prop · GA03124 · 1986-12-31 00:00:00 — För att få en bild av hur information om homosexualitettas upp utanför skolans ram har vi granskat den verksamhet som bedrivs av bl.a.socialstyrelsen, landstingen, fritidsgårdar och olika bolag. När det gäller och landslingensverksamhet motiveras den oftast utifrån ett abortförebyggande perspektiv,vilket ibland fär lill följd atl en övergripande helhetssyn på olika former avsamlevnad går föriorad. Detta gäller i hög grad det material som producerats avsocialstyrelsen och vi kritiserar styrelsen för att i stort sett helt haförsummat homosexuellas situation i sin informationsverksamhet. Vi föreslårdärför atl får i uppdrag att utarbeta en plan för hurinformationsverksamheten rörande homosexuellas situation kan förbättras. För alt förbättra den statliga informationen generelll ifrågor som kan beröra homosexuella föreslår vi också att centrala direktivutfärdas, vari statliga verk och myndigheter erinras om sin skyldighet atl, iförekommande fall. i sin informalionsverksamhel även beakta homosexuellassituation. Även och dess olika dotterbolag är vikligainstrument för 59 atl förbättrahomosexuellas situalion. Vi anser därför att del är angelägel Prop.1986/87; 124 attantalet program med homosexuellt innehåll ökar. inle baraav värde för homosexuella utan kan också bidra till att bryta tystnadenom homosexualitet och vara angelägna även för den som inte är har frågor om manliga homosexuellasspeciella hälsoproblem blivit uppmärksammade. Vi har därför närmare studerathomosexuellas sjukdomspanorama men även försökt sälta in dessa frågor i etthelhetsperspektiv och av den anledningen också redogjort för homosexuellas,ibland dåliga, erfarenheter av kontakten med sjukvården. Vi konstaterar därvid atl hälso- och sjukvårdspersonalen,inte minst i primärvården, måste ha en sådan utbildning och erfarenhet att dekan ge homosexuella patienter en fullgod vård och ett riktigt bemötande. Del ärviktigt atl behoven av ökad kunskap och förståelse för homosexuellas frågorbeaktas i utbildningen av hälso- och sjukvårdspersonal. På några orter har särskilda hälsomottagningar införts förhomosexuella. Enligt vår uppfattning bör sådana ätgärder övervägas även avandra sjukvårdshuvudmän, om förutsättningar för detta fmns. Stöd ål homosexuellas organisationer Den verksamhet som homosexuellas organisationer utövar äromfattande och differentierad. Organisationerna har en stor betydelse inte baraför enskilda homosexuella utan även för homosexuellas situalion i samhället istort. Enligt vår mening år det elt viktigt led i strävandena att undanröjadiskriminering av homosexuella att homosexuellas organisationer erhållersamhällsstöd för sin verksamhet. Vi föreslår därför att ett särskilt stödbeviljas organisationer som verkar på riksnivån. I avsnittet om kostnadsberäkningarhar vi utgått från att stödet bör ligga i storleksordningen . Myckel av de åtgärder vi föreslagit är spridda på mångamyndigheter och inom myndigheterna ibland på flera olika avdelningar. Del finnsdärför en risk att nödvändiga åtgärder splittras upp och inle blir så effektivasom vi förutsatt. Vi föreslår därför att skall få eltövergripande ansvar för att bevaka frågor om homosexuellas situalion. Ansvaretinnefattar dock även arbetsuppgifter som normalt inte åvilar socialstyrelsenoch samordningsfrågorna i dessa fall kan lösas genom alt andra myndigheterutser särskilda kontaktpersoner. Även inom är del viktigt med en bättrebevakning av frågor om homosexuellas situalion. Vi föreslår även här alt en särskild tjänsteman tilldelas ansvaret för atl följa frågor som kan gälla homosexuel la. Bilaga 1:2 Prop. 1986/87; 124 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (SOU1984:63) Homosexuella och samhället Efter remiss har yttranden över betänkandet avgivits avbostadsdomstolen, , överbefälhavaren, ,statens adoptionsfrågor, , universitets-ochhögskoleämbetet (UHÄ), (), (), slatens kullurtåd, (), jämslälldhetsombudsmannen(), statens invandrarverk (), , , kammartätteni , , forskningsrådsnämnden (FRN), humanistisk-sam-hällsvetenskapligaforskningsrådei (), medicinska forskningsrådei (MFR), naturvetenskapligaforskningsrådet, stiftelsen , länsskolnämnden iJämtlands län, slatens ungdomsråd (SUR), Ärkebiskopen efter hörande av andrabiskopar. , , Siockholms länslandsting. läns landstingskommun, läns landstingskommun,, , kommun, kommun, Umeåkommun, . (),Centralorganisationen /SR, . Föreningenkommunal- och landstingsanställda familjerådgivare, ,, . , ,, (),(), Homosexuella socialister, gruppen för homosexuella kristna i (EKHO),frikyrkoråd. , FörbundetAdoptionscentrum, . , KDS i L-län,med familj, , och Samhälle, RFSLKarlstad, , , , , Sion-församlingen.Kristna Studentrörelsen i , , EinarAxelson, , Frikyrkorådel Kisa, ,Föreningen , Förebedjare för , Föreningen ,och , , Katolska samt etl anlalenskilda personer. ALLMÄNT OM UTREDNINGEN OCH B A KGR UN DS BES KRl VNINGEN Enligt mening är utredningen inte invändningsfri.Den innehåller dock så myckel samlad kunskap alt den bör kunna ge upphov fördjupad diskussion om de homosexuella och samhället. "Enligt socialslyrelens uppfattning bör öppenhet ochförståelse prägla 61 samhälletsoch allmänhetens inställning till personer frän skilda minoritets- Prop.1986/87; 124 grupper t. ex. homosexuella. Däremot menar all utredningen hyser enövertro till vad samhället kan åstadkomma lagstiftnings- och informationsvägeni en så sammansatt känslig fråga. Vidare anför Styrelsen atl "Tonvikten pådet omgivande samhället medför med nödvändighet att homosexualiteten i sig blirofullständigt belyst. efterlyser därför en fördjupad analys avhomosexualiteten i sig." SÖ finner att "utredningen pä ett förtjänstfullt sättkartlagt de homosexuellas situation i samhället. Vi har härigenom fåttbetydligt ökad kunskap om arten och graden av diskriminering på olika samhälllsområdenoch därigenom ökade möjligheter att se vad som behöver åtgärdas. Utredningenhar övertygande belagt att det fortfarande finns en nära nog kompakt tystnadom och etl tabu mol homosexualitet." JämO, , Kammarrätten i , , , , kommun, ,kommun, kommun, , , . och Föreningenkommunal- och landsllnganställda familjerådgivare har liknande positivaallmänna omdömen om utredningen och ställer sig bakom utredningensgrundläggande värderingar. anser atl "Kommittén har entendens atl förenkla problemaliken kring homosexualiteten kontra heierosexuaiiieteni samhället. I skilda sammanhang slår kommittén fast att homosexualitet måstebetraktas som likvärdigt med heterosexualiiel. Man säger alt den enda säkraskillnaden mellan homosexuella och heterosexuella är all homosexuellakänslomässigt dras till personer av samma kön. Förbundsstyrelsen menar att homosexuella ska betraktas somfullvärdiga individer, men vill därmed inte hävda atl homosexualitet ärlikvärdigt med heterosexualitet. Den biologiska fömtsättningen för samhälletsfortbestånd är heterosexualitet. Etl samhälle ulan heterosexualitet fortleverinte. Detta konstaterande innebär i praktiken att samhället måste understödjaoch befrämja heterosexuellt beteende och i skilda sammanhang föra fram dennagrundvärdering. Förbundsstyrelsen saknar detta perspektiv i kommitténs arbete.Konsekvensen av det av styrelsen förda resonemanget blir att homosexualitetmåste betraktas som ett beteende som avviker frän det normala, vilketemellertid inte är liktydigt med att homosexuella inte ska mötas med fullrespekt och värdighet." delar uppfattningen, atl denenda skillnaden mellan homosexuella och heterosexuella är att homosexuellakänslomässigt dras till personer av samma kön. "För oss är det självklart alt människor är olika.Det är också vikligt att slå fast, att människor har rätt av vara olika". Förbundet anser vidare"att man bör undvika att dela in människor i gmpper. Inte heller skall man föra en särskild politik för olika gmpper. Att tro att homosexuella skulle utgöra någon enhetlig grupp är ett uttryck för ett kollektivistiskt synsätt, som med bestämdhet avvisar. Vad som behövs är följaktligen inle en särskild homosexpolitik, utan en politik för etl friare 62 och öppnare ." har som en generellanmärkning alt bakgmndskapillen i utred- Prop. 1986/87; 124 ningen äralltför kortfattade. kan i regel ställa sig bakom de förslag som lämnasmen anser att de på de viktigaste punkterna är alldeles otillräckliga. RFSLanser atl "Betänkandet Homosexuella och samhället är i sig en manifestationför att samhället bryter tystnaden om homosexualitet och homosexuella. Denlystnad som vi homosexuella betraktar som det värsta förtrycket av oss, etlförtryck värre ån den legala diskriminering och del öppna förakt vi ofta mötsav." Förbundetbeklagar atl den forskning som bedrivits på området inte dokumenterats bätlreoch "all utredningen inle har haft förmågan all se något annat än problemi samband med diskussionen om homosexuellas situation. Denna bild genomsyrarhela betänkandet, inte bara när det gäller redogörelsen för den vetenskapligalitteraturen utan också den sociologiska undersökning man genomfört. "Vidare menar RFSL att "Genom begränsningar i utredningens belysning avhomosexuellas situation måste man konstatera alt den inte förmår alt förbättrahomosexuellas situation utöver det som har att göra med diskriminering i ensnäv juridisk-admini-strativ bemärkelse. Det hade varit önskvärt om utredningenäven hade försökt se frågan om homosexuellas situation i etthelhetsperspektiv." Utredningen drar inle de logiska slutsatserna av sinaegna resonemang exempelvis vad beträffar förslagen mot diskriminering.Förbundet har inget att invända i sak mot beskrivningen av dagens situalion,men beklagar att avsnittet fått en kortfattad och bristfällig framställning. Homosexuellasocialister anser atl trots utredarnas i princip positiva och "förstående"inställning är betänkandet präglat av en vacklande hållning till homosexualitetensom allmänmäsklig företeelse och "homosexuella" som grupp. Även omtvå öppet homosexuella har ingått i utredningen som ledamot respektive expertpräglas dess skrivning genomgående av att homosexuella är "de" ochutredningen och de underförstått heterosexuella läsarna "vi".Förbundet framför även att "Liksom utredningen anser vi det avgörandeproblemet vara atl homosexualiteten "inte finns" som positivföreteelse i samhället. Enligt vår bestämda uppfattning måste samhället aktivtarbeta på att synliggöra och positivt framhålla homosexuella och denexisterande homosexuella kulturen." GAYModeraterna framför att "som helhetsomdöme om utredningens arbete anser GAYModeraterna att utredningen i stort har gjort en riktig analys av problemen,men atl utredningen trots detta i sina slutsatser och förslag till konkretaåtgärder ibland ändå inte "kommit ända fram". Detta hindrar dock inteatl betänkandet utgör ett synnerligen gott underlag för den fortsattadiskussionen och behandlingen av den homosexuellas situation isamhället." EKHO"ställer sig starkt kritiskt tiU den summariska och ibland faktiskt missvisande sammanfattning av forskningslitleraturen pä området som utredningen presenterar". EKHO anför även att "utredningen ger enbild av den psykologiska forskningen - framför allt den psykoanalytiska som långt mer osäker och oklar än vad den faktiskt är. Det gäller också homofobin och de psykologiska sambanden mellan manifest och latent 63 Även redovisningen avhomosexualiteten i aniropolo- Prop. 1986/87; 124 gisk och historisk belysningfinner EKHO alltför summarisk. Det framstår tydligt att forskning ocksä måsteinriktas på att bl. a. homosexuellas historia i blir skriven. "Lyckligtviskompenseras utredningens brister, då del gäller redovisningen av forskningslitleraturen,av den undersökningsrapport fil. kand. Per gjort. Det okändaoch förbjudna (bilaga 3 till betänkandet). Starkt gripna och med igenkännande leendenhar vi upplevt oss förstådda i den". EKHO vill särskilt understryka att deäldres situation måste uppmärksammas mera både i ett nuläge och ettframtidsperspektiv. , som i slort är positiv tillutredningen anför dock "Men, vi måste , som så tidigarefråga: Var finns kvinnorna? Vi saknar en diskussion om skillnaden i manlig ochkvinnlig homosexualitet. Vi finner atl ofta när man lalar om homosexuella ärdet homosexuella män det handlar om, även i denna utredning. Kvinnor blir ävenhär osynliggjorda". Ärkebiskopen anför i sill yttrande: "Beträffandehomosexualitetens uppkomst är man på vetenskapligt håll rält enig. Denhomosexuella människan anses inte själv vara ansvarig för uppkomsten av sinsexuella läggning utan har fått den oberoende av egen vilja. En homosexuellmänniska är däremot på samma sätt som en heterosexuell människa ansvarig försitt sätl alt handha sin sexualitet." Vidare anser ärkebiskopen att"Kyrkans på grundade uppfattning, att det homosexuella beteendetstrider mot skapelseordningen, ger inte åt någon rätt atl beröva dehomosexuella deras människovärde och får inte heller leda till atl maninskränker de krav som kärleken till medmänniskan ställer. En homosexuellmänniska bör godkännas som en fullvärdig medlem i såväl kyrkans som samhälletsverksamhetsformer. När kyrkan kallar sina homosexuella medlemmar till olikatjänster i kyrkan har hon dock räll alt förutsätta atl vederbörande varken undervisareller handlar i strid mot vad kyrkan uttalar om homosexualiteten".Biskopsrörelsen anser att "kyrkorna, kristna organisationer och enskildakristna har en nyckelroll då del gäller attityden till homosexuella. Som viframhöll i vårt tidigare remissvar har man ofta från kristet håll ansett sigkunna fördöma alla homosexuella handlingar utifrån en anakro-niskbibeltolkning. Kyrkorna har härvidlag mycket att gottgöra. Desto mera glädjandeär den kristna nyorienteringen i dessa frågor som kommit till uttryck bl. a. idet ovan citerade dokumentet frän Biskopsmötets utredning liksom i skriftenfrån Frikyrkoråd. Den viktigastepositiva faktorn är emellertid det arbete som uträttats av organiseradekristna homosexuella själva i s. k. EKHO-gmppen (Ekumeniska gmpper för kristnahomosexuella). Den roll kyrkorna spelat - på gott och ont - hade förtjänat enutförligare behandling i utredningen." "Tyvärr finns dock i utredningen formuleringar somger intryck att utredningen betraktar den kristna kyrkan som en av sina huvudmotstån- 64 dåre och inle som enlänkbar samarbetspartner i bearbetning av fördomar Prop. 1986/87; 124 ochbekämpande av diskriminering. Vierkänner atl det finns historiska skäl lill misstänksamhet. Kyrkans behandlingav homosexuella har skapat lidande och svårigheter såväl genomöppen förföljelse som genom ensidiga fördömanden. Detta har medverkat lill altmänniskor känt sig tvingade aU dölja sin homosexualitet. Dessa skäl är dock inleunika för den kristna kyrkan utan har också funnits i det sekulära samhälletoch i andra religioner." Sverigesfrikyrkoråd/samråd kritiserar utredningen och anser att den "förbigår medlystnad den bearbetning och det opinionsarbete som pågår inom samfunden. Mansäger heller ingenting om de homosexuellas situation inom samfunden, vilketborde ha varit naturligt utifrån utredningens kartläggningsuppdrag. Helt klartär atl människor med homosexuell eller bisexuell läggning finns inom de kristnasamfunden. För en del utgör detta en väl dold personlig konflikt, för andra kristna gemenskapen och själavården bidragit till ett självaccepterande ochett livsstöd. Klartär atl den kristna tron utgör en livsgrund för många människor med homosexuelleller bisexuell läggning." KyrkansUngdom säger att "som i tror vi atl demotstridiga budskapen från olika företrädare för kyrkan kan verka förvirrandeför många av våra medlemmar. Många av dessa befinner sig i tonåren, då frågorom sexualitet och samlevnad är mycket näraliggande. Därför tycker vi det ärviktigt atl vi i likväl som i samhället får etl öppet klimat fördebatt och bearbetning av dessa frågor." RFSUhar uppfattningen atl "Kyrkan har sedan gammalt en mycket negalivvärdering av homosexualiteten, utgående från det totala fördöman-del i bådeGamla och Nya leslamentet. Dess hållning torde vara en av de väsentligastefaktorerna bakom många av de negativa attityder till och fördomar omhomosexualitet som finns i samhället. Bara detta borde vara anledning till enmer djupgående analys än den utredningen presterat." "Officielltintar kyrkan förvisso en obestämd hållning, vilket framgår av den del avärkebiskopens svarsskrivelse lill utredningen, som citeras i betänkandet. Mångaenskilda företrädare för kyrkan tar emellertid positiv och konstruktivställning i debatten om homosexualitet. Exempel på detta är de tankar som förtsfram av författaren till biskopsmötets utredning , 1974." "Äveninom frikyrkorna finns krafter som på elt förutsättningslöst sätl försöker laupp frågor kring homosexuella. Ett exempel på detta är sam-talsmaterialel"och homosexuell" som frikyrkoråd/Samråd gav uthösten ." framhåller det arbete som de s. k. EKHO-grupperna ( = Ekumeniskagrupper för kristna homosexuella) utfört sedan mitten av 70-lalet. RFSLhänvisar i slort till samma som . Man har uppfattningen att "utredningen behandlar kyrkan mycket kortfattat och då endast ställningstaganden. Detta ger en torftig bild av verkligheten och speglar inte de försök till analys och dialog, som gjorts inom många samfund." 5 1986/87. Homosexuella socialister anser alt "Statsmakternamåste bli lika be- Prop. 1986/87; 124 stämda i fräga om homosexuellas rälligheteralt bli präster som de varit i fräga om kvinnor där motståndet varit svårt att nedkämpa.Det är en viktig principfråga med räckvidd långt utöver gmppen homosexuella somvill bli präster." Vidare anför man att "det är inte bara av storbetydelse, som utredningen skriver, alt företrädare för de olika samfundenbörjar debattera homosexualitet. Del är ett rättmätigt krav atl samfundenklart och entydigt ställer sig bakom homosexuell livsföring och homosexuellsamlevnad." GA Y anser det "vara mycket viktigt förde homosexuellas situation om och frikyrkorna äntligenofficiellt tar en klar ställning mol all diskriminering av homosexuella ochuttalar sill fulla slöd för en integrering av de homosexuella på alla områden isamhället. Detta är givelvis av stor vikt även för alla homosexuella prästersom finns säväl i som i frikyrkorna." EKHO framför att "----- biskopsmötets utredninghävdar, alt man i inte fär nägon vägledning belräffande genuinhomosexualitet, "Både effekteliska och sinnelagsetiska skäl talar för atlkyrkan dels accepterar den genuina homosexualiteten, dels atl den verkar förbeslående förbindelser mellan människor med genuin homosexuell läggning. "Att en förändring i synen pä homosexualitet håller på att ske även inomfrikyrkosamfunden visar enligl EKHO studiematerialet och homosexuell,utgivet av Frikyrkoråd/Samråd. EKHO vill se några relateradeexempel som tecken på att många kristna nu kan företräda en positiv syn påhomosexualitet, en uppfattning byggd pä tro, en historisk-kritiskbibelsyn och en vål genomtänkt människosyn. "Den återkommandenattvardsgudstjänsten i under den homosexuella frigörelseveckan harockså varit startpunkt för debatt såväl inom som utom de kristna samfunden. Förstoch främst har emellertid denna gudstjänst gett andlig inspiration och kraft tillde många homosexuella som finns inom alla samfund." UHÄ genom , ,, . , , Föreningen kommunal- och landstingsanställda familjerådgivare.Folkpartiets kvinnoförbund, , GAY-Moderalerna, EKHO, Kyrkans Ungdom ochKristna studentrörelsen i tillstyrker utredningens samtliga förslag. finner alt "Alla dessa förslag ärväl grundade i den kristna och politiska övertygelse vi företräder. Förbud mot hot, förtal och diskriminering är etl uttryck för elt etiskt gemensamt minimum som kan inrymma även dem som i övrigl intar en mycket kritisk hållning till homo sexuella. Vi anser det viktigt, alt, som utredningen påpekar, den föreslag na lagstiftningen inte får förstås som att den skulle inskränka rätlen all uttrycka skilda uppfattningar om och värderingar av homosexuella och homosexualitet." Rikspolisstyrelsenoch Ärkebiskopen tillstyrker förslagen till ändringar i Prop. 1986/87; 124tryckfrihetsförordningen och men avstyrker ändringar i regeringsformeni enlighet med reservanterna. SÖ, och Svenska läkarsällskapettillstyrker utredningens förslag, men anser att begreppet "sexuellläggning" är alltför different och bör ändras lill "homosexuellläggning". tillstyrker förslaget lill ändring itryckfrihetsförordningen. RFSL finner att "utredningsmajoriteten tar här på ettansvarsfullt sätl konsekvensen av den insikt man nått och föreslår ändringar ibrottsbalken, tryckfrihetsförordningen och regeringsformen för atl garanterahomosexuella samma skydd mol diskriminering som andra utsatta grupper. "Vidare anser RFSL att dalalagen borde ändras samt alt regeringen borde föreslåändringar i Regeringsformen så alt registrering av någon på grund av hans ellerhennes homosexualitet inte skall vara tillåten. Homosexuella socialister stöder utredningens förslag ochvill understryka all diskrimineringsförbudel i också bör utformasså alt homosexuellas organisationer omfattas av skyddet. GA Y vill utöver utredningens förslag all maninför en särskild antidiskrimineringslag. Vidare föreslår "alt regeringen låter utreda hur olika minoriteters självklara rättighetertill icke-diskriminerande behandling skulle kunna skyddas genom dels inrättandeav en författningsdomstol, dels tillsättande av en ." anför alt "För några decennier sedantalades det jämförelsevis lite om sexualitet överhuvudtaget, åtminstone öppetoch offentligt, och det kan vara naturligt att en ökad öppenhet inom del områdeikommer gradvis. Särbestämmelser, lagar och förordningar som avser att motverkadiskriminering av homosexuella kan bekräfta olikheterna snarare än motsatsen ochalltså förstärka snarare än tona ner skillnader mellan hetero- ochhomosexuella." föreslår vidare atl sexuell läggning ändrastill homosexuell läggning. Vidare delar reservanternasavstyrkande till ändringar i regeringsformen. AMS anser att "På lång sikt lorde attitydpåverkanvara ett långt verksammare medel än lagstiftning för atl förbättrahomosexuellas - liksom andra minoritetsgruppers situalion i samhället." JÄmO tillstyrker "att homosexuella får i ett i lag faslslälltskydd mot diskriminering. Därigenom markerar samhället framför allt atthomosexuella accepteras som likvärdiga andra medborgare. Närmasl till handsligger enligt ombudsmannens uppfattning alt ändra 7 kap. 4 § 8 tryckfrihetsförordningenoch 16 kap. 8 och 9 §§ så som utredningen har föreslagil. JÄmOkonstaterar atl motsvarande skydd mot diskriminering på grund av könfortfarande saknas och föreslår alt ett sådant skydd införs i de angivnalagrummen innan skydd för ytteriigare en minoritetsgrupp förs in där." anser att "homosexuella är inteatt betrakta som en folkgrupp i den nuvarande lagstiftningens mening. En ändrad innebörd av detta begrepp är enligt SlVs mening inte lämplig. De kategorier som är skyddade utmärks av i någonmening etniska Prop. 1986/87; 124 karakteristiska (med undanlag förtrosbekännelse). Dessa överensstämmer med de skyddsobjekl som anges i FN-konventionenmot rasdiskriminering. Eftersom den svenska lagstiftningen kom lill för attuppfylla åtaganden till följd av konventionen bör ytteriigarekategorier inle föras in i samma paragrafer." anser sig kunna konstatera att förslagetbeträffande Tryckfrihetsförordningen "inte grundas på några faktiskaiakttagelser om att hot eller missaktning av homosexuella förekommit i demassmedier som skyddas av grundlagen. Utredningen uttalar alt man inte kan slåfast att faktisk diskriminering är särskilt utbredd. Än mindre kan delta sägasske i berörda massmedier. Något missbruk av yttrandefriheten på detta områdekan således enligl SR:s mening inle konstateras. Det är SR:s uppfattning atlmassmedierna i själva verket starkt medverkat till alt skapa ökad förståelse föroch insikt i de homosexuellas problem och situation. Utredningens skäl för denföreslagna lagändringen är oklara.