prop · GA031 · 1986-12-31 00:00:00 — I betänkandet noteras atl valet av rekvisiteläktenskapsliknande förhållanden i vissa fall kan ge upphov lill svårigheter ibedömningen, men de sakkunniga diskuterar inle detta mera ingående. 1 ställetbibringas läsaren närmast den uppfattningen atl problemen alltid kan lösas genomatt parternas förhållanden ställs under en allsidig belysning. Även omutgångspunkten måste vara alt bedömningen skall göras utifrån den totalasituationen ger emellertid erfarenheterna i vart fall från försäkringsområdetmånga exempel pä alt frågan huravida samboendet är äktenskapsliknande kan varaytterligt svär alt avgöra. "Problemfallen" är visserligen i klarminoritet men ändå tillräckligt många för alt förtjäna uppmärksamhet. Det ärju i varie situation fråga om en enskilds rätt, vilken vanligtvis har storbetydelse för honom eller henne. Pä samma sätt som samboendebedömningen päförsäkringsområdet får avgörande betydelse för en samboendes förmånsta-garrättoch i grappförsäkring rätt alt vara medförsäkrad, får bedömningenenligl de sakkunnigas förslag betydelse för sambons rätt till samägande avbostad och bohag och därmed följande rätt lill bodelning saml rätt till skyddenligt den föreslagna särskilda basbeloppsregeln för bostad och bohag. Enligtvår mening är det därför uppenbart atl tillämpningen av ett allmänt hålletsamborekvisit kräver en väl utvecklad bedömningspraxis för att fungera även ide mera svårbedömda fallen. Del får ocksä betecknas som etl vikligt intresseatl de huvudprinciper som ligger till grand för bedömningen blir allmänt kändaså långt del är möjligt inle enbart genom publicering av domstolsavgörandenutan också genom aktiva informationsinsatser från samhällets sida. delar utredningens uppfattningom atl betydande förändringar skett av såväl samlevnadsförhållanden som deekonomiska förhållandena i hushållen. Det är därför angelägel all regelsystemetmoderniseras och anpassas till rådande faktiska förhållanden och förändrade synsätt beträffande samlev nad och familjeförhållanden. Mot den bakgranden anser Sparbanksföre ningen det tillfredsställande att, så som utredningen föreslagit, skapa ytter ligare civilrätlslig reglering för samboförhållanden. Oavsett vilka värde- 82 ringarman har beträffande samboformen som alternativ till samlevnad i Prop. 1986/87:1 äktenskap måste del konstateras och accepteras atl vi i rent faktiskthar elt mycket stort antal människor som valt par- och familjeförhållande isamboformen. Del är mot den bakgrunden helt naturligt alt regler skapas framförallt till skydd för en utsatt svagare part som vid en separation eller eltdödsfall har svårt att hävda sina berättigade intressen. En av de principiellt viktigare delarna avfamiljelagssakkunnigas nu framlagda förslag innefattar en utvidgad lagstiftningom sambor. Förslaget innebär härvidlag att en civilrätlslig lagstiftning omsambor införs på områden som inte varil föremål för lagstiftning. Man får naturligtvis inte bortse från attsamboförhållandena bhvit så frekventa atl del i större utsträckning än tidigareställs krav pä en lösning av de rättsliga problem som uppkommer. Frågan äremellertid om man, som de sakkunniga föreslår, skall ta det principielltvikliga stegel all införa civilrättslig skyddslagstiftning av en art som gårmycket längre än den lagstiftning om samboförhållanden som funnits.Krav reses visserligen allt oftare på reglering av samboförhållanden. Vi anserdet dock tveksamt om lagstiftaren skall efterkomma sådana krav. En vidgning avdenna lagstiftning kommer antagligen att föda krav på ytterligare lagstiftning.Om lagstiftaren skulle efterkomma sådana krav skulle till slutskillnaderna mellan äktenskap och samboförhållanden i det närmaste suddas ut,dock med den väsentliga skillnaden att det praktiskt taget aldrig kan rådanågon tvekan om huruvida en person är gift eller inte, medan konstaterandet avett samboförhållande ofta kan vara mycket svårt. Vi har den bestämda uppfattningen attlagstiftningen skall så långt möjligt upprätthålla kravet att det skall varamöjligt att entydigt klarlägga vilka rättsregler som gäller för ett visst förhållande.Genom ett effektivt registreringssystem tillgodoser äktenskapet väl dettakrav. För all avgöra om ett samboförhållande föreliggerhar man enligt familjelagssakkunniga att bedöma varaktigheten av en vissrelation mellan två personer. Familjelagssakkunnigas genomgäng i avsnitt 3.3.3visar med all tydlighet hur svårt det är alt bygga på varaktighetsrekvisitet.Man skulle myckel väl kunna länka sig den situationen atl en person själv inteär medveten om att han i rättslig mening är att betrakta som sambo med deföljder detta kunde få om saken gjordes gällande av den andra parten. Vi anser det otillfredsställande att det medfamiljelagssakkunnigas förslag kommer att finnas flera definitioner päsamboförhällanden. Sä t.ex. finns i skattelagstiftningen en annan definition änden som föreslås av de sakkunniga. Vi vill vidare peka på några konkurrenssituationersom inle torde bli ovanliga med tanke på det stora antalet partsbyten som förekommer. Det torde inte vara ovanligt alt den ena maken i ett äktenskap bratit den äktenskapliga samlevnaden för all sammanbo med annan person. Vid denna makes frånfälle öppnar sig stora svårigheter i konkurrensen mellan 83 efterlevande make och sambo. Det kan också tänkas fall dåtvå makar . 1986/87: 1 bratit sammanlevnaden utan äktenskapsskillnad ochbåda därefter inträtt i samboförhållanden. Det är tänkbart attfamiljelagssakkunnigas olika jämkningsregler skulle kunna tillgripas för attreda ut sådana konkurrenssituationer. Vi anser dock att en lagstiftning sommöjliggör sådana konkurrenssituationer måste undvikas. Samhället bör, som vi redan antytt,sträva efter enlydighet i rättsordningen. Äktenskapslagstiftningen har enutformning utan värderande och moraliserande innehåll. Mot denna bakgrand tordedet rättsliga skydd som lagstiftningen ger kunna förbehållas dem som vidtagitden enkla åtgärden all ingå äktenskap, varigenom förhållandet effektivtregistreras. Mot bakgrand av det anförda avvisarvi förslagen om lagstiftning angående sambor och anser att de problem som kanuppstå liksom bör lösas i rättstillämpningen med möjlighet förparterna atl genom avtal bestämma hur de vill ha sina mellanhavanden ordnade. Skulle, trots våra nu gjordainvändningar, lagstiftning om sambors egendom införas, föratsätter vi attavtalsfriheten för parterna blir större än enligt förslaget sä atl deföreslagna effekterna inte inträder med mindre parterna önskar detta. Det ärexempelvis inte självklart atl äldre personer som inleder etl samboförhållandeär betjänta av de bestämmelser som upptas i förslaget. Vad gäller frågan om lagstiftningangående samboförhållanden skulle införande av lagregler i de hänseenden som desakkunniga föreslår visserligen underlätta uppgörelsen efter upplösningen avett samboförhållande. Föreningen är emellertid tveksam till ett införande - t.o. m. i en Äktenskapsbalk - av regler om fri samlevnad, vilka skulle kunnabidra till att människor i växande grad underlåter att gifta sig även vidlångvarig samlevnad. En sådan utveckling kan medföra praktiska nackdelar ochföda behov av ytterligare lagregler, t.ex. om arvsrätt. I enlighet med deninställning som kommit till uttryck i kommittébetänkanden i och Norgekan lösningar på problemen också uppnås utan lagstiftning, nämligen genom attförekommande tvister får lösas av domstolarna med ledning av allmännarättsprinciper. Stort utrymme ägnas ål frågorna omvilka kategorier av samboende som bör omfattas av lagstiftningen. Denavgränsning utredningen föreslår innebär att med sambor avses de som, utan attvara makar, har gemensamt hem och hushåll och samlever under äktenskapsliknandeförhållanden. LO ansluter sig i princip till definitionen "äktenskapsliknandeförhållanden". Detta är en definition som förekommer inom olikaområden, bl. a. i villkoren för grappförsäkring. När det gäller samlevnad mellan tvåpersoner av samma kön uttalade i samband med ändringar i äktenskapslagstiflningen att 84 homosexuellsamlevnad är en från samhällets synpunkt fullt acceptabel Prop. 1986/87: 1samlevnadsform. Samma ekonomiska och känslomässiga gemenskap kan råda i etthomosexuellt förhållande som i ett äktenskap. Familjelagssakkunniga anser dockinte att de regler som föreslås för sambor också bör gälla vid homosexuellsamlevnad. Man anser att det behöver mera ingående undersökas vilka kriteriersom bör uppställas för atl en homosexuell samlevnad skall kunna betecknas somäktenskapsliknande. De sakkunniga anser vidare att det arbete som pågår i denår tillsatta utredningen om de homosexuellas situation i samhället intebör föregripas av familjelagssakkunniga. Även om detta kan anses vara enriktig bedömning beklagar att frågan ännu inle fått sin lösning trots mångaårs utredningsarbete. har försökt atlframförallt beakta utredningens förslag ur jämställdhetssynpunkt men ocksåbeaktat förändringama med hänsyn till effekten för den svagare parten. Det är riktigt atl man ser över lagstiftningen ifråga om äktenskap med hänsyn till de samhällsförändringar som skett sedan1920-talet. Skilsmässor är mer frekventa än tidigare och däratöver harett nytt samlevnadsförhällande sambo - blivit mer allmänt och erkänt. Den nuvarande lagstiftningen talar endast om giftaoch del finns etl stort behov av att vidga lagstiftningen lill all omfatta ävensambo. Del är viktigt alt det nya begreppet är klart definierat, vilket FPKåterkommer till. I den nya har man införtytterligare ett kapitel som handlar om sambors bostad och-bohag. Del är viktigtatl detta förhållande regleras i lagen och att begreppet sambo då klartkartläggs. Domstolarna har i princip betraktat dessa som jämställdamed makar om de har samlevl under äktenskapsliknande förhållanden ochframförallt haft gemensamma barn. Utredningen påpekar atl det finns mänga slag avsambo och FPK upple ver att det finns skäl atl ytterligare precisera begreppet. Det finns sam boende mellan personer av samma kön, mellan syskon eller storfamilj etc. Det finns också en grapp, som är växande, de, vilka har varil gifta tidigare och har bam i tidigare förhållanden och vill vara helt ekonomiskt oberoen de av varandra. FPK vill i första hand hänvisa till det svar förbundet givit på utredningen om de homosexuellas situation och den registrering av förhällandet, som där föreslagits för att ett samboförhållande skall innebä ra gemensamt ägande. Lagförslaget lar hänsyn lill den grapp som har gemensamt hem och sambor under äktenskapsliknande förhållanden och anser att dessa är likställda med makar. 119 kap. 2 § påpekas atl en sambo kan anmäla tiU inskrivningsmyndigheten att en fastighet, som är lagfaren för den andre, är gemensam bostad för båda. Detta kan man göra utan den andres medgivande. FPK ifrågasätter hur denna fastighet betraktas om den ena parten dör och fastigheten var förvärvad innan gemensamt boende uppstod. Om parterna har förklarat att de vill vara ekonomiskt oberoende av varandra och upprättar avtal eller gör en förtida bodelning vilket före- 85 slås även för sambo måstedessa avtal vara giltiga om det ej är uppenbart Prop. 1986/87: 1 att denena parten försökt lura den andre. Reservanten, , framhåller dettai sin reservation till förslaget om äktenskapsbalk, men FPK vill starktframhålla atl delta bör understrykas hårdare. Den förtida bodelningen är etl medel att klartklarlägga vad man ägde innan samboförhållandet uppstod och ses av FPK sompositivt. Familjelagssakkunniga finner inget behov av enlagstiftning för samboende som en alternativ form av äktenskap. Däremotunderstryker man behovet av atl i begränsad omfattning söka lösa praktiskaproblem och särskilt skydda den svagare parten vid upplösningen av eltsamboende. Liksom utredningen anser SSKF samma skäl som när del gäller giftamakar tala för att bostad och bohag som sambo har förvärvat för gemensamtbegagnande skall anses tillhöra dem tillsammans, vanligen till lika andelar.Däremot föreslås varken underhållsskyldighet eller arvsrätt för den efterlevande. SSKF ser heller inget skäl alt införaunderhällsskyldighet för sammanboende. Däremot anser förbundet att någotmotsvarande arvsrätt bör införas efter en längre tids sammanboende. Arvsrättenbör kunna tillämpas efter t. ex. sammanboende. På samma sätt bör en regelinföras så atl rätt all tillgodogöra sig grapplivförsäkring skall gälla efterförslagsvis . Del är ett steg i rätt riktning atl införa ettkapitel om de samboende i den nu föreslagna . Även om desamboendes rättsliga förhållanden föreslås reglerad till viss del anser SSKFalt ytterligare regler bör införas l.ex. om något motsvarande arvsrätt.Dessutom vill förbundet understryka behovet av upplysning och information ocksåfrän samhällets sida så att allmänheten får klart för sig vad elt äktenskapinnebär och hur etl samboende skiljer sig frän äktenskapet. Vi tycker också att utredningen gör en riktigbedömning i att föreslå att samboende inte likställs med gifta. Däremot tror viinte atl del är av slentrian som många sambor ulan att det ofta är etl medvetetval. Det kan vara framför allt kvinnors markering att de vill leva ettoberoende liv även om det sker under s.k. äktenskapsliknande former. Men mängaav dessa kvinnor kanske ändå inte har klart för sig de ekonomiskakonsekvenserna av en separation eller vid dödsfall. Det är därför viktigt attsamhället informerar om skillnaden meUan atl sambo och att vara gift. Vi delar familjelagssakkunnigas uppfattning att delför mänga sambor finns behov av regler för egendomsgemenskapen. attsambor av egen fri vilja ställt sig utanför äktenskapet instämmer vi i detta. Detbör ej heller vara möjligt att både'våra gift och sambo såsom Prop.1986/87:1 familjelagssakkunniga anser. Respekt för betänketidsregler vid äktenskapsskillnadoch regler om tvegifte bör göra detta omöjligt. Vi föreslår också att betänketid för upplösande avsamboförhållanden införs, när gemensamma barn finns, främst med tanke påbarnens bästa. Om äktenskapsliknande regler nu införs för samborär det viktigt all klart peka på de skillnader som fortfarande finns.Rättsskyddet får inte minska genom att människor tror att det rättsligt är heltegalt vilken samlevnadsform som väljs. Från denna synpunkt borde snararerättsreglerna för sambor och gifta göras så överensstämmande som möjligt. - sambor ska ges rätt alt träffaavtal motsvarande äktenskapsförord - en minsta tid för samlevnadenska anges för att ett samboförhållande ska anses etablerat - betänketid för upplösande avsamboförhållanden införs, när det finns gemensamma bara - ett samboförhållande ej skaanses uppstå då part är omyndig - pensionsförsäkringar ska ingå iegendomsgemenskapen även i samboförhållanden - extra resurser för informationoch juridisk rådgivning sätts in i samband med atl den nya lagstiftningenträder i kraft. HusmodersförbundetHem och Samhälle: Beträffande arvsrätt och likadelning när del gällersamboende ställer sig förbundet tveksamt till hur en sådan lagstiftning skullefungera i praktiken. För de personer, som föredrar atl sammanbo ulan att ingåäktenskap, finns möjligheter atl genom testamenten och avtal reglera sinainbördes ekonomiska förhållanden. Förbundet anser också det nödvändigt att enutförlig information ges om de villkor som gäller vid samboende jämfört medäktenskap. Samboreglemahar fått en mycket skicklig teknisk lösning. Etl samboende får inte ses som etl alternativ tilläktenskap och man måste ge de som väljer denna form av samlevnad all denavtalsfrihet, som man har, som någon typ av skydd för ungamänniskor, som av oförstånd inte inser de konsekvenser som denna form innebär . 19 kap. bör enligt YKR gälla där icke annatavtalats. Vi ansluter oss lill reservation nr I. De som har insikt om de ekonomiskakonsekvenserna har lika stora möjligheter att försäkra sig genom avtal om deekonomiska konsekvenserna man önskar gällande vid ny lagstiftning. Samäganderätlslagen anser vi därför icke bör ändrasfrån sin nuvarande lydelse. YKR anser att om bestämmelserna om samboende skall ha fullräckvidd Prop. 1986/87: 1 bör en viss stadga ytterligare insättas för attsamlevnad skall anses föreligga. Om detta icke görs bör tillägg göras medsamma intention som avtalslagens 36 §. FamiQelagssakkunniga har definieratäktenskapsliknande samlevnad som ett förhållande där parterna utan att varagifta med varandra har ett gemensamt hem och hushåll och lever ihop som enföljd av känslomässiga och sexuella relationer. Eftersom samtliga kriterier somanvänds för att bestämma äktenskapsliknande förhållanden mellan parter avolika kön föreligger även vid samlevnad mellan parter av samma kön, är detrimligt att låta även den sistnämnda grappen omfattas av definitionen omäktenskapsliknande samlevnad. Detta är enligt förbundets uppfattning merförenligt med vad fastslagit, nämligen att samlevnad mellan tväparter av samma kön är en från samhällets synpunkt fullt acceptabelsamlevnadsform. Förbundets åsikt är att parter avsamma, likväl som av olika, kön kan leva tillsammans och bilda familj (medeller utan barn) under äktenskapsliknande förhållanden. Detta utgör grunden för förbundetsprincipiella inställning all homosexuella som så önskar skall fä gifta sig föratt på så sätt komma i åtnjutande av de Irygghels-och rättsregler somäktenskapet medför. Del är således inte äktenskapet somtraditionell (religiös) institution som RFSL eftersträvar för alla homosexuellaparförhållanden, vilket tyvärr massmediadebaltten i ärendet kan ge sken av,utan äktenskapet som ett alternativ även för de homosexuella sambor som såönskar. Denna möjlighet ser RFSL som en fråga om en självklar medborgerligrättighet. Förbundet anser attfamiljelagssakkunnigas förslag pä många områden på ett rikligt sätt stärkersambors rättigheter. Det kan dock diskuteras om inte lagstiftaren bör gå längrepå den inslagna vägen än vad familjelagssakkunniga gör. Ett sådant område kan - enligtförbundets uppfattning - vara försäkringsområdet. Familjelagssakkunnigaföreslår t.ex. en del välmotiverade ändringar i bl.a. lagen om försäkringsavtaloch i lagen om försäkringsrörelse. Dessa ändringar föreslås endast gällamakar. Enligt förbundets uppfattning kande nu angivna ändringarna mycket väl utvidgas lill att omfatta ocksä sambor.Ett skäl härtill är all sambor måste kunna överblicka varandras ekonomiskasituation till viss del. Detta skäl blir givetvis än starkare ju längresambo-förhållandet varat. Förbundet anser alltså atlförslagen till ny lydelse av t. ex. 103 § i lagen (1927:77) om försäkringsavtaloch 340 a § i lagen (1948:433) om försäkringsrörelse måste omarbetas i nuangivet syfte. En sådan ändring kan ske enkelt, t. ex. genom elt tillägg altbestämmelserna också skall tillämpas på sambor. I det nu angivna betänkandet anser familjelagssakkunnigavidare att det 88 finns skäl att regleravissa frågor även för sainbor. Man föreslår bl. a. en Prop. 1986/87: 1hälftendelning vid bodelning av gemensam bostad och bohag. Frågan om denna reglering skall tillämpas även påhomosexuella sambor anser utredningen bör avgöras först i samband medförväntade förslag av utredningen om de homosexuellas situation i samhället.Förbundet anser dock att familjelagssakkunniga inte är konsekvent i denna delav förslagel. När det gäller frågan om homosexuella sambor redannu skall kunna täckas in i de föreslagna reglema, avvisar de sakkunniga dettamed atl man inte vill föregripa en annan utrednings förslag (sid 141 ibetänkandet). I fråga om ändringar i försäkringsavtalslagenföreslär däremot de sakkunniga all sådana skall genomföras , oaktatatt en särskild utredning försäkringsrättskommittén ser över dessabestämmelser och vars arbete troligen kommer att medföra relativt genomgripandeändringar i denna lag (sid 261 i belänkandet). RFSL tillstyrker för sin del familjelagssakkunnigasförslag om hälftendelning. I motsats till utredningen anser vi dock att ingavägande skäl redovisats för alt inle redan nu låta de föreslagna bestämmelsernai 19 kapitlet gälla även homosexuella sambor. Förbundet vill betona att vi ser det föreslagnaskyddet vid bodelning mellan sambor som ett minimum av vad homosexuella sambor,efter långliga tider av diskriminering, kan förvänta sig av samhället och atldel med hänvisning till detta knappast finns motiv alt avvakta eventuellt meralångtgående förslag i detta avseende från homosexutredningen. Delegationenför kyrkornas familjerådgivning: De sakkunniga konstaterar all de flesta sammanboren tid innan de gifter sig. Många flyttar ihop ulan att sätta sig in i dejuridiska konsekvenserna härav. Det måste därför anses rimligt att skapa reglersom skyddar den svagare parten om förhållandel skulle upplösas. Delegationenanser det vara ett klokt förslag att de nya reglerna om giftas bostad och bohagäven skall gälla för ogifta sammanboende. Sådana tillgångar blir alltså ävenför den grappen i normalfallet gemensam egendom. Delegationen delar de sakkunnigas uppfattning attdet får stanna vid detta. Några regler om underhällsskyldighet mellansammanboende, rätt till likadelning eller arvsrätt finns följaktligen ej med iförslaget. Delegationen anser liksom utredningen att avgörandeför bedömningen av vad som är äktenskapsliknande samlevnad måste vara praktiskaförhållanden såsom: gemensamt hem och hushåll. Dessutom bör samlevnaden ha enviss stadga. Ett kriterium härpå är förhållandets varaktighet.Det går visserligen inte alt exakt bestämma var gränsen tidsmässigt skall gåmellan en kortvarig och långvarig samlevnad, men utredarna menar atl reglernaför sammanboende får större betydelse ju längre samlevnaden varat.Delegationen ansluter sig till denna princip. 1986/87: 1 delar utredningens uppfattning alt detföreligger ett behov av att ge sambos elt rättsligt minimiskydd. Utredningenhar valt atl inskränka den rättsliga regleringen vid ett samboförhällandesupplösning till att avse bohag och bostad, vilket vi finner vara en lämpliglösning för flertalet fall. Det kan emellertid finnas rent ideologiska skäl somtalar emot atl samboendes förhållanden över huvud taget regleras. Å andrasidan finns fall där förslagel inte går tillräckligt långt. I bäggesituationerna har utredningen rest hinder mot att man vid bodelningen larhänsyn till sådana faktorer. Eftersom samboförhållanden utan äktenskap ärvanligt förekommande åtminstone som förstadium lill äktenskap är en visslagreglering av samboförhållanden nödvändig. Samhället har ansvar för attindividens valfrihet inte blir till men för den svagare parten i ettsamboförhållande likaväl som i elt äktenskap. Frikyrkorådel tillstyrker därföralt särskilda bestämmelser om sambor införs i . Behovet av sådana regler för att ge den svagareparten ett rimligt skydd är mest aktuellt i samband med upplösning avsamboförhållanden vare sig detta sker genoni att parterna flyttar isär ellergenom den ena sambons död. är det väsentligt att dessa praktiskaregler får en sådan utformning alt del inte blir förmånligare alt avslå frånäktenskap än atl gifta sig. Därför bör inte regleringen för samboförhållandenbefatta sig med andra frågor än de som ur praktisk synpunkt är oundgängliga.Syftet får inte vara att framställa samboförhållanden som en alternativ form aväktenskap. Denna grundsyn präglar ocksä familjelagssakkunnigasförslag. Grundtanken att äkta makar och sambor likställs när det gäller rätlentill bostad och bohag, som har förvärvats för gemensamt begagnande och ingår idet gemensamma hemmet, delas av frikyrkorådet. Eftersom avgörande skiUnader ändå kommer altkvarstå beträffande rättsverkningarna mellan äktenskap och samboförhållandevill SFR understryka vikten av all samhället tar ansvar för en omfattandeinformation om den nya lagens innehåll och om de väsentliga skillnader somkvarstår. Detta bör ske i undervisningen på högstadium och i gymnasieskolan,men också andra former av informationsinsatser riktade till allmänheten börövervägas. I avsnittet 3.3.2 för familjelagsakkunniga endiskussion om vilka samlevande som skall omfattas av ett regelsystem försambor. Utöver samlevnad mellan ogift man och kvinna diskuteras andra formerav samboende, l.ex.