prop · GA031 · 1986-12-31 00:00:00 — Likadelningen av bostad och bohagskall kunna jämkas på samma grunder som för makar. För sambor skall vidarebeträffande egendom som omfattas av likadelningen gälla i princip sammalottläggnings- och rådighelsregler som för makar. 1986/87: 1 Sambor Familjelagssakkunnigasförslag: Vid upplösningen av samlevnaden mellan sambor skall beträffande bostadoch bohag som har förvärvats för gemensamt brak eller som någon av dem inneharmed hyres- eller bostadsrätt gälla samma regler som för makar. När samlevnadenupphör, skall bostad och bohag som har förvärvats för gemensamt bruk på begäranav en av samborna fördelas mellan dem genom bodelning (se betänkandet s. 132-134 och 142 - 161). Remissinstanserna:De flesta är positiva till tanken på regler om fördelningen av det gemensamtuppbyggda hemmet vid upplösning av samlevnaden mellan ogifta samboende.Uppfattningarna går däremot isär när det gäller utformningen avfördelningsreglerna. De sakkunnigas förslag har liksom när det gäller derasmotsvarande förslag beträffande makar - kritiserats främst för att det inte harbeaktat borgenärernas intressen. Skälenför mitt förslag: Somjag har nämnt gäller f.n. endast på en punktenhetliga regler för makar och sambor, nämligen i fråga om företräde till dengemensamma familjebostaden när denna innehas med hyres- eller bostadsrätt. Desakkunniga har föreslagit att de enhetliga reglerna skall utvidgas till attomfatta alla former av bostad och bohag som har förvärvats för gemensamtbegagnande. Sådan bostad och sådant bohag skall enligt de sakkunnigas förslaganses innehas med samäganderätt, när samlevnaden mellan de samboende upphör.Det spelar därvid ingen roll om de samboende är gifta med varandra ellerendast sammanlever under äktenskapsliknande förhållanden. De sakkunnigasförslag om presumerad samäganderält somjag har redovisat i avsnitt 2.3 skallalltså avse även sambor. Jag delar de sakkunnigas uppfattning atl detnormalt är motiverat att det gemensamt uppbyggda hemmet delas mellan parternavid en upplösning av Vad jag har anfört om den ekonomiskasammanflätning som uppstår mellan parterna i ett samlevnadsförhållande utgörett starkt skäl för detta. Vad jag har anfört om desakkunnigas förslag beträffande makar i avsnitt 2.3 gäller emellertid ihuvudsak även beträffande sambor. a. hänsynen till borgenärerna medför såledesatt frågan om fördelningen av det gemensamt uppbyggda hemmet som jag ser detinte lämpligen bör lösas på det sätt som de sakkunniga har föreslagit. Den lösning som i stället väljs börvara så utformad att vad som delas mellan samborna är den egendom som återstårav det gemensamt uppbyggda hemmet sedan borgenärernas fordringar har läckts.Det är därmed inte sagt all skuldtäckningen alltid, eller ens i de flestafallen, skall ske ur egendom som ingår i del gemensamt uppbyggda hemmet. Somjag strax skall återkomma till kan det ofta vara rimligare alt skuldtäckningensker med annan egendom som en sambo har. När det gäller makar kan - som jaghar framhållit i avsnitt 2.3 -fördelningen i de flesta fallen ske med hjälp avde vanliga giftorättsreglerna. För sambor finns däremot inte någrafördelningsregler i gällande rätt. Vad saken gäller är därför att för dem skapaett regelsystem som för sambor ger samma fördelning av det gemensamma hemmetsom giftorätts-reglerna medför för makar. Det är därför naturligt atl tagiftorättsreglerna till utgångspunkt för ett resonemang om fördelningsreglerför sambor. Det är också värdefullt atlreglerna för sambor så mycket som möjligt kommer alt likna reglerna för makarnär det gäller det gemensamma hemmet. Som jag har nämnt i avsnitt 2.1 är delovanligt numera att elt äktenskap ingås ulan att parterna harsammanbott någon tid under äktenskapsliknande förhållanden. Omfördelningsreglerna är i stort sett desamma för sambor som för makar, undviksde tröskeleffekter som annars kunde uppslå vid vigseln. En utgångspunkt för mig är somredan har framgått alt fördelningen när det gäller sambor endast bör omfattadet gemensamt uppbyggda hemmet. Detta blir en betydelsefull skillnad iförhållande till giftorättssystemel som i princip omfattar all egendom sommakar har. Såvitt gäller den tekniska konstraktionen av elt nytt syslem fårdetta betydelse bl.a. för skuldtäckningen. Vid bodelning mellan makar delasendast nettogiflorältsgodset, dvs. i princip vad som återstår av makarnassammanlagda giftorättsgods sedan vardera maken ur sitt giflorättsgods hartilldelals egendom till täckning av sina skulder. Vid en delning av samborsgemensamt uppbyggda hem (bostad och bohag) kan denna princip inle tillämpas,eftersom skulderna ofta är sådana att del är rimligt alt de täcks med egendomsom inte ingår i bodelningen. Om t.ex. den ena parten i ett samboförhållandehar skaffat sig en skuld för atl finansiera ett inköp av aktier, är det interimligt att han eller hon får avräkna den skulden mot den egendom som ingår idet Prop.1986/87: 1 Sambor gemensamt uppbyggda hemmetoch därmed minska den egendom som den Prop. 1986/87: andra sambon skall få del i. En möjlighet skulle då kunna vara att tillålaavräkning endast av skulder som är förenade med särskild förmånsrätt i denegendom som ingår i det gemensamt uppbyggda hemmet. En sådan reglering kan dock- på samma sätt som de sakkunnigas förslag om en presumerad samäganderält kritiseras bl.a. för bristande hänsyn till borgenärernas intressen. Inle ens omavräkningen får avse även andra skulder som är hänförliga till egendom somskall delas än sådana som är förenade med särskild förmånsrätt skulle borgenärsintressenakunna sägas vara tillräckligt tillgodosedda. Lösningen bör därför i stället inriktas på ettsystem som generellt innebär att skuldtäckningen i första hand sker ur denegendom som skulden är hänförlig till. Om en skuld inte kan hänföras till någonsärskild egendom, bör den i första hand täckas med sådan egendom som inte skallingå i delningen. Först om den egendom som inte skall ingå i delningen interäcker till för att täcka dessa skulder, bör det vara möjligt att ta i anspråkden egendom som skall ingå i delningen. Härigenom skyddas den andra parten isamboförhållandet utan att borgenärsintressena åsidosätts. Laglekniskt kansaken utformas så att egendom som ingår i det gemensamma hemmet inte får tas ianspråk för att täcka annan skuld än sådan som är förenad med särskildförmånsrätt i egendomen eller som annars är hänförlig till denna, förrän denskuldsatta sambon visar att täckning för skulden inte kan erhållas ur denegendom som inte skall ingå i delningen. Vad som återstår av det gemensamt uppbyggda hemmetefter skuldtäckningen bör delas mellan parterna. Liksom enligtgiftorättssystemel bör hälftendelning vara del normala. De jämkningsregler somjag har förordat för makar (se avsnitt 2.2.2) bör emellertid kunna tillämpasockså för sambor. Även vid ett samboende mellan ogifta kan det nämligen i undantagsfallvara oskäligt all någon av samborna vid samlevnadens upplösning skall lämnaegendom till den andra i en omfattning som följer av regeln om hälftendelning.Oskäligheten kan bero på sambomas ekonomiska förhållanden, t.ex. att bostadoch bohag utgör den ena partens enda egendom medan den andra parten har egendomlill betydande värde av sådant slag som inte skall ingå i delningen men som harförvärvats under samlevnaden. Även samlevnadens längd kan ha betydelse. Omsamlevnaden har varat endast , kan det vara oskäligt alt halva värdetav en av den ena parten under samlevnaden förvärvad familjebostad skalltillfalla den andra parten. Även omständigheterna i övrigt bör beaktas. En helhetsbedömningbör alltså ske beträffande sambornas förhållanden. Jämkningsföratsätt-ningarnabör således vara desamma som för makar. Jag återkommer till detta ispecialmoliveringen. En annan fråga är om sambornas gemensamma bostadoch bohag bör omfattas av hälftendelningsreglema även när egendomen harförvärvals av den ena parten före samlevnaden. För makar gäller ju redan enligtgällande rätt att egendomenomfattas av giftorättssystemet oberoende av om den är Prop. 1986/87: 1anskaffad före eller efter vigseln och oavsett om den är förvärvad för Samborgemensamt begagnande eller ulan tanke på en samlevnadssitualion. Jag har inteföreslagit någon ändring i gällande rätt på den punkten. En fullständigparallellitet med giflorättssystemet skulle därför kräva att även bostad ochbohag som partema för med sig in i etl samboförhållande skulle omfattas av dennya hälftendelningsregeln. Familjelagssakkunniga har ansett att endast bostadoch bohag som har förvärvats för gemensamt begagnande borde omfattas av den nyadelningsregeln (den presumerade samäganderälten i de sakkunnigas förslag). Somskäl har de sakkunniga åberopat att den ekonomiska gemenskap som uppstår mellantvå sambor skapas i och med att egendomen förvärvas för gemensamt begagnande.Vad var och en för med sig i boet bör därför enligt de sakkunniga inte omfattasav hälftendelningen, om inle egendomen har förvärvals med tanke på den kommandesamlevnadsgemenskapen. Jag delar de sakkunnigas uppfattning i dettaavseende. Atl jag för makar har förordat att det syslem som gäller f. n. skallbehållas har, somjag har framhållit i avsnitt 2.2.1, motiverats av atläktenskapsreglerna skall gälla för såväl långvariga som kortvariga äktenskapoch alt det efter ett inte alltför kortvarigt äktenskap blir svårt alt hållareda på vilken egendom som är hänförlig till den ena eller den andra kategorin.Oskäliga resultat av detta kan korrigeras genom jämkningsreglerna, särskilt vidkortvariga äktenskap. Därtill kommer att reglerna för makar skall gälla iprincip all egendom, inte bara bostad och bohag. För sambor bör det däremot normalt vara lättare altsärskilja vilken egendom ur det gemensamma hemmet som har förvärvats förgemensamt begagnande. Samboförhållanden är ju ofta ganska kortvariga. Reglernabör också utan svårighet kunna tillämpas vid längre samboförhållanden. Dettorde få ankomma på den part som påstår att egendomen har anskaffats förgemensamt begagnande att styrka det. Om förvärvet har skett efter den tidpunktdå samlevnaden visas ha inletts, torde dock förvärvet böra anses ha skett förgemensamt begagnande. Om egendomen därefter har använts som gemensampermanenlboslad eller har använts som bohag i den gemensamma bostaden, börföratsättningarna för en tillämpning av delningsreglerna vara uppfyllda. Detbör dock framhållas atl egendom som är avsedd för den ena sambons personligabrak inte bör omfattas av bestämmelserna om delning, eftersom den inte gärnakan sägas vara förvärvad för gemensamt begagnande. Tidpunkten för inledandet av samlevnaden kan iblandbehöva fastställas mera noggrant. Om parterna inle kan komma överens omlidpunkten, bör den dag då de har kyrkobokförts på gemensam adress kunnaanvändas som rätt datum, om inte övriga omständigheter talar i annan riktning. Den bostad och del bohag som en sambo har föreinledandet av samlevnaden och som har anskaffats utan tanke på denna börsåledes inte omfat- tas av den nyahälftendelningen. Det kan emellertid tänkas att sådan egendom under samlevnadenbyts ut mot annan av samma slag, t.ex. att en familjebostad byts mot en ny. 1sådana fall har den nya bostaden förvärvats för gemensamt begagnande och skallalltså ingå i det som skall delas lika. Om detta skulle vara oskäligt mot denena parten, l.ex. därför alt samlevnaden därefter upphör, får deträttas till med hjälp av jämkningsreglerna. När egendom erhålls genom arv eller testamentetorde man mera sällan kunna hävda alt egendomen har förvärvats för gemensamtbegagnande. Det kan däremot vara fallet med gåva, oavsett om denna har givitstill den ena eller den andra av de båda samboende. Vad jag har berört har avsett delningen avvärdet av det gemensamt uppbyggda hemmet. När det därefter gällerlottläggningen bör samma regler gälla som vid bodelning mellan makar. För attsäkerställa egendomen behövs vidare rådighelsregler beträffande sådan bostadoch sådant bohag som omfattas av delningen. De bör också säkerställa bostad somomfattas av övertaganderätten. Dessa rådighelsregler kan därför i huvudsak gessamma utformning som för makar. 1986/87: 1 Sambor Sammanfattning av skälenför mitt förslag: Den ekonomiska sammanflätning som uppstår mellan en man ochen kvinna som utan att vara gifta bor tillsammans under äktenskapsliknandeförhållanden motiverar att det hem som de gemensamt har byggt upp delas likamellan dem i fall då deras samboförhållande upplöses. Om en sådan likadelningskulle framstå som oskälig med hänsyn särskilt till samlevnadstidens längd samttill sambornas ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt, bör denkunna jämkas. Eftersom granden för införandel av delningsregeln är att det ärden gemensamma egendomen som skall delas, bör endast bohag och bostad som harförvärvats för gemensamt begagnande omfattas av delningsregeln. Bostad ochbohag som har förvärvats före samlevnaden utan tanke på denna skall därför inleomfattas av delningsanspråken, även om egendomen under samlevnaden har använtsav samborna som gemensam bostad eller gemensamt bohag. Hänsynentill sambornas borgenärer kräver att de samboendes skulder först skall erhållatäckning ur respektive sambos egendom innan någon delning av återstoden av detgemensamt uppbyggda hemmet får ske. Därför skall delningen omfatta endast vadsom återstår efter skuldtäckningen. Skulder som inte är förenade med särskildförmånsrätt i den egendom som skall delas och som inte heller annars ärhänförliga lill denna egendom bör dock kunna läckas med denna endast om denskuldsatta sambons övriga egendom inle räcker lill för att täcka skulden. Föratt säkerställa delnings- och övertagandeanspråk beträffande gemensam bostadoch gemensamt bohag behövs regler som inskränker ägarens rätt atl ulan denandra sambons samtycke förfoga över egendomen. Dessa regler kan utformas på istort sett samma sätt som för makar. Mittförslag: Sambor skall kunna avtala att de särskilda reglerna om bodelning avbostad och bohag som har förvärvats för gemensamt begagnande inte skall gälla ideras fall. De skall också kunna avtala alt egendom, som de äger tillsammansoch som inte utgör sådan bostad eller sådant bohag som enligt lagen skall bliföremål för bodelning, skall delas mellan dem genom bodelning för det fall attsamlevnaden upphör. Prop.1986/87: 1 Famielagssakkunnigasförslag: Överensstämmer med mitt förslag utom i följande avseenden. Samborskall inte kunna generellt avtala bort de särskilda reglerna om bodelning avbostad och bohag (se betänkandet s. 153 - 155 och 253). Tre av de sakkunnigaanser dock att det skall kunna ske (se betänkandet s. 481). - Om samborna äröverens i alla delar skall de enligt de sakkunniga kunna göra bodelning redanunder samboendetiden. Resultatet av en sådan bodelning bör bli att egendom somen sambo då erhåller inte skall ingå i en bodelning som sker senare (sebelänkandet s. 255). Remissinstanserna:Inte någon remissinstans biträder de sakkunnigas förslag om alt sambornasavtalsfrihet i detta hänseende skall inskränkas. Att samborna skall kunna görabodelning synes däremot i allmänhet godtas avremissinstanserna, även om flertalet av dem inle direkt har uttalat sig i denfrågan. Remissinstanserna stöder vidare tanken att samborna skall få möjlighetatt avtala att egendom som de äger med samäganderält skall delas genom bodelning. Skälenför mitt förslag: Gällande rätt innehåller inga särskilda bestämmelser omegendomsordningen i elt förhållande mellan sambor. Man är i stället hänvisadtill allmänna regler för att finna lösningar på de problem som kan uppstå vidtvist mellan parterna om egendomen och dess fördelning vid upplösning avsamlevnaden. Detta innebär också att, om samborna genom avtal har reglerat attegendom som de förvärvar under samlevnaden skall fördelas mellan dem vid enupplösning av samlevnaden, de förvärv av egendom som därvid sker inte kan ansesutgöra familjerältsliga förvärv ulan i stället måste anses varaförmögenhelsrältsliga förvärv. Genom de regler som jag har föreslagit iföregående avsnitt om bodelning av egendom som ingår i det av sambornagemensamt uppbyggda hemmet skapas ett begränsat system för egendomsfördelningvid upplösning av deras samboförhållande. De nya reglernas uppgift är närmastatt verka som elt skydd för den ekonomiskt svagare parten i detta förhållande.Detta skydd får sin egentliga betydelse i sådana fall som kanske är devanligaste - då parterna har flyttat samman utan att närmare överväga eller genom avtal reglera de ekonomiska förhållanden somuppstår genom samlevnaden. Sådana sambor som har upprättat avtal omegendomsförhållandena under samlevnaden och vid en eventuell upplösning avdenna har troligen noga övervägt hur de önskar ordna sina mellanhavanden. Detär inte säkert alt de nya lagreglerna innehåller den lösning som sådana samboreftersträvar. I en del fall kan del säkert varaså att sambor av olika skäl känner behov av att bibehålla fullständigtekonomiskt oberoende sinsemellan och att de därför inte önskar den om änbegränsade - egendomsfördelning som de nya reglerna om bostad och bohag medförvid upplösning av samlevnaden. Även för dem skulle de nya reglerna vara etthinder. Enligt min mening är det värdefulltatt bibehålla möjlighetema för sambor att fritt utforma sina ekonomiskamellanhavanden på det sätt som passar varie enskilt par bäst. Härigenom kan manundvika alt parter som är överens om alt hålla sina egendomsförhållandenåtskilda tvingas in i ett slags egendomsgemenskap. Lika väl som makar med delösningar somjag har förordat får möjlighet atl även i fortsättningen genomäktenskapsförord avtala om egendomsförhållandena i äktenskapet, bör sambor hamöjlighet att genom avtal ordna sina egendomsförhållanden på del sätt som degemensamt önskar. Detta framstår som helt naturligt med de från de sakkunnigasförslag något avvikande lösningar somjag har förordat när det gäller reglernaom sambors bostad och bohag. Jag anser således att det bör varamöjligt för sambor att genom avtal frigöra sig från de särskilda reglerna omdelning av bostad och bohag. Däremot bör sådana avtal inte kunna medföra atl deregler om övertaganderätten till bostad som finns redan i gällande rätt sättsur spel. Dessa regler är inte några regler om fördelning av egendomsvärden utanavser att efter behovsprövning tillgodose behovet av bostad för en sambo efterupplösningen av samlevnaden. Reglerna bör därför i denna del vara tvingande,dvs. inle kunna avtalas bort. Ett avtal om atl de nya lagreglernainle skall gälla innebär att det skydd som lagstiftningen är avsedd att ge denekonomiskt svagare parten kan sättas ur spel. Det bör därför krävas all avtaletges en fastare form. Ett sådant avtal bör kräva skriftlig form och varaundertecknat av båda partema. Jag återkommer närmare till delta ispecialmotiveringen. De nya regler om fördelning av bostad och bohag vidupplösning av samlevnaden som jag har förordat innebär bl.a. att de förvärv somen sambo gör med stöd av dessa regler blir av familjerätlsligt slag. Om däremoten sambo gör andra förvärv i samband med upplösningen, grandade på avtalmellan samborna, faller dessa utanför de familjerättsliga förvärvens krets. Ettavtal mellan sambor kan exempelvis inte med famil-jerätlslig verkan medföra atlall pariemas egendom skall ingå i en framtida bodelning. För sambor blir det ifråga om annan egendom än bostad och bohag som har förvärvats för gemensamtbegagnande fortfarande nödvän- Prop.1986/87: I Sambor digt att använda deförmögenhetsrättsliga avtalsformerna för all åstadkom- Prop. 1986/87: 1 ma en övergång aväganderätt mellan dem. I likhet med de sakkunniga Sambor anser jag alt systemetskulle bli alltför lösligt och inbjuda till missbrak på borgenärernas bekostnad,om man intog motsatt ståndpunkt och tillät sambornaatt efter fritt val överföra även annan egendom mellan sig på När det däremot gäller att upplösa samäganderätttill viss egendom som samborna har kan del, som de sakkunniga har framhållit,vara praktiskt att göra det genom bodelning. Härigenom kan man undvika detopraktiska förfarande enligt samäganderätlslagen som annars måste tillämpas,nämligen normalt försäljning av egendomen på offentlig auktion. Om sambornaäger egendom tillsammans, bör de sålunda enligl de sakkunniga ha möjlighet attavtala att sådan egendom skall delas mellan dem genom bodelning vid upplösningav samlevnaden. Eftersom det i delta fall i princip inte är fråga om enöverföring av egendom mellan parterna utan endast om en utbrytning av varderapartens del i egendomen, förordar jag att en sådan möjlighet införs. Omytterligare egendom genom sådana avtal dras in i bodelningen, bör samma reglergälla för sådan egendom som för bostad och bohag som har förvärvals förgemensamt begagnande. Härigenom tillgodoses bl.a. skyddet för sambomasborgenärer. De sakkunniga har också föreslagit att samboma - omde är överens i alla delar skall kunna göra bodelning mellan sig redan undersamboendetiden utan att en upplösning av samlevnaden är aktuell. Som skäl harde sakkunniga åberopat att del för sambor kan vara av värde atl ha en möjlighetatt reda upp ägarförhållandena mellan sig och alt de - om de inte kunde görabodelning - lätt skulle kunna åstadkomma samma resultatgenom alt tillfälligt flytta isär för alt få bodelning. Den lösning somjag har förordat beträffande samborsbostad och bohag syftar till att trygga en ekonomiskt svagare parts ställningnär samboförhållandet upplöses. Så länge förhållandet består finns det däremotenligl min mening inle skäl att acceptera familjerättsligt grandadeöverföringar mellan samborna. Sådana överföringar får i stället ske iförmögenhelsrättslig ordning. De sakkunnigas förslag kan också medföra atl ensambo genom atl begära bodelning skulle kunna undandra egendomsom tillhör den andra sambon från dennes borgenärer. En sådan lösning kan, somjag tidigare har framhållit, inte godtas. Jag anser därför alt detsaknas anledning alt införa regler som möjliggör för sambor att göra bodelningredan under samboendetiden. De sakkunnigas farhågor för atl reglerna skullekringgås genom tillfällig särlevnad väger enligt min mening inte särskilt tungtmed den lösning somjag har förordat beträffande fördelning av bostad och bohag.Skuldtäckningsreglerna gör atl etl sådant kringgående av reglerna sällanframstår som meningsfullt. Sammanfattning av skälenför mitt förslag: För att sambor skall få full frihet alt även i fortsättningenordna sina ekonomiska mellanhavanden på det sätt som de själva önskar bör deges möjlighet att avtala att lagens regler om fördelning av bostad och bohagsom har förvärvats för gemensamt begagnande inte skall gälla i deras fall. Isyfte att förenkla fördelningen av samägd egendom bör de även få möjlighet attavtala att sådan egendom skall fördelas mellan dem genom bodelning. De bör dockinte kunna genomföra bodelning . 1986/87: 1 Sambor 2.6.4 Eflerievandeskyddvid en sambos död Mittförslag: Om en av samborna dör, skall den andra sambon alltid ha rätt att efteravdrag för skulder få så mycket av vad som ingår i det gemensamma hemmet ochhar förvärvals för gemensamt begagnande atl det - så långt det räcker - i värdemotsvarar tvä gånger det vid tiden för dödsfallet gällande basbeloppet enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring. Familjelagssakkunnigasförslag: Överensstämmer med mitt förslag (se betänkandet s. 206). Remissinstanserna:Endast en remissinstans är tveksam till behovet. En annan remissinstans anseratt etl arvsrättsliknande institut bör införas även för sambor. Skälenför mitt förslag: När det gäller makar har skyddet för den efterlevandeutformats som en arvsrätt förenad med en garantiregel som ger den efterlevandeett visst minimum av egendom (den till arvsrätten överförda basbeloppsregeln;se avsnitt 2.5.4). Familjelagssakkunniga har ansett (betänkandet s. 205 f) atldet inte bör införas någon rätt för sambor atl ärva varandra. Enligt desakkunniga har upplösning genom den enas död inte samma omfattning ochbetydelse vid samboende mellan ogifta som vid äktenskap.