prop · GA0312 · 1986-12-31 00:00:00 — Detta innebär att lokala föreningsbanker inte behöver finnasi organisationen, men om de behållsmåste de vara medlemmar i en central föreningsbank. Lagrådet har i sak inget atl invända mot dessahuvudpunkter men har framhållil attförändringarna inte är alldeles enkla att genomföra utan att lagen föriorar i klarhet. Vissa jämkningar ärenligt lagrådets mening önskvärda bl.a. i de inledande bestämmelserna i 1 kap. Lagrådets närmare kommenlarerbehandlas i det följande. I övrigt behålls degmndläggande bestämmelserna för föreningsbankerna i huvudsak oförändrade. Dettainnebär att den historiska kopplingen till lantbmksnäringen markeras genom enändamålsbestämmelse enligt vilken en föreningsbank har till ändamål att bedriva bankverksamhetoch därvid bl.a. särskilt främja utvecklingen inom lantbmket.Föreningsbankerna är emellertid fria att inrikta sin verksamhet även mot andrakundgmpper. Ändamålsbestämmelsen samt föreskriften att föreningsbankernas verksamhetsområden skall vara åtskilda innebär attbankrörelse i den ekonomiskaföreningens form även framöver endast kan bedrivas av den nuvarandeföreningsbanksrörelsen. Skillnaden mellancentrala och lokala föreningsbanker upprätthålls. Det är endast de centrala föreningsbankernasom får bedriva en fullständig I Regeringen 1986/87. bankrörelse och ta emot inlåning på räkning från allmänheten. 1986/87: 12 föreningsbank måste vara medlem i en central föreningsbank och är skyldig att följa instruktioner från dencentrala banken. Vidare får en lokal bank taemot inlåning från allmänheten endast efter tillstånd av den centrala bankenoch då som ombud för denna. Även om de lokala bankerna är självständigajuridiska personer kan den bankverksamhet som bedrivs av en central föreningsbank med anslutna lokalaföreningsbanker betraktas som en enhet. Föreningsbankslageninnehåller tio kapitel; 1 kap. Inledande bestämmelser, 2 kap. Bildande avföreningsbank, 3 kap. medlemmar, m.m., 4 kap. Återbetalning av insatser, 5 kap.Förlagsinsatser, 6 kap. Föreningsbankensledning, 7 kap. Föreningsbanksstämma, 8 kap. Överskottsutdelning och annananvändning av egendom,9 kap. Lividation och upplösning samt 10 kap. Fusion och inlösen av aktieri dotterbolag. Detta kapitel innehåller en bestämmelse om lagenstillämpningsområde, vissa bestämmelser om föreningsbankernas grunddrag och deolika föreningsbankernas inbördes förhållanden samt en koncerndefinition.Vikfl-gareförändringar samt vissa huvuddrag i föreningsbankernas uppbyggnad har redan i korthetbeskrivits i del föregående avsnittet. Kapiflet ersätter i stort sett 1 -28 §6JkL, men regleringen är inte lika ingående och bestämmelserna fömtsätteratt vissa kompletterande regler ges i föreningsbankernas stadgar. Utredningsförslagetsinledande kapitel tar i 3 8 upp en bestämmelse om att föreningsbankerskall stå under flllsyn av bankinspekflonen och vara registrerade hosdenna. Motsvarande bestämmelse finns också i utredningens förslag tillbankaktiebolagslag och sparbankslag. För egen del anserjag att bestämmelsen ärav sådan karaktär att den bör placeras bland andra centralabestämmelser för banker i bankrörelselagens 1 kap. Den ingår där som 3 6. I lagrådsremissenfanns i 4 8 en bestämmelse om att riksorganisationen för föreningsbankernaskall vara registrerad hos bankinspektionen. Lagrådet har anfört att dettainnebär ett avsteg från principen att riksorganisationen skall lämnas utanför lagregleringen.Enligt lagrådets mening medför 4 8 oklarhetoch bör därför utgå. Den ger upphov till frågor om de uppgifter och denställning som SFF egentligen har. Syftet med 4 6 är enligt moflven endast att registrering även fortsättningsvisskall ske hos bankinspektionen ochinte hos . utsägs det särskilt i 1 8 tredje stycketJkL, att bestämmelserna om ekonomiska föreningar skall äga motsvarandetillämpning i fråga om riksorganisationen. Remissen utgår från atl organisafionen är en vanlig ekonomiskförening, som utan särregel skulle tas upp i föreningsregistret hoslänsstyrelsen. Detta kan enligt lagrådetsmening ifrågasättas. Om det anses viktigt att SFF även efter den nyalagstiftningens ikraftträdande hänförs under reglerna om ekonomiska för- eningar - en fråga som lagrådet för sin del inte går inpå - flnns det därför Prop. 1986/87: 12 skäl att uttryckligen ange detta i en övergångsbestämmelse. Som lagrådet harpåpekat innebär lagrådsremissens 4 6 ett avsteg frän principen attföreningsbankernas riksorganisation inte skall fegleras i föreningsbankslagen. Jag har efterytterligare överväganden funnil att det inteföreligger något behov för bankinspektionen att ha riksorganisationen registrerad hos sig. Bestämmelsen utgår därför ienlighet med vad lagrådet i första hand förordal. kommer iegenskap av ekonomisk förening att registreras hos . 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om hur enföreningsbank bildas, dess organisaflon m. m. Bestämmelser om den rörelse som en förenings- bank får driva samt andra förbankaktiebolag, sparbanker och förenings banker gemensamma bestänimelser finnsi bankrörelselagen (1986; 000). (Paragrafensaknar motsvarighet i utredningens förslag.) Paragrafen innehålleren rambestämmelse som anger föreningsbankslagens tillämpningsområde. Vidareerinras om att bankrörelselagen innehållerbestämmelser om den verksamhet en föreningsbank får driva samt vissa andrabestämmelser, som är gemensamma för alla banker. Bl.a, finns i bankrörelselagen den bestämmelsen i BL som innehåller en definition av begreppet bankrörelse och den därtillhörande straffbestämmelsen. 2 § En föreningsbank är en ekonomisk förening somhar till ändamål att bedriva bankverksamhet och därvid främja sparande saml ulvecklingen inom lantbruket och näringslivet iövrigt. En föreningsbanks rörelse skall avse främst ett visst verksamhetsområde. Bestämmelser iannan författning om ekonomiska föreningar gäller även föreningsbanker, ominte annat följer av denna lag eller i övrigl är särskilt föreskrivet. (Jfr 1 kap. 1 8 UFBL.) Det första stycketmotsvaras i viss utsträckning av I § första stycket, 6 8 och 17 8 första stycket JkL. Andrastycket motsvarar I 8 Iredje slycket JkL. I lagrådsremissenföreslogs att en central föreningsbank skulle definieras som en ekonomiskförening som har bildats enligl denna lag och som har fått regeringensflllstånd (oktroj) att driva bankrörelse. Definitionen av en lokalföreningsbank var likalydande med undanlag för vad som sades om oktroj. Därutöverangavs att en lokal föreningsbank skall vara medlem i en central bank.Vidare föreskrevs att en föreningsbank skall bedriva bankverksamhet inom sitt verksamhetsområde. Lagrådet har anförtatt vissa invändningar kan resas mot definitionerna av centrala ochlokala föreningsbanker. Som framgår av bestämmelserna om likvidation och fusionligger det inte i själva begreppen, att en central bank har fått oktroj och atten lokal bank är medlem i en central. Det är fråga om krav som skalluppfyllas för att en bank skall få kvarstå som central resp. lokal. Vidare kananmärkas att ändamålsbestämmelsens begränsning"inom sitt verksamhetsområde" ger intrycket, att verksam- heten skullevara mera strikt begränsad till det fastställda geografiska Prop. området än somär avsikten. Genom jämkningar i 2 8 kan man enligt lagrådetsmening uppnå mera korrekta bestämningar och ge någotbättre uttryck för föreningsbanksröreisens uppbyggnad. förordar att 2 8i förslaget delas upp på två paragrafer och att den nya 2 8 angerföreningsbankernas ändamål och deras särdrag att vara ekonomiska För egen del kanJag i allt väsentligt instämma i vad lagrådet anfört. I huvudsak är detfråga om en annan disponering av innehållet i 2 och 3 86 än i lagrådsremissen.Paragraferna föreslås utformade på det sätt lagrådet förordat. I försia slycketdefinieras en föreningsbank. Där framgår att en föreningsbank alltid är att betrakta som enekonomisk förening. En ekonomisk föreningdefinieras i I kap. 1 8 NFL, som en förening som har till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiskaintressen genom en ekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna deltar.Medlemmarna kan delta som konsumenter eller andra förbrukare, som leverantörereller genom egen arbetsinsats, genom attbegagna föreningens tjänster eller på annal liknande sätt. NFL föreslås träda i kraft , dvs. etlår efter denna lag, men definitionen överensstämmer i sak med motsvarande definitioni 1 8 lagen(1951;308) om ekonomiska föreningar. Medlemmarnaien föreningsbankdehär i dess ekonomiska verksamhet genom att sätta in pengar på räkning, lånapengar och utnyttja övriga banktjänster. I 14 6 JkLföreskrivs att en lokal föreningsbank får bereda kredit endast åt sina medlemmar.För de centrala föreningsbankerna innehåller 23 6 JkL en motsvarande föreskrift. Sådan bank fåremellertid lämna kredit också till andrabanker, krediiakliebolag m.fl. Ätt en föreningsbank skall lämna kredit endast till medlemmar kan sägas vara en hävdvunnen princip som följer av de allmänna kooperativa grundsatsernaför föreningsbankernas uppbyggnad ochverksamhet. I vissa fall bör det emellerlid flnnas möjlighet att lämnakredit till annan än medlem. Ett sådant exempel är när en lokal föreningsbank övertar en del av en annanbanks rörelse, med bl. a. en stock av utelöpande lån. Jag har därförinte ansett det lämpligt alt genom enbestämmelse i lagen helt utesluta möjligheten att ge kredii lill annan än medlem. Det får anses vara en angelägenhet förföreningsbankerna själva att bestämma i vad mån de vill göra undantagfrån den här angivna principen. Jag harockså frän föreningsbankshåll erfarit att man avser att i normalstadgarna ange att kredit som regel skalllämnas endast till medlem. Avdessa skäl finns i föreningsbankslagen ingen motsvarighet till 14 och 23 86JkL. I första stycketingår också den s. k. ändamålsbestämmelsen. Jordbrukskasserörelsentillkom med i lag angivet ändamål att bereda driftkredit åt jordbmkare.Syftet att tillgodose kreditbehovet hos jordbruksnäringen har behållits isenare lagstiftning. I 1 8 första stycket JkL anges atl jordbrukskasserörelsens huvudsakligaändamål är att lillgodose jordbruketskreditbehov samt atl främja sparverksamhet. I samband med banklagsreform, då en samordning gjordes avrörelsereglerna, konstaterades att kreditinstitututredningens uppfattning attdet är angeläget att jordbrukskasserörelsenäven i framliden har till huvudsyfte att lillgodose jord- bruketskreditbehov inte hade mött någon invändning. Från en del håll Prop, 1986/87: 12hade i och för sig anmärkts att enbestämmelse som begränsar funktionsområdettill alt avse i huvudsak jordbmksnäringen inte står i överensstämmelse med grundprincipen om enhetlighet mellanbankinstitutens rörelseregler.Departementschefen ansåg det emellertid befogat att göra detta avsleg och ändamålsbestämmelsen ändrades inte. Dennuvarande bestämmelsen kan strängt taget tolkas så alt större delen av enföreningsbanks verksamhet skall vara inriktad på jordbruket. Utredningen anför(s. 19) att föreningsbanksrörelsen expanderat kraftigt efler år 1968.Verksamheten har diversiflerats och kommii att bedrivas under hellbankmässiga former. Av föreningsbankernas verksamhet beräknas för närvarandeungefär en tredjedel avse jordbmket och angränsande näringar.Utredningen föreslår en ny ändamålsbestämmelse enligt vilken ändamålet för enföreningsbank är "att inom etl angivet område, i enlighet med kooperativa grundsatser och sina stadgar,främja sparverksamhet samt utvecklingen inomlantbmket och näringslivet i övrigt". Även om bestämmelsen anger ett vidare verksamhelsområdeförutsätter utredningen atlföreningsbanksrörelsen behåller sin slarka anknytning till jordbruket ochandra lantbruksnäringar. För egen delanserjag att föreningsbankernas inriktning på jordbmket, vilken nu markerasmycket starkt i JkL och dess förarbeten, bör betonas mindre i den nya lagen. Enändamålsbestämmelse är emellertid alltjämt berättigad bl.a.för att ge uttryck förföreningsbanksröreisens historiskt sett nära koppling till lantbruket, som är grunden för dess tillkomst. Ensädan bestämmelse bör också markeraall föreningsbankerna bör känna elt särskilt ansvar för att tillgodoselantbrukets och närliggande näringsgrenars behov av krediter och andra banktjänster. börbestämmelsen ge uttryck för att föreningsbankerna på det sätt som redansker även skall kunna bedrivabankverksamhet med inrikining på andra kundgrupper, t. ex. privatpersoner och andra näringsgrenar än lantbruket.Detta är viktigt för att föreningsbankerna skall kunna behålla och utveckla sinkonkurrensförmåga. En bredbeskrivning av verksamhelen innebär också all inriktningen kan variera mellan olika föreningsbanker, beroendet. ex. på näringslivs-stmkturen iverksamhetsområdet. Det förslag till ändamålsbestämmelse som ulredningen och föreningsbankerna förordar,tillgodoser i stort de syflen jag nu har angett. I enlighet medlagrådets förslag anges att föreningsbankernas rörelse främst skall avse ettvisst verksamhetsområde. Detta kan sägas vara en anpassning till rådande förhållanden.Inriktningen på ett visst område innebär främst att en föreningsbank har sina kontor ochbedriver aktiv marknadsföring inom området. Den är däremot inte förhindrad att ta emotkunder från andra områden. Av andra stycketframgår att författningar som gäller för ekonomiska föreningar ävengäller för föreningsbankerna om annat inte följer av denna lag eller i vatjesärskilt fall är föreskrivet. Delta överensstämmer med gällande rätt. 3 § Enföreningsbank kan vara central eller lokal. En lokal förenings- Prop.1986/87: 12 bank skall vara medlem i en central föreningsbank. Verksamhetsområdet för en föreningsbankskall vara skilt från andra centralarespektive lokala föreningsbankers områden. Området för en centralföreningsbank fastställs i dess stadgar och för en lokal bank av den centralabank, till vilken den lokala är ansluten. (Jfr 1 kap. 1 8 UFBL.) Paragrafenmotsvarar delvis 1, 10 och 20 88 JkL. Paragrafen ärutformad i enlighel med lagrådets förslag till uppdelning av lagrådsremissensförslag till 2 8. \ första stycket anges att en föreningsbank kan vara central eller lokal. flnns del beslämmelser om hur enföreningsbank bildas. Dessa bestämmelser är i stort sett gemensamma för de cenirala och lokala föreningsbankerna.Utmärkande för den centrala är emellertid att den har fältregeringens tillstånd (oktroj) att driva bankrörelse. Innebörden avbegreppet bankrörelse är förklarad i bankrörelselagen. Att en centralföreningsbank behöver oklroj för att få drivabankrörelse är en nyhet, I sak är det emellertid ingen större förändring,eftersom regeringen enligt 18 8 JkL skall stadfästa stadgarna och godkännacentralkassa. Medan en central föreningsbank inle behöver ha lokala föreningsbanker anslutna, utan själv kanfullgöra de uppgifter som i dagåvilar de lokala föreningsbankerna måste således en lokal föreningsbank varamedlem i en central föreningsbank för att få status som föreningsbank. 2 8 följer att en lokal föreningsbanks stadgar skall stadsfästas avbankinspektionen. En lokal föreningsbank kan inte beviljas oktroj, vilketinnebär att den inte för egen del får ta emot inlåning från allmänhetenpå räkning. I andra stycketupptas de nu gällande bestämmelserna atl föreningsbankernas verksamhetsområden skall varskilda från varandra. I stycket angesockså i enlighet med lagrådets förslag att området för en centralföreningsbank fastställs i dess stadgar. I lagrådsremissen framgick detta förstav 2 kap. 4 8 12. Av 2 kap. 2 6 framgår alt regeringen skall stadfästa en central föreningsbanksstadgar. Av andra meningen framgår också att den centrala skallbestämma det geografiska verksamhetsområdetför de anslutna lokala föreningsbankerna. Enligt gällande lag ligger denna uppgift påriksorganisationen, vilken emellertid inte längre regleras i lagen. Enligt utredningen skulle verksamhetsområdetför såväl central som lokal föreningsbank anges i stadgarna (jfr 2 kap.4 8). SFF avstyrker i sitt yttrande en sådan förändring för de lokala föreningsbankerna bl.a. med hänsyn till att verksamhetsområdet i huvudsak är en intemangelägenhet och att områdesförändringar skulle försvåras om de skulle fömtsättastadgeändringar för flera lokala förenings-banker. För egen del ärjag av samma uppfattning som SFF. I förhållande tillgällande rätt görs därför endast den justeringen att resp. centralföreningsbank i stället för riksorganisationen skall fastställa verksamhetsområdenför de lokala bankerna. Området behöver endast anges översiktligt. På förslag avlagrådel flyttas denna bestämmelse från 6 8 i lagrådsremissen till 3 8. 4 6 För en föreningsbanks förpHktelser svarar endast bankens tillgångar, Prop.1986/87:12 med undantag av vad som följer av 7 8- Det åligger varje medlem att betalainsals i i enlighet med vad som föreskrivs i stadgarna.Betalningen skall alttid fullgöras i pengar. (Jfr 1 kap. 2 6 UFBL.) Paragrafen motsvarar delvis 11 8 JkL och1 kap. 3 8 NFL. Paragrafer hade i lagrådsremissen beteckningen 3 6. I sak överensstämmer innehållet i förstastycket med gällande rätt. gällerför alla ekonomiska föreningar den gmndsatsen att medlemmarna inte svarar personligen för föreningensförpliktelser. Detta gäller i principockså för medlemmarna i en föreningsbank. I händelse av konkurs svararsåledes endast tillgångar för bankens förpliktelser.Emellertid måste i paragrafens första stycke, där den nu beskrivna gmndsatsen kommer till uttryck, undantag görasför de fall som avses 17 8. Där sägs att en central föreningsbank fårinfordra tillskott från de till den centralaföreningsbanken anslutna lokala föreningsbankerna, om den centrala inte kan infria sinaförpliktelser utan att dess reservfond måste tas i anspråk samt vidinlösen av förlagsandelar. I andra stycketregleras den enda skyldighet som i ekonomiskt hänseende normalt åvilar enmedlem i en föreningsbank, nämligen att betala medlemsinsats enligt vad som föreskrivs i stadgarna. Insatser kan också göras i form avförlagsinsatser. Bestämmelser om sådana insatser finns i 5 kap. Inom föreningsbanksrörelsen förekommerinte att medlemsinsatserna betalas på annat sått än kontant i pengar. Insatsreverseroch liknande löften om insatser bör medhänsyn till rörelsens karaktär inte heller få förekomma. I sistameningen i andra stycket föreskrivs därför att betalningen av medlemsinsatser i en föreningsbank alltid skall fullgöras ipengar. 5 8 En lokal föreningsbank får inte för egenräkning låna in pengar från allmänheten och inte heller, utan den centrala tillstånd, låna pengar av annan än denna. (Jfr1 kap. 4 8 UFBL.) Paragrafenmotsvarar 13 8 och 17 8 andra stycket första meningen JkL. I paragrafen föreskrivs att en lokalföreningsbank inte får för egen räkning taemot inlåning från allmänheten. De flesta av de lokala föreningsbankernaär mycket små enheter. Från allmän synpunkt är det angeläget att skyddet för insättarnas medel är effektivt.De lokala föreningsbankerna fårdärför inte för egen räkning låna in medel från allmänheten. Inte ens efter medgivande från den centralaföreningsbanken får den lokala ägna sig åt den särskilda formav upplåning som inlåning på räkningutgör. Som framgått av kommentaren till 3 8 första stycket får däremot den centrala ta emot sådaninlåning från allmänheten. Enligt 13 6 andra stycket JkL får en lokalföreningsbank, i den ordning somriksorganisationen föreskriver, som ombud för den centrala föreningsbankenförmedla inlåning från allmänheten till denna. motsvaranderegel har inte införts. Föreningsbanksröreisens riksorganisa- Prop. 1986/87:12 tion och de centrala föreningsbankerna får själva reglera hur denna inlåningskall bedrivas. I paragrafenföreskrivs vidare atl en lokal föreningsbank inte utan tillstånd från dencentrala får låna upp pengar från annan än den centralaföreningsbanken. Härigenom hålls den centrala och de anslutnalokala föreningsbankerna ihop till en organisatorisk enhet för bedrivandeav bankverksamhet. Även om de lokala föreningsbankerna formellt var för sig är fristående ekonomiskaenheter blir de genom denna bestämmelsefaktiskt i mycket hög grad beroende av den centrala . 6 8En lokal föreningsbank skall följa de instrukfloner och anvisningar för verksamheten som meddelas av dencentrala . (Jfr I kap. 5 6 UFBL.) Paragrafen motsvarar 15 6 JkL. Den bankverksamhetsom bedrivs av en central föreningsbank och de anslutna lokalaföreningsbankerna betraktas i flera avseenden som en och samma rörelse. Dencentrala har ett övergripande ansvar för den verksamhetsom bedrivs av de lokala föreningsbankerna. Aw försia stycketföljer att en lokal föreningsbank är skyldig att följa de instruktioner och anvisningar förverksamheten som meddelas av den centrala . Denna bestämmelsehar i stort sett ordagrant förts över från15 6 JkL. Den sistnämnda paragrafen innehåller emellertid också andra bestämmelser som reglerar dencentrala möjligheteratt granska och kontrollera verksamheten i den lokala , bl.a. skall den lokalaföreningsbankens tillgångar, räkenskaperm.m. vara tillgängliga för granskning. Det får ankomma på föreningsbankernaatt själva reglera dessa frågor. I lagrådsremissenföreslogs ett andra stycke enhgt vilket verksamhetsområdet för en lokalföreningsbank fastställs av den centrala banken. På förslag av lagrådet flyttasstycket till 3 8 andra stycket. 7 § Om det vid upprättandet av en centralföreningsbanks balansräkning konstateras att uppkomna förluster inte kan täckas utan att reservfonden tas i anspråk, har den centralaföreningsbanken rätt till tillskott från de anslutna lokala föreningsbankerna medett sammanlagt belopp som täcker en så stor del av den beräknadeföriuslen att reservfonden kan tas upp till oförändrat belopp. En centralföreningsbank har också rätt till tillskott för att den skall kunna lösa införiagsinsatser enligt 5 kap. 3 eller 7 6. Den andel av det totala tillskottet somen lokal föreningsbank skall betala bestämsi förhållande till i första hand de lokala föreningsbankernas fria egna kapitaloch i andra hand deras bundna egna kapital vid utgången av räkenskapsåret närmast före det år dåflllskoltet skall betalas. Om en lokal föreningsbank inte kan betalatillskottet, skall de övriga anslutna lokalaföreningsbankerna svara för bristen efter de angivna fördelnings-gmnderna. (Jfr I kap. 6 8 UFBL.) Paragrafen motsvarar 21 6 JkL. 1986/87: 12 En lokalföreningsbank måste för att få driva verksamhel vara medlem i en centralföreningsbank. Om en central föreningsbank skulle träda i likvidation ellerförsättas i konkurs eller av annan anledning upplösas måste de anslulnalokala föreningsbankerna anflngen upphöra med sin verksamhel ellersöka medlemskap i en annan cenlral föreningsbank. Dessutom ärmedlemskapet i en central föreningsbank en nödvändig förutsättning för altkunna driva verksamheten, eftersom den lokala är helt beroendeav den centrala för finansieringen av rörelsen. Den lokalaföreningsbanken får inle för egen räkning ta emot inlåning från allmänheten ochmåste ha tillstånd från den centrala för att få låna upp medel från annan änden centrala . De flesta lokala föreningsbanker är vidare, relativtsett, mycketsmå enheter och torde ha svårt att i någon större omfattning erhålla externa krediter påsådana villkor att de med erforderlig marginal kan användas i den egna rörelsenför vidareutlåning och för andra placeringar. Kapitaltäckningskravetför föreningsbankerna tillgodoses enligt 2 kap. 9 och 10 66 bankrörelselagenmed den centrala och de anslutna lokala föreningsbankernasgemensamma egna kapital. Denna utformning av kapitaltäckningsbesiämmelsen fömtsätter attden centrala föreningsbank och de lokala föreningsbanker som ingår i en gmpp verkligen kan använda detgemensamma egna kapitalet för att skydda dem som är insättare i den centralaföreningsbanken. Utan en regel som ger den centrala rätl tilltillskott från anslutna lokala föreningsbanker skulle skyddet för insättarnas medel kunna bliillusoriskt, eftersom denkonsolidering som skett i de lokala föreningsbankerna inte skulle kunna användas för alt möla förluster i dencentrala .