prop · GA03105 · 1986-12-31 00:00:00 — I samband med att tillstånd lämnas kan regeringenföreskriva villkor med avseende på hushållningen med träfiberråvara. Vidare kanvillkor ges för att tillgodose allmänna intressen som annars inte skulle kunnakompenseras. Det kan gälla föreskrifter om att bekosta vissasamhällsinvesteringar, t.ex. trafikanläggningar, som direkt föranleds av den tillståndsgivnaverksamheten. Regelmässigt anges den tidpunkt då för verksamheten erforderligabyggnads- och anläggningsåtgärder senast skall ha vidtagits. Enligt motivuttalanden i propositionen (prop. 1972: 111)om fysisk riksplanering är regeringens beslul bindande för fortsalt prövningenligt BL. I del fall prövningen också sker på andra grunder än hushållningenmed träfibertåvara är beslutet även bindande för fortsatt prövning enligt miljöskyddslagen. Påföljdsbestämmelser finns i 12 § lagen (1976:666, ändradsenast 1983: 519) om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m. m. Det åligger statsmyndigheterna att fästa regeringensuppmärksamhet på sädana fall där regeringen genom särskilt beslul kan behövaöverväga prövning av en viss verksamhet (se cirkulär SFS 1983:684). Förfarandet vid prövning avseende hushållningen medträfiberråvara redovisas i figur 1. Prövningen tar normalt ca förett ärende 1986/87: 105 Figur 1.Förfarandet vid prövning enligt 136 a § byggnadslagen avseende hushållningenmed Iräfiberråvara som prövas enbart med avseende på hushållningen med iräfiberråvaramen Prop. 1986/87: 105 längre beredningstider förekommer. utövar tillsyn och kontroll i fråga ombestämmelserna i 136 a § BL samt villkor och föreskrifter som har meddelatsmed stöd av detta lagrum. kan härvid begära biträde från skogsstyrelsenoch berörd skogsvårdsslyrelse. 2.2 Översikt av beslut enligt 136 a § byggnadslagen Undertiden den Ijuli 1983 till den Ijanuari 1986 harregeringen i 136 beslut behandlat 145 projekt med avseende på hushållningen medträfiberråvara. Ett beslul kan omfatta mer än ett projekt, t.ex. bådeframställning och eldning av träfiberbränsle. Av de 145 projekten är 22övergångsärenden, dvs. projekt som var under uppförande men inle varfärdigställda när prövning av bränslesektorns användning infördes . Ansökningar har avslagils helt endasi i två fall, bådainom den skogsindustriella sektorn. 1 många fall har tillstånden begränsatsvad gäller tillåten råvamvolym, sortiment m. m. Sammantaget har således 123 renodlade projekt med råvaruanvändandeverksamhet prövats . Av dessa har åtta projekt,samtliga massafabriker, prövats även med avseende på prövningsgrundernahushållning med mark och vatten samt energi. - I tabell 1 a ges en översikt avde projekt som fick tillstånd att förbruka råvara. Projektfördelning, ansökt och tillåten råvaruanvändning(exkl. övergångs-ärenden) enligt beslut 1983-07-01-1986-01-01 (1000m'fub) papper (rp; ) papper (rp) 1462(1046)' 1 146 (730)' 2 274-1-75 ton rp 1370(1248)' 2912(2790)' 5 760-1-75 ton rp' 4648+75 ton rp' ' Råvaruanvändningen reducerad med hänsyn till åtagandenom minskad förbrukning vid annat driftställe. har också tagits 11 beslul om föriängl råvarutillstånd.Prop. 1986/87: 105 Vidare har lagils ca 40 beslut som gällt ändringar avvillkor m. m. i tidigare beslul. Exempel på vanliga ändringar som föranlett nyabeslul är föriängning av tiden att ställa i ordning byggnader och anläggningarsom behövs för den råvarukrävande verksamheten. Ett stort antal ansökningar, 60stycken, har avskriviis efler att ha återkallats. Antalet ärenden var stöue ändärefter, vilket bl. a. berodde på de s. k. övergångsärenden som aktualiseradesdå prövning av bränslesektorns användning lagreglerades. Antalet prövade skogsindustriprojektoch projekt inom bränslesektorn är ungefär lika stort. Sågverksärendena är denstörsta enskilda ärendegruppen, motsvarande drygt en tredjedel. Av skogsindustrins 61 och bränslesektorns 84 (inkl.övergångsärendena) projekt avsåg drygt 1/3 av projekten relativt små råvaruvolymer. Antal ansökningar avseende råvaruvolymer under25 000 m fast mått Massaindustrin 3 Bränsleproduktion, skogsind. Sågverken 19 övriga 11 Skivindustrin I Eldning skogsind. Totalt 23 Totalt 31 Totalt sex av besluten inom bränslesektorn gällde råvaruvolymerom 200000 m fast mått eller mer och avsåg främst skogsindustriers och kommunalavärmeverks eldning med träfiberråvaror. Regional fördelning av antalet tillståndsgivnaprojekt på virkesbalansområ-den (exkl. övergångsärenden) enligt beslut1983-07-01-1986-01-01 Virkesbalansområde* I II 111 IV Summa Skogsindustri 26 15 6 14 61 Bränslesektor 15 17 9 21 62 varav framställning (7) (7) (5) (6) (25) eldning (8) (10) (4) (15) (37) * Virkesbalansområde I; län Y, Z: , AC, BD. II: län B, C. I, U,W,X,Z: . III: län O, P: , R, S. IV: län D-H, K-N, P: . Regional fördelning av tillståndsgivna nettovolymer träHberråvara i mil-Jonerm-* fast mått på virkesbalansomräden (exkl. övergångsärenden) enligt beslut 1983-07-01-1986-01-01 (0,2) (0,4) (0,2) (0,4) (0,3) (0,6) (0,3) (0,4) (1,6) Den under periodensammanlagt tillståndsgivna användningen av träfi- Prop. 1986/87: 105 bertåvara (exkl.returpapper) ulgör ca 5,2 miljoner m-* fast mått - av ansökta ca 6,2 miljoner -varav för skogsindustrien produktion ca 2.3 miljoner och för bränslesektorn ca2,9 miljoner m' fast mått. Om hänsyn tas till åtaganden om minskad förbrukningvid andra driftställen blir motsvarande nettovolymer ca 4,7 miljoner m-* fastmått totalt, varav för skogsindustrin ca 1,9 miljoner och för bränslesektornca 2,8 miljoner m fast mått. Övergångsärendena avseende bränslesektorn omfattardärutöver en volym om ca 1,3 miljoner m' fast mått. När det gäller eldning medträfiberråvaror kan konstateras att den tillståndsgivna volymen till ca 80 %avser eldning utanför skogsindustrin. Den1 fanns elva registrerade förvaltningsenheter omfattande 46skogsindustriella driftställen. 2.3 Erfarenheter av prövning och kontroll Ävenom få råvaruansökningar har avslagits i sin helhet har regeringen förhållit sigrestriktiv till alt medge utökad användning av träfibertåvara inomskogsindustrin. I beredningen av skogsindustrins ansökningar har övervägandenagällt humvida det finns tillgänglig råvara för ökad användning inom denaktuella regionen. Av betydelse vid prövningen har också varit om företagetskall öka användningen av lövträdsvirke eller skall utnyttja råvaraneffektivare genom att vidareförädla råvaran eller använda klentimmer.Effekterna på företagsstmkturen och sysselsättningen har också beaktats.Företag inom områden med råvaruknapphel har ofta fått de tillståndsgivnavolymerna reducerade jämfört med ansökningarna. Vidare har företag kunnat fåtillstånd att använda vissa men inte alla ansökta råvaruslag. Tvåskogsindustriers råvamansökningar har avslagits av regeringen under den periodsom redovisas. I det ena fallet avsåg ansökningen ett sågverk med nedlagdproduktion som en ny ägare ville återuppta verksamhet i. Råvaruansökningenavslogs eftersom sågverket var lokaliserat till en region med klart råvamunderskotl.En förnyad ansökning med halverade råvaruanspråk bifölls av regeringen. andra ansökningen som regeringen avslog, begärde förelaget atl få öka råvamanvändningen. Skälet var all företagel hade haft enlängre tids produklionsstopp och ville kompensera sig för detta genom atttemporärt öka produktionen. Dentillståndsgivna användningen av träfibertåvara har begränsats i förhållande tillden ansökta användningen enbart för sågverk på den skogsindustriella sidan.Företag inom skogsindustrin har genomgående fått tillstånd att användaoreducerade råvaruvolymer för bränsleändamål. Däremot har det förekommit attvolymerna har begränsats för övriga företag. När dessa ansökningar om råvarahar behandlats, har övervägandena framför allt gällt om skogsindustriersråvaruförsörjning kan komma alt hotas. Ingenansökan om råvaruanvändning för bränsleändamål har avslagils . Däremot har regeringen av hänsyn lill träskiveindus- 33 3 1986/87. trin i enstaka falluttryckligen förbjudit användning av spån, men gett Prop. 1986/87: 105 tillståndalt använda andra rävarukvalileter. Råvarulillslånden innehåller normalt eltgenerellt förbud att använda sådana råvaror som kan avsättas förskogsindustrieli produktion. Flertalet beslul avseende bränsleseklorn har varittidsbegränsade. Tillstånden omprövas med nuvarande rutiner normalt efter treår. Motivet är att marknaden för trädbränslen och omfattningen av eldning medolika slag av inhemska bränslen ansetts oviss och att man inte har kunnatbedöma bränslesektorns mera långsiktiga efterfrågan pä råvara. Inombränslesektorn har tidsbegränsningen av tillstånd och råvarurestriktionernaibland ansetts försvåra den långsiktiga planeringen. ,som är kontrollorgan, har erinrats om sin tillsyns-uppgift genom särskildaskrivelser från . i allmänhet inte har naturlig kompelens för uppgiften kan den få biträdeav eller skogsvårdsstyrelserna. Dessa får därvid debiterakommunen kostnaderna för sin insats. 2.4 utredningar m. m. har i en rapport redovisat en utredning omutvecklingsmöjligheterna för den svenska sågverks- och iräskiveindus-trin(Sågverks- och träskiveindustrin , SIND 1986:1). Utvecklingsförutsättningarnai den svenska massa- och pappersindustrin har studerats i en utredning år 1985på induslridepartementets uppdrag. (Svensk massa- och pappersindustri inför1990-talet en studie av 1985). Beslutetår om att lagreglera hushållningen med träfibertåvaror grundade sig bl.a.på redovisningar av landets virkestillgångar skogsutredning.Utredningen konstaterade att det dåvarande virkesbehovet, (msk) om industrins investeringsplaner fullföljdes, inte skullebli möjligt att tillfredsställa på . Utredningen bedömde att efterår 1980 måste avverkningarna ligga på en betydligt lägre nivå, om de inhemskavirkestillgångarna skulle förbli långsiktigt bärkraftiga. utredning av och statens industriverk (SIND PM 1980:2, Ökadeldning med skogsråvara) framhölls att konkurtensen om träfibertåvarorna kundeförväntas öka mellan skogsindustrin och värmeproducenterna. Enligt utredningenvar det angeläget att genom 136 a § BL kontrollera och styra användningen av träfibertåvarorför eldningsändamål. departementspromemoria (Ds Bo 1980:2, Tillåtlighets prövning av viss industriell verksamhet m. m. Översyn av 136 a § bygg nadslagen) föreslogs vissa förändringar av prövningssystemet, prövnings skyldighetens omfattning och kontrollsystemet. I propositionen om änd ring i byggnadslagen m. m. 1982/83: 167) konstaterade föredragan den att användningen av träfibertåvaror fortfarande behövde kontrolleras av samma skäl som anfördes , då prövningen infördes. Ett viktigt motiv var att kontrollbehovet hade ökat genom att eldning med träfiber- 34 bränslenökade i omfattning. presenteradeskogsstyrelsen och statens industriverk en Prop. 1986/87: 105 gemensamutredning i rapporten eldning med skogsråvara (SIND PM 1983:9). Utredarnaansåg att det finns ett betydande utrymme för att under vissa förutsättningaröka användningen av skogsbränsle. Ett begränsat prövningsförfarande föreslogs. k. biobränslegruppen inom industridepartementet föreslog åtgärderför att komma till rätta med konflikten mellan industri- och energiintressenanär det gäller ökad användning av träfibertåvara för eldningsändamål (Ds I1984: 8, Effekter på skogsindustrins råvaruförsöijning av ökad användning avskogsråvara för eldningsändamål). Skogsstyrelsenhar på regeringens uppdrag genomfört en virkesbalans-utredning - se vidareavsnitt 2.5. Som ett led i detta arbete har lantbruksuniversitetgenomfört en inventering av produktion och virkesbehov m. m. i samtligasvenska sågverk med en produktion av minst 1 000 m sågad vara per år.Inventeringen redovisar bl. a. sågverkens produktion av olika sortimentträvara, produktionen av biprodukter saml förbrukningen av olika sågtimmerkvaliteter. presenterade en på regeringens uppdrag utförd utredningom fasta bränslen (Fasta bränslen - tillgångar, kostnader, konkurtensutsikter,1984:5). Utredningen var en systematisk genomgång avkonkurrensförutsättningarna för inhemska bränslen, däribland trädbränslen, iförhållande till andra tillgängliga bränslealternativ. Vidarehar statens pris- och kartellnämnd (SPK) undersökt ekonomiska förhållanden hossvenska biobränsleproducenter samt träskiveindustrins användning av spån (SPK:sutredningsserie : 17 resp. 1986: 7). 2.5 Virkestillgång och virkesbehov Virkesförsörjningenhar och under 1980-talel behandlats iflera utredningsrapporter, som beskriver och analyserar utvecklingen avskogsbruket. Fram t. o. m. högkonjunkturen 1973-1975 fungerade skogsindustrinsvirkesförsörjning tillfredsställande. Avverkningarna låg då på en nivå som idet närmaste motsvarade den långsiktigt möjliga, 75 miljoner m-'sk. Den genomsnittligaavverkningsnivån sjönk därefter i samband med lågkonjunkturen under åren 1977och 1978. När skogsindustrin därefter åter gick in i en bättrekonjunktur ökade emellertid inte virkesutbudet i takt med efterfrågan. Densvenska industrin led alltså av virkesbrist trots ett betydande importöverskotti utrikeshandeln med vedråvara. Underåren 1975-1980 avverkades ca . Virkesbristen berodde påalltför lågt utnyttjande av avverkningsmöjligheterna inom främst det enskildaskogsbruket. Underde första åren har avverkningarna först ökat för att under desenaste åren åter sjunka något. I tabell 4 redovisas bl. a. bruttoavverkningarnai medeltal enligt beräkningar. Tabell 4.Virkesförsörjning i medeltal (mi(joner msk) Prop. 1986/87: 105 Virkesbalansområde I II III IV Totalt 20,2 16,9 10,2 18,8 66,2 långtidsutredning lät också utföra beräkningar avde långsiktiga virkestillgångarna. Sammanfattningsvis gav dessa beräkningar enmöjlig totalavverkning om ca , dvs. samma långsiktiga volym som1973 års skogsutredning redovisade och som låg till grund årsskogspolitiska beslul. har till uppgift atl göra fortlöpandeprognoser eller bedömningar av tillgång och efterfrågan på virke från våraskogar. Med längre mellanrum görs mer omfattande beräkningar. Skogsstyrelsenhar till regeringen överlämnat en sådan virkesbalansberäk-ning.Denna innehåller bl. a. alternativa långsiktiga avverkningsberäkningar ställdamot bedömningar av skogsindustrins och andras virkesbehov. De nya avverkningsberäkningarna (AVB 85) har gjorts avSveriges lantbmksuniversitet på uppdrag av . Beräkningsmodellenär mer utvecklad än den som användes i de tidigare, här redovisade utredningarna.Utgångsläget avser (riksskogstaxeringen 1978-1982), ett än det som låg till grund för beräkningarna i 1973 årsskogsutredning och virkesförsörjningsutredningen. Resultaten redovisas bl. a.för fyra balansområden, vilka är desamma som använts i de närmast föregåendeutredningarna, samt på riksnivå. Tre olika alternativ redovisas för helalandet. Gemensamt för alternativen är att avverkningsnivån under 1980-lalelbaseras på en prognos över den troliga avverkningen. Denna nivå har lagts fastav på basen av statistik över de faktiska avverkningarna ibörjan av decenniet och en bedömning av den troliga virkesförsörjningen underåterstoden av . Fr. o. m. beräknas den möjliga avverkningen.Alt. 1 skall visa den möjliga avverkningen och skogstillståndets sannolika utveckhngvid den skogsskötsel som kan förväntas som resultat av den nuvarande skogspolitiken.Alt. 2 visar konsekvenserna av en skötsel som är inriktad på en intensivarevirkesproduktion och alt. 3 avser en skogsskötsel där man tar klart störrehänsyn än till andra intressen än virkesproduktionen. har för resten av 1980-talet beräknat denerforderliga bruttoavverkningen inom landet på alla ägoslag till 67,5 miljoner m'sk.Den beräknade möjliga åriiga bmttoavverkningen har för 1990-talet i alt. 1, 2och 3 beräknats till ca 77,81 resp. 76 miljoner m'sk. I tabell 5 redovisasnärmare de möjliga avverkningarna enligt AVB 85. Möjlig avverkning (miljoner mskbrutto) Prop. 1986/87: 105 Vid en jämförelse mellan uppgifterna om bruttoavverkningunder åren 1980-1984 (tabell 4) och den beräknade möjliga avverkningen under1990-talet (tabell 5) framgår att avverkningarna med nuvarande skogsskötselkan öka med ca 14 miljoner m'sk. I tabell 6 redovisas närmare de möjligaökningarna. Möjliga avverkningsökningar jämfört medfemårsperioden 19801984 (miljoner m''sk) Virkesbalansområde I II III IV Totalt Alt. 1 Ak. Av tabellen framgår de stora regionala olikheternabeträffande möjligheter till avverkningsökningar. Den största möjligheten attöka avverkningarna finns i . har även utfört beräkningar över hur slor brultoavverk-ningsom skulle behövas för att tillgodose industrins hela virkesbehov vid fulltutnyttjande av tillståndsgiven volym enligt 136 a § BL samt vid 85 %utnyttjande av den lovgivna volymen. Beräkningarna redovisas i tabell 7. Tillåten virkesförbrukning enligt 136 a §byggnadslagen (miljoner m''sk) Utnyttjande=100% Utnyttjande = Genom att jämföra den teoretiskt möjliga avverkningen(alt. 1, tabell 5) med den redovisade tillåtna virkesförbrukningen vid genomsnittligt kapa citetsutnyttjande (tabell 7) framgår behovstäckningen inom landet fördelad på balansområden. Se vidare tabell 8. Behovstäckning inom landet fördelad på regioner(miljoner m''sk) Prop. 1986/87: 105 Virkesbalansområde I II III IV Totalt Behovstäckning (%) Somframgår av tabellen är möjligheterna atl öka avverkningarna i förhållande tillden tillståndsgivna volymen helt olika i de fyra områdena. Den störstaökningsmöjligheten finns i . Viss ökning är möjlig även i norraSverige, främst genom gallring, men denna är delvis osäker genom alt viss delhänför sig lill mark ovanför skogsodlingsgränsen. 3 Behovet av fortsatt reglering av träfiberanvändningen Underåren 1973 och 1974 presenterade skogsindustrin omfattande planer påutvidgningar. redovisade skogsutredning beräkningar över deframtida avverkningsmöjligheterna som visade att det skulle kunna bli svårt attförsörja skogsindustrin med inhemsk råvara. Detta förhållande skulle komma attytterligare förstärkas om de av skogsindustrin presenterade utbyggnadsplanernaförverkligades. Motbakgrund härav infördes i 136 a § BL bestämmelser om att industrielleller liknande verksamhet skulle prövas med utgångspunkt i hushållningen med träfibertåvara.Under år 1983 tillkom, som nämnts, prövning av råvaruanvändningen i bränsleproducerandeanläggningar och eldningsanläggningar. Den1 infördes en ny skogsvårdslag (prop. 1978/79: 110, JoU 30, rskr.387). Enligt lagen skall skogsmarken med dess skog skötas så, att den varaktigtger en hög och värdefull virkesavkastning. Skogsproduktionens lämpligaomfattning och sammansättning är inte låsta av riktlinjerna för skogspolitiken.Strävan skall emellertid vara att öka produktionen både kvantitativt ochkvalitativt. En utgångspunkt är sålunda att åstadkomma en skogsproduktion sommöjliggör en långsiktig årlig bruttoavverkning om åtminstone 75 miljoner m'sk.Delta bedömdes innebära att avverkningen skulle vara tillräcklig för ettnormalt kapacitetsutnyttjande i skogsindustrin samt att avverkningen skullekunna bedrivas långsiktigt. Dämtöver skulle strävan vara att öka produktionen ytteriigarei den mån detta är möjligt och lämpligt med hänsyn till andra viktigasamhällsmål. Iskogsvårdslagen finns en grundläggande bestämmelse om ransonering av den äldre skogen. Denna har tillkommit för att den ojämna åldersfördel ningen på skogen skall rättas till och för att långsiktigt trygga industrins råvambehov och därmed sysselsättningen både i industrin och i skogsbm- 38 Utgångspunkten är att skogen får sluiavverkas i entakt som högst Prop. 1986/87: 105 svarar mol omloppstiden. Ransoneringskravet ställs på varje brukningsenhet med enårlig virkesproduktion av . har meddelat närmareföreskrifter om hur slor andel av en brukningsenhets skogsmarksareal som åriigeneller under andra perioder högst får sluiavverkas. Undanlag från föreskrifternafår. förutom av skogliga skäl, medges endast för att möjliggöra rationellaavverkningar i samverkan mellan olika fastighetsägare eller för att genomförastörre investeringar som har varaktig betydelse för jord-och skogsbruket påfastigheten. Den gällande skogsvärdslagstiftningen innehåller såledesregler som skall garantera en god och långsiktig hushållning med skogen.Bestämmelserna är, till skillnad från dem som fanns skogsvårdslag,lätta att tillämpa och fungerar väl både hos skogsägare och myndigheter.Behovet av att långsiktigt hushålla med landets skogar kan sålunda numeratillräckligt effektivt tillgodoses genom tillämpning av skogsvårdslagen. Från skogshushållningssynpunklär en råvaruprövning enligt 136 a § BL alltså inte längre nödvändig. I detkortare perspektivet är del dominerande problemet, vilket har framgått av delföregående, snarare att öka avverkningarna från den nuvarande nivån ca 63miljoner m'sk till ca enligt del skogspolitiskaprogrammet. Den låga avverkningsnivån är alltså numera en viktig orsaktill att konkurtensen om vissa råvamsortiment är hård och i vissa fall hämmandeför branschernas produktionsutveckling samt lill att virkesmarknaden fungerarotillfredsställande i förhållande till industrins råvambehov och betalningsförmåga.Normala prismekanismer är i vissa fall satta ur spel. beslutade därför om vissa avverkningsstimule-randeåtgärder (prop. 1985/86: 150, JoU 26, rskr. Effekterna av dessa kan ännuinte redovisas. Etl viktigt motiv för fortsatt prövning av råvaruanvändningenär således det knappa utbudet av vissa råvarusorliment på virkesmarknaden. Avindustri- och regionalpolitiska skäl bör samhällets prövning inriktas på atlreservera råvaror för de verksamheter som kan ge största mervärde ålslutprodukterna och som kan skapa flest arbetstillfällen. Om ell förelag har ell,kanske kortsiktigt, övertag i betalningsförmåga på virkesmarknaden, bör deltainte få medföra att företaget kan förse sig med knappa råvaror av högre kvalitetän nödvändigt för produktionen på bekostnad av andra förelag, där den högrekvaliteten oundgängligen krävs, t. ex. för förädlingsverksamhet. Om man bortser från importmöjligheten, begränsasråvaruförsörjningen ytterst, som nämnts, av tillgången i landels skogar, menockså kortsiktigt av vad som utbjuds på virkesmarknaden. har olika förutsättningar att träffa råvaruavtal,bl. a. beroende på storlek och verksamhetsstmktur. Industrier som t.ex. haregen skog och som kan erbjuda utbytesråvara, har oftast lättare än andra att nåuppgörelserom virkesinköpen. kan vidare ha möjlighet att investeralångsiktigt i virkes lager, t. ex. genom omfattande rotpostköp. Om råvaruförbrukningen är fri 39 och företaget dessutom harkapacitet alt öka sin produktion, kan andra Prop. 1986/87: 105 företagsnabbt slås ut på gmnd av den uppkommande virkesbristen. Ut-slagningen kandrabba företag som producerar rationellt och lönsamt men som saknar fömtsättningaratt på motsvarande sätt trygga sin råvaruförsörjning på . Detär fortfarande, liksom då prövningen infördes, samhällets önskan att förhindraen okontrollerad utslagning av industrier, orsakad av råvarubrist. Det ärnaturligtvis särskilt angeläget att bidra till att trygga råvaruförsörjningenför industrier i regionalpolitiskt prioriterade områden. Samhälletsprövning av träfiberråvarans användning bör således ske mot bakgmnd av fråganhur råvaran lämpligen skall fördelas mellan traditionell skogsindustri ocheldningsanläggningar, mellan sågverks- och massaindustrier samt mellan områdeni landet med mer eller mindre stabila arbetsmarknadsförhållanden. Olikaslag av generella åtgärder kan på skapa annorlunda fömtsättningarför skilda branschers råvamförsörjning och kanske också föra med sig attbehovet av en särskild prövning av råvaran bortfaller. Det förslag tillprövning som behandlas i denna promemoria skall därför ses som en åtgärd påkort och medellång sikt för att lösa ett antal konkreta relativt väl avgränsadeproblem. Mot denna bakgmnd konstaterar arbetsgruppen att det långsiktigabehovet av en råvaruprövning senare kan behöva utredas. 3.2 Fördelning av råvara mellan skogsindustrins delbranscher