prop · GA03101 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1986/87:101 om ändring i bokföringslagen (.1976:125) Regeringenföreslår alt anla det förslag som har lagils upp i bifogade utdrag urregeringsproiokollet . 1propositionen föreslås att dispensregeln i 12 § första styckel bokföringslagen(1976:125) ändras så att man vidgar möjligheterna i vissa speciella fall attefter dispens få använda en annan redovisningsperiod än de som föreskrivs ibokföringslagen. Dispens skall sålunda kunna meddelas om det med hänsyn tilldet allmännas ekonomiska intresse eller andra omständigheter finns synnerligaskäl för det. Lagändringenföreslås träda i kraft . 1 1986/87. Propositionens lagförslag Prop. 1986/87: loi Lag om ändring i bokföringlagen (1976:125) Härigenom föreskrivs att 12 § bokföringslagen (1976:125)skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 §' Räkenskapsåret skall omfatta Räkenskapsåret skall omfatta . Annat räkenskapsår än kalenderår (brutet räkenskapsår) än kalenderår (brutet räkenskapsår) skall omfatta tiden - den skall omfatta fiden - , den - april, - eller den 31 au- eller den 31 au gusti. Föreligger synnerhga skäl, gusti. Om det med hänsyn till det kan regeringen eller myndighet som allmännas ekonomiska intresse el- regeringen bestämmer medge att ler andra omständigheter finns syn annan period av tolv hela månader nerliga skäl, kan regeringen eller skall utgöra räkenskapsår. myndighet som regeringen bestäm- mer medge att annan period av tolv hela månader skallutgöra räkenskapsår. När bokföringsskyldighet inträder eller räkenskapsåret läggesom, får räkenskapsåret avse än eller utsträckas attomfatta högst aderton månader. Avkortning av räkenskapsåret får också göras ombokföringsskyldigheten upphör. Tillämpas brutet räkenskapsår, får omläggning avräkenskapsåret ske till kalenderår. 1 annat fall får omläggning avräkenskapsåret ej ske med mindre tillstånd därtill ges av . Den som är bokföringsskyldig i fråga om flera rörelserskall använda samma räkenskapsår för dessa. Föreligger synnerliga skäl, kanregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer medge att olikaräkenskapsår får användas. För att få samma räkenskapsår för flera rörelser fåromläggning av räkenskapsår ske utan särskilt fillständ. Fjärde stycket äger motsvarande tillämpning påräkenskapsår inom koncern. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1976:991. '''P-1986/87: i oi Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 26 febmari 1987 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , R. Carisson, , , , ,, G. , Lönnqvist Proposition om ändring i bokföringslagen (1976:125) I12 § bokföringslagen (1976:125) finns bestämmelser om räkenskapsår. Etträkenskapsår skall omfatta under vissa i lagen angivna perioder.Föreligger synnerliga skäl, kan regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer medge att annan period än som anges i lagen skallutgöra räkenskapsår. Medanledning av en motion fill 1985/(mot. I985/86:L239) förklaraderiksdagen att regeringen borde överväga att ändra dispensregeln i 12 §bokföringslagen sä att den svenska spannmålshandeln fick möjlighet alt användaen annan redovisningsperiod än de som föreskrivs i bokföringslagen. Regeringenbeslöt den 19 febmari 1987 att inhämta lagrådets yttrande över ett inom jusfitiedepartementetupprättat förslag till lag om ändring i bokföringslagen (1976:125). Förslagetär likalydande med det som läggs fram. Lagrådet lämnade förslaget utanerinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga . Bestämmelserom räkenskapsår finns i 12 § bokföringslagen (1976:125). Enligt huvudregeln skall det sammanfalla medkalenderåret. Annat räkenskapsår (bmtet räkenskapsår) får användas men skall dåomfatta tiden den - , den - eller den 1september - . Såväl huvudregeln som de begränsade möjligheternatill bmtet räkenskapsår motiveras främst av behovet att underiättataxeringskontrollen (prop. 1975:104 s. 150 f). Föreliggersynnerliga skäl kan regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer medgeatt annan period än som anges i lagen skall utgöra räkenskapsår(12 § första stycket bokföringslagen). tl 1986/87. geringen har delegeratbeslutanderätten i dessa ärenden till riksskatlever- Prop. 1986/87:101 ket. Dennadispensmöjlighet tillkom under riksdagsbehandlingen på lagutskottets initiativför att tillgodose de extraordinära behov av en annan tidsperiod för bruteträkenskapsår som kunde föreligga vid vissa internationella samarbetsavtal (LU1975/76:15 s. 33 f). Tillriksskatteverkel inkommer numera ett 60-tal dispensansökningar enligt12 § första slyckel bokföringslagen. Flertalet ansökningar härtör från svenskadotterbolag i utländska koncerner. Dotterbolagen medges dispens i de fallomsättningen är av sädan omfattning atl det är förenat med ett beaktansvärt merarbeteatt upprätta dubbla bokslut. Dispens medges också i de fall det imoderbolagets hemland finns tvingande lagstiftning om gemensamt räkenskapsårinom koncernen. Dispensansökningarfrän förelag som saknar internationell anknytning har varit få.Tidigare praxis visar att dispens har getts i mycket begränsad omfattning,exempelvis då detta har krävts med hänsyn till gällande speciallagstiftning (flotlningsföreningar).Säsongvariationer, arbetsbelastning eller bokföringsmässiga omständigheter harinte ansetts utgöra synnerliga skäl, och dispens har därför vägrats i dessafall. Riksskatteverketsavslagsbeslut kan överklagas till regeringen. har endast ettfåtal beslut överklagats. 1978/79:859 yrkades att bokföringslagen ändrades så att bruteträkenskapsår kunde omfatta tiden . Till grundför detta yrkande låg önskemålet att skapa gynnsammare möjligheter tilllagernedskrivning i spannmålshandel. I motionen framhölls att spannmålsföretagenslager är som störst och att företagen skulle kunna göra maximalalagernedskrivningar vid beskattningen, om räkenskapsåret fick sluta per den 30september eller per . I sitt av godkända belänkande (LU1979/80:15) avstyrkte lagutskottet motionen och erinrade om att ett viktigtsyfte med bestämmelsen om en begränsning i rätten att använda bmteträkenskapsår hade varit att få till stånd en bättre skattekontroll. De skäl somhade motiverat en begränsning till tertial och halvår kvarstod enligtutskottets mening. Utskottetanförde vidare att det enligt dess mening inte fanns någon anledning att ibokföringslagen införa ytterligare en redovisningsperiod enbart för atttillgodose en viss branschs intressen. Om man skulle vilja nä det resultatetatt nedskrivning alltid skall få göras då lagret är störst,måste man enligt utskottet helt slopa begränsningarna i rätten att användabrutet räkenskapsår. 3.21985/Prop. I985/86:L239 påpekades atl spannmälshandeln är mycket kapital-krävande ochall företagen behöver stora bankkrediter. Soliditeten är låg jämfört med andrabranscher. Det föreligger dessutom påtagliga risker för föriusler genomkvalitetsskador på spannmålspartier. Detta har lett till att bankerna fordratför sin kreditgivning atl företagen har haft en hög lagerreserv. Behovet av enhög lagerteserv vid räkenskapsårets utgång leder, på grund av bokföringslagensregler om hur räkenskapsåret skall föriäggas i tiden, till att det organ somomhändertar spannmålsöverskottet (se avsnitt 4) inte får loss de kvantitetersom man önskar för export månader. Moldenna bakgrund hemställdes i mofionen att 12 § bokföringslagen ändradesantingen så att brutet räkenskapsår även medges omfatta tiden - 31oktober eller så att riksskatteverkel ges möjlighet att medge annanräkenskapsperiod när särskilda - i stället för synnerliga -skäl föreligger. 1lagutskottels betänkande över motionen (LU 1986/87:6) uttalade utskottet,efter att ha hört jordbruksutskottet, att starka skäl talade för attspannmålshandeln gavs möjlighet alt använda ett annat räkenskapsår än det somföreskrivs i bokföringslagen. avvisade tanken att ibokföringslagen införa ytterligare en redovisningsperiod för att tillgodose enviss branschs intressen. I stället tillstyrkte utskottet att dispensregeln i 12§ första stycket bokföringslagen ändrades så att en möjlighet öppnades för spannmälshandelnatt få använda en annan redovisningsperiod än de som föreskrivs ibokföringslagen. Del borde enligt utskottet ankomma på regeringen alt närmareöverväga hur en sådan ändring lämpligen borde genomföras. Med hänsyn tillvikten av att en omläggning av räkenskapsåret för spannmålshandeln kunde genomförasföre borde enligt utskottet en proposition i ämnet framläggas isådan tid att lagstiftningen kunde träda i kraft . beslöt i enlighet med vad utskottet hemställt (rskr. 1986/87:21). 4 Förhållandena på spannmålsmarknaden ISverige har under en lång följd av år producerats mer spannmål (vete, råg, kornoch havre) än som förbrukas inom landet. Svenskspannmålshandel ekonomisk förening (SSH), som är en regleringsförening på jordbmketsområde, har enligt och regeringens beslut och efter närmare direktivav statens jordbruksnämnd fill uppgift att direkt eller genom sina medlemmarombesörja marknadsreglerande åtgärder för spannmål och fodermedel. Syftet är bl.aatt till lägsta möjliga kostnad omhänderta och nyttiggöra spannmålsöverskottet.SSH:s verksamhet omfattar lagring, köp och försäljning av spannmål inom landetsamt import och export. Verksamheten är reglerad i lagen (1967:340) om pris- reglering på jordbrukets område,i förordningen (1984:62) med samma Prop. 1986/87:101 namn samt i direktivav statens jordbruksnämnd. 1landet bedrivs en kommersiell spannmålshandel av ett 20-tal ekonomiskaföreningar med anknytning till . Dessaföreningar inom jordbrukskooperationen tar hand om av den totalaspannmålsproduktionen. Ett trettiotal privata företag svarar för återstoden. 1ett tiotal av dessa företag är verksamheten av större omfattning. Överskottsproduktionenav spannmål har uppgått till i mnt tal per år.Som jämförelse kan nämnas att den totala spannmålsproduktionen under dessa år genomsnitfiigtuppgått till per är. SSHär skyldig atl den I mars året efter skördeåret lösa in spannmålsöverskottet,dvs. i realiteten det överskott som finns lagrat inom den kooperativa ochprivata spannmälshandeln. Det är emellertid inte praktiskt möjligl att ta hand om hela överskottet. En strävan är därför atl enbetydande del av det preliminärt beräknade överskottet skall successivt fram fillden hembjudas till SSH. Hembjudnakvantiteter löses in efter en prisskala som fastställs av SSH detaktuella skördeåret. Eftersom SSH saknar egen lagringskapacitet, är prisskalanså konstmerad att spannmålshandeln utöver ersättningen för spannmålet även fårersättning för tillkommande lagrings-och räntekostnader. Inlösenpriset stigersålunda successivt och är högst den . Styrande för inlösenpriset är bl.a. skördeutfallet, världsmarknadspriset samt de regleringsmedel som står tillförfogande. Regleringsmedlen utgörs främst av förmalningsavgifter,handelsgödsel- och bekämp-ningsmedelsavgifter samt införselavgifter.Statsmakterna har vidare genom riksdagsbeslut iklätt sig ettdelansvar för överskottsarealens kostnader (JoU 1984/85:33 s. 36 f, rskr.393). Spannmålsodlarnalevererar normalt in av skörden fill de privata och kooperativaspannmålsföretagen . Men spannmålsföretagen hembjuder undersamma tid inte en motsvarande andel av överskottet till SSH.Erfarenhetsmässigt är fömtsättningarna för spannmålsexport bäst under dettredje och . a. är världsmarknadspriset dä högre änunder övriga delar av året. Normalt påverkas då inte hellerutskeppningsmöjligheterna av isförhållandena. Bokföringslagenär avsedd att bl.a. skapa goda möjligheter för näringsidkaren själv, irörelsen anställd personal sarht borgenärer och andra att bedöma och överblickaden bokföringspllktigä rörelsens utveckling och ställning. Avsikten är ocksåatt tillgodose det allmäntias behov av tillförlitliga uppgifter förfastställande av skatter, avgifter och att säkerställa en sådan ordning att enändamålsenlig taxeringskontroll kan genomföras. Deallmänna intressena blir svårare att tillgodose, om räkenskapsåret avviker frånkalenderåret. Från strikt företagsekonomiska utgångspunkter kan det emellertid iblandvara motiverat att välja annan tidsperiod än Prop. 1986/87:101 kalenderåretsom räkenskapsår. Det kan exempelvis vara lämpligare alt låta räkenskapsåret slutanär den ekonomiska aktiviteten är låg eller att låta räkenskapsåret omfatta enobruten säsong. Genomatl bokföringslagen medger alt räkenskapsåret utöver kalenderår också färomfatta tolvmänadersperioder som slutar eller i och medutgången av första eller andra tertialel har i rimlig utsträckning deföretagsekonomiska skälen för elt brutet räkenskapsår beaktats, somde allmänna intressena i huvudsak lillgodosetls. Någranya skäl som motiverar en generell omprövning av grunderna för det brutnaräkenskapsåret har enligt min mening inte framkommit i detta lagstiftningsärende.De krav pä en ändring av bokföringslagen som spannmålshandelns problem hargett upphov till är av mycket speciell karaktär och bör, som haranfört, i stället lösas inom ramen för det dispensförfarande som gäller enligtlagen. Dispensgivningenenligt 12 § första stycket bokföringslagen har varit restriktiv, i enlighet medvad som förutsattes vid lagens tillkomst. Dispens har förekommit endast imycket speciella och klart avgränsade fall, huvudsakligen med internationellanknytning. Dispensansökningar från spannmålsföretagen har inte i något fallbifallits. Deskäl som vid bokföringslagens fillkomst åberopades för en starkt begränsad dispensgivningäger allQämt giltighet. Nägon allmän uppluckring av dispenskravel bör alltså inlekomma i fråga. Däremot finns det anledning att ifrågasätta den ensidigainriktning som dispensprövningen har fått i praxis. Även i andra fall än dä detrör sig om internationella förhållanden kan omständigheterna vara säexceptionella att dispens med hänsyn lill den totala samhällsnyttan bör medges.Så kan vara fallet om de fasta tiderna för räkenskapsåret utgör en allvarligbelastning för en bransch som är av ekonomisk betydelse för landet. Dennuvarande ordningen innebär att det saknas incitament för de kooperativa ochprivata företagen inom spannmålshandeln att hembjuda spannmålsöverskottet tillregleringsföreningen spannmålshandel innan del räkenskapsår som omfattarskördeåret har avslutals. För spannmålshandeln är det nämligen av intresse alllagerreserven är så stor som möjligt vid räkenskapsårets slut. Omräkenskapsåret kunde avslutas under tredje tertialel i stället för , skulle överskottet sannolikt komma att hembjudas tidigare. Dettaskulle avsevärt förbättra regleringsföretagets exportmöjligheter och därmedminska samhällets kostnader för spannmålsöverskottet. Från samhällsekonomisksynpunkt skulle det alltså vara fördelaktigt om spannmålshandeln gavs möjlighetatt fillämpa ett bmtet räkenskapsår som inte är bundet till de fastatidsperioderna. Eftersom endast ett starkt begränsat antal företag ärverksamma inom spannmålshandeln, skulle en dispensgivning för dessa i enlighetmed vad jag nu har anfört inte motverka de intressen som har förestavalordningen med fasta tidsperioder. Motbakgmnd av det anförda anser jag att den aktuella dispensregeln bör mjukas uppså att den kan tillämpas även i sådana fall som avses i motionen, liksom iandra liknande fall som kännetecknas av att en dispens skulle medföra en betydande vinstför del allmänna. En begränsad uppmjukning Prop. 1986/87:101 avdispensmöjligheterna av delta slag bör komma till uttryck i 12 § första stycketbokföringslagen. Av bestämmelsen bör framgå att dispens kan lämnas om del medhänsyn till del allmännas ekonomiska intresse eller andra omständigheter finnssynnerliga skäl därtill. Jagvill understryka att det inle är min avsikt alt denna ändring skall leda tillnågon mera generell uppmjukning av dispensregeln i förhållande till den praxissom har utbildat sig. Denföreslagna lagändringen bör träda i kraft . Ienlighet med det anförda har inom jusfitiedepartementet upprättals ett förslag tilllag om ändring i bokföringslagen (1976:125). Jaghemställer atl regeringen föreslår att anta det av lagrådei granskadeförslaget till lag om ändring i bokföringslagen (1976:125). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. Bilaga Prop.1986/87:101 Utdragur protokoll vid sammanträde , f. d. justitierådet Sterzel, regeringsrådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag lill lagom ändring i bokföringslagen (1976:125). Förslagethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådetlämnar förslaget utan erinran. Propositionenshuvudsakliga innehåll ........................ ..... I Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 26 febmari 1987 .. 3 1 Inledning ......................................................... .... 3 2 Gällande ordning ............................................... .... 3 2.1 Bokföringslagen............................................. 3 2.2 Dispensansökningar ....................................... 4 3 Tidigareriksdagsbehandling ................................. .... 4 3.1 1979/.................................... 4 3.2 1985/.................................... ... 5 4 Förhållandena påspannmålsmarknaden .................. ... 5 5 Föredragandens överväganden.............................. 6 6 Upprättat lagförslag .......................................... ... 8 7 Hemställan........................................................ 8 8 Beslut ............................................................. 8 Bilaga Utdrag ur lagrådels protokoll 9