan täckas på Bil, 10 kommersiell grund eller med bidrag frånandra uppdragsgivare. Tillkomsten av en fonogramanlologi med enrepresentativ samling av svensk musik genom tiderna är elt viktigt steg isträvan alt föra vär gemensamma musikskalt vidare till kommande generationer. Den kommersiella sektorn har intedenna ambition, varför det enligt min mening är en angelägen uppgift för statenatl siödja en sädan utgivning. Ansvaret för sävälinnehåll som organisation av antologiutgivningen ligger hos . Denna förutsättning har legat fast sedan starten avprojektet. Kostnadsansvaret däremot delades till en början mellan akademin ochRikskonserter som till den förstutkomna serien bidrog med hela kostnaden för fem produklioner. Även efter detatl det statliga bidraget till akademin ökades till alt täcka hela utgivningskostnaden har Rikskonserter ståttför en förhållandevis slor del av produktionskostnaden. Enligt uppgifter frånde medverkande fonogrambolagen har ocksä de burit en större andel avkosinaderna än vad som kunnat läckas med försäljningsintäkter.Antologiulgivningen har alltså hittillsdels belastat annan statlig verksamhel. i första hand Rikskonserter, dels medförtförluster hos privata fonogrambolag. Del är enligt min meningnödvändigl alt medelsanvisningen tillakademin för musikantologin är anpassad tillkosinaderna för det ålagande som förutsattes i regeringens och riksdagensbeslut. En realistisk bedömning av medelsbehovei för de återstående delarna avutgivningen bör därför utgå från att akademin i fortsättningen ensam haransvaret gentemoi siaten. Vidare bör den statiigl finansierade ulgivningen fåden omfattning som staten angett som riktmärke. Vad gällerdimensioneringen av antologin har en ärlig uigivning av cirka tio fonogram frånbörjan satts som mål för en första utgivningsperiod av tre å fyra är, 1budgetpropositionen 1984 angav jag en utgivningstid av med en omfattningav totall ca 100 fonogram som en ram för det slatliga åtagandel. En begränsningav utgivningstiden motiverade jag med all del för marknadsföringen av antologinär väsentligt att produktionstiden för hela serien inte är för läng. Motbakgrund av alt akademin i sin planering höll fast vid en uigivning av totalt160 fonogram uttalade jag i budgetpropositionen 1985 att staten inte avsågbidra lill en ökad uigivning men attdel stod akademin fritl atl finansiera en ytterligare produktion på annat sätt. Enligt min mening börvillkoret om en tioårig utgivningstid ligga fast. Med hänsyn till atl de försia utgåvorna kom ut bör således utgivningen vara avslulad vid ulgången av budgeiårei 1992/93, Akademin bör redovisa en akluell ulgivningsplan för den återstående produk tionen som bygger pä de angivna förulsällningarna. De ytterligare utgåvor som akademin kan finansiera med egna eller andra icke statliga medel kan självfallet infogas i antologin under förutsättning att ulgivningen sker un der nämnda tidsperiod, 442 ?or'' .ivelisTTwJittakademin får ell ensamansvar för antologin bör Prop, 1986/87:100 Jci även ifortsällningetKvara en fråga för akademin hur utgivningsverk- Bil. 10samheten skall organiseras. Frågor om en fortsalt medverkan av andraproducenter liksom utläggning av ijänster för l.ex,distribution och marknadsföring bör likaså kunna avgöras av akademin. Statens och akademinsåtaganden i fråga om antologin bör enligt min mening närmare preciseras i ettavial för hela projekttiden. Med hänsyn till behovet av långsiktigmarknadsföring saml lagerhållning och försäljning även efler utgivningstiden,bör avtalet omfatta en lid av lio årefter del alt Ulgivningen har avslutats. Regeringen bör härför inhämlariksdagens bemyndigande att ikläda siaten ekonomiska förpliktelser. Jagålerkommer till anslagsfrågor i del följande. Vad gäller slöd lillfonogramproduktion ansluter jag mig till sammanfattande bedömningall siödet har haft slor betydelse för att vidmakthålla och i vissa avseendenöka en konslnäriigt och kultur-politisktmångsidig utgivning av fonogram. Jag finner del ocksä positivt all ett stortanlal svenska fonogramproducenter genom stödet har kunnal etablera enkontinuerlig verksamhel. Stödet har därmed bidragit till alt svenskmusiktradition kunnat hävda sig mol etl övervägande utländskt utbud på deninhemska fonogrammarknaden. I likhet med anserjag atl den svenska musikeni en snar framlid kan komma alt utsättas för ånnu hårdare konkurrens från ellinternationellt utbud. Såväl de nya formerna för vidaresändning av radio- ochtelevisionsprogram som nya medier för ljudupptagning kommer att göra detsvårare att på kommersiella grunder ge ut svensk musik pä fonogram. Ansvaret för de statligainsatserna på fonogramområdet har hittillsvarit oklart definierat med delvisöverlappande verksamhetsåiaganden för Rikskonserter, ochkulturrådet. Jag har i del föregående angett hur de insatser som Musikaliskaakademien respektive Svenska rikskonserler svarar för i fortsättningen böravgränsas, I konsekvens härmed bör enligt min mening få ansvar förutvecklingen av det statliga fonogramstödei i sin helhel. För en ändamålsenligbidragsfördelning bör rådet därför följa vad som sker på området, i synnerhetvad gäller villkoren för utgivning av svensk musik pä fonogram. Rådet bör inomgivna ramar kunna ompröva inriktningen och formerna för stödverksamheten och iförekommande fall lämna förslag tillregeringen om erforderliga förändringar i de av regering och riksdag angivnariktlinjerna. Enligt min mening börproduklionsstödel även i fortsättningen kunna ges till svenska eller i verksamma fonogramproducenter och ha en allmän inriktning på fonogram med svensk musik och svenska artister eller artister som är bosatta här i landel. Till skillnad frän Musikaliska akade miens och Svenska rikskonseriers mer avgränsade uppgifter i fråga om statlig finansierad fonogramulgivningbör del allmänna produklionsstödel som fördelas med hänsyn till det totala utbudet av svenska fono gram pä marknaden. Stöd lill enskilda produktioner kan motiveras uiifrän 443 behovet atl aniingen kompletlera den tillgängligarepertoaren vad gäller Prop, 1986/87:100 verk och artister eller atttillgodose särskilda mottagargrupper, 1 bägge Bil. 10 fallen bör stödetenligt min mening i försia hand ges lillprofessionella fonogramproducenter. Till följd av vad jag idet föregäende har förordat i fräga om Rikskonserters förändradeutgivningsprofil bör kullurrådel ägna särskild uppmärksamhel åt sådana områdeninom Rikskonseriers hittillsvarande uigivning som i fortsättningen inte blirtillgodosedda med slatliga medel. Detla gäller framför allt fonogram för barn. Enligt min mening bör enslörre del av stödmedlen än hittillsavsättas för utgivning av barnfonogram. För sådana produktioner gäller enligtkulturrådets rapport särskilda ekononomiska förutsättningar. Framställningskostnadernaär i regel högre än för övriga fonogram. Försäljningen sträcker sig ä andrasidan och resulterar på i större inläkler. Dettakan enligt min mening moiivera andra slödformer än den som tillämpas.Jag avser att senare föreslå regeringen att uppdra åt all se överstödkonstruktionen i detla avseende. Det kan enligt min meningockså i övrigl finnas skäl för en slörre flexibilitet i användningen avstödmedel. Rådet bör fä möjlighet atl vid behov självl la initiativ till enuigivning och erbjuda iniresserade producenter projektmedverkan. Detta kanockså gälla enstaka utgåvor av andra ljuddokument än musikfonogram. Del finnselt uppenbart intresse atl göra vissa äldre inspelningar lillgängliga genomöverföring till nya fonogram. gälla tonsättares tolkningar av egna verk, skådespelartösier, hisloriskalal eller radioprogram, I denna fråga bör samräda med svensktvisarkiv och arkivet för ljud och bild. Jag finner del lämpligt atl en del avanslagsmedlen anvisas för en sådan friare användning, Ända sedan del allmänna fonogramstödelstillkomst budgetårel 1982/83 har medel avsatts för informations- ochdislribuiionsätgärder på fonogramområdet. I föregäende ärs budgetproposition(prop. 1985/86:100 bil. 10 s. 488) anförde jag alt det emellertid fortfarandeåterstod atl finna ändamålsenliga former för en ur kulturpolitisk synvinkeltillfredsställande spridning av kvalitelsfonogram. En av regeringen tillkallad särskild uiredare presenierade sina förslag i rapporten (Ds U 1983:19) Fonogramdislribu tion i . Uiredaren konstaterade en rad brisier vad gäller informalion om och spridning i landet av kvalitetsfonogrammen. bl.a. att lokala försälj ningsställen saknades och alt sortimentet i de flesta fall var alltför begrän sat. Utredarens förslag till förbättringar gällde förutom insatser på infor mationssidan och en aktivare utlåning av skivor och kassetter genom folkbiblioteken i första hand elt statiigl initiativtill en samordning av de mindre fonogramholagens distribution. Detta skulle ske genom att en arbetsgrupp tillkallades beslående av företrädare för siaten och intressera de bolag. Gruppen skulle förbereda bildandet av etl dislributionsbolag som skulle ägas gemensamt av de mindre bolag som svarar för produklion av 444 fonogram i exempelvis genrerna konstmusik, jazzoch folkmusik. Disiribu- Prop, 1986/87:100 lionsbolaget skulle ävendistribuera Rikskonserters utgivning samt - med Bil. 10 statligt slöd -etablera postorderverksamhet med fonogram. Ulredningens förslag tillstatliga åtgärder påinformationsområdet har delvisförverkligats pä så sätt att staten /85 stöder () ärliga lagerkatalog över i saluförda skivor ochkassetter, tills vidare med ett årligtbidrag. Den senasle upplagan av kalalogen redovisar för seplember 1986 näslan32000 svenskproducerade och importerade LP-skivor, kompaklskivor och kassetter.Även om katalogen inte är heltäckande och saknar vissa viktiga uppgifier är denett nödvändigl hjälpmedel för bl.a,fonogramhandeln och biblioteken. Jag förordar att staten även i fortsättningenverkar för att katalogen kan komma ul så länge alternativa syslem inte finns.Frågan om en fortsatt bidragsgivning och villkoren härför bör emellertid enligtmin mening fr.o. m. näsla budgetår prövas av kullurrådet. Av belydelse förfonograminformationen är ocksä del utredningsarbete om utgivningen av en svenskfonogramförteckning som arkivet för ljud och bild () på regeringens uppdraghar bedrivit. Resultatet av arbelet som skedde i samråd med statskontoret harnyligen redovisats för regeringen i en rapporl. Förutsättningar för utgivningav en svensk nationaldiskografi i ALB:s regi. Etl mer långtgående förslag frånstatskontoret avser en samordning av registrering och katalogisering avfonogram, videogram och musikalier. bereds denna fräga iregeringskansliet. Fonogramdistributionsutredningensförslag om ett gemensamt distributionsbolag fick ett blandat bemötande. Fleraav de berörda producenterna uttryckte tveksamhet inför en bolagsbildning somskulle innebära nya kosinader och ett stort risktagande utan att samordningsfördelarnavar uppenbara. Sedan lång lid tillbakahar Rikskonserler hafl en verksamhelmed försäljning och marknadsföring av den egna utgivningen knuten lill sinfonogramavdelning, I proposition 1973:1 (bil,10) uttalades alt de experiment med olika distributionsformer i syfte att nå nya lyssnarkalegorier somRikskonserter redan bedrev borde fortsätta. Försöken var bl, a, inriktade påatt motverka sociala och geografiska hinder för en bred spridning av fonogram ihela landel. Vidare eftersträvades en systematisk introduktion på ulländskamarknader, Rikskonseriersfonogramdislribution har utveck lats väsenlligl. Genom anskaffning av lämpliga lokaler med reservkapaci tet, datorisering av rutinerna och aktivare försäljning har det varil möjligt att erbjuda disiributionstjänsler även tillandra producenter av fonogram inom samma genreomräde som Caprice. Hittillshar Rikskonserter överta git distributionen för fem svenska skivmärken. Imporl av fonogram med molsvarande inrikining bedrivs frän och . Förvärv av liknande märken från de övriga nordiska länderna samt från kontinenten planeras. För den egna försäljningen utomlands finns generalagenter i 14 länder. Rikskonserter har ocksä intensifierat verksamhelen med sin skiv- klubb, som har 4500 aktiva medlemmar. Den totala försälj ningen hitlills uppgår lill över800000 fonogram. varav 150000 till utlandet. /86 såldesca 48000 fonogram, varav ca 12000 utomlands. 1986/87:100 Av dennaredovisning framgär att Rikskonserter har lyckats bygga upp Bil. 10 enändamålsenlig verksamhet. Jag finner del därför naturligt att överväganden omen eventuell samordnad distribution av kvalitelsfonogram tar sin utgångspunkt iden där befintliga verksamheten. Jag anser att de krav som under senaie är har ställts på en samordnad distribution i alltväsentligt skall kunna lillgodoses med denna verksamhet som organisatoriskgrund. Utformningen avRikskonserters dislribulionsenhet har växt fram alltefter de speciella kravsom fonogrammarknaden ställt.Anknytningen till Rikskonseriers övriga verksamhet har i samma mån minskal.Verksamhetens mål ligger också någol vid sidan av det uppdrag som den nya institutionen rikskonserter kommeratl ha. Jag finner därför skäl alt överväga en mer självsländig organisatoriskställning för distributionsenheten. Liknande tankegångar har dryftats inomRikskonserler, Enligt vad jag har inhämtat stämmer detta väl överens medställningstaganden inom Cemus vars uppgift är att förbereda den nyaorganisalionen. En mera fristående ställning som bolag e,d, skulle underlätta en samverkan med andra intressenter blandfonogrambolagen, I alternativet med en bolagsform skulle också andra ägare,såsom landsting m.fl. parter inom musikomrädet. Under förutsätlning allRikskonseriers disiribulionsverksamhet kan utvecklas till ett mer friståendeorgan öppel för övriga fonogramproducenter finner jag det motiverat med ettstatligt ekonomiskl slöd av engångskaraktär under cn lid av förslagsvis treår. Jag avser all senare föreslå regeringen atl Iräffa avtal med det enskildaorgan som skall handha distributionen om villkoren för ett sådant slöd. För allregeringen skall kunna ikläda siaten ekonomiska förpliktelser bör riksdagensbemyndigande inhämtas. Jag återkommer till anslagsfrågor i del följande. Frågan om ett eventuellt statligt stöd till notulgivning väcktes redan av 1968 årslitteraturutredning och har därefter övervägts vid några lillfällen. Ibudgelproposilionen 1979 (prop. 1978/79:100 bil. 12) föreslogs ökade bidraglill dels för atl slimulera ulgivningen av noter tilläldre svenska tonsättares verk, dels informationscentra! för svenskmusik (Svensk musik) för notutgivning tillsamtida musik. beslöt i enlighel härmed (KrU 1978/79:24, rskr. 234).Fr.o.m. samma budgelår anvisades också medel tillkungl. för utgivningen av Svensk nolförteckning (prop. 1978/79:122,UbU 37, rskr. överlämnade iaugusti 1985 i anslutning till sinanslagsfram slällning för budgetårel 1986/87 en rapport om uigivning och distribution av noter, 1 rapporten ges en ulföriig beskrivning av nolområdel. Förslag lämnas även till ett treårigt åigärdsprogram för statliga insalser på områ del. Förslagen avser statiigl slöd tillutskrift och uigivning av notmaterial till såväl klassisk som samtida svensk musik samt statsbidrag till folkbib liotekens notbestånd, 446 I föregående årsbudgetproposition (prop. 198.5/86:100 bil, 10 s, 489) Prop. 1986/87:100 föreslogjag i enlighet med kulturrådetslorslag etl ökat bidrag till Musika- Bil. 10 liska arbete mednotutgävor av klassiska verk, framför allt inom den s.k. , Jagansåg att det förelåg särskilda skäl att påskynda just delta projekt. Förinnevarande är har anvisats ett belopp av , fördennaklassikcrutgivning. begär i sinanslagsframslällning för /88 i överensstämmelse med nyssnämndarapport en medelsökning av sammanlagt , för åtgärder pä notomrädel.nämligen ökade bidrag till /Svensk musik för notuiskrifter och utgivning avtryckta notutgåvor. Medelsbehovet ulgör ungefär en iredjedel av vad somberäknades för hela reformprogrammet enligi rådels rapporl, Enligi rädel ärändamålet högt prioriterat. Denna bedömning fär stöd i skrivelser som harinkommit till regeringen frän olika organisationer och förelrädare förmusiklivet, bl,a, /Svensk musik och Föreningen , Enligt min mening är detangeläget atl den nya svenska musiken kan bli tillgänglig i form av notutgåvor.Produktion av notmaterial är kostnadskrävande samlidigt som försäljning avnotutgävor sällan är lönsam, mest beroende på en omfattande privatkopiering avnoter. Jag delar därför bedömning alt ett ökat bidrag förnotutskrifter och notutgivning bör ges hög prioritet. Vissa kosinader förutskrifter av notmanuskripl och tryckning av notutgävor har finansierats av /Svensk musik.Enligt vad har redovisat används för dessa ändamål under innevarandebudgetår elt belopp av , av de bidragsmedel som anvisas till STIMunder anslaget Vissa bidrag lillteater-, dans- och musikverksamhet. Därutöver tillskjuter ell avsevärtstörre belopp av egna medel. Jag föreslär alt detstatliga bidraget till /Svenskmusik för notulgivning ökas med . för nästa budgelär. Däremot är jaginle beredd all ta ställning lill förslag om ytterligare ålgärderpå notområdet under kommande är. Jag återkommer till vissa anslagsfrågor i del följande. Denna medelsökning börenligt min mening kunna leda till allproduktionen av noter ökar avsevärt. Den bör samlidigt göra det möjligt förSTIM/Svensk musik att i fortsättningen avsätta en större del av egna medel försina informationsinsatser. Det ökade slalliga åtagandel för notproduktionentill ny svensk musik är enligt min mening också en insats för att förbättratonkonstnärernas möjligheter atl nå sinpublik. En ökad notulgivning ulgör vidare en slimulans även idistributionsledet och kan skapa bättre förutsättningar för såväl bibliotekensnotinköp som försäljningen genom nothandeln. Jag har i det föregäendeunder anslaget Bidrag lill Svenskarikskonserler tillstyrkt centrala musikkommitténs förslag om alt regionmusikenscentrala nolbibliolek överförs till slatens musiksamlingar. 1 samband härmedharjag föreslagit att etl belopp av lOOOOO kr., molsvarande elt halvårsdriftskoslnader för /88, lillförs musiksamlingarna. Härigenomförstärks musiksamlingarnas roll som cenlral resurs för musikalier. Deltabör också underiälla fjärrutlåningen av nolmaterial till folkbibliote- 447 Den kommersiellanotdistributionen har somjag lidigare nämnl en liten Prop, 1986/87:100omfattning, 1 hela landet finns endasl ett fålal välsorterade fackhandlar. 10 ofta med inriktning på specialområden. I den lilla skala den har fungerar notförsörjningen ändåtillfredsställande. En slor del av försäljningen till såväl professionellakunder som amatörer sker genom postorder. Enligt min mening ärnågra direkta statliga stödåtgärder tillnothandeln inte akluella. Elt slatligt ingripande i denbefintliga strukturen av förlag, importörer och försäljningsställen skullesnarare medföra en risk för störning uta?i att nämnvärda fördelar skullevinnas. Som jag har anfört i del föregående bör slalensålagande i fråga om utgivningen av fonogramantologin preciseras i elt avtalmellan sialen och . Enligt min mening bör slatens bidragtäcka akademins kostnader för den av mig förordade ulgivningsnivän. För näslabudgelår räknar jag med ett ytterligare medelsbehov av 0,5 milj, kr. För varjedärpå följande budgetår av antologin bör det slalligaanslagsbeloppel räknas om på sätl som sker i fråga om andra bidragsanslag påmedieområdet.