prop · GA0342 · 1986-12-31 00:00:00 — Ej hellerhar del någon belydelse för fribeloppet om något av bolagen i koncernen driverringa eUer ingen verksamhet. Mol ovannämnda förslag finns inget alt erinra, dåden stadfäster lillämpad praxis vid laxering. Länssiyrelseni , som tillslyrker förslaget, anför: Beiräffandefribeloppel föreligger dock svårigheler all kontrollera hur detfasta fribeloppet fördelats mellan företag i intressegemenskap. Vidtaxeringsarbetet använder granskarna elt särskUt uppräftat frågeformulär somutsänds tiU berörda förelag. föreslår att företagen redan ideklarationen åläggs all lämna för kontrollen nödvändiga uppgifter. Allmännaombudeiför mellankommunala mål anför: I§ 7 c sker en precisering av begreppet intressegemenskap, vilket är behövligt. Begreppet kommun i sista slycket bör preciseras. Det bör anges att med kommun förstås även landsiingskommun (jfr anv. lill 2 § lagen (1968:430) om mervärdeskatt). Vidare bör anges om även kyrklig kommun 126 ingår (jfr RSV/FB IM1981:7) samt om lagregeln kan fillämpas även vid Prop. 1986/87:42 samgåendemellan stal, kommun och privata företag. Förbundetanser vidare att den precisering som görs av begreppet intressegemenskap är enförbättring genom all större klarhet vinns när det gäller tillämpningenbeiräffande de slalliga och kommunala bolagen. Promemorianföreslår atl rätten att utnyttja det fasta fribeloppel för företag begränsas ide fall då intressegemenskap finns mellan företag lill elt avdrag lolaU försåväl äkta som oäkta koncerner. Principielll ansluter sig /SR lill dennaspärregel för den privala seklorn, då den faktiska skillnaden mellan en koncernenligt 1 kap. 2 § aktiebolagslagen (äkta) och ett antal fristående företag medsamma ägarkonslellafion (oäkta) är försumbar. Reglerna för intressegemenskap mellan de kommunalarespektive slatliga förelagen skall enligt promemorian inte bygga påägarsituationen utan på branschtillhörighet i den mån de inte ingår ietablerade offentligägda koncernbildningar. Denna förmånligare behandling utifrån ägar- ochintressegemenskap gynnar slalliga och kommunala företag och har ingen annangrund än alt det finns politiska motiv tUl en positiv särbehandling av deoffentligägda förelagen. SACÖ/SR hävdar all konkurrensen mellan företag,oavsell ägarslmktur, skall ske på lika villkor. redovisningskonsulters förbund anför: Föreslagenprecisering av vad som menas med intressegemenskap i samband med bedömandet avom fast fribelopp kan utnyttjas bedömer vi som rikligt vad del avser försiastycket i 7 c par. Andra stycket i nämnda paragraf kommer dock atl ge storamöjligheter till olika åsikter mellan beskattande myndighet och deklaranten.Detta stycke borde helt utgå. Slutsatsenav taxering är alt betydande svårigheler föreligger för bådeskattskyldiga och granskare atl avgöra när intressegemenskap råder i lagensmening. Åven tidpunkt och beräkning av fribelopp i närslående förelag medskilda räkenskapsår har vållat problem. påpekari sitt remissvar är det rimligt att stats- och kommunalägda företag medverksamhet som är av samma eller likartat slag behandlas som en enhet. LO finner därför de förslag lill klargöranden somställs i promemorian vara tillfredsställande. Lanibrukarnasskalledelegation har vissa synpunkter på kravet alt intressegemenskap skallföreligga vid omstmktureringar (se avsnitt 7). Skalledelegationenkan av lagiextförslaget inle ufiäsa att definitionen i 127 andrastycket skuUe innebära någon nämnvärd uividgning av begreppet i sak frånsell vad som sägsom slal och kommun. Enär det är viktigt att Prop. 1986/87:42 begreppetdefinieras entydigt bör del preciseras ytterligare. SAFrefererar innehållet i lagtexten och motiveringarna i promemorian. Sålångt torde preciseringen kunna sägas vara ett förtydligande av intentionernabakom vinstdelningsskatlen. HärtiU föreslås emellertid också en särbestämmelseför stafligt och kommunalt ägda företag: intressegemenskap skall i det falletanses föreligga endasl om "företagens huvudsakliga verksamhet är av sammaeller likaital slag". Enligt Svenska Arbetsgivareföreningens uppfattningkan det inle anses mer orimligl att två kommunall ägda företag med olikaverksamhetsinriktning blotl får lillgodogöra sig ett fast fribelopp än att såär fallet för två privatägda företag med "intressegemenskap" i sammasituation. Sverigesadvokatsamfund anser att den i specialmotiveringen fill 2 § VDL intagnabestämmelsen om att förhållanden vid räkenskapsårets utgång är avgörande börintas i lagtexten. Detär en fördel atl begreppet intressegemenskap preciseras. Arbetsgruppen hardock vall atl behandla den slatliga och kommunala företagssektorn annorlunda änden privata. För den förslnämnda kategorin krävs all förelagens huvudsakligaverksamhet är av samma eller likartat slag. För privata företag görs intenågon åtskillnad med hänsyn lUl verksamhetens art. Såväl siaten som kommunernabedriver verksamhet inom vitt skilda områden, ofta i bolagsform. Såvitt avserden kommunala sektorn nämns i promemorian atl flertalet bolag var verksammainom faslighelsförvallning och bostadsförsöijning men även inom andraverksamhetsområden såsom kommunikationer, hotell- och kioskrörelse samt renliUverkningsindustri. De flesta av dessa verksamhetsområden kan inte ansesuigöra sådana samhällsfunktioner som exklusivt åvilar dessa organ. Inom mångaområden bedrivs verksamheten under identiska former som den privala företagssektorns.Genom den snäva definitionen på intressegemenskap som arbetsgruppen föreslårbeträffande stats- och kommunägda företag kommer dessa att få gynnsammarebehandling i vinsldelningsskattehänseende än de molsvarande privata företagen.De senare kan ju inte dela upp bolagen efter verksamhetsområde För atl på såsätt komma i åtnjutande av individuella fribelopp. Entreprenörföreningenanser att det inte finns något behov av särskilda regler om intressegemenskap.Föreningen anför: Enlreprenörföreningenanser inle att den föreslagna uttryckUga definitio nen av begreppel eller vad som sägs i övrigl i promemorian innebär något egentligt förtydligande. kan finna innehåller den föreslagna 7 c) § i lagen om vinsidelningsskall i princip inle någol annat och mera upplysande än vad man kunnat sluta sig till eller som framgårav doktrinen (se l.ex. "Beskattningav byggnadsrörelse", s.121- 122). Enligt föreningen skulle del vara önskvärt med en klarare och preci sare definition av intressegemenskapsbegreppet. Föreningen kan inte hel ler dela den uppfattning som framförs i promemorian (s. 57 och 58) om att 128 inte det formella ägandetskall vara avgörande för om intressegemenskap Prop. skall anses föreligga.Enligl föreningens mening måste själva ägandet vara den omständighet somtillmäts störst betydelse eftersom del så goll som alllid är själva ägandetsom ger den reella beslutanderätten. andra fakiorer betydelseriskerar enbart att öka tolknings- och tiUämp- kan inte heller delauppfaltningen atl del genereUt finns anledning tUl en snävare definifion avinlressegemenskapsbe-greppel för statligt och kommunalt ägda förelag. I slälletriskerar della att leda lill konkurtensfördelar framför privalägda förelag.Entreprenörföreningen anser därför att promemorians förslag i berört hänseendeinte bör genomföras. Enviklig princip inom all företagsbeskattning är atl beskattningen är neutral iförhållande lill organisationsformerna. Vinsldelningsskatlens regler för detfasla fribeloppel missgynnar verksamheter som bedrivs i olika koncernbolagjämfört med verksamheter som inle ingår i en akliebolags koncern. Förslagel innebär alt närslåendebegreppet blirsnävare för stafligt och kommunall ägda akliebolag än för privala aktiebolag.Del gynnar alltså den offentliga sektorn. Förslagel innebär i realiteten all statligt ägdabolag, som konkurterar med privalägda bolag, skulle erbjudas lättnader ivinstdelningsskallen som inle tiUkommer privata företag. Detla kan inle godlas.Samma regler aniingen dessa ulgår från de som föreslås för den privala seklorneUer de som föreslås för statligt och kommunall ägda företag måste därförgälla. Del föreslagna närslåendebegreppet skiljer sig fråndel som fillämpas vid inkomsttaxeringen. Vi har i och för sig ingenting atterinra mot att närslåendebegreppet ges en klarare definition. Förslaget löseremellertid inte de verkligt svåra tolkningsproblemen, nämligen när etl företagi andra fall än de i lagtexten explicit angivna skall anses stå under "ihuvudsak gemensam ledning". Vi vill emellertid starkt ifrågasätta om någrasärregler över huvud taget behövs för närstående företag. Som vi ovan redovisalbör del fasta fribeloppet få åtnjutas av alla akliebolag oavsettägareförhållande. Beträffande del andra skälel för särskilda regler förnärslående förelag, nämligen i fråga om rätten att behandla likvid vidnyemission som monetär fillgång, bör följande beaklas. Den årliga volymen pånyemissioner i har från , då den uppgick till 4 miljarderkronor, sjunkit kraftigt. Samiidigi har inflalionen också minskat krafligl lillca . Eflersom endast en myckel ringa del av den toialanyemissionsvolymen avser likvider mellan företag i intressegemenskap tordeinflalionskortigeringen i samband med nyemissioner belöpa sig fill näsl inlillförsumbara belopp. Beaktar man dessulom alt den fakiiska vinstdelningsskatlenuppgår till mindre än 10 procenl av underiagel framstår de särtegler som finnsför närstående förelag som hell obehövliga. Även om de förändras enligl delföreliggande förslaget uppstår nämligen komplicerade tolkningsproblem. Av förenklingsskäl och då del inte nämnvärt kommeratt påverka skatteullaget bör därför de specialregler som gäller förnärslående företag slopas. 9 1986/87. 5Resultatutjämning inom koncerner Prop. Förslagetinnebär att en räll införs att vid vinstdelningsbeskaltningen få återlägga ellkoncernbidrag helt eUer delvis. Endast en remissinstans anser att enresultaluljämningsmöjlighel inle bör införas. Vissa näringslivsorganisaiioneranser all möjlighelen liU resultaluljämning bör göras slörre. Ivinstdelningsskallelagen återfinns spärtegler för koncerner beträffande fastfribelopp och vid emissioner. För en kontroll härav erfordras betydandeinsatser, då en koncern kan ha förgreningar över hela landel. I anledninghärav lorde kanske koncernlanken inle te sig alllför främmande. Liknandebeskattningsregel återfinns vid aktievärderingen . Ur konlrollsynpunktvore en beskattning vid vinsidelningsskall för en koncern som helhel vara allföredraga med lanke på frågor om fribelopp, emission saml klassificering avolika fillgångars status. Av utredningens fyra alternafiv är det föreslagnaalternativet och slufliga förslaget, att etl koncernbidrag helt eller delviskan frivilligt ålerläggas under förulsältning att bidraget inte slussals iväglill annat bolag samma beskattningsår, naturligtvis det enklaste alternalivelutan att några störte ingrepp i vinstdelningsskallelagen behöver tillgripas. mening framstår det som skäligt att den föreslagna regeln genomförs.Åven om förslaget kommer atl medföra ökade granskningsinsatser vill därförinle motsätta sig denna ändring. /SRhar inget alt erinra mot förslaget. LOlillslyrker förslaget och anför: Löinslämmer i att det är önskvärt att beskattningen är neutral i förhållandetill sättet att organisera verksamheten, dvs. den ena organisationsformen börinle beskattas högre än den andra. Som påpekas i promemorian kan det emellertidfinnas risk för att återiäggningsregeln kan komma att utnyttjas på ett ickeavsell sätl, t.ex. genom atl koncernbidrag slussas i flera led genom en koncernmed enda syfte att i något led undvika vinsidelningsskall. Detta måslegivetvis förhindras och i promemorian föreslås därför alt ålerläggning får skeendasl om del förelag som mottagit bidragel inte i sin tur får avdrag förutgivet bidrag. Föreslagenförändring innebärande atl koncernbidrag kan vid beräkning av del nominellaresullatet av givare och moltagare fördelas dem emellan efler önskan är bra.Härigenom undanröjes ell problem som påverkal intresset för koncernbidrag vidtillfällen där negaliva effekter på den totala vinstdelningsskatlen uppståtitrois aU bidrag ur andra synpunkter t.ex. förelagsekonomiska eller samhälleligavaril sakligt betingade. Andraremissinslanser framför krifik. FARanser alt särskilda koncernbidrag eller en fördelning av del lönebase- Prop. 1986/87:42 rade fribeloppet bör övervägas. FAR anför vidare: föreslagna ändringarna i lagen (1983:1086) om vinsidelningsskall harinlagits en beslämmelse i 3 § 2 st. 2, 1 punkten, där del föreskrivs attkoncernbidragels mottagare inte för samma beskattningsår får ha lämnalkoncernbidrag om avdrag skall medges givaren. Molsvarande bestämmelse finnsinle längre i fråga om inkomstskatten, och anledning saknas all införa denbeiräffande vinstdelningsskatlen. är också av uppfattningen att det lönebaseradefribeloppel bör få fördelas. Närdel gäller möjligheterna alt kunna korrigera de negativa effekler på detsamlade vinsldelningsunderiagel inom en koncern som koncernbidrag kan få, villKF förorda en annan lösning än den som föreslås i promemorian. Förslagetinnebär att förbudei mot s.k. etappvisa koncernbidrag äterinförs, något somliU stor lättnad för företagen kunde utmönstras ur in-komstskatlelagstiftningennär kommunalbeskattningen slopades. Argumenten är atl del ulan en sådanbegränsning vid tUlämpningen skulle ge företagen ökade möjligheter att uppnåresultaluljämning vid vinstdelningsbeskaltningen samt atl del skulle medföramerbelastning på administration och kontroll. Själva syftet med koncernbidragen är att gemöjlighet lill resultatutjämning. Man kan då fråga sig varför det någonstansskaU sältas en gräns för detta. Huvudmotivet för ståUningstagandet ipromemorian får därför antas vara befarade kontrollproblem. Inle heller detlaargument är emellertid enligt KFs uppfattning bärande. Om ett förelag vid inkomsttaxeringen yrkat avdragför ett koncernbidrag gör taxeringsnämnden - förutom kontroUen attfömtsättningar för koncernbidrag över huvud tagel föreligger de två akluellaförelagen emellan -den kontrollen atl det mottagande förelaget tagit uppkoncernbidraget till beskaltning. Denna kontroll görs givetvis oavsett om debåda förelagen har sina säten i olika län eller inte. Att samlidigt göraerforderlig kontroU hos givaren för det fall det mottagande företaget utnyttjatmöjligheten lill avdrag enligt det föreslagna andra slycket av 3 § lagen omvinsldelningsskatt kan inte kräva annat än en renl marginell arbelsinsats. Denna ytterligare kontroll anses, enligtpromemorian, helt acceplabel i vissa situationer, nämligen i de fall dåmotlagaren inle i sin lur givit koncernbidrag och yrkat avdrag för detla. Menredan förekomslen av bestämmelsen i 3 § andra stycket p. 2 innebär ju ettytterligare kontrollmoment - det skall kontrolleras att denna lyp av etappvisakoncernbidrag inte föreligger. Promemorians argument att kontroUen inte bör bliför omfattande leder alltså till en ny bestämmelse vars efterlevnad kräverytterligare kontroll. TUl detla kommer atl ell förbud mol etappvisakoncernbidrag medför etl avsevärt krångel för de berörda förelagen. KF föreslårdärför alt kravet i p. 2 i del aktuella lagrummet utgår. Skulle bestämmelsenändå införas bör utformningen av lagtexten vara "erhållil avdrag vidinkomsttaxeringen för advokatsamfundanför: Prop. Därutöverskulle man kunna tillåta "koncernbidrag" vid taxering till VDL, vilkaej behöver ha någonting iitl göra med koncernbidrag enligl SIL. Denna lösninghar lidigare avvisats såsom administrativt komplicerad. föreslår emellertiddet remitterade betänkandet atl koncernbidrag enligl SIL skall kunna negligerasvid VDL-laxering. Det är svårt all se alt del blir mer adminislrativikomplicerat om man även tillåter ett omvänl förfarande. Denföreslagna principen atl koncernbidrag frivilligl skall ålerläggas är bra.Förslaget innehåller emellertid en begränsning av innebörd atl del moltagandebolagel inle för samma beskattningsår får ha erhållil avdrag för utgivetkoncernbidrag. Skälet lill atl en sådan begränsning föreslås äratl utredarna befarat att koncernbidrag i annat fall skulle användas för attuppnå optimal utjämning av vinstdelningsunderlaget och alt kontrollen häravskulle leda liU merbelastning för skattemyndighelerna. Elt införande av en dylik begränsningsregel innebäretl klart avsteg från de principer för företagsbeskattningen som riksdagenbeslutade om i samband med reformeringen av koncernbidragslagstiftningen 1981.De grundläggande principerna för denna lagstiftning var atl beskattningenskall vara neutral i förhållande till organisationsformerna och att därförskattebelastningen skall vara densamma antiingen verksamheten inom en koncernav organisatoriska skäl förlagts lill två eller flera formellt friståendeförelag eller verksamheten samlats i ett enda företag. För att förhindramissbruk finns vid inkomsttaxeringen ett antal särregler. Genom slopandet avden kommunala taxeringen av juridiska personer har dessa dock blivit färre ochförbudet mot s.k. slussning slopats. Slopandet av slussningsförbudet har inneburiten planeringsmässig fördel genom att koncernbidrag kan "poolas" genomt.ex. Delta underlättar för såväl företagen somskatteadministrationen. Alt nu åierinföra slussningsförbud är föga rationelltoch sakUgt selt omotiverat. De grundläggande principer som gäller vidinkomsttaxeringen att beskaltningen skall vara neutral oavsettorganisalionsform måste gälla även för vinstdelningsskatlen. Kravet på atlmottagare under samma beskattningsår inte erhållit avdrag för utgivetkoncernbidrag strider mot neutralitetsprincipen. Som tidigare nämnts är delmerbelaslningen på skattemyndighelerna som utgjort del avgörande skälet förden föreslagna begränsningsregeln. Detta motiv kan inte godlas. I valel mellan skatteregler som brister i neutralitetoch regler som innebär merbelastning för skatteadministrationen är det ettoeftergivligt krav - om man inle i stället väljer alt slopa skatten - atlneutraliteten prioriteras. Alla skatter som brister i neutralitet upplevs somorättvisa och leder ofrånkomligt till sofistikerad skatteplanering ellerskatteflykt vilket blir än mer belungande ur kontrollsynpunkl. Den uppställda förulsällningen förresultatutjämning av vinsidelnings skall inom en koncern, nämligen alt slussning av koncernbidrag inle får ske inom inkomslskallesyslemel innebär en kraftigt ökad komplex itet. Man måste hilta optimala direkla vägar för koncernbidrag mellan olika koncernföretag med beaktande av den normala inkomstskatten och vinst delningsskatlen och även la hänsyn lill all samtliga koncembidrag hell eller delvis får ålerläggas vid beräkning av vinstdelningsskatlen. Åven vid ett skattemässigt optimalt nätverk avdirekta koncernbidrag Prop. 1986/87:42 inom inkomslskallesyslemel vilka helteller delvis återlägges inom vinst-delningsskattesystemel kommer koncernföretagfortfarande ofta alt sammanlagt bU högre beskaltade inomvinstdelningsskattesyslemet än om verksamheten bedrives i etl enda företag. Detär fel som angetts i betänkandet alt den uppställda förutsättningen ärnödvändig för skattemyndighelerna av administrativa skäl. Begränsningen innebär därför tvärtemot vad som sägsi betänkandet atl belastningen ökar på såväl administration som kontroll. Denföreslagna begränsningen avvisas därför. Industriförbundetför fram etl alternativt förslag liU resultaluljämning. Somfidigare nämnts är den gmndläggande principen för all företagsbeskattning atlden skall vara neutral oavsett vUken organisationsform som väljs förverksamheten. Inkomstbeskattningen bygger i huvudsak på denna princip ochavsteg härifrån har gjorts endast för alt undvika missbruk. I direktiven tiU vinstdelningsgruppen angavs tvåalternativ atl åsladkomma resultaluljämning inom koncerner. Det ena var atlinföra särskilda regler för koncernbidrag i vinstdelningssystemet och del andraalt liUåta en gemensam vinstberäkning för hela koncernen. Vinsldelningsgmppenavvisade båda alternativen och ansåg att nuvarande koncernbidragsmöjligheterinom inkomstskattesyslemet gav lillräckliga möjligheter till vinstutjämning. Det nu framlagda belänkandet visar attvinsldelningsgmppens antagande var oriktigt. I stället föreslår utredarna nudärför ett annat och komplicerat regelsystem som endast i mycket begränsadomfattning löser de grundläggande problem som utgör hinder för enkonkurrensneutral vinsldelningsskatt. Enda alternativet fiU prövade alternafivär atl tiUåla en gemensam vinstberäkning för hela koncernen. Härigenom skulleflertalel av de frågor som aktualiserats i beiänkandei och i vårt remissvarlösas. Såväl koncernbidrags- som omstruktureringsproblematiken skuUe lösasgenom att negativa och positiva underlag kvittades på moderbolagsnivå. Vinstdelningsgruppens avvisande motiverades med attvinstberäkningen i inkomslskallesyslemel grundas på resullatet i varjeföretagsenhet för sig. Vinstdelningsgruppens inställning synes bygga påfömtsättningen att en gemensam inkomslskatteberäkning måste göras för helakoncernen. För att lösa problemet med resultaluljämning ärdetta emellertid hell onödigt. I stället skulle moderbolaget inom koncernen vidberäkning av del egna vinsldelningsunderiagel fä beakla övriga koncernbolagsposiliva och negaliva underlag för vinstdelningsskatlen. I prakliken skulledärigenom de enskilda koncernbolagen på egen blankett redovisa sinvinstdelnings-skatt med en nolering all moderbolaget skulle la upp underiagelvid sin taxering. ABElectrolux har fört fram liknande synpunkter som industriförbundet. VattenfaU,som affärsdrivande verk inom energisektorn, fömtsättes leva under i princip samma konkurrensregler som verkets privala och kommu nala konkurtenter. Detta framför allt om ekonomiskt meningsfulla effekli- .,, viletsmått skall kunna slällas för jämförelse mellan de olika partema på Del är ävenav största vikl atl olika skatter inte snedvrider Prop. 1986/87:42kostnadsbilden, när nya energikällor prövas. Som ledande inom energisektorn, har VattenfaU mångahelägda produktions-, disiributions- och utvecklingsbolag. Dessutom är verkeldelägare i etl stort antal bolag, tUlsammans med näringsUvet och/eUer kommuner. Enligt vinsldelningsskatlelagens definiiion ingårsom inlressebolag i "koncernen " alla de bolag där verketssamlade röstvärde uppgår lill . För denna slora "koncern"gäller begränsningar i fråga om möjlighelen all ulnyllja del fasla fribeloppel.Högsl elt fribelopp får utnyttjas inom hela förelagsgrupp. Dennaräll bortfaUer om någol företag hos utnyttjar del lönebaseradefribeloppet. I de fall där är huvudaklieägare, missgynnas övrigaaklieägare av atl ha som huvudaklieägare, genom all dessa bolag inlekan ulnyllja del fasla fribeloppel. Indirekl belastas de uiomslåendeintressenterna av den omständigheten all som huvudakfieägare"smittar" ner det gemensamma bolaget enligl vinstdelningsskalldagensdefiniiion. Ur samhällssynpunkl kan del inle vara bra all ha en skall som kanlänkas påföras enbart av den omständigheten att huvudaklieägarendefinitionsmässigt är "intressebolag". Förutsatt atl huvudägarskapelbaseras på strikt affärsmässiga grunder. har en organisatorisl; uppbyggnad som urvinsldelningsskalle-synpunkt misskrediterar verket i jämförelse mednäringslivel men även kommunerna. Verkel har etl verksamhetsområde, nämligenenergiproduktion med lillhörande distribution, varför den enligl förslagelblir etl verksamhelsområde. Vidare ingår definitionsmässigt somenhet i intressegruppen, utan möjlighet iUl utnyttja de lättnader som föreslåsvad gäller "rena koncerner" i fråga om atl frilt överföra realaförlusler inom koncernen. Avsikten med lagen kan inte vara alt diskrimineraden statliga företagsverksamhet som drivs av de affärsdrivande verken. För alt eliminera ovanstående påtaladekonkurrenssnedvridning måste anfingen koncernbolag inom Valtenfallkoncernenlagtekniskl enligt vinstdelningsskallelagen beiraktas som en enhet, medmöjlighet att mellan koncernbolagen internt fördela sitt reala resultat, ellerockså kan man utöka möjligheten till alt erhålla fribelopp genom att ändrabegreppet verksamhelsområde. AUmännaombudet för meUankommunala mål, som är avvisande fill förslagel, anför: