prop · GA0326 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1986/87: 26 om avgifter vid de allmänna domstolarna Regeringenföreslår alt anta de förslag som har tagits upp i bifogade uidrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås vissa ändringar rörande finansieringen av kun-görelsekoslnadernai mål och ärenden vid de allmänna domstolama. Det föreslås atl den nuvarandeordningen i konkurser och ackordsärenden ersätts av ett syslem med enhelliga kungörandeavgifter.I vattenmål behålls de nuvarande reglerna. I övriga mål och ärenden föreslåsatt kungörelsekostnaderna anslagsfinansieras och att siaten kompenserar sigför kostnaderna genom en generell höjning av ansökningsavgiflerna i tvistemålenoch de allmänna domstolsärendena samt genom atl de nuvarande expeditionsavgifternai ärenden enligl boupptecknings- och avhandlingsprotokollen ersälts med ansökningsavgifter,vilka räknas upp på samma säll. Vidare föreslås all den återsiående lösningsskyldigheleni fråga om domar, beslul och vissa bevis slopas och atl inkomstbortfallet ävenhär kompenseras genom höjda ansökningsavgifler. Dennuvarande regleringen av avgifier vid de allmänna domstolama iexpeditionskungörelsen (1964:618) avses bli ersatt av en särskild förordning iämnet. I anslutning härtill föreslås vissa ändringar i , lagen(1946:807) om handläggning av domstolsärenden, lagsökningslagen (1946:808),handräckningslagen (1981:847) och räUshjälpslagen (1972:429). Denya reglerna avses träda i kraft . Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 42 kap. 3 och 4 rällegångsbalkenskall ha följande lydelse. samt 47 kap. 3 och 4 §§ Föreslagenlydelse 42 kap. 3§ Uppfyllerstämningsansökan ej föreskrifterna i 2 § eller är den eljest ofullständig,skall rätten förelägga käranden all avhjälpa brislen. Omstämningsansökningen inte uppfyller föreskrifierna i 2 § eller ( övrigt ärofullständig, skall rätten förelägga käranden, all avhjälpa bristen. Detsammagäller om föreskriven ansökningsavgift inte har betalats. Följer käranden inte ett föreläggande enligl 3 §, skall ansökningen avvisas, om den är så ofullständig att den inle utan väsenflig olägenhet kan läggas till grund för en rättegång. Följerkäranden inte ett föreläggande enligl 3 §, skall ansökningen avvisas, om denär så ofullständig alt den inle ulan väsentlig olägenhel kan läggas lill grundför en rättegång eller om underlåtenheten avser belalning av ansökningsavgiften.Ansökningen skall också avvisas, om del är uppenbart alt målel på grund av rättegångshinderinte kan tas upp lill prövning. Föreslagenlydelse 47 kap. 3§ Uppfyllerstämningsansökan ej föreskrifterna i 2 § eller är den eljest ofullständig ellerhar sådant intyg, som avses i 2 § Iredje slyckel, ej företetts, skall rättenförelägga målsäganden atl avhjälpa bristen. Omstämningsansökningen inle uppfyller föreskrifierna i 2 § eller i övrigt årofullständig eller om sådanl intyg, som avses i 2 § iredje stycket, inte företetts,skall rätten förelägga målsäganden att avhjälpa bristen. Detsamma gäUer om föreskrivenansökningsavgift inte har betalats. Följer målsägandeninte ett föreläggande enligt 3 §, skall ansökningen avvisas, om den är såofullständig atl den inte utan väsentlig olägenhet kan läggas lill grund fören rättegång i ansvarsfrågan. Delsamma gäller om något intyg, som avses i 2 § Iredjeslycket inte har företetts. Följer målsägandeninte ett föreläggande enligt 3 §, skall ansökningen avvisas, om den är såofullständig all den inte utan väsenllig olägenhet kan läggas till grund fören rättegång i ansvarsfrågan. Detsamma gäller om något intyg, som avses i 2 §tredje stycket inte har företetts eller om underlåtenheten avser betalning avansökningsavgiften. Denna lag Iräder i kraft . ' Senaste lydelse 1984:131. Senaste lydelse 1984: 131. 2 Förslagtill /87:26 Lag om ändring i lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden Härigenomföreskrivs att 3 § lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden skallha följande lydelse. 3§ Uppfyller ansökan ej föreskrif- Om ansökningen inte uppfyller temai 2 § eller är den eljest ofuU- föreskriftema i 2 § eller / övrigt är ständig, förelägge rätten sökanden ofullständig, skaU rätten förelägga att avhjälpa bristen. Efterkommes sökanden alt avhjälpa bristen. ej sådant föreläggande må ansökan Följer sökanden inle ett sådant fö- avvisas. reläggande får ansökningen avvi- Finnes uppenbart, att ansökan ej sas. kan av rätten upplagas, skall den Har föreskriven ansökningsav- avvisas. gift inte betalats, skaU rätten före- lägga sökanden att betala avgiften. Följer sökanden inte elt sådant föreläggandeskall ansökningen avvisas. Ärdet uppenbart att ansökningen inte kan tas upp av rätten, skall den omedelbartavvisas. Dennalag träder i kraft den . Lag om ändring i lagen (1946:808) om lagsökning och betalningsföreläggande(lagsökningslag) Härigenomföreskrivs aU 2, 3, 19 och 21 §§ lagen (1946:808) om lagsökning ochbetalningsföreläggande (lagsökningslag) skall ha följande lydelse. 2§'Lagsökning skall göras skriftligen hos allmän underrätt. Ansökningen skallinnehålla uppgifter om parterna i den utsträckning som anges i 33 kap. 1 §rättegångsbalken. Dessutom skall anges fordringens belopp och den ränta somfordras. Borgenären skall också ange de omständigheter som betingar rättensbehörighet, om denna inte framgår av vad som annars anförs. Vid ansökningenskall fogas styrkt avskrift av den handling varpå fordringen gmndas och, då belalningenligt 1 § andra stycket söks ur fast egendom, skepp eller skeppsbygge elleregendom som omfattas av företagshypolek, av den handling varigenom panträtt iegendomen eller företagshypolek har upplåfits. 'Senaste lydelse 1985:270. ti 1986187.1 samt. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. 1986/87: 26 Ansökningen skall jämte avskrift som anges i förstastycket inges i två exemplar och vara egenhändigt undertecknad av borgenäreneller hans ombud. Är endasl ett exemplar ingivet, skall rälien mol föreskrivenavgift ombesörja erforderlig avskrift. Denna gäller i målel lika medoriginalet. Har föreskriven ansökningsavgift inie betalats skaU rälienförelägga borgenären aii beiala avgiften. 3 §2 Finner rätten atl de handlingar som har åberopais ejutgör bevis om fordran eller rätl fill belalning ur den egendom som harangivils eller finner rätten annars alt hinder föreligger mot att ta upp enansökan enligt 1 § första, andra eller iredje slycket, skall den avvisas. Bevisom avvisning skall lecknas på det ena exemplaret av ansökningen. Följer borgenären inte ett föreläggande enUgt 2 § tredjestycket föreUgger hinder mot att ia upp ansökningen. 19 §' Ansökning om betalningsföreläggande skall görasskriftligen eller munlligen hos allmän underrätt. Ansökningen skall innehållauppgifter om parterna i den ulslräckning som anges i 33 kap. 1 § rällegångsbalken.Dessutom skall anges fordringens belopp och den ränta som fordras. Borgenärenskall i ansökningen eller i räkning som åberopas också lydligl och fullständigtange grunden för fordringen och tiden för dess tillkomst samt de omsiändighelersom betingar rättens behörighet, om denna inte framgår av vad som annarsanförs. Ansökning som görs skriftligen skall avlämnas i tvåexemplar och vara egenhändigt undertecknad av borgenären eller hans ombud. Ärendast ell exemplar ingivet, skall rätten mot föreskriven avgift ombesörjaerforderlig avskrift. Denna gäller i målet lika med originalet. Görs ansökning munlligen,skall genom rättens försorg mol föreskriven avgifi uppteckning därav ske i tvåexemplar. Borgenären eller hans ombud skall med sin underskrift intyga alluppteckningen är riktig. Uppteckningen gäller sedan som original. Räkning som åberopas skall inges i två exemplar. Ärräkningen ingiven i endasl ett exemplar, skall rätten mot föreskriven avgiftombesörja erforderlig avskrift. Har föreskriven ansökningsavgifi inie betalats, skaUrätten förelägga borgenären atl beiala avgiften. Prövar rätten hinder möta för Finner rätten all hinder förelig- uppiagande av ansökningen, skall ger mot att ta upp ansökningen den avvisas; bevis därom skall skall den avvisas. tecknas å ena exemplaret av ansök- ningen skall lecknas på det ena ex- emplaret av ansökningen. 2 Senaste lydelse 1981:740. 3 Senaste lydelse 1985:269. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. 1986/87: 26 Följer borgenären inte ett föreläggande enligt 19 § fiärde slyckel föreUggerhinder mot att ta upp ansökningen. Dennalag iräder i kraft . Lag om ändring i handräckningslagen (1981:847) Härigenomföreskrivs all 4 § handräckningslagen (1981:847) skall ha följande lydelse. 4§ Är ansökningen så bristfällig att Är ansökningen så brislfällig atl den inte kan läggas lill gmnd för den inle kan läggas fill gmnd för prövning i sak och efterkommer sö- prövning i sak eller har föreskriven kanden inte föreläggande att avhjäl- ansökningsavgift inle betalats och pa bristen, skall ansökningen avvi- följer sökanden inte ett föreläggan- sas. Möler annal hinder all la upp de alt avhjälpa brislen, skall ansök ansökningen, skall den omedelbarl ningen avvisas. Möler annal hinder avvisas. mot alt la upp ansökningen, skall Dennalag Iräder i kraft . Lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429) Härigenomföreskrivs aU 9 och 9 a §§ räUshjälpslagen (1972:429)' skall ha följandelydelse. Vidallmän rältshjälp betalar staten kostnaderna i den rällsliga angelägenhet somrättshjälpen avser. Såsomkostnad för rättshjälpen anses den rätlssökandes koslnad för 1. bilräde som varit behövligt förtillvaralagande av den rätlssökandes räu, 2. bevisning vid allmän domslol, bosladsdomstolen,, arbetsdomstolen eller krigsrätt samt nödvändig utredning iangelägenhet, som kan komma under sådan domstols prövning eller som skallprövas av skiljemän, 'Lagen omtryckt 1983:487. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. 1986/87: 26 3. ulredning i angelägenhet somskall prövas av förvaltningsdomstol eller förvaltningsmyndighet om utredningenär skäligen påkallad för lillvaralagande av den rätlssökandes rätt och ej kanerhållas genom myndighelen, 4. resa och uppehälle för den rälissökandeeller hans slällförelrädare och för vårdare eller annan, som måste anlilas isamband med inställelse inför domstol eller annan myndighet, om personliginställelse ålagts, eller i samband med inslällelse för sådan blodundersökningeller annan undersökning rörande ärftliga egenskaper som avses i lagen(1958:642) om blodundersökning m. m. vid ulredning av faderskap eller läkamndersökningenligt 21 kap. 11 § , 5. avgift som utgår för ansökan 5.ansökningsavgift enhgt förord-enligt expediiionskungördsens ningen (1987:000)om avgifter vid (1964:618) avgiftslista, avdelning de aUmänna domstolama samtsår-Il, saml särskild avgift som skall skild avgifi som skall belalas enligtbetalas enligl förordningen förordningen (1981:1185) om ut-(1981: 1185) om utsökningsavgifter, sökningsavgifler, 6. vad som av allmänna medelutgått i ersäitning för översättning eller i ersättning enligl 4 eller 5 §lagen (1958; 642) om blodundersökning m. m. vid ulredning av faderskap eller enligt föreskrift i eller 3 §första slycket nämnda lag för bevisning som rälien självmant föranstaltat om, 7. skiftesman som av domstolförordnats att verkställa bodelning med anledning av äktenskapsskillnad ellerboskillnad, 8. medling enligt 42 kap. 17 §rättegångsbalken. Såsomkoslnad för bevisning enligl andra slycket 2 anses ej den rätlssökandes koslnadför sådan blodundersökning eller annan undersökning rörande ärftliga egenskapersom avses i lagen (1958:642) om blodundersökning m. m. vid ulredning avfaderskap. Densom beviljals allmän rälls- Den som har beviljats allmän hjälpär i målel eller ärendet befriad rättshjälp är i målet eller ärendel från avgift för expedilion enligl ex- befriad från expeditionsavgifter en- pedilionskungörelsens (1964:618) ligt förordningen (1987:000) om av- avgiftslista, avdelningarna I och II giftervid de aUmänna domstolarna saml avdelning /// under mbriken och för avgifter enligt expeditions- Utsökning m.m. Avgiftsfriheten kungörelsens (1964:618) avgifts- för expedition gäller endast i den lisla, avdelning 1 samt avdelning II mån expeditionen år erfoTdethgför under mbriken Utsökning m.m. den rättssökande. Avgiftsfriheten Avgiftsfriheten gäller endast i den gäller ej i fråga om sådan expedi- mån den begärda handlingen är er- tion som utfärdas endasl på särskild forderlig för den rälissökande. Av- begäran, om icke expeditionen be- giflsfriheten gäller inte i fråga om gäres innan avgörandet i huvudsa- handling som utfärdas endast på ken vunnit laga kraft. särskild begäran, om inte handling- enbegärs innan avgörandet i huvudsaken har vunnit laga kraft. Densom beviljals allmän rättshjälp i angelägenhet som lett till verkställ-bartavgörande, ansvarar inle för gmndavgifl och försäljningsavgifl enligt förordningen(1981:1185) om utsökningsavgifter. Delsamma gäller den som har beviljats allmänrättshjälp i ett mål om verkställighet. Nuvarandelydelse Föreslagen lyddse Prop.1986/87: 26 Kosinaderför kungörelse i mål eller ärende vid allmän domslol, bostadsdomstolen, arbetsdomsloleneller krigsrätt skall, såvitt de belastar den som beviljats allmän rältshjälp, ulgåav allmänna medel. Dennalag träder i kraft . Utdragur prolokoll vid regeringssammanlräde den 2 oklober 1986 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , R. , , ,, Proposition om avgifter vid de allmänna domstolarna () har på regeringens uppdrag utrett vissa frågor rörande avgifier ochfinansiering av kungörelsekoslnader i mål och ärenden vid de allmännadomstolarna. En redovisning av DV;s ulredning och förslag lillförfattningsändringar har lämnats i DV;s rapporl nr 1985:2 Kungörelsekostnaderoch ansökningsavgifter m. m. i domslol. En sammanfattning av rapporten börfogas till protokollet i detla ärende som bilaga 1. En förteckning över remissinstanserna och en sammanslällningav remissyllrandena i behandlade delar bör fogas lill protokollet som bilaga 2. Rörandede förslag till lagändringar som jag nu behandlar har samråd sketl med chefenför . Deallmänna domstolarna, särskilt lingsräiierna, skall i etl slort antal silualionerkungöra anmälningar, ansökningar eller beslut i olika lidningar. Kosinadernaför detta skall som regel belalas av sökanden (eller motsvarande). Eftersomtidningarnas annonskostnader skiljer sig åt och antalet lidningar i vilkakungörande skall ske varierar beroende på olika tidningars spridning inom ortenkan en betalningsansvarig få betala olika myckel för fullt jämförbara ärendeninom olika delar av landet. Domslolarnas rutiner när del gäller atl ta betaltav den betalningsansvarige är med de nuvarande reglerna omständliga och arbetskrävande. skrivelse till regeringen angav DV alternativa lösningarför all finansiera vissa kungörelsekostnader vid lingsräiierna. Verketförordade att kostnaderna skulle tas ut genom en höjning av ansöknings- ochexpeditionsavgifterna i mål och ärenden där kungörande i allmänhet förekommer. Ietl beslut uppdrog regeringen åt DV att fortsätta Prop.1986/87: 26 utreda ett nytl system för finansiering av kungörelsekoslnaderna. Iuppdraget angavs att de administrativa fördelarna med en schablonisering av kungörelsekostnadernagenom en höjning av ansökningsavgiflerna skulle vägas mot de invändningar somen sådan lösning kan möta med avseende på inlressel av rättvisa i del enskildafallet, ansökningsavgiftens höjd och värdet av enhetliga ansökningsavgifter. Vidareuppdrogs ål DV att utreda möjligheterna alt avskaffa den återståendelösningsskyldigheten av domar och beslut i de allmänna domstolarna, vilkabesparingar och fördelar i övrigl detta kunde medföra saml på vilket sällinkomstbortfallet kunde kompenseras genom höjda ansökningsavgifter. DV:sutredning borde enligt regeringsbeslutet mynna ul i ett förslag lill ensärskild förordning om avgifter vid domslol och avgifierna beräknas medutgångspunkt i den nuvarande koslnadsläckningsgraden. DV;srapport behandlar uiöver de frågor som omfattas av uppdragel - yllerligarenågra frågeslällningar som rör avgifier i domslolarna. De förslag lillförfattningsändringar som jag avser lägga fram i dessa sistnämnda avseendenföljer de rikflinjer som har anlagil för avgiftsuttag vid deallmänna domslolarna. Jag avser därför inle alt behandla dem i det härsammanhanget utan övergår lill atl närmare diskulera behovet av ändringar i denordning som gäller för kungörelsekoslnader och skyldighel attlösa vissa expeditioner som utfärdas av de allmänna domstolarna. Bestämmelserom att kungörelse skall ske finns i ett stort antal författningar, såsomkonkurslagen (1921:225), lagen (1927:85) om dödande av förkommen handling ochlagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer. Kungörandet är i de flestafall en fömtsättning för all en rättsverkan skall inträda. Bestämmelserom hur kungörandet skall gå lill finns i lagen (1977; 654) om kungörande i måloch ärenden hos myndighel m. m. (kungörandelagen) och i kungörandeförordningen(1977:827). författningar som innehåller beslämmelser om kungörande föreskrivs i fråga ommål och domstolsärenden atl kungörande i samtliga fall skall ske i Post- ochInrikes Tidningar. Vidare anges när kungörande i ortsfidning är obligatoriskt.När så är fallel skall kungörelse föras in i alla lokala dagstidningar som ärspridda till en viss procentandel av hushållen i orten. Detär domstolarna som ombesörjer kungörandet. På domstolarna ankommer alltså attskriva annonsorder och manus samt sända dessa till fidningarna, la emotannonsfakturorna från fidningarna och betala dessa, fördela annonsfakturorna påde berörda målen och ärendena, fakturera sökanden, bevaka att belalning flyterin, vid behov utfärda betalningspåminnelser samt stämma av kontot förkungörelsekostnader. Kungörelsekostnadernaredovisas av domstolarna i tre olika mliner. För flertalet mål och ärenden - i praktiken alla mål och ärenden ulom vallen- 9 måloch mindre konkurser - används etl särskilt ADB-system, kungörel- Prop.1986/87: 26 sekostnadssystemet, för fakturering, bevakning och påminnelse.Kungörelser i vatlenmål finansieras via partsmedel som är deponerade på postgirokonto.Bokföringen sköts manuellt. Kungörelsekoslnader i mindre konkurser betalas avstatsverket. I den mån det finns tillgångar i konkursen eller om det finnsnågon belalningsskyldig borgenär inlevererar förvaltaren medel tillstatsverket högst motsvarande kungörelsekostnaderna och tillsynsavgiften.Kungörelsekostnaderna för tillkännagivande av utdelningsförslag i konkurserombesörjs och belalas av förvallaren med medel ur konkursboet. Detoiala kosinaderna för kungörelser som ombesöijs av domstolarna -exkl. kungörelsekoslnadernai vattenmål och mindre konkurser uppgick /84 lill 4,9 milj.kr. Somjag redan antytt varierar kostnaden för kungörandet starki mellan olikaregioner. Sökandena i helt jämförbara ärenden får betala olika myckel beroendepå variationer i annonspriserna och i annonseringens omfallning. Del är försökandena nära nog omöjligl all på förhand beräkna hur stor kungörelsekostnadenkommer att bli. Fördomstolarnas del vållar debitering och uppbörd av kostnaderna myckel arbete. Tidningsfaklurornaskall konteras på olika sätl. De nuvarande rutinerna fordrar stor noggrannhet.Flera kontroller i datalislor elc. krävs för alt stämma av bokföringen av lidningsfakluroroch kostnader i målet eller ärendel i fråga. Atl uireda felaktigheter är mycketresurskrävande. Delfinns alltså påtagliga nackdelar i det nuvarande systemel för finansiering av kungörelsekoslnadervid de allmänna domslolarna. Det skall emellertid framhållas atl de här angivnanackdelarna inle är allmängiltiga. Således fungerar de mtiner som lillämpas i valtenmålenbra. Detsamma kan sägas vara fallet i de mindre konkurserna. När del gällerövriga mål och ärenden är dock enligt min mening förhållandena sådana alt delbehövs ett nytt system för kostnadsfinansieringen. Jag delar alltså DV:s uppfattningatt det finns ell reformbehov. Även remissinstanserna har den inslällningen. DVhar i sin rapport redovisal några alternativa finansieringsmodeller. Samfligabygger på att kungörelsekoslnaderna i konkurs- och ackordsärenden finansieras enliglen särskild ordning. På skäl som jag strax skall återkomma till finner ocksåjag del vara den lämpligaste lösningen. Även remissinslanserna delar i alll väsenlliglden uppfaltningen. I konsekvens härmed kommerjag därför att först uppehålla migvid hur elt nyll syslem för finansiering av kungörelsekostnader i konkurs- ochackordsärenden bör utformas och därefter gå in på finansieringsmodellen förkungörelsekostnaderna i övriga mål och ärenden. Vidareskall jag behandla frågan om den återsiående lösningsskyldigheten för domaroch beslut i de allmänna domstolarna. Eftersom den nuvarande ordningen äropraktisk för både parterna och domstolarna föreligger ell reformbehov även i dellaavseende. 2.3Kungörelsekostnader i konkurs- och ackordsärenden Prop. Mitt förslag: Ikonkurser och ackordsärenden skall tas ul en enhetlig kungörandeavgift. Likasåskall vid efterbevakning sökandena betala en enhetlig kungörandeavgift. DV:s förslag:Överensstämmer med mitt förslag, när det gäller de ordi nära konkurserna ochackordsärendena. För de mindre konkurserna föreslår DV att det nuvarande sysiemelskall behållas oförändrai. Remissinstanserna:Samtliga tillstyrker eller lämnar utan erinran DV:s förslag till finansieringav kungörelsekoslnaderna i de ordinära konkurserna och ackordsärendena.Riksskatteverket (), flngsrätt, fingsrätt och Uppsalatingsrätt samt uttalar atl samma syslem bör tillämpasäven i de mindre konkurserna. Som skäl härför anförs bl.a. rättviseargumentsamt att konkursdomarens bokföring av kungörelsekostnaderna och konkursförvallarensredovisning skulle förenklas. Skälen för mitt förslag: Ansökningsavgifieni etl konkurs- eller ackordsärende är , såvida inte sökanden begär sigsjälv i konkurs. I det fallet är ansökningen avgiftsfri. Som jag fidigare harnämnt tillämpas olika system för finansiering, fakturering och debitering av kungörelsekoslnadernai ordinära och mindre konkurser. I ordinära konkurser fakturerar tingsrällenkonkursboet kostnaderna för de kungörelser som flngsrätten har betalat. Molsvaranderuiiner tillämpas vid efterbevakning, fastän del då är den efterbevakandeborgenären som faktureras kostnaden. I mindre konkurser betalar siatenkungörelsekostnaderna. Om det efler det att förvaltaren tagil ut sitt arvodefinns lillgångar kvar i boel eller om del finns krav på någon betalningsskyldigborgenär levererar förvallaren överskottet lill domstolen via DV, dock högstett belopp som motsvarar de lolala konkurskoslna-derna exkl. förvaltararvodet,dvs. summan av flllsynsavgiflen och kungörelsekostnaderna i ärendet. Somjagredan omtalat är de mfiner som tillämpas i de ordinära konkurserna förenademed flera nackdelar både för domstolarna och de belalningsskyldiga.Motsvarande prakfiska problem finns inle vad gäller de mindre konkurserna. För alt slippa denuvarande nackdelarna i de ordinära konkurserna bör man frångå systemet med attfakturera konkursboet de kungörelsekost nader som domstolen belalar. I ställetbör i likhei med vad som gäller för de mindre konkurserna siaten beiala kungörelsekoslnadernaoch därefler på lämpligt sätt skaffa sig täckning för ufläggen. Eu säu att fåkostnaderna läckla vore att höja ansökningsavgiften i konkursärendena. En sådanhöjd ansökningsavgift skulle med nödvändighet gälla alla konkursärenden, dvs. bådemindre och ordinära konkurser, eftersom konkursdomaren först efter del alt ansökningsavgifienhar betalats avgör om konkursen skall behandlas som mindre eller ordinär. Avflera skäl vore detla enligt min mening en mindre lämplig lösning. Bl.a. skulleden medföra att kungörelsekostnaderna upphör att vara konkurskostnader. Istället bör del alternativet väljas atl konkursbona belalar enhetliga kungörandeavgiftersom är beräknade så, all staten totalt sell får läckning för sina ullägg för dekungörelser som konkursdomaren utfärdar i samband med konkurser bortsett frånkungörelser om efterbevakning.