prop · GA03122 · 1986-12-31 00:00:00 — En god garanti för ett sådant skogsbruk är att ägaren är beroende avinkomster eller virke från skogen. Vissa juridiska personer, t.ex.skogsbolagen, är sådana skogsägare och bör därför inte diskrimineras iförvärvshänseende. 2.45 : Det är positivtmed en jordförvärvslag, om den främjar en rationell struktur i jordbruket,värnar familjejordbruket, stärker sambandet ägande/brukande och kan användas iregionalpolitiska syften. Frågan är emellertid hur effektiv den nuvarandejordförvårvslagen varit i dessa hänseenden. De flesta överlåtelser av jordbruksfastigheter ligger utanför lagens tillämpningsområden. Sambandet ägande/brukande har luckrats upp, vilket kan illustreras med att inte av åkerarealen är arrenderad. Jordbmkets stmktur är påfallande småskalig i den mening att endast uppskattningsvis 3040000 av jordbruksföretagen är stora nog att med rationella brukningsmetoder ge minst en person 74 heltidssysselsättning, Prop. 1986/87; 122 Ennackdel med jordförvärvslagen är dess inlåsningseffekter. Många nuvarande ägareav jordbruksfastigheter skulle inte uppfylla kraven på förvärvstillslånd ochkan således inle köpa ett nytt jordbmk. Det gör dem mer benägna än de annarsskulle vara all behålla det jordbruk de redan äger. Varkeni direktiven eller i betänkandet slälls egentligen den grundläggande frågan omfördelarna med jordförvärvslagen har övervägt nackdelarna. TCO hade gärna settdenna fråga belyst. Utredningenvill lägga minskad vikt vid jordförvärvslagen som ettstruklurpåverkande instrument och anser det angeläget atl mer betona lagensroll i regionalpolitiska sammanhang. TCOifrågasätter om det finns anledning atl ställa dessa uppgifter mot varandra. 1den mån jordförvårvslagen är ett användbart instrument för att påverkastrukturen i jordbruket, vilket inte kan anses fullständigt klarlagt, börlagens viktigaste syfte alltfort vara att främja uppkomsten och utvecklingenav rationella företag. Med detta bör avses modernt drivna jordbruk som kanerbjuda heltidssysselsättning för minst en person. Vadgäller skogsbruk föreligger ett uttalat behov av sammanhängande arealer. Annarskan ett rationellt skogsbruk inte bedrivas. Tillämpningen av lagen får inleinnebära atl ett rationellt skogsbruk försväras. Endasti den utpräglade glesbygden finns det anledning att se annorlunda påstrukturuppgiften. Där får det accepteras att ett mindre jordbruk och ettmindre skogsinnehav kan inga som delar i en kombination av verksamheter somtillsammans kan ge en familj full sysselsättning och tillfredsställandeinkomster. 2.46 Centralorganisationen /SR: Gällande lag avseratt främja en fortsalt strukturrationalisering av skogsmark, med stöd av enrationaliseringsbestämmelse. Strukturrationalisering är en metod för att pålång sikt skapa förutsättningar för en höjd virkesproduktion. Utredningen framhållerde kortsikligare metoderna i lagförslaget. /SR anser alt man inle fär geavkall på den långsiktiga metoden. 2.47 i : LO är överens medutredningen om att del är möjligt all begränsa de förvärvshinder som nuvarandelag uppställer. Vi vill dock betona att vi behöver rationella jordbruksförelag.För att komma tillrätta med vårt produktionsöverskott bör en rad åtgärderövervägas såsom tagande jordbruksmark ur produktion, utvecklande av ny produktionsteknikoch nya produkter. 2.48 vill för sin del understryka all del från principieUautgångspunkter är angeläget alt på olika sätt stärka äganderätten och vidgafriheten för enskilda parter att sinsemellan träffa avtal bl. a. om köp ochförsäljning. Det är därför önskvärt atl reducera de ingrepp genom lagstiftningsom inkräktar på äganderättens faktiska innehåll eller som begränsaravtalsfriheten. Föreningenfinner sig dock inte böra ingå i några närmare ställningstaganden lillenskildheter i förslaget eller till lämplig utformning av jordbmks- ellerskogspolitiken i dessa avseenden såsom fallande utanför föreningens egetverksamhetsområde, varför föreningen begränsar sitt yttrande till ovan angivnaprincipiella synpunkter. 2.49 : uppfattar förslagen i pro- 75 memorian som lättnader ietl regelsystem vilket föreningen tidigare funnit Prop. 1986/87; 122 hanegativa verkningar. Föreningen vill således tillstyrka alt lättnader genomförsi den aktuella regleringen. bör betonas att den kvarståenderegleringen på området ingalunda bör betraktas som permanent utan att också denbör avvecklas så snarl del kan ske. 2.50 : anser i likhet med utredningen alt det också i fortsättningen behövs en jordförvärvslag stiftning. Dess syfte bör enligt föreningens mening vara all främja en ändamålsenlig företagsstruktur såväl för ägandet som brukandel av jord bruksfastigheter. Den långsiktighet som präglar företagandet inom lantbru ket är i hög grad betjänt av stabilitet i dessa hänseenden. En god gmnd härför uppnås om familjelantbruket också i fortsättningen utgör den domi nerande företagsformen på jordbrukels område. Det är därför positivt atl utredningen förulsälter alt jordförvärvslagen liksom bör ha till syfte att främja familjelantbruket. Utredningenhar hafl för sin översyn av jordförvärvslagstiftningen. Desssträvan har varit atl åstadkomma uppmjukningar i såväl den formella lagtextensom lagens tillämpning. Resultatet har enligl meningblivit att utrymmet för olika tolkningar blivit påfallande stort. 2.51 Sverigesallmänna hypoteksbank: Hypoteksbanken anser att den nu gjorda översynen av jordförvärvslagen är väl motiverad. Banken tillstyr ker huvudsakligen de lagändringar som föreslås i belänkandet, men vill betona betydelsen av att lagstiftningen också får bli föremål för omprövning allt eftersom förutsättningarna förändras. Hypoteksbankeninstämmer i utredningens förmodan atl den nuvarande jordförvärvslagstiflningenhar verkat begränsande på fastighetsomsättningen och att inlåsningseffekten pågrund av lagstiftningen fält en betydande omfattning. Enliglutredningsförslaget skall den regionalpolitiska utvecklingen vara ett delmålför jordförvärvslagstiftningen. Det kan i och för sig ifrågasällas omregionalpoliliska hänsyn skall behöva tas in som målformulering ijordförvärvslagstiflningen. Om del övergripande målet för lagstiftningen är attfrämja utvecklingen av företag inom jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäringbör bieffekter av regionalpolitisk positiv betydelse kunna uppnås utan attdelta särskilt behöver uttalas i lagstiftningen. 2.52 Glesbygdsdelegationen:I det senaste betänkandet "Glesbygden - resurser och möjligheter" (Ds I 1984:20) har delegationen pekat på mark- ägandet och strukturpolitiken som en av de viktigaste frågorna i glesbygds politiken. Komplicerade ägar- och ägoförhållanden i glesbygden medför att marken ofta inte utnyttjas produktivt. Genom ett utbrett utboägande förlo rar glesbygden alltmer kontrollen över markresurserna. Delegationenhar ägnat markägandefrågorna betydande uppmärksamhet de senaste åren.Delegationen har bl.a. tillsammans med lantbrukssiyrelsen ochlantbruksuniversitetet, tagit initiativ till en försöksverksamhet med ökatlokall inflytande i jordförvårvsfrågor. En stärkt "rådighel"över marken ger möjligheter till anpassning efter de lokala förhållandena. Utredningenanser det angeläget att jordförvärvslagen anpassas till änd rade fömtsättningar inom jord- och skogsbruket saml till den ökade bety delsen av en aktiv glesbygdspolitik. Delegationen anser atl syftel med förslagel till ändring i jordförvärvslagen som helhet ligger väl i linje med de 76 Förslaget kan ses som en av flera nöd- Prop. 1986/87; 122vändiga ansatser för alt lösa de alltmer svårbemästrade problemen kringmarkutnytljandet i glesbygden. Delegationenanser vidare atl grundprinciperna för jordförvärvspolitiken bör vara atl denskall syfta lill alt stärka sambanden mellan ägande -brukande - boende.Delegationen finner del väl motiverat atl tona ner ralionaliseringssyftet i dennuvarande meningen och betona de regional-och glesbygdspolitiska målen.Jordförvärvspolitiken ges en annorlunda huvudinriktning där inte längrestorleksralionaliseringen är huvudmotivet. Även små fastigheter ses som entillgång och det kombinerade företaget lyfts fram. Del blir enklare atlförvärva små fastigheter för exempelvis kombinationsbrukande och de småglesbygdsjordbmken bör få ökade möjligheter att förvärva lillskottsmark bl.a.skog. Detta ligger hell i linje med delegationens mål för jordförvärvspolilikenoch delegationen finner därför förslagen som myckel tillfredsställande i dessaavseenden. Enökad omsättning av skogsfasligheter stimulerade genom ändringar ijordförvärvspolitiken ger åtminstone temporärt ett ökat virkesuttag. Frågan ärvad som händer på . Elt köp av etl skogsskifte av en person som inteär beroende av skogen som inkomstkälla är ofta en kapitalplacering. Efteravverkning i samband med förvärvet riskerar aktiviteten att bli synnerligenlåg. För atl stimulera till ett ökat och uthålligt virkesuttag och enförbättrad skogsskötsel bör även andra instrument än jordförvärvslagenanvändas, exempelvis skattelagstiftningen, ändrade regler för dödsboägande etc. 2.53 : på hur jordbrukspolitiken bör utvecklas och tillstyrkerdärför att de föreslagna uppmjukningarna av jordförvärvslagen och lagen omskötsel av jordbruksmark genomförs. 2.54 Småbrukare i Väst: Småbrukare i Väst anser attutredningen och dess direktiv i huvudsak är positiv för landsbygden och demindre jordbmken. Den kan rätt utformad bryta den mångåriga avfolkningen ilandets glesbygder. Den nuvarande jordförvärvslagen som dåvarandejordbruksminister och den borgerliga regeringen införde 1979har påskyndat avfolkningen och sammanslagningen. Därför är vi glada över attregeringen redan i direktiven slår fast att det inte längre föreligger någotallmänt intresse av ytterligare strukturtaiionaliseringar och ökad avkastning.Inte då elt av jordbrukets stora problem är dess överskott. Småbrukarei Väst vill atl jordbrukspolitiken ska utformas så att många fler, inte minstyngre människor som så önskar, kan få köpa en liten gård och bruka den. I dagär detta näst intill omöjligt då alla mindre gårdar bl. a. med hjälp avpriskontrollen läggs intill större enheter. Delskälls ofta på bondeskogsbruket för underavverkning. Men hade vi inle haftsmåskogsbruket hade det troligen inle funnits någon skog kvar alt avverka dåden övriga skogen i stort sett är skövlad och allmänt misskött. Ettvikligt argument för småbmken är atl dessa använder myckel lite konstgödsel ochväxtgifter. Det är nästan undantagslöst så att storiordbruk och vårdslöstanvändande av gifter och kemikalier går hand i hand. På samma sätt är det med storskaligdjuruppfödning där djurmediciner och antibiotika används till men för kvaliténpå våra livsmedel. Etl småskaligl jordbmk är således lill fromma förkonsumenterna och med tanke på det växandekonsumentmolståndet mol djurfabriker, gift och kemijordbruket Prop.1986/87:122 bör detta väga tungt vid den nya jordförvärvslagens utformning. 2.55 : De kyrkliga kom munerna och tillhör landets större förvaltare av jord och skog. Det totala innehavet uppgår till ca 560000 ha, varav omkring 90000 ha utgöres av jordbruksmark och 375000 ha av produktiv skogsmark. Grundläggande bestämmelser för denna egendoms förvaltning finns i lagen 1970:939 om förvaltning av kyrklig jord med tillhörande förordning. Enligt lagens 14 § skall förvaltningen inriktas pä att egendomens avkastningsför måga tillgodogörs pä ekonomiskt bästa sätt, med skäligt beaktande av naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen. Liksom förhållandet är för flertalet andra ägare av jord och skog, försvarar skogsförvaltningen väl sin plats vad gäller avkastning och realvärdetillväxt, medan jordbmksför- vallningen - med vissa undantag i de jordbruksstarka områdena i landet - i allmänhet uppvisar otillräcklig avkastning. Den realvärdeslegring som trots dessa förhållanden tidigare kunnat noteras i fastigheterna, har emel lertid inte bara stagnerat utan också vikit. Förbundsstyrelseninstämmer i huvudsak i den beskrivning utredaren lämnat angåendejordförvärvslagens effekter, men vill dämlöver påpeka att den knäsatta regelnom kompensationsavstående vid förvärv - åtminstone för kyrkans vidkommande -förorsakat stora problem, som försinkat det angelägnastrukturtationaliseringsarbetet av den kyrkliga jorden. Deallmänna regionalpolitiska målen som uppställs är också från kyrkansutgångspunkt vällovliga och i linje med kyrkans uppgift att också värna om denverksamhet som sker i glesbygd och på små orter. 2.56 : Utredningen anser att samhällets inlresse att medverka till att skapa rationella företag har mins kat beroende på att "den snabba produktionsutvecklingen i jordbruket har lett lill att produktionsresurserna betydligt överstiger den lönsamma efter frågan pä jordbruksprodukter." EnligtSJAs mening måste det vara en helt felaktig inriktning på den framtidajordbrukspolitiken att via jordförvärvslagstiflningen skapa etl stort anlaldeltidslantbruk. Samhälletsuppgift måste vara atl aktivt med stimulerande åtgärder få till stånd en annanproduktion på den mark som inte behövs för jordbruksproduktion, bl.a.energiskog och skogsproduktion. Denproduktion som dessa marker ger måste i första hand användas för alt gesysselsättning och inkomstförstärkning till verksamma jordbruksföretag. Utredningensambition att tillskapa flera deltidsjordbruk ökar risken att människor bosättersig på landsbygden utan möjlighet till full försög-ningsmöjlighet då del iallmänhet saknas möjlighet till alternativ kompletterande sysselsättning. Enligtriksdagsbeslut skall de i jordbruket verksamma erhålla en med andra grupperjämförbar standard. EnliglSJAs mening kan detta inte uppnås om inte vi som är aktiva i näringen ges möjligheter alt driva våra företag rationellt. Jordbruk som bedrivs i har det svenska kostnadsläget. De som arbetar i jordbruk måste kunna påräkna att näringens villkor (vid rationella företag) tål de investeringar som behövs för att bl.a. miljö- och arbetarskydd blir jämför bar med vad övriga yrkesgrupper har. Att stallmiljön för våra djur är bra osv. Svensktjordbmk måste kunna få utvecklas i samma takt som samhället i Prop.1986/87; 122 övrigt, det är i hela samhällets intresse. 2.57 ; anser atl det är värdefullt, att en översyn av jordförvärvslagstiftningen kommit till stånd. Förbundet tillstyrker i huvudsak de föreslagna ändringarna i lagstift ningen. Förbundet understryker vikten av att lagstiftningen även i framti den omprövas för all anpassas till ändrade förutsättningar. Enligt Förbun dets uppfattning är förhållandena redan nu sådana, att myndigheternas ingripanden för att styra fastighetsöverlåtelserna kan yUeriigare begrän sas. delar utredningens uppfattning, all behovet av atl genomstatliga åtgärder styra rationaliseringen och verka för ytterligare uppbyggnadav rationella jordbruksföretag med intensiv produktion är säframträdande. Förbundetdelar även utredningens uppfattning, atl inlåsningseffekten av nuvarandejordförvärvslagstifining är av betydande omfattning. ifrågasätter lämpligheten av att göra den regionalpoliliskautvecklingen lill ett delmål för jordförvärvslagstiftningen. Regionalpolitikenär viktig men ännu viktigare är det överordnade målet, att jordbruket,skogsbruket och trädgårdsnäringen utvecklas på ett sätt som gagnar hela landetsintressen. Ett främjande av utvecklingen av företag inom jordbruket,skogsbruket och trädgårdsnäringen torde i sig tillgodose ävenregionalpolitiska mål, särskilt om det i enlighet med utredningens förslagkombineras med föreskrifter som syftar till att öka möjligheten för enskildapersoner att förvärva jord- och skogsbruksfastigheter. Medhänsyn till den betydande inlåsningseffekt som utredningen konstaterat attnuvarande jordförvärvslagstifining innebär anser ,alt frikrelsen nu bör utvidgas till atl omfatta även föräldrar och syskon ochderas avkomlingar. Detta skulle i avsevärd grad kunna motverka det olämpligaflerägandet och underiätta generationsskiften inom lantbruksföretag. Denuvarande kraven på förvärvstillständ även inom den nära familjekretsen gör,att familjemedlemmar i det längsta undviker att avhända sig sin andel ijordbruksfastigheten. Föratt motverka flerägandet och underiätta generationsskiften finns skäl atlöverväga även andra åtgärder i linje med de lösningar som valts i andra länder,t.ex. Där föreligger en rätt för delägare i en jordbruksfastighet attlösa ul andra delägare till eli pris motsvarande av-kaslningsvärdet. Liknanderegler finns även i . 2.58 : Utredningen pekar på förändringar inom jordbruket och behovet av en vitalisering av landsbyg den som motiv för en anpassning av vissa av jordförvärvslagens bestäm melser. SSR delar i slort utredningens bedömningar i detta avseende. En vidgning av den krets fysiska personer som fär förvärva mindre lantbruk och rena skogsfasligheter kan bidra till ökat boende och bättre syssel sättningsmöjligheter på landsbygden. Skogsindustrinsvirkesförsörining uppges vara ett annat vägande skäl för ändringar i jordförvärvslagen. SSR anser det mycket olyckligt om en lag som avser att reglera det långsiktiga ägandet av mark skulle användas som verktyg för att kortsiktigt påverka skogsindustrins råvaruförsörjning. Den bild som tecknas av privalskogsbrukels roll i skogsnäringen är ofullständig och delvis missvisande. Utredarens slutsats av den förändrade ägar- 79 stmkturen, bl.a. den minskande arealen skog som bmkas avkombinerade Prop. 1986/87; 122 jord- och skogsbruksförelag, blir attprivatskogsbrukets roll för sysselsättningen på landsbygden är av underordnadbetydelse. Tillgänglig statistik visar emellertid att självverksamheien inomprivatskogsbruket totalt sett har ökat. Enförväntad minskning av sysselsättningen i avverkningsarbeten uppvägs mer änvål av kraftigt ökade insatser i skogvårdsarbeten. Vidare ökar betydelsen avdriftsgrenen skogsbruk 'inom det kombinerade företagets ram. SSR vill ocksåpeka på den potential som skogsbruket utgör som bas för elt stort antal möjligasyssel-sättningskombinalioner. Nedvärderingen av de enskilda skogsägarnas roll försysselsättning och produktion inom skogsnäringen avspeglas direkt i detfullständiga slopandet av krav på boende och yrkeskunskaper för den som villförvärva skogsmark. Indirekt kan denna värdering avläsas också i de ökademöjligheterna för juridiska personer att förvärva skog. Enligt SSR;s uppfattning kommer den föreslagnaförbättringen av juridiska personers ställning i kombination med denlångtgående uppmjukningen av prisprövningen att allvarligt försämra fysiskapersoners möjligheter att förvärva skogsmark. Därmed uppnås inte heller de mål beträffande boende ochsysselsättning som utredaren ställt upp. 2.59 : I samband meddiskussionerna om bristande virkesutbud på den svenska virkesmarknaden, trotshög efterfrågan och höjda priser, uppmärksammades vissa skogsägarekaiegorierspassivitet i avverkning och skogsvård och samtidiga obenägenhet att avyttrasin skogsfastighet. Gällande jordförvärvslag bedöms hindra önskvärd rörligheti skogsmarkshandeln. - Reglerna förprisprövningen i jordförvärvslagen, vilka ofta räknar betydligt lägrefastighetsvärden än marknadspriset och förhindrar en avgående ägare atl fårejält betalt. - Exklusivitetenatt äga skog i och med jordförvärvslagens hårda begränsning av köparkreisen.Har man en gång avgått som skogsägare är man ute. - Realisationsvinstbeskattningenvid försäljning, som ej ger ekonomiskt rimliga alternativa placeringar. - Den förmånligaförmögenhetsbeskattningen av skog jämfört med många andra placeringar. - Jakt och andrafritidsintressen knutna till en skogsfastighet. Väsentliga hinder för efterfrågan på skogsmark: - En alltförbegränsad krets godkända köpare. - Svårt för enköpare att ekonomiskt kalkylera på skogsmarksägande på grund av ett stort antalsamhällsregleringar saml det faktum att näringens långsiktighet gör skogsmarksärskilt utsatt för oförutsebara politiska ingrepp. 1 förslaget till ny lagstiftning liberaliserasprisprövningen och kretsen godkända köpare av skogsmark vidgas. Dessa åtgärdertror Råvaruföre-ningen bl.a. får till effekt att en större andel av de lagfarnaskogsmarksförvärven inklusive släktförvärv når ut på den öppna marknaden,vilket är positivt. Vidare ökas möjligheterna för enskilda att förvärva markför deltids skogsbruk, vilka till skillnad från många av dagens deliidsskogsbrukare 80 och utbor,aktivt köper sina fastigheter. Detta leder lill en överföring av Prop.1986/87; 122 skogsmark från passiva lill aktiva ägare. Dessa nya ägare hartroligen också störte insikter och möjligheter atl neutralisera deavverkningsbe-gränsande marginalskalteeffekierna i sitt skogsbruk, vilket ärbra. Den privatägda sågverksindustrin - de s.k. köpsågverken -vilka endast lar någon procent av sitt råvarubehov ur egen skog, spelar enavgörande roll för skogsnäringens ekonomi och för sysselsättningen i skogsbygderna.Köpsågverken är ekonomiskt sårbara på grund av sill utsatta rå-varuläge. Enviss andel egen skog skapar för denna förelagskategori nödvändig stabilitet; - Vissråvarutrygghet - särskilt i säsongstarten - ger en lugnare virkesmarknad. - Skapar en basför en kompetent skogsavdelning för skogsvärds- och avverkningsservice lill detalll mindre självverksamma privatskogsbruket. - Är enförutsättning för satsningar på ökad vidareförädling av stor vikl försysselsättningen i skogsbygden. - Ger möjlighettill bättre kreditvärdighel. - Förslaget tillny lagstiftning arbetar med såväl familjelantbrukel, deltids-skogsbruket somden lokala iräförädlingsinduslrin, när det gäller atl uppfylla de regional-och sysselsättningspolitiska målen med skogsmarkspoli-tiken. Delta varieradesynsätt är bra. Utredningsförslaget centrerar kring sysselsättningsfrågoroch regionalpolitik. uppfattning är, att hög skogsvårds- ochavverkningsintensitet ger ökad lokal sysselsättning. Virkesförädling i bygdenssåg- och vidareförädlingsindustrier ger hög sysselsättning per kubikmeterråvara nära skogen. De livskraftiga, lokala sågverken av måttlig storlek gerdirekt skogsbruket rånetto, och indirekt skapas drägliga levnadsvillkor genomden samhälls- och kommersiella service sågindustrin skapar underlag för. Den långsiktiga utvecklingen av dessa förelag är därförett direkt samhällsintresse. Härvid är skogsmarksförvärvsfrågan som visatsovan viktig. I lantbruksnämndernas bedömning av en skogsfastighels rollsom komplement lill jordbruket diskuterar utredaren en indelning av landet igeografiska områden, där det kombinerade jord-skogsbruket är väsentligt.Råvaruföreningen anser atl en klassning av de enskilda objekten somjordbruksfastighet eller skogsfaslighei med de mer marknadsorienteradeskogsreglerna, exempelvis utgående från de andelar av taxeringsvärdet sombelöper på respektive skogen och jordbruket, bör vara en utgångspunkt vidförvärvsprövningen. Del finns lypiska skogsfasligheter i jordbrukslän ochtypiska jord/skogsfastigheter i skogslän. ser ingen fördel i att svenskskogsmark i ökande utsträckning läggs under prival eller statligtstorskogsbruk. Tvärtom är mångfald och flexibilitet all föredra särskilt i enlOO-års bransch med små möjligheter atl rätt förutsäga framliden. En godstrategi måste dock vara atl via kvaliletssalsning i skogsbruket och elt sprittägande hålla många förädlingsaliernativ öppna i det långa perspektivet. Ettviktigt led i denna strategi för framliden är mångfald och spritt ägande ocksåi skogs-industriledei. Vissa köp av skogsmark för all stabilisera den lokalaträindustrins verksamhet är därför inte etl hol mol mångfald, god skogsekonomioch bygdeutveckling ulan en förulsällning. Bygdesågar köper inte skogsmark i avsiktatl avyttra den till storskogsbruket vid sidan av jordförvärvslagen, utan somen stabiliserande grund för verksamheten på orten. Erfarenheterna fråntidigare perioder med möjlighel för bygdesågarna atl köpa skog visar all dessabehåller skogen som en integrerad del av verksamhe- Prop. 1986/87:122 ten. kommande arbetet med utformningen av tillämpningsföreskrifter, förordningaroch praxis anser det vara väsentligt atl klara och entydigaregler ställs upp för lantbruksnämndernas arbete i avsikt atl minska godtyckeoch tillfälliga förändringar av praxis.