prop · GA0347 · 1986-12-31 00:00:00 — Genomändringen undviks alt dubbla diarier behöver föras beträffande besvär lilldomslol. Skälenför mitt förslag: Deviktigaste bestämmelserna om skatlesekreless till skydd för enskilda finns i 9kap. 1 och 2 §§ sekretesslagen (SekrL). Enligl9 kap. 1 § gäller s. k. absolut sekreless i myndighetsverksamhet som avserbestämmande av skatt, taxering och fastställande av underlag för bestämmande avskalt. Att sekretessen är absolut innebär atl den inle är beroende av någonprövning av om ett utlämnande av uppgifter skulle vara förenat med skada ellermen i det enskilda fallel. Sekretessengäller uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Vad sommenas med uttrycket personliga förhållanden får enligt förarbetena liUsekrelesslagen (prop. 1979/80: 2, del A s. 84) bestämmas med ledning avvanligt språkbruk. Hit hör således uppgifter om en enskild persons namn, adressoch telefonnummer, hälsotillstånd och ekonomi. Myndighetensverksamhet skall bestå i bestämmande av skalt eller taxering eller annanverksamhet för fastställande av underlag för besläm- mande av skatt.Verksamheten kan också avse de särskilda slag av skal- Prop. 1986/87:47teärenden som nämns i 2 §. Delframgär av förarbelena till sekretesslagen (prop. 1979/80: 2, del A, s. 258)atl sekretessen enligl 9 kap. I och 2 §§ SekrL inte bara gäller ärenden i FL:smening ulan även annan verksamhel med anknylning fill förfarandet påskatteområdet, t. ex. regislerföring. Etlundantag från huvudregeln om absolut sekretess är sekretessen i mål hosskaltedomstolarna där ett rakt skaderekvisit skall tillämpas. Hos enskaltedomstol gäller sålunda sekretess endast om del kan antas all den enskildelider skada eller men om en uppgifl röjs. Eltannat undantag från den absoluta sekretessen på skatteområdet är att uppgifteri beslut och domar i slor ulslräckning är offentliga. Delta gäller även omuppgifterna har varit sekretessbelagda tidigare i ärendet. Bestämmelser ombeslutsoffenllighet finns i 9 kap. I § iredje slyckel och 2 § tredje stycketSekrL. Se också 12 kap. SekrL. Vissaslag av beslut är undantagna från huvudregeln om beslutsoffentlighet. Detgäller 1. beslul i ärenden om förhandsbesked i en taxerings-eller skattefråga, 2.beslut i ärenden om befrielse från lillämpning av bestämmelserna orn beräkningav skattepliktig realisationsvinst vid avyttring av aktier och liknandeegendom i samband med en strukturrationalisering, 3. beslul i ärenden om rättalt erhålla avdrag vid taxering för avsätining till en särskildnyanskaffningsfond, 4. beslul i ärenden om rätt atl erhålla avdrag vid laxeringför kostnaderna för exportkredit samt 5. beslut i ärende om beskattning avulländska forskare vid lillfälligt arbete i när beslutet har fatlals avforskarskattenämnden. Dessutom gäller sekretess för beslut i särskilt ärende omkontroll beträffande skatl eller om säkringsätgärd i samband med sädankontroll. Allmänhetenhar rätt att hos stat och kommun få ta del av de allmänna handlingar som äroffentliga. För att garantera den rätten föreskrivs bl. a. i 15 kap. I § SekrLalt en myndighet i princip är skyldig alt registrera en allmän handling utandröjsmål så snart den har kommit in lill eller upprättats hos myndighelen. Detsom skall registreras är I.inkomsldatum, 2. diarienummer, 3. fränvem handlingen har kommit in eller lill vem den har expedierats och 4. vadhandlingen rör. Registreringsskyldighetenomfattar både offenlliga och hemliga handlingar. I ett diarium får emellertidinle sådana anteckningar göras att innehållel i en sekretessbelagd handlingavslöjas. I 15 kap. 2 § andra stycket föreskrivs därför alt uppgifter enligl 3eller 4 skall utelämnas eller särskiljas om det behövs för atl registret iövrigt skall kunna företes för allmänheten. Enligl15 kap. 2 § tredje stycket SekrL får regeringen för etl visst registerföreskriva atl bestämmelsen i andra stycket inte skall lillämpas, om den skulleomfatta flertalet i registret upptagna handlingar. Nägot förordnande av detta slaghar inte meddelats för någol register på skatteområdet. Den ajsolula sekretessenpå skatteområdet medför att en uppgift om vem som har gett in en handling och vad ärendel rör ofta måsle utelämnas för att diariel skall kunna företes för allmänheten. I dessa fall framgår av 111 diariet ibland bara datumoch diarienummer. Insynen i skatiediarierna Prop. Dethar sedan relativt lång lid från bl. a. skatteförvaltningens sida framställtskrav på en uppmjukning av skattesekretessen för sådana uppgifter som behövs viddiarieföringen. Föralt få del av synpunkier på bl. a. denna fråga vände sig finansdepartementettill skallecheferna och RSV i en skrivelse den 12 oklober 1982. Iskrivelsen visade departementet bl. a. hur man skulle kunna lätta påsekretessen för uppgifter av aktuellt slag. Förslaget innebar atl den absolutasekretessen skulle slopas vad gäller sådana uppgifler som enligl 15 kap. 2 §SekrL skall antecknas i skattemyndighets diarium, samt atl elt skaderekvisit, ilikhet med vad som gäller för uppgift i mål hos domstol, skulle införas. Medförslaget som utgångspunkt ställde departementet också ett antal frågor. Avsvaren framgår atl RSV och flertalet av länens skattechefer anser att diariersom enbart innehåller uppgifler om datum för ingivande eller upprättandet avhandlingen och diarienummer för med sig påtagliga nackdelar. Rätten till insynblir inte mycket värd i prakliken. Vidare ivingas skallemyndigheterna ofta attföra interna arbetsregisler vid sidan av diariel för atl få en mera komplettuppsättning uppgifter. Medhänvisning till de påtalade bristerna ifrågasatte RSV och skattecheferna ominte skattesekretessen borde mjukas upp för de uppgifter som normalt sett skallframgå av diariet hos en myndighel. Fråganom sekretessen för skatlemyndighelernas diarier logs också upp avRDB-utredningen. Ulredningen konstaterade bl.a. alt om nuvarandesekretessregler bibehålls kommer besvärshandlingar som skall registreras hoslokal skattemyndighet atl omfattas av ett mer långtgående sekretess-skydd änvad som gäller för registrering hos länsrätt. Utredningen redogjorde vidareför förslaget i nyssnämnda skrivelse samt förklarade all ulredningens förslagbyggde på förutsättningen alt de regler som kommer alt gälla för registrering avskattskyldigbesvär hos lokal skattemyndighet blir desamma som de som i dagg;äller hos länsrätt. Jag vill i sammanhangei framhålla all RDB-utredningensförslag varit föremål för sedvanlig remissbehandling och att ingenremissinstans förordat strängare sekretess hos skattemyndigheterna för deaktuella uppgifterna än vad som gäller hos domstolarna. Motbakgrund av vad som framkommit i svaren pä departementets skrivelse samt vadRDB-utredningen anfört gjorde jag i lagrådsremissen den bedömningen atlnuvarande regler angående sekretess för uppgifter av ifrågavarande slag inlekunde anses fungera tillfredsställande och att nackdelarna skulle komma allbli ännu större om besvär i skattemäl ges in lill lokalskattemyndighet. Jag anförde vidare i huvudsak följande. Ettav syftena med den nya ordningen för ingivande av besvär är alt beslutsmyndigheten skall få tillfälle att gå igenom besvärsskrivelserna för atl bl. a. se om vissa typer av rättelser kan göras. 1 och med della faller enligl min bedömning besvärshanteringen under sädan verksamhet som omfattas av den absoluta sekretessen. Härav följer deis att dessa besvär skall registreras utan dröjsmål när de kommer in lill myndigheten, dels atl ..- sådanauppgifter som den skattskyldiges namn och adress måste utelämnas Prop.1986/87:47 vid registreringen för att regislret skall kunna företes förallmänheten. Med hänsyn lill del slora anlal ärenden som det här rör sig omkommer betydande olägenheter att uppstå för främst de lokala skatlemyndighelerna.De lorde bli tvungna alt förutom det offenlliga diariet föra etl mer utförligthemligt arbetsdiarium. En hel del enligt min mening onödigt arbete förorsakassåledes. Besvärshandlingar som skall registreras hos lokal skattemyndighetkommer dessutom atl omfattas av ett mer långtgående sekretesskydd än vad som gäller för regisirering vid länsrätt. Sekretessen för uppgift i mål hosdomstol gäller nämligen enbari om del kan antas alt den enskilde lider skadaeller men om uppgiften röjs. Endast i undanlagsfall lorde förhållandena varasådana all de uppgifter som antecknas i ell diarium medför skada eller men omde lämnas ut till enskild. Minslutsats i lagrådsremissen var atl det således knappast kunde råda något ivivelom att den absoluta sekretessen på skatteområdet är onödigl sträng när detgäller sådana uppgifter som normalt setl behövs vid diarieföringen av enallmän handling. Uppgifter om inkomstdatum, diarienummer, ingivare, adressatoch ärendemening är normall inle särskilt känsliga och risken att någon skallåsamkas skada eller men om de lämnas ul är inle slor. Del finns i allmänhetinte heller någol behov av all sekretessbelägga uppgiftskombinationen namn ochärendemening, eftersom ärendemeningarna i regel är så allmänt hållna atl deinle ger någon upplysning om handlingarnas närmare innehåll. I vissa fall finnsemellertid, framhöll jag, behov av alt kunna hemlighålla antingen namnel ellerärendemeningen, i enslaka fall båda uppgifterna. Det gäller t.ex. vissa typerav dispensärenden, där redan en uppgift om atl en ansökan gjorts kan varafillräcklig upplysning för atl avslöja att en betydelsefull affärshändelse avvisst slag förestår. Särskilt känsliga ur iniegritelssynpunkt är även ärendenom förhandsbesked i en taxerings- eller skallefråga och ärenden om revision.Sekretessen kunde därför inte lillålas alt vika helt. Även i fortsättningenborde uppgifl om t. ex. från vem en handling har kommit in kunna skyddas ivissa slag av skatteärenden. Motbakgrund av det anförda föreslog jag i lagrådsremissen att det i 9 kap. 1 och 2§§ SekrL skulle införas beslämmelser om begränsning av sekretessen för sädanauppgifter som behövs vid diarieföring hos skattemyndigheterna. Innebörden avregleringen borde vara att sekretess inle skulle gälla för uppgifter som avsesi 15 kap. 2 § första stycket 3 eller 4 SekrL såvida uppgifterna inle gällersådant ärende som faller under 9 kap. I § iredje slycket 1-5 eller 2 § förstastycket I. Lagrådelriklar i sitt yltrande viss kriiik mot detla förslag. Lagrådet förordar i första hand atl ställningstagandet i sekretessfrågan skjuts upp tills det nya förfarandet, vars principer skissas i remissen, är närmare utarbetat. Lagrådet förklarar emellertid alt man inte vill motsätta sig att SekrL, om del anses angeläget, ändras redan nu så att samma regler kommer atl gälla för diarieföringen av överklaganden i skatteärenden hos domslol och hos myndighet. Lagrådet avslyrker förslagel i vad del går uiöver del som direkt hänger samman med den ändrade ordningen för ingivande av besvär. Enligt lagrådet har bärande skäl inte anförts för en 113 8 1986/87. generelluppmjukning av den sekreless som gäller för diarieföringen hosskattemyndigheterna. Lagrådel framhåller att det visserligen är klart att enuppmjukning av sekretessen skulle innebära administrativa förenklingar hosskatlemyndighelerna, men atl de noga måste vägas mol de nackdelar som kanuppkomma för de enskUda och för systemel i stort. Lagrådel anser vidare attärendet inte berells på ett sådanl sätt att utomstående intressen fält kommatill tals. Medanledning av vad lagrådet yttrat villjag anföra följande. Jag har för egen delsvårt all se att den mycket begränsade uppmjukning av sekretessen somföreslagits i lagrådsremissen skulle kunna innebära nackdelar för enskildaeller för systemet i stort. Uppmjukningen avsåg som nämnts enbari uppgifter omfrån vem en handUng har kommit in eller till vem den expedierats och om vadärendet i korthet rör. Jag vill erinra om alt myndigheternas beslut i de härfallen är offenlliga och atl grundläggande uppgifter om den skattskyldige -l.ex. om hans namn, adress och om vUket slag av preliminär skatt han skallbetala - normalt får lämnas ut även i andra fall genom all del införts ensärskild bestämmelse om del i skalleregisieriagen. Del finns även anledning attframhålla atl regislreringsskyldigheten enligt 15 kap. SekrL, som avser attstärka rätlen till insyn enligt offentlighetsprincipen, genom den föreslagnaändringen skulle få ett större praktiskt värde. Jagkan således i sak i och för sig inte godta de invändningar lagrådet riklat molförslagel i den här delen. Men med hänsyn lill all förslagel går utöver vad somär påkallat med anledning av den nya ordningen för ingivande av överklagandenär j;ig dock beredd atl i det här sammanhanget begränsa milt förslag lill attavse endast diarieföringen av överklaganden lill domslol. Som lagrådel berörtkan del nya taxeringsförfarandet, med bl.a. väsentligt ökade möjligheter lUIomprövning, komma att aktualisera en ytterligare översyn av sekretessen påskatteområdet. Däremot bör aUlså förslaget vad gäller sekretessen för diarierrörande besvärsärenden genomföras i förevarande sammanhang. Det saknas enligtmin bedömning skäl att för dessa grunduppgifter ha strängare sekretess än vadsom gäller hos domstol. Om nuvarande regler behålls kommer de lokalaskattemyndigheterna dessutom att förorsakas elt betydande merarbete. Jagföreslär säledes att del i 9 kap. 1 och 2 §§ SekrL införs regler om begränsningav sekretessen för sådana uppgifter som behövs vid diarieföringen hosskallemyndigheterna av överklaganden till domslol. Beträffande den laglekniskautformningen ansluter jag mig till lagrådets förslag. 2.4.1Följdändringar med anledning av garantibeskattningens avskaffande Mitt förslag: 1laxeringslagen och vissa andra förfarandelagar görs följdändringar medanledning av beslut om slopande av den kommunala garanti- och utbobeskattningenm. Skälen för mitt förslag:Riksdagen beslutade i bl.a. förenk-lingssyfle omfattande ändringar iden kommiihala beskatlningen. Den kommunala garantibeskatlningen ochutbobeskattningen av fysiska personer slopas fr. o. m. laxeringen 1988. Denindividuella schablonbeskattningen av bostadsrättshavare avskaffas ocksä(prop. 1985/86:150 bil. 1, SkU 50, rskr. 360, SFS 1986: 473 m. fl.). Undervåren 1986 beslutade även att slopa sambeskattningen av makarsB-inkomster och atl förenkla reglerna om räntetillägg vid beräkning av underlagför lUläggsbelopp samt att det kommunala grundavdraget skall höjas i tvä stegmed början (prop. 1985/86:130, SkU 40, rskr. 332, SFS 1986:507 m.fl.).Riksdagsbesluten avsåg endast vissa gmndläggande lagregler. Ytteriigareändringar i skattelagarna har föreslagits genom prop. 1986/87:30. Deändringar som behövs i taxeringslagen och uppbördslagen fill följd av bl.a.nämnda riksdagsbeslut tas upp här. Även vissa smärre justeringar bör göras ilagen om statlig förmögenhetsskatt med anledning härav. Ifråga om den närmare innebörden av följdändringarna hänvisas fill avsnitt 6,Författningskommentarer. 2.4.2Beslutsordningen för förenklade självdeklarationer Mitt förslag:Länsskattemyndighelen får förordna en Qänsleman vid myndighelen eller en lokalskallemyndighet (taxeringsnämndsombud) alt biträda ordföranden i arbelel medförenklade självdeklaralioner. föreslås bli beslutför medlaxerings-nämndsombudet ensam vid beslut om taxering som grundar sig på enförenklad självdeklaration och som inte föranleder någon avvikelse frånuppgifterna i deklarationen. RSV:sförslag: Överensslämmer i princip med mitt. Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks av kammarrätien i och av skattechefen och delokala skattemyndigheterna i . Skattechefen i Stockholmslän och laxeringsnämndsordförandenas riksförbund avslyrker förslagel och anserdärvid bl. a. alt man inte bör föregripa statsmakternas ställningstagande tillskalteförenklingskommitténs förslag i betänkandet Förenklad laxering om en nybeslulsorganisa-fion. Skälen för mitt förslag:Införandet av den förenklade självdeklarationen vid 1987 ärs laxering medförförenklingar för både de enskilda och taxeringsmyndigheterna. Det nyaförfarandel omfattar skattskyldiga med enklare inkomstförhållanden. Av alltatl döma kommer större delen av de förenklade deklarationerna att leda tillbeslut om taxering enligt lämnade uppgifter, dels från den skallskyldige genomdeklaralionen, dels från annan, t. ex. arbetsgivare, genom kontrolluppgifter.I fråga om dessa deklarationer kan man alltså lala om ell rutinmässigtbeslutsförfarande. Delkan dä ifrågasättas om den nuvarande beslutsorganisationen med taxeringsnämnd,i realiteten dess ordförande, som beslutande bör behållas fördessa enklare ärenden. Om nämndens ordförande befrias från mlinupp- Prop.1986/87: 47 gifter, bör sålunda möjligheterna förbältras till en rättvis ochlikformig laxering i andra ärenden. är inle helleranpassad lill de ökade krav på en snabb handläggning som det nya förfarandetsläller. De förenklade självdeklarationerna mäste normalt resultera i beslutredan under vårmånaderna taxeringsåret, eftersom de skallskyldiga skall få meddelandeom laxeringen senasl vid utgången av juni. Det är då en svaghet atl beslutmåsle fattas av en person som inte är direkt knuien lill den myndighet, denlokala skattemyndigheten, som i övrigl handlägger deklarationerna. En sådanbeslutsfattare har inte heller lika goda möjligheter som en Qänsteman inommyndigheten all - när det är påkallal - företa kontroller av de olika led somligger till grund för ett beslut. Molden här bakgrunden har RSV föreslagit atl kvalificerade Qänsleman vid de lokalaskattemyndigheterna skall få fatta beslut beträffande förenkladesjälvdeklarationer i de fall lämnade uppgifter inle frångås. Förslagel ligger ilinje med det nya, förenklade taxeringsförfarande somjag i det här sammanhanget(se avsnitt 3.1) lägger fram principförslag om. RSV:s förslag är samtidigtanpassat lill gällande ordning genom all beslulen formellt sett skall fattas avnämnden och atl del lill denna skall knytas en Qänsteman på ett sådant sättatl nämnden - i likhei med vad som gäller ordföranden - blir beslutför medenbart Qänstemannen. Enligt min mening bör förslaget skapa förutsättningar fören snabbare och rationellare be-sluLsordning än den nuvarande. Detav RSV framlagda förslagel avser som nämnts förenklade självdeklaralioner sominle föranleder nägon avvikelse och således enbart deklaralioner som normaltinte innehåller några bedömningsmoment. Också för egen del anserjag atl man iavvaktan på att den nya beslutsorganisationen genomförs bör ge Qänstemanbehörighel atl besluta i den här lypen av ärenden. Jag delar också RSV:suppfallning att nämnden - i sin helhet eller genom dess ordförande - bör varaoförhindrad att själv fatta beslul i sådana ärenden. Enliglmin mening bör beslutsbehörighelen under den här övergångsperioden ligga hosett mindre antal kvalificerade tjänstemän vid de lokala skattemyndigheternaeller länsskattemyndigheterna. RSV har pekat på att behörighelen bör kunnatilldelas Qänsteman som fungerar som granskningschefer, dvs. enhetschefer ochgruppchefer vid en myndighets granskningsenhet, lill vars uppgifter hör allleda och övervaka granskningsarbetet. Jag ansluter mig i huvudsak till delta.Del bör ankomma på länsskattemyndighelen att förordna de Qänsteman som börtilldelas be-slulsbehörighel. De bör benämnas laxeringsnämndsombud. Jagföreslår alltså att det fr. o. m. taxering införs en modifierad beslutsordning i fråga om sådana förenklade självdeklaralioner som inle gett anledning till avvikelse. Detta föranleder ändringar ill §,61 § 2 mom. och 63 § TL samt införande av en ny paragraf, 6 a §, i lagen. Bestämmel serna har utformats så atl det framgår att Qänstemannen får träda i nämnd ordförandens ställe vad gälier beslutfattandet beträffande nämnda deklara tioner. 1 andra fall, t.ex. ärenden som skall beslutas av nämnden i sin helhet, får Qänstemannen inte della i beslulen. Slutligenbör påpekas att det genom förslaget blir möjligt att begränsa det material med beslulsunderiagsom annars mäste tas fram. I propositionen om den förenkladesjälvdeklarationen (prop. 1984/85:180) angavs sålunda all en särskildtaxeringsheslutsförteckning, med upplysningar om sådanl, t. ex. lön enligtkontrolluppgifter, som inle framgick av självdeklarationen skulle upprättasför nämnden. Men för de fall en Qänsteman vid skattemyndighelerna fattar beslulbör enligt min mening förteckningen kunna begränsas med avseende på innehållet,eflersom Qänstemannen har tillgång lill de nödvändiga uppgifterna genomskatteregislret. 2.4.3 Ändringar i skatteregisterlagen m. m. Mitt förslag: skall tillföras uppgift om bl.a. bankräntor och kapitalbelopp uppgift omutdelning på aktier och aktieinnehav vid årets utgång uppgift omhemmavarande barns personnummer uppgifler somanges i den förenklade självdeklaralionen uppgifter frånbostadsstyrelsen om erhållet ränlebidrag och eftergift på slalliga lån samlstorleken på detla slöd i fråga om fysiska personer Skälen för mitt förslag: Genom lagsliflning införsfrån och med en nyordning med en förenklad självdeklaration.I det nya förfarandet är det förutsatt atl deklaralionskontrollen i slor utsträckningskall ulföras med hjälp av ADB. Taxeringarna skall i huvudsak beräknasmaskinelll med ledning av den informalion som registreras frånkontrolluppgifter och från deklarationsblanketten. Somjagförutskickade i prop. 1984/85: 180 om förenklad självdeklaration förutsätierden ökade ADB-användningen att vissa kategorier av uppgifter behöver tillförasskalleregislren. RSV har i skrivelser till regeringen framhållit behovel avatt ytteriigare uppgifter regislreras. Det gäller främst uppgifter frånkontrolluppgifter enligt 37 § 1 mom. 4 a och 8 mom. TL, dvs. i huvudsak aktieroch bankmedel. Även uppgifter om hemmavarande barns personnummer börregislreras. Vidare bör regisirering ske av den skattskyldiges uppgifter i denförenklade självdeklarationen. Slutligenbör sådana uppgifler frän som härrör från den statligabosladslångivningen regislreras. Det gäller uppgifler avseende lån för vilkaränlebidrag utgått eller ränta eller amortering på räntelän som eftergells avbostadsstyrdsen. Dessa uppgifler påverkar laxeringen avseende inkomsi av annanfaslighel. För fysiska personer lämnar uppgiflerna tillRSV med undantag för de lån som slulbetalas . Detta uppgiftslämnandebör även författningsregleras i 37 § TL. Datainspektionenhar inle hafl någon erinran mot en uividgning av skatteregistret som en del iförfarandet med den förenklade självdeklarationen. Inspektionen har dockpåpekat att registreringen inle får innebära att andra uppgifter införs än desom behövs i skatteadministrationen. vill därför framhålla altdet förenklade förfarandel förutsätter att ifrågavarande uppgifterregistreras. Med hänsyn lill atlregleringen av uppgifterna från i princip inle innebär någolutökat uppgtftslämnande kan den i huvudsak tillämpas redan vid 1987 årslaxering. Uppgiftslämnandet bör dock kompletteras och omfalta även denkategori som löser in sina lån. Med hänsyn lill alt detta kräver visstförberedelsearbete bör dessa uppgifler lämnas först vid taxering. .Ändringar behöver säledesgöras i skatteregisterlagen (1980:343) och i 37 § TL. 2.4.4Allmänt ombud i ärende om vägtrafikskatt Mitt förslag: Detnuvarande kravel alt de allmänna ombuden i vägtrafikskattefrågor skall varaknutna lill länsstyrelserna slopas. Skälenför mitt förslag: Länsstyrelserna är beskatlningsmyndigheter i fråga omvägtrafikskatt. Hos de olika beskallningsmyndighelerna skall del enligt 3 §vägtrafikskattelagen (1973: 601) finnas etl allmänt ombud som för det allmännaslalan hos förvaltningsdomstol i mål och ärenden enligt lagen. Ombudet skallockså yllra sig i mäl och ärenden hos RSV om förhandsbesked. Regeringen eUerden myndighel som regeringen bestämmer förordnar det allmänna ombudei ochersättare för denne. Enligt52 § väglrafikskatteförordningen (1973:776) skall länsstyrelse förordnaallmänt ombud och ersättare för denne. Ombudei och ersättaren får förordnas förhögst . Ärendenrörande vägtrafikskall handläggs inte inom skatteavdelningarna vidlänsstyrelserna utan vid de allmänna enheterna. Ärendena berörs därför inle avalt skatteavdelningarna bryts ul ur länsslyrelserna och bildar friståendelänsskattemyndigheter.