prop · GA03122 · 1986-12-31 00:00:00 — Inle hellerkortsiktigt kan ökade förvärv av skogsmark annat än myckel marginellt påverkasvensk sågverksindustris virkesförsörining. Om branschens investeringar ialltför hög grad skulle avse inköp av skogsmark finns t. o. m. risk attangelägna anläggningsinvesteringar skulle komma att eftersättas. Lätlnadernaför juridiska personers förvärv tillsammans med den föreslagna utformningen avprisprövningen medför att enskilda personer kommer i ett klart underläge iförhållande lill skogsindustrin. Företagens ekonomiska resurser och skattemässigasituation kommer i allmänhet alt fälla avgörandet. Lantbrukarnas riksförbundkonstaterar att de föreslagna ändringarna allvarligt äventyrar de mål som iandra avsnitt i betänkandet ges stor vikt - landsbygdens och då särskiltglesbygdens utveckling. Belräffandeaktiebolags förvärv anför utredaren bl. a.; "Utredningen är medveten omalt här avsedda förelag driver sin verksamhet i aktiebolagsform och att enförsäljning av företagel kan ske utan ytterligare prövning enligtjordförvärvslagen. En sådan försäljning behöver dock inte leda till attverksamheten på orten avvecklas". vill emellertid påpeka atl en sådan "avveck ling" ler sig högst sannolik i belysning av den historiska uppbyggnaden av svensk skogsindustris markinnehav. 2.5.29 Svenska cellulosa-och pappersbruksföreningen: Av statistik framgår Prop. 1986/87:122 att har de juridiska personerna varil betydande nettosäl jare av skogsmark. Köpare har i huvudsak varit privata skogsägare samt Eftersom den träförädlande industrin har etl myckel stort inlresseav atl bruka skogen aktivt, och därigenom genererar sysselsättning, är dennautveckling i huvudsak negativ. Det är därför i högsta grad ologiskt ochfelaktigt att genom krav på ersättningsmark förhindra träförädlande industrialt köpa skogsmark. Vi vill därför bestämt avstyrka alt del i en kommandejordförvärvslag kvarstår krav på kompen-salionsmark i samband med juridiskapersoners förvärv. Vi vill också påpeka atl nuvarande kompensalionsbestämmelsertillämpas på olika sätt av lantbruksnämnderna och au rättsläget därigenom bliroklart. Såvitt vi förstår saknas i utredningen etl välbehövligt klargörande avhur reglema om ersältningsmark skall tolkas. Det lokala godtycke som detta gerupphov till kan inte tillåtas fortsätta. Utredningenföreslär att lokala sågverk skall, i förvärvshänseende jämställas med fysiskapersoner som är bosatta på orten. Vi finner del felaktigt att på detta sättdiskriminera stora skogsindustrier som måste hämta sin råvara från ett störreområde. Inlernalionell konkurrenskraft fömtsätter stora och rationella enhetersåväl inom massa- som sågverksindustrin. Den internationella konkurrenskraftenär i sin tur en förutsällning för en hög betalningsförmåga för virket, någotsom i sin lur kommer skogsbmket, skogsägarna och hela samhället tillgodo. Attensidigt gynna lokal industri i förvärvshänseende är därför oacceptabelt ochkan få negativa konsekvenser för skogsnäringens utveckling. Skogsmark,växande skog och virke bör så långt möjligt få förvärvas på en fri marknad. Dettager den mest rationella ägarstrukturen och därigenom ur allas synvinkelden bästa. Vifår när vi tar del av utredningen ett intryck av atl huvudskälet för bibehållenförvärvsprövning, priskontroll m. m. beträffande skogsfastigheter är grundadpä en omotiverad rädsla för skogsbolagens förutsättningar och ambition altförvärva mark. I sammanhanget måste därför poängteras att även om det framdelesskulle bli möjligt för träförädlande industriföretag atl öka sittskogsmarksinnehav lorde nettoeffekten av dessa förvärv bli liten. Vi troralltså atl även om förvärvshindren för den träförädlande industrin helt tasbort så kommer den nuvarande fördelningen mellan ägarkalegorierna att bestå. 2.5.30 Landsorganisationeni : LO stöder förslag som ökar träföräd lande företags möjligheter atl förvärva skogsmark. Prissättningen på skogsråvaran är liksom andra råvaror mycket fluktuerande. Så kallade köpsågverk, som köper all sin råvara, bidrar vid högkonjunkturer till atl trissa upp priset. Det vore rimligt om industrin organiserades genom olika former av integration, mellan skogsbruk och vidareförädling, och samver kade för en mer långsiktig prisutveckling på skogsråvaran. Vare sig indu strin eller skogsbruket är betjänta av de häftiga svängningarna i råvampri- set. Förslagetär också positivt eftersom dessa förelag ofta har en stor betydelse försysselsättningen på orten. Del kan ifrågasättas om inte etl träförädlandeförelag på en glesbygdsort har en större betydelse för såväl sysselsättning somboende än ett jordbruksförelag med brukande och boende. Förädlingsföretaget bördärför ha en lika ställning som den enskilde vid en förvärvsprövning. LOvill också ta upp roll. Verket tillhör inte frikretsen när del gäller prövningsskyldigheten och tillhör inle heller kretsen träför- 132 adlande industri.Domänverket kan alliså inle förvärva skogsmark utan atl Prop. 1986/87:122omfattas av markbytesregeln och kan heller inte komma ifråga för undanlagetför träförädlande industri. Följden blir en passiv markpolitik för . LOanser atl är en aktiv skogsbrukare med positiva effekter försysselsättningen och av stor belydelse för virkesförsöriningen tillindustrierna och inte minst för inlandssägverken. Därför bör krävas åtminstoneden ändringen, att blir jämställt med den träförädlande industrinnär del gäller möjligheten alt förvärva skogsmark. 2.5.31 : Utredningen föreslår att träföräd lande förelag med verksamhet på orten, vilken är av betydelse för syssel sättningen där, skall ha företräde framför andra juridiska personer vid förvärv av skogsmark. Deltorde stå klart att bygdesågverk inle har ekonomiska resurser att köpa upp ochlångsiktigt inneha skogsmark av sådan betydenhet att behovet av inköpt råvarapåverkas mer än marginellt. Förekommande skogsför-vårv torde därför närmast hakaraktär av rotposlköp. Den föreslagna bestämmelsen lorde bl. a. lill följdhärav få förhållandevis liten betydelse. Del bör i detta sammanhang framhållas atl,vilket utredningen ocksä är medveten om, ett bygdesågverks markinnehav kanköpas upp av större företag utan anknytning lill bygden genom förvärv av helasågverksföretaget. Sparbanksföreningenmotsätter sig inte etl genomförande av det framlagda förslagel. Sparbanksföreningenförutsätter i detta sammanhang en lagtillämpning så au fysisk person som ärberedd alt bosätta sig på fastigheten och ägna sig ål dess skötsel fårföreträde framför andra förvärvare. 2.5.32 allmänna hypoteksbank: Utredningenföreslår lättnader i fråga om juridiska personers möjligheter att förvärvajordbruks- och skogsmark. Förslaget tar särskilt sikte på atl tillgodoseskogsindustrins behov av skogsråvara. Frän kreditgivarsynpunkt saknar det siörrebetydelse om juridiska eller fysiska personer äger jordbmks- ellerskogsfastigheter. Möjligen kan dock de föreslagna lättnaderna för juridiskapersoners förvärv innebära alt priserna på exempelvis skogsmark trissas upp dåresursstarka skogsbolag konkurterar om skogsmarken. kan då resurssvagarefysiska personer komma i underläge i förhållande till skogsindustrin. 2.5.33 : Vad gällerskogsbruken och förtur för vissa fysiska personer är det naturiigtvis bra atlett mindre och lokalt sågverksbolag kan få komma i förtur. Dock först efter detatt skogsmarken ej kan slås samman med ett mindre jordbruk så att denna enhetkan få båttre ekonomiska villkor. Att låta de stora skogsbolagen fä komma i förturär något som vi skarpt motsätter oss. 2.5.34 Glesbygdsdelegationen: En grundtanke bakomutredningens förslag är au öka skogsavverkningen för atl försöriaskogsindustrin med råvara och därmed bidra till att stärka helasamhällsekonomin. Detta är mycket angeläget, men delegationen vill understrykaatt det får inte innebära att vi går mot en sekloriserad skogsindustripolilikdär helhetssynen på bygdernas utveckling går förlorad. Om inte skogen, denviktigaste resursen i dessa bygder, utnyttjas så atl den i största möjligautsträckning kommer bygderna till godo är det svårt att se hur sysselsättningoch service skall Förändringen av § 5, som stärker möjligheten för på ortenbefintliga träförädlande företag atl förvärva fasligheter, bör kompletteras meden hembudsskyldighet av aktierna för skogsinnehavet, exempelvis till lantbruksnämnden,likarlade regler som finns för hyreshusfasligheler. En sådan kompletteringskulle motverka den risk som annars föreligger för uppköp av mindre träförädlandeförelag med efterföljande verksamhetsnedläggning. Om detta inträffar kan helasyftet med alt ge ortsbundna, träförädlande förelag företräde förfelas.Delegationen tillstyrker den föreslagna lydelsen av § 5 under förutsällningatt garantier kan ges för att en oönskad utveckling kan stoppas. Delegationenvill också understryka att det måste vara de små och ortsanknutna företagen somskall ges företräde framför de stora bolagen, vilket också framgår avutredningens förslag. Av del delegationen anfört inledningsvis om att geföreträde till personer som bosätter sig på fastigheten framgår också attlämpade fysiska personer, som avser alt bosätta sig på och aktivt brukafastigheten, skall ges företräde framför juridiska personer. 2.5.35 : Förbundsstyrelsen avstyrker utredningensförslag. En ökad möjlighet för sågverken att köpa skogsfastigheter kan snabbtbidraga till en ytterligare utglesning av vissa bygder. Genom nedläggning avjordbruket kommer möjligheten att bibehålla det öppna landskapet altytterligare begränsas. 2.5.36 : En skogsmarks produktion påverkas av biologiska förutsättningar, inteav vem som efter en försäljning blir ny ägare av marken. Att det finns vissapassiva skogsägare främst sterbhus och utbor som inte sköter sin skog år ostridigimen föreslagen lagändring innebär inle alt denna mark kommer under aktivtbrukande. Att öppna dörren för juridiska personer att förvärva skog motsättersig SJA bestämt. Den bästa garantin för att skogstillväxten kontinuerligtavverkas är all köparen är en aktiv jord- eller skogsbrukare, och inte enkapitalplacerare som lägger förmögenhetsmässiga aspekter på innehav ochvärdetillväxt. Den aktiva brukaren är beroende av atl successivt tillvaratavärdet av tillväxten ävensom av den arbetsinkomst som skogen ger. SJA anser atl även arrendalorer bör ges möjligheter attköpa jord- och skogsfastigheter för att kunna få en utjämning av arbelstillgångenför sig själv och anställda. 2.5.37 : anser, att juridiska personer endasiundantagsvis bör tillåtas alt förvärva jordbmks-och skogsmark. Om det ändåanses böra tillåtas, kan det dock i enlighet med utredningens förslag varalämpligt att i första hand prioritera lokala träförädlande förelag. 2.5.38 : SSR kan inte acceptera den föreslagnalydelsen av § 5. För atl möjliggöra en förenkling av prisprövningen (§ 4) ochen vidgning av kretsen fysiska personer som kan få förvärva skogsmark, krävs eninskränkning av juridiska personers förvärvsmöjligheter i förhållande till nugällande bestämmelser. SSR föreslår därför att de nuvarande andra och tredjestyckena utgår och atl ett nytt andra stycke ges följande lydelse; "Avserförvärvet huvudsakligen skogsmark och är förvärvaren fysisk person som påorten bedri- Prop.1986/87; 122 ver skogsindustrien verksamhet i vilken egendomensvirkesavkastning Prop. 1986/87; 122 behövs, får ulan hinder av förstastycket tillstånd lämnas". Både utredningsdirektiven och utredaren motiverarlättnaderna för juridiska personers förvärv med behovet av ökal virkesulbud. SSRser med slor oro på ambilionen all använda jordförvärvslagen som ett verktygför alt kortsiktigt påverka skogsindustrins virkesförsörining. Lagens uppgiftmåste rimligtvis vara aU långsiktigt ange samhällets riktlinjer förmark-ägandet. 1 motivtexten uppges att den främsta avsikten medtillägget i S 5 2;a stycket är alt ge lokala sågverk företräde framför annanskogsindustri vid skogsmarksförvärv på en viss ort. Del bör dock understrykasalt all skogsindustri "på orten" omfattas av de vidgadeförvärvsmöjligheterna. SSR anser inle motiven för sågverkens ökade behov avskogsmark (sid 68) vara vägande. Etl överförande av enskilt ägd skogsmark tillaktiebolag ökar givetvis inte den långsikliga tillgången på virkesråvara. Inteheller kortsiktigt kan ökade förvärv av skogsmark annat än mycket marginelltpåverka svensk sågverksindustris virkesförsörining. Om branschens investeringari alltför hög grad skulle avse inköp av skogsmark finns tom risk atl angelägna anläggningsinvesleringarskulle komma att eftersättas. SSR ställer sig, som tidigare framgått av yttrandet, bakomtanken atl underlätta för fysiska personer atl förvärva skogsfasligheter; dettasom ett led i en aktivering av landsbygdens resurser. Lättnaderna för juridiska personers förvärv parad med denföreslagna utformningen av prisprövningen medför atl enskilda personer kommer iett uttalat underläge i förhållande till skogsindustrin. Förelagens ekonomiskaresurser och skattemässiga situation kommer i allmänhel atl fälla avgörandet. SSRkonstaterar atl de föreslagna ändringarna allvarligt äventyrar de mål som iandra avsnitt i betänkandet ges stor vikt - landsbygdens och då särskiltglesbygdens utveckling. Betr. aktiebolags förvärv anför utredaren bl.a.;"Utredningen är medveten om att här avsedda företag driver sin verksamheti aktiebolagsform och att en försäljning av företaget kan ske utan ytterligareprövning enligl jordförvärvslagen. En sådan försäljning behöver (vårunderstrykning) dock inle leda till att verksamheten på orten avvecklas". SSR vill emellertid påpeka atl en sådan "avveckling"ter sig högst rimlig i belysning av både den historiska och den alltjämtpågående uppbyggnaden av svensk skogsindustris markinnehav. 2.5.39 Sågverkens råvaruförening:1 fjärde stycket föreslår utredaren en rangordning av de juridiska personerna,så alt en på orten redan verksam skogsindustri av betydelse försysselsättningen där prioriteras. Denna förändring anser varapositiv. 2.5.40 : Avsnittet föranleder ingen centralstyrelsens kommentar i vadavser förslaget till lagändring. Dock hänvisar centralstyrelsen till sitt underföregående avsnitt gjorda påpekande avseende kompensationsmarksreglerna vidjuridiska personers förvärv av mark. 2.6 Särskilda krav på fysiska personer 2.6.1 Lantbruksstyrelsen: Utredningens förslag att 6 § ejlängre skall gälla skogsbruksföretag tillstyrks av lantbruksstyrelsen, som också kan godta specialmotiveringens definition av sådana företag. Styrelsen delar också utredningens synpunkter att det inte alltid är I35 nödvändigt att bo på företaget för aU yrkesmässigt kunnadriva detta. 1986/87:122 Styrelsen vill dock framhålla alt en animalieinrikladproduktion kräver att brukaren är bosalt relativt nära egendomen medan en spannmålsinriktadproduktion kan drivas rationellt även om brukaren bor på större avstånd frånegendomen. Vad som skall avses med orten får därför bedömas med hänsyn lillomständigheterna i det enskilda fallet. Styrelsen anser dock i likhet medutredningen alt om förvärvaren har tillräckliga yrkeskunskaper och om det ärtroligt att denne yrkesmässigt kommer att bruka företaget på etl lillfredsställandesätt sä skall inte det faktum att han av en eller annan anledning inte vill bopå fastigheten utgöra skäl alt avslå ansökan. Styrelsen vill betona au på fastighetenbefintligt bostadshus därmed inte kan betraktas som överflödigt och avstyckas.Bedömning enligl faslighets-bildningslagen måste ske ur ett mer långsiktigtperspektiv. I flertalet fall lorde dessutom en bosättning utanför företaget fåbetraktas som en tillfällig lösning beroende på den aktuelle bmkarenssituation. 2.6.2 : Rent principiellt kan detifrågasättas vilka krav som bör kunna ställas på förvärvare inom den del avmarknaden som prövas enligt jordförvärvslagen. På omkring tre fjärdedelar av förvärvarna,dvs. de som kan förvärva utan atl det krävs tillslånd, slälls det över huvudlaget inga motsvarande krav. Detta gäller i och för sig flertalet bestämmelseri lagen, men blir särskilt tydligt när det gäller krav som ställs påförvärvaren. Utredningens förslag innebär att gränsdragningen mellanjordbruksfastighet och skogsbruksfaslighet blir avgörande för tillämpningen.Del gäller för övrigt även ralionaliseringsbeslämmelserna. Ispecialmotiveringen till 6 § säger utredningen alt som skogsbruksförelag börbetraktas även sådana företag som utöver skogsmark innehåller jordbmksmark imindre omfattning. Någon regel för gränsdragningen går dock inte atl ställaupp. Denna får avgöras med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Utredningen anför bl.a. att det i många fall är praktisktogenomförbart att kräva bosättning eftersom skogsfastigheter ofta är obebyggda.Skogsstyrelsen konstaterar dock att utredningen inte har ansett detta som etthinder för alt kräva bosättning på skogsfastigheter inom områden som omfattasav de regionalpolitiska bestämmelserna. Tillämpningen av bestämmelserna ombosättning och brukning blir således helt beroende av dels hur gränsdragningenför regionalpolitiska hänsyn kommer att göras, dels hur praxis kommer attutvecklas när del gäller gränsdragningen mellan jordbruksfastigheter ochskogsbruksfastigheter. Enligt uppfattning bör den bosättning sombärkraften i de areella näringarna medger och den betydelse för landsbygdensutveckling som man tillmäter denna vara avgörande för kravet på bosättning.Del kan antas att det finns glesbygder där de regionalpolitiska hänsynen intekommer att tillämpas men där det är etl samhällsintresse att bosättningen inteytterligare minskar. Elt talande exempel på detta är länsrapporten förJönköpings län där det pläderas för en generösare tillämpning av nu gällandelag för all främja bosättningen på landsbygden. En enkät till kommunerna ilänet visar atl fyra av dessa anser att de generösare bestämmelserna skallgälla hela kommunen medan de övriga sju kommunerna anser att de bör tillämpasför av kommunen. När del gäller kravet på yrkeskunskaper anserskogsstyrelsen att de skäl som utredningen anför för atl avskaffa kravet för skogsbruksfastigheter inte är övertygande. Eftersom besluten om olika åtgärder i normalfallet ytterst fattas av skogsägaren är kunskaper i skogsskötsel av stort värde för att uppnå en god skogsskötsel. Del finns också ett vissl fog för all hävda att om andra bestämmelser ändras så alt köparkreisen generellt sett vidgas 136 finnsdet störte anledning alt ställa vissa minimikrav på dessa nya gmpper Prop.1986/87; 122 av presumtiva förvärvare. I kombination med ändring avrationaliseringsbestämmelserna enligt utredningens förslag och slopadpriskontroll kan slopandet av 6 § för skogsbruksfasligheter befaras innebäraalt kapitalstarka köpare utan anknytning till och utan kunskaper om skogsbrukkan komma att konkurrera ut ortsbefolkningen. De senare har då ännu mindre skälän tidigare att bo kvar i glesbygden. Del kan inte heller uteslutas att mångaav dessa köpare har andra bevekelsegrunder för sitt förvärv än att bedriva etlaktivt skogsbruk. Lagen ställer inte heller upp några åldersspärrar varföräldre personer med stor tillgång till eget kapital mycket väl kan komma attuppträda som köpare. Sammanfattningsvisär mycket tveksam till utredningens förslag alt 6 § inte längreskall gälla skogsbruksföretag. 2.6.3 : I tidigare jordförvärvslaghar i 6 § funnits etl krav atl köparen skall bosätta sig på egendomen elleryrkesmässigt bruka densamma. Detta krav är otidsenligt och föreslås nu bliändrat att gälla endast utvecklade eller utvecklingsbara jordbmks- ellerträdgårdsnärings-företag. Bosättningskravel föreslås dessutom ändrat att gällabosättning på orten och inle på egendomen. har inget atterinra emot förslaget. 2.6.4 : LMV anser sig inte haanledning alt redovisa någon uppfattning i sakfrågan men noterar atl eltupphävande av bosättningskravel för skogsfasligheter samt en ändring från"egendomen" till "orten" för jordbruksfastigheter indirektkan få en effekt på tillämpningen av fastighetsbildningslagen. Det gällerfrämst bedömningarna av hur en lämplig jordbruksfastighet ska vara beskaffad ifråga om bostadsbyggnad och möjligheterna lill avstyckning av brukningscentrum.En effekt kan, beroende på den framtida tillämpningen, bli att man måste godtajordbruksfastigheter ulan egen bostad. 2.6.5 : Tingsrätten har inte heller idetta avsnitt någon erinran mol utredningens förslag. 2.6.6 i : anseratl utredningens förslag atl minska bosättningskravel från "egendomen"till "orten" inte stämmer med föreslaget syfte och inte heller medlänsstyrelsens strävan atl öka bosättningen på landsbygden. seringen anledning atl ändra nuvarande lagtext. I denna står ordet/år. Det är medandra ord inle tvingande atl avslå en ansökan om köparen motsätter sig all bopå egendomen. Utredningens förslag i denna del avstyrks. Länsstyrelsenanser i ställel atl kravet på bosättning bör öka. Med den liberalare tillståndsgivningenfinns stora risker all en avfolkning av landsbygden påskyndas. Lanlbruksfasligheternakan i störte omfattning än förvärvas av människor som bor itätort och inle avser att bosätta sig på egendomen. För att förhindra en sådanutveckling och i enlighet med upprättat förslag till handlingsprogram - ivilket bosättning prioriteras - anser alt i 6 § l;a st skalllagtexten" ... lill förvärv av egendom .., utvecklingsbartlantbruksföretag" utgå. Skogenhar stor betydelse för kronobergarnas möjlighet all bo på lands bygden och driva elt lantbruksföretag. Dessa förelag kommer även i fram tiden atl vara ryggraden i en levande landsbygd. Del är därför otillfreds ställande att utredningen utöver de allmänna lättnader för enskilda att förvärva lantbruksförelag även gör särskilda lättnader atl förvärva skogs- 137 Med eilantaget handlingsprogram för tillämpningen av jordförvärvsla- Prop.1986/87; 122 gen och med ändring av ordel skall i 4 § första stycket lill/årfinns enligl uppfattning ingen anledning att ändra från "lantbruksföretagJordbruks- och irädgårdsnäringsförelag" i 6 och 10 §S. 2.6.7 iKalmar län: Utredningen föreslår i 6 § all bosättningskravel slopas hell vadgäller skogsfasligheter och även för jordbruks-fasiigheier med undanlag försådana som klassas som "utvecklade eller utvecklingsbara".Länsstyrelsen bäringen erinran mot förslaget vad gäller skogsfastigheter. Förjordbruksfastigheter kan det för animalieproduce-rande företag finnas skäl altkräva att brukaren bor på egendomen och har möjlighel all utöva tillsyn avdjuren. finner ocksä att del skulle vara lill skada förjordbruket, om elt slopande av bosätlningslvånget medförde en omfallande avstyckningav bostadshus från jordbruksegendomar. Det är heller inte enlydligi vadlagtexten menar med bosättning på "orten" i stället för på egendomen.Orlsbegreppet är inle strikt definierat i lagen. 2.6.8 iGotlands län: Utredningen föreslår all kravet på en förvärvare vad gälleryrkeskunskaper, boende och yrkesmässigt brukande inte skall gälla vid förvärvav skogsbruksföretag. befarar i sitt yttrande all faslighetbeslående av skogsområden kombinerade med fritidshus och ägda av personerboende utanför kan komma att bli passivt utnyttjade. delar lantbruksnämndens uppfattning och serföreslagen ändring utgöra en försämring av möjligheten att höja den skogligaaktiviteten. En ökad sysselsättning icke minst inom skogsvärden (äterväxtvård,röjning och gallring) år viktig för skogsbruket på . Därtill gäller altdenna sysselsättning i många fall kan kombineras med andra arbetstillfällen,vilket utredningens förslag kommer all försvåra. 2.6.9 i län: Styrelsen haringen erinran mot förslaget i denna del. Styrelsen vill dock betona att bosättning på orten ej får tolkas så atl på fastigheten (brukningscentrum) befintligt bostadshus dä kan betraktas som överflödigt och mer eller mindre automatiskt kunna avskiljas från egendomen. 2.6.10 i : De ökademöjligheterna all förvärva fasl egendom, som förslaget i övrigt innebär, utgör enligt mening också skäl all i vissa fall vägra personer, som inte har yrkeskun skaper all förvärva utvecklade eller utvecklingsbara skogsbruksfastighe ter.