prop · GA0358 · 1986-12-31 00:00:00 — tjänarsyftet att avhålla mindre nogräknade personer från att starta verksamhet här ilandet för preparering av djur som åtkommits illegalt. Med hänsyn lill allsärskild sakkunskap för kontrollen finns inom länsslyrelsernasnaturvårdsenheter kan det vara lämpligl att i fortsättningen utse länsstyrelsentili kontrollerande myndighet. Jag förordar en bestämmelse utformad i enlighelmed beredningens förslag. 1 det härsammanhanget viU jag erinra om alt det harinträffat uppmärksammade fall av boplundring. Det har varit fråga om brott medinternationell anknytning som har sin gmnd i vissa samlares stora intresse fördjur och ägg av sällsynta arter. Denna illegala hantering måste bekämpas medall krafl. Jagbilräder mot bl.a. nu angiven bakgrund beredningens förslag atl straffmaximum förgrova brott mot jaktlagstiftningen höjs tiU fängelse. Jag villdessulom förorda en utvidgning av lagen (1975:85) med bemyndigande förregeringen alt meddela föreskrifier om in- eller ulförsel av varor. Förslagelavser atl skapa en handlingsberedskap fill skydd för utrotningshotade ellersällsynta arter av djur och växter. Förslagel sammanhänger bl.a. med deproblem som förorsakas av illegal jakl och försäljning lill ullandel avsällsynta djurarter. Regeringen bör i della hänseende enligl min mening gesfullmakt att föreskriva förbud mol alt föra ut djur av utrotningshotade ellersällsynta arter ur landel. I den nya jaktlagen bör det dessutom finnas ettbemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter för handeln med vilt. Mitt förslag: Älgvården bör inriktas mol all bevara enlivskraftig älgstam av hög kvalilet. Älgstammens storiek bör genom en lämpligavskjutning anpassas till beleslillgången, de areella näringarna ochtrafiksäkerheten. Beredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mittförslag. Remissinstanserna:Beredningens förslag har inle föranlett några invändningar. Skälen förmitt förslag: Den inriktning som jag anser att älgvården skall ha skiljer siginte ifrän vad jag anser bör gälla för vården av annat vilt. Det innebär ocksåatt jag inle har funnit anledning alt gå ifrån det mål som jag angav närriksdagen senasl behandlade älgjaktsfrågan (prop. 1975:25, JoU 13, rskr. Älgstammenrepresenlerar allmänt sett ett stort naturvärde. Det finns också anledning atterinra om stammens utomordentligt slora jaktliga belydelse. Älgstammen gerunderlag för en årlig jakt som omfattar upp- skallningsvistvå milj. jaktdagar för mellan 250000 och 300000 jägare. 1986/87:58Köttfångsten från älgjakten uppgår lill över 15 milj. kg. Även om del finns all anledning alt betrakta landetsälgstam som en värdefull lillgång måsle del samiidigi konstateras alt den ocksåorsakar allvariiga problem. Jag hade proposition anledning attframhålla betydelsen av ett jaktsyslem som gör det möjligt att regleraavskjutningen så att älgstammen anpassas fill en lämplig nivå. Områdesvis harockså en ökad avskjutning lett fram till en älgslam som kan sägas befinna sig ibalans med andra iniressen. Den i bönan av myckel slora älgslammen -den årliga avskjutningen översteg 170000 djur gav upphov fill betydandeskadeverkningar. På många håll har det under vissa perioder uppstått allvarligaskogsskador på grund av en alltför riklig älgförekomst. Delta problem har varit särskilt markant inom vinlerbelesområdena förvandringsälgar i . Även på gröda har områdesvis betydande skadegörelseskett, speciellt med sen skörd. Problemen med älgolyckor i trafikenhar också varil omfattande. Som helhel gäller emeUerfid att de ålgärder somvidtagits för att minska älgstammen har lett lill att olägenheterna i hög gradhar begränsats jämfört med förhållandena . Elt mått päälgstammens minskning är att avskjutningen under /86 var omkring130000 djur. Det är självfallet av slörsta vikt alt anslrängningarnafortsätter att genom en tillräckligt stor avskjutning anpassa älgslammen fillfödotillgången och nedbringa skadorna i trafiken och i jordbruket ochskogsbrukel. Ett av skälen till att anpassningen i vissa fall inte har lyckatsär alt kunskapen om älgbeståndens storlek och sammansättning ännu ärotillräcklig. Genomförda flyginventeringar av älgbeståndet har visat sig geelt belydligl mera osäkert resultat än vad man tidigare haft anledning attförmoda. I riktlinjer för länsstyrelsernas handläggning avälgjakten behandlas även de särskilda problem som de stora lokalavariationerna i älgtillgången innebär. Ett särskilt problem är också denyssnämnda vandringsälgarna som kan innebära all älgar från ett mycket stortsommarbetesområde samlas på en betydligt mindre vinterbetesareal och däråstadkommer svåra skogsskador. För att nå den avsedda storleken och sammansättningen avälgstammen behövs ett bättre fakiaunderlag lör lillddningsbesluten. Arbetet meddetla pågår. Jag vill också understryka betydelsen av atl de erfarenheter somföreträdare för trafiksäkerhetsintresset och skogsbruket har utnyttjas iinformationen till jägare och i samband med att älgtilldelning sker. Mittförslag: För älgjakt skall krävas särskilt tillstånd (licens) och jakten skaUbedrivas inom elt registrerat område (licensområde). Ettlicensområde skall vara äv sådan storlek och beskaffenhel atl det är lämpat förälgjakt. Regisirering får vägras om området inle medger en årlig avskjutning avminst ett vuxet djur. Kravetpå licens och licensområde gäller inte jakt efter enbart älgkalv under en kortjakttid. Redan registreradeälgjaklsområden med generell tilldelning får behållas under en fyraårigövergångstid och skall dessutom under vissa fömtsättningar kunna registrerassom särskilda licensområden för yllerligare . Beredningens förslag:Förslagel överensstämmer med mitl utom beträffande övergångsregleringen förregisirerade älgjaklsområden med generell tilldelning. I stället för särskildaövergångsbestämmelser föreslår beredningen all även mark som inle uppfyllerkraven för licensområde undantagsvis skall kunna regislreras för tilldelningav vuxet djur. Remissinstanserna:Remissinstanserna delar beredningens uppfallning alt älgjakten i huvudsak börbedrivas som licensjakl inom områden som är tillräckligt stora för att medge enproduktionsanpassad avskjutning. Nästan alla remissinstanser godlar ocksåförslagel att kalvjakl, utan någon begränsning till ett visst anlal djur, skallfå bedrivas under en kort jaktlid på marker som inle uppfyller kraven för licensområde.Remisskritiken, bl.a. från flera länsslyrelser, gäller främst den föreslagnaundantagsregeln om rätl i vissa fall att få sådan mark registrerad för jaktefter vuxet djur. Den särskilde utredarensförslag: I beiänkandei (Ds Jo 1986:1) Tillgång lill älgjakt förordas enövergångstid om beredningens förslag genomförs. Det föreslås att redanregisirerade älgjaktsområden med generell tilldelning skall få behållas underen övergångsfid . Remissinstanserna:Förslaget om en treårig övergångstid har tillstyrkts eller lämnats ulan erinranav flertalel av remissinstanserna. anser dock atlövergångstiden bör begränsas till etl år och ()anser all särskilda övergångsbeslämmelser bör gälla. LRF hänvisar beiräffandedessa beslämmelser lill vad förbundel anfört i sitt tidigare yttrande överjakt- och viltvårdsberedningens förslag. Enligt LRF behövs det särskildaövergångsregler för äldre markägare med små markinnehav som inle lidigare hardeltagit i någon jaktlig samverkan. Dessa markägare bör få sina jaktområdenregisirerade som licensområden för den återstående innehavstiden.ÄlgliUddningen för dessa särskUda licensområden bör ske i form av enlångtidslicens och, beroende på områdets storlek, kunna avse exempelvis eltvuxet djur för avskjutning . Till den del vuxet djur intefår skjutas bör gälla atl fri kalvjakt får bedrivas. När man genomför ell nyltälgjaklssystem bör man enligl förbundel försöka tillgodose de personligaönskemål om jaktutövningen som kan finnas och därigenom undvika att systemetuppfattas som en förlust av en rättighet all på den egna marken fälla vuxetdjur. Skälenför mitt förslag: Som bakgrund till mitt förslag vill jag erinra om Prop.1986/87:58 vilka regler som f n. gäller för älgjakten. påbörjadesförsöksverksamhel med reglerad älgjakt i och . Försöksverksamhetenutökades till atl omfalta delar av . Huvudprincipen förden reglerade jakten är atl efler ansökan av jaktmarksinnehavarenbeslutar om en älglilldelning för markområdet i fråga. Tilldelningen kan avsevuxna djur och kalv, enbart vuxet djur eller enbart kalv. För mindrejaktområden kan tilldelningen avse en avskjutning av en älg under entreårsperiod och för sådana områden kan också en förkortad jakttid bestämmas. Ilandel i övrigt - med undantag för renskötselområdena - tillämpas sedan år 1976en annan försöksform för licensierad jakl, samordnad älg-Jakt. Den samordnadeälgjakten innebär alt alla jaktområden där älgjakt skall bedrivas registrerasav . Jaktområden som är tillräckligt stora för all tillåta enårlig avskjutning av minst elt vuxet djur registeras som licensområden. Försådana områden beslular om älgtilldelning på samma sätt som inomsysiemel för reglerad jakl. Alla övriga registrerade älgjaklsområden gesdäremot en genereU årlig tUldelning omfallande ell vuxet djur och årskalv. Förområdena med generell tilldelning är jakttiden endast elt fåtal dagar. Inomlänen med samordnad älgjakt omfattar de regisirerade licensområdena drygl 95procent av älgmarks-arealen. Områdena registerade för generell tilldelningupptar följaktligen en myckel liten del av den mark som utnylljas för älgjaktinom samordningslänen. Antalet sådana områden är emellertid mycket slort, ca20000. PårenbelesQällen i , ovanför odfingsgränsen och i sameby iVästerbottens län saml ovanför lappmarksgränsen i får älgjaktenbedrivas som allmän Jakt, dvs. en vad beträffar antalet djur obegränsadavskjutning får ske . Även inom dessa områden bedrivsemellertid huvudparten av älgjakten som licensjakt. Genomde olika försöksformerna för älgjakt har det sketl en stegvis övergång ilandets olika delar från en allmän jakt liU licensjakl. Den ulvecklingen harinneburil all samhällel numera genom föreskrifier och beslut reglerar älgjaktenpå ett långl mera ingående sätt än vad som var fallel när jakten bedrevs underallmän jakttid. Som påpekas i betänkandet om tillgång lill älgjakt harövergängen fill licensjakt självfallet i olika hänseenden inverkat påjaktmöjligheterna för ett myckel slort antal jägare. Jag vill emellerlid erinraom - vUket också för övrigt anförs i betänkandet - atl den nuvarandejaktlagstiftningen bygger på atl den jakträtt som jordägaren har bara fårutövas i den ulslräckning det är försvarligt från viltvårdssynpunkt. Detlakommer till ultryck bl.a. genom principen alt alla vilda djur är fridlysta ominle fridlysningen har upphävts genom bestämmelser om att jakl får ske.Jordägarens befogenhel alt jaga kan således genom offenfligrättsliga reglerbegränsas med hänsyn lill bl.a. viltlillgången eller jaktmarkens storlek ocharrondering. Sådana regler innebär inte att man lar ifrån jordägaren hansjakträtt. Enförutsätlning för atl nå de mål jag har angivit för vården av landets älgslam är atl jakten anpassas lill älgproduktionen på den mark som står till förfogande för jakl. Om detla råder enighel. En sådan produklionsanpas- 40 sad avskjutningförutsätter i sin tur all älgjakten huvudsakligen bedrivs Prop. 1986/87:58som licensjakt inom för sådan jakl lämpliga områden. För all bilda dessaområden krävs vanligen en samverkan över ägogränserna. Del är vidare angeläget,inle minsl från administrativ synpunkt, att områdesbildningen är stabil. Enliglmin mening fyller den beslutade försöksformen samordnad älgjakt i storutsträckning de krav jag har nämnl. Genom alt licensomrädena omfattarnäslan all älgmark - - kan jakten i alll väsentligl genomföras som enproduktionsanpassad avskjutning. Licensområdena har i myckel stor utsträckningbildats av innehavare av små marker i samverkan. 1 etl hänseende har emellerlidde förväntningar jag hade på systemet inte uppfyllts. Del har visat sig attsystemets uppbyggnad trots allt inte i tiUräcklig grad främjar en samverkan.Det är fortfarande alltför många älgjaktsområden som inle omfallas avsamordningen. Ännu allvariigare är att en uppsplittring av lidigare etableradjaktlig samverkan kan konstateras. Förulom andra olägenheler har dessa bristeri systemet letl till höga kosinader för administrationen. Jag anser motbakgrund härav atl del är nödvändigl atl ändra de nuvarande bestämmelserna sommedger regisirering av älgjaktsområden för generell tilldelning. Görs inte ensådan ändring nu riskeras en ytterligare uppsplittring av licensområden. Enmöjlighet är att ersälla den samordnade älgjakten med reglerad älgjakt, någolsom förordas av flera remissinstanser. Systemet med reglerad älgjaktförutsätier emellerlid administrativa insatser i en omfattning som inle kananses nödvändig från älgvårdssynpunkt. Sirävan måste vara atl finna elt systemsom är enkelt alt adminislrera. För detla talar inte minsl kostnadsskäl. Enliglmin mening bör man i stället ta fasta på förslaget atl ersälta den generellatilldelningen av vuxet djur och kalv på registrerade älgjaktsområden medallmän kalvjakt på oregislrerad älgmark. Jag finner det angelägetatt understryka att det föreslagna sysiemel som sådanl inte innebär att någon utestängs från fortsalt älgjakt. Det är emeller fid uppenbarligen så att en fri kalvjakt inte av alla tillmäts samma värde som jakten efter etl vuxet djur. Del kan därför förutsättas alt många innehavare av mindre marker finner det angeläget alt i fortsättningen söka samverkan med andra jakträitshavare. Del bör påpekas atl den samverkan del är fråga om är etl samgående med andra markinnehavare för en gemensam licenslillddning. En sådan samverkan behöver inte med nöd vändighet innebära all alla jakträitshavare inom licensområdet bedriver en gemensam jakt. De som så önskar kan exempelvis i släUel välja att organi sera jakten så alt den delas upp mellan flera jaktlag. I allmänhet bör det inle möta några problem för en jakträitshavare atl få sin mark ansluten tiU elt angränsande licensområde eller all tillsammans med andra innehavare av "generella marker" bilda etl nylt sådanl område. I vissa fallkommer emellertid en samverkan atl stöta på hinder som inle kan undanröjas. Ett exempel på della är när del finns flera jägare inom elt område med generell tilldelning vilka inte alla utan vidare kan beredas plats i en ny jaklgemenskap. Etl annat exempel är den grupp jägare som syftar på i silt remissvar, nämligen äldre jakt räitshavare som inle lidigare deltagit i någon jaktsamverkan. Densärskilde utredaren har i sitl betänkande om lillgång till älgjakt gjort Prop.1986/87:58 en uppskattning av hur många jägare som har anledning att söka signya jaktmöjligheter lill följd av en ytterligare samordning av älgjakten. Pågrundval av bl.a. en sfickprovsundersökning har utredaren kommii lill följanderesultat. Av landels 250000 älgjägare är del något över 17000 som jagar enbari inomälgjaklsområden med generell filldelning. Av dessa antas 5300 jägare kunnaberedas möjlighet till licensjakl i samma trakt. Den återstående gruppen, ca11700 personer, ulgörs lill övervägande del av jägare som ställs inför valetall i fortsättningen jaga enbart älgkalv eller söka sig en ny jaktmöjlighel.Enligt utredaren skulle risk kunna föreligga att ca 3500 marklösa jägare fårsvårigheler atl behålla sin nuvarande jaktmöjUghet. Del gäller jägare somtillhör jakfiag där inle alla i laget kan beredas möjlighel lill licensjakl dåderas område med generell tilldelning sammanförs med ell licensområde. Utredarensundersökning och den uppskattning som gjorts på grundval av undersökningen remissbehandlingen kommenterats av och . Enligt kan det lämnas därhän om del angivnaantalet jägare som kan mista sin jaktmöjlighel är någol för lågl eUer någolför högl. Storleksordningen torde ändå vara riktig. Jägarnas riksförbunddäremoi redovisar resultat av en egen undersökning som på elt anmärkningsvärtsätt skiljer sig från utredarens resullal. Enligl förbundets undersökning kanetl tiofall störte antal jägare beräknas förlora sin nuvarande jaktmöjlighel omdet föreslagna älgjaktssystemet införs. har i sittremissyttrande påpekat att den undersökningsmetod som Jägarnas riksförbundanvänl sig av leder lill att det i svarsmaterialet finns en överrepresentationav stora "generellområden" med många jägare. Med beaklandeframförallt av den höga svarsprocenten i uiredarens undersökning vUl verkethålla för troligt all den undersökningen har kommit sanningen närmasl. Enundersökning av vilkel antal jägare som kan beröras av en ny ordning förälgjakten måsle delvis byggas på bedömningar och antaganden. En sådanundersökning kommer därför oavsett undersökningsmetod att präglas av storosäkerhel. Utredarens undersökningsresultat gör ju inte heller anspråk på attvara någon exakt beskrivning av förhållandena och antalet berörda jägare. Vadsom framkommil ger emellertid enligt min mening ett fillräckligt underiag förbedömningen atl en yllerligare samordning av älgjakten kan genomföras. Medhänsyn lill della och lill de skäl jag har anfört för ändrade regler förälgjakten bör denna jakl i forlsätiningen bedrivas i huvudsak som licensjaktinom regisirerade licensområden och i övrigt som fri kalvjakl under en kortjakttid. För övergången till etl sådanl syslem bör emellertid särskildabestämmelser gälla. Vissa andra ålgärder bör också vidtas för att underlättaen omställning som i mesta möjliga mån tillgodoser önskvärdheten av att ingensom nu utövar älgjakt skall behöva ställas utanför. Förall ge fillräcklig fid för samverkansbildning och den anpassning i övrigl som kan krävas, föreslår jag att de älgjaktsområden med generell tilldelning som fanns regisirerade jakt får finnas kvar tills vidare, dock längst l.o.m. De nuvarande tilldelningsreglerna 42 börgälla så länge områdena finns kvar. Av den särskilde utredarens undersökning och av vad jag har anfört i det Prop.1986/87:58 föregående framgår att det kan komma alt efterfrågas nyajaklmöjligheter lill följd av en ytterligare samordning. Med den positivainslällning som finns till licensjakten hyser jag en god förhoppning om allsamordningsfrågorna skall lösas på elt tillfredsställande säll. Den föreslagnaövergångstiden bör likaså öka möjlighelema att bemästra eventueUa olägenhelerför berörda jägare. Som jag har nämnl bör vissa särskilda åtgärderdessulom vidtas för att underlätta en omställning. Jag ålerkommer därför i detföljande med vissa förslag som syftar till alt öka utbudet av jaklfillfäl-len.Dessa frågor behandlar jag i avsnill 2.3.2. Delkan hävdas alt det väsentliga är att det inte tillkommer några ytteriigareälgjaklsområden för genereU liUdelning. Som framgår av min redovisningmoisvarar de nuvarande områdena sammanlagi bara omkring fem procenl avälgmarken inom de län där del bedrivs samordnad älgjakt. Dessulom haravskjutningen inom de generella områdena regionvis genomsnittligt räknatganska väl kommit att överensstämma med avskjutningen inom regioner medlicensområden. Ser man emellertid lill ulfaUet för de enskilda älgjaklsområdenaär del tydligt atl utdelningen i anmärkningsvärd grad skiljer sigjaklrättshavarna emellan. På uppskattningsvis en iredjedel av alla"genereUa områden" har det inte skjutits någon älg underförsöksperioden medan avskjutningen inom vissa sådana områden mång-faltöverstigit den som skulle ha tillåfis vid en produkfionsanpassad avskjutning.Att för framtiden behålla den nuvarande tilldelningen till de "generellaområdena" skulle innebära etl avsleg från älgjaklssystemel i övrigl sominle kan anses godtagbart från förddningssynpunkt. Fören viss grupp jägare bördet dock trots aUt, genom en särskild övergångsbestämmelse, öppnas enmöjlighel all också i fortsättningen jaga vuxet djur inom etl område som ärregistrerat för generell tilldelning. Den grupp jag avser är äldre jägare sominte lidigare har deltagit i någon samverkan med andra jägare. Jagdelar alltså uppfattningen hos atl vissa äldre jägaremed små markinnehav bör kunna ges en tilldelning som också omfattar rätl attskjuta vuxet djur. Som jag berört i det föregående har beredningen föreslagiten undantagsregel som under vissa förutsättningar skulle medge regisirering avmark som inte uppfyller kraven för Ucensom-råde (se betänkandet s. 266-268).Förslagel har utsatts för kriiik under remissbehandlingen. Remissinstansernahar framför allt hänvisat fill tillämpningsproblem och den administrativabelaslning som en sådan regel innebär. Enligl min uppfattning skulle denföreslagna undanlagsregeln komma att försvåra administrationen av älgjakten ien utsträckning som inte medför motsvarande fördelar från vare sigälgvårdssynpunkt eller allmän rättvisesynpunkt. Som en övergångsbestämmelsetillämplig endast på jägare inom en viss beslämd grupp bör den dock kunnagodtas. Jag föreslår följaklligen,som övergångsbestämmelser, dels alt redan regisirerade "generellområden" skall få behållas under enfyraårsperiod, räknat års jakt, dels alt äldre jakträitshavare för liden efler denna övergångslid skall kunna få sitt "generellområde"registrerat som licensområde med tilldelning av ett vuxet djur för avskjutning under 43 en period av två ellerflera år. Somytterligare villkor för den nämnda registreringen bör gälla att veder- Prop.1986/87:58 börande har jagat på området under den lid som försöket medsamordnad älgjakt har pågåll och under den fiden inle har jagat älg på någotannat håU. Med äldre jakträitshavare avser jag i detta sammanhang personer somi år är eller äldre. Vad beträffar tilldelningen för dessa särskildalicensområden bör det överlåtas åt alt med hänsyn lill områdetsstorlek och övriga omständigheter dels bestämma om elt vuxet djur skall fåskjulas under en tvåärstid eller , dels i vilken utsträckningkalvar skall få skjutas. Jakttiden, som bör bestämmas av , bör iregel kunna vara densamma som för övriga licensområden. Jaglämnar därmed övergångsregleringen för atl någol ytterligare behandla fråganom vilka regler som bör gälla för älgjakten inom de egenlliga licensområdena. Vadbeträffar kraven för registrering av elt område som licensområde ochtilldelningen av djur för de minsta licensområdena ärjag inle lill alla delarense med beredningen (jfr betänkandet s. 265). Sålångt kan jag dela beredningens uppfattning alt etl eftersträvansvärt mål börvara att ett licensområde medger avskjutning av minst ett djur vid enbalanserad älglillgång. En eventuell skärpning av nuvarande krav för alt nådelia mål bör emeUertid enligl min mening ske med myckel slor försiktighet.Enligt min mening bör områden som inte helt fyller kravel på viss slorlek ändåi allmänhel kunna regislreras som licensområde om innehavaren inte lyckas fåområdel anslutet till angränsande mark. Om en i det här hänseendet generöslillämpning begränsas lill att gälla områden som är välarronderade och som storleksmässigtligger nära övriga licensområden bör den administrativa belaslningen påsystemet bli myckel måttlig. Det som bör eftersträvas är en fillämpning somuppfattas som rimlig och rättvis inte minst med hänsyn till den områdes visslora älgstammen. Vadgäller tilldelningen av djur lill de minsta licensområdena anser jag all densom fått sin mark registrerad skall kunna påräkna en årlig tilldelning avminsl ett vuxet djur. bör ha möjlighet att preciseratilldelningen till atl avse en älgtjur eller en älgko. Skulle ändrade förhållanden,som kan antas bli bestående för framtiden, leda till att en sådan tilldelninginte är försvarlig, bör avregislrera området. Jagdelar beredningens uppfallning att del är bra om del bildas stora och stabila licensområden. Jag är också angelägen om jägarorganisationernas medverkan i ett system som är dynamiskt i den meningen att en förbättrad samordning eftersträvas för bildande av licensområden som är tillräckligt stora för en produktionsanpassad jakt. Som beredningen har påpekat bör accepterandet av de minsta licensområdena närmasl beiraktas som etl sleg på vägen mol den samordning som eflerslrävas.