prop · GA03110 · 1986-12-31 00:00:00 — Somjag har anfört (avsnitt 2.6) kan ett handelsförbud i vissa fall ledatill att det sydafrikanska näringslivets ställning stärks såväl inom som utanförSydafrika liksom negativa effekter för grannländer. En sådan effektskulle vara till fördel för apartheidregimen i och därmed motverkasyftet med sanktionspolitiken. Undantag från förbuden bör därför kunna medges,om ett upprätthållande av ett förbud skulle medföra effekter som är ägnade attmotverka syftet med ett handelsförbud. Vidare bör undantag kunna medges om deti övrigt föreligger särskilda skäl, t. ex. en godtrossituation. Jagavser att föreslå regeringen att utrikesnämnden hörs i principiella frågor omundantag. Detbör ankomma pä det enskilda företaget att visa att ett avbrytande av handeln iett visst fall skulle leda till de konsekvenser jag nämnt eller att eljestsärskilda skäl för ett undantag är för handen. Liksom när det gäller undantagenligt lagen (1985:98) om förbud mot investeringar i och börhandläggningsgången vara den att ansökan om undantag ges in tillkommerskollegium som verkställer utredning och med eget yttrande överlämnar ärendettill regeringens bedömande. Det ankommer på regeringen att meddelaföreskrifter om handläggningen. Somtidigare sagts bör undantagsbestämmelserna tillämpas restriktivt. Jag förordarockså att tillämpningen av undantagsinstitutet utvärderas efter en tidsperiodav mot bakgrund av utvecklingen i och då gjorda erfarenheterav dispensgivningen och att, om skäl därtill föreligger, grunderna förtillämpningen omprövas. Jag vill också framhålla att ett beslut eller enrekommendation av kan innebära en annan syn pä möjlighetenför företagen att medges undantag frän förbuden. Denhandel som sker i förvärvssyfte torde till övervägande del vara kon- traktsbundenpå ett sådant sätt att ett snabbt avbrytande av den medför 21 Detär rimligt att företagen får på sig Prop. 1986/87:110 föravvecklingen av sina åtaganden. Motdenna bakgrund bör lagstiftningen träda i kraft . Företagen börmedges en avvecklingsperiod vilket innebär att förbuden börbörja tillämpas den . Avvecklingsperioden gäller naturligtvisinte jordbruksvaror och guldmyntet Krugerrand som redanomfattas av införselförbud. 2.8 Vissa åtgärder för att mildra effekterna i avett handelsförbud Somframhölls av den interdepartementala arbetsgruppen i dess rapport (se avsnittet2.6) innebär en bojkott mot en speciell situation i så motto attstaten genom en lagstiftning i den internationella solidaritetens namn tvingarfram ett efterfrågebortfall för ett antal företag. Det kunde hävdas att fleraav företagen inte skulle ha fått vidkännas dessa extra problem om inte statenvidtagit denna åtgärd. Det framhölls även bl. a. från fackligt håll tillarbetsgruppen att de uppoffringar och påfrestningar för värt eget vidkommande,som en Sydafrikabojkott leder till, inte skulle få bäras av just de personersom direkt drabbas av effekten av denna utan att uppoffringarna bör bärassolidariskt av hela samhället. Eftersamråd med chefen för vill jag framhålla att det nuankommer på de aktuella företagen att själva vidta åtgärder inommarknadsföring och produktion för att underlätta den omställning som ärpåkallad. skulle det rimma illa med den grundläggandesolidaritetsuppfattning som ligger bakom hela den svenska Sydafrikapolitiken,om inte samhället skulle vara berett att gä in och underlätta den omställning iSverige som blir följden av en handelsbojkott. Ipropositionen (1971:77) med förslag till lag om vissa internationellasanktioner, m. m., vilken lag jag i detta ärende förordar att regeringen skall fåtillämpa, behandlas även frågan i vad mån ersättning bör lämnas till enskildasom lider ekonomisk skada till följd av bojkottåtgärder. Denallmänna frågan i vad mån ersättning av statsmedel bör utgå till enskilda vidrättsliga ingrepp av olika slag frän det allmännas sida är ett omstritt probleminom den offentliga rätten. Olika principer har kommit till användning. Försvenskt vidkommande kan sägas att den grundsatsen har tillämpats att rätt tillersättning föreskrivits i fall när ingrepp sker i äganderätt ellernäringsfrihet och ingreppet innebär ett överförande på det allmänna aväganderätt eller begränsad sakrätt, t. ex. vid expropriation. Däremot finnsinte något exempel på lagstadgad ersättningsrätt för enskilda för förluster pågrund av ingripanden som är jämförliga med dem som kan föranledas av FN-sanktioner. Medhänvisning härtill intogs inte i sanktionslagen några bestämmelser om rätt tillersättning för förlust till följd av sanktionslagens tillämpning. Emellertidunderströks i denna proposition att avsaknaden av sådana regler givetvis inteinnebär något hinder mot att en enskild skadelidande vänder sig tillstatsmakterna med begäran om gottgörelse. Frågantogs åter upp i propositionen (1978/79:196) med förslag till lag 22 omförbud mot investeringar i och och även i den Prop.1986/87:110 senare propositionen i samma ämne (prop. 1984/85:56). Där framhöllsatt de negativa effekter för företag och anställda som kan uppstå till följd avbegränsningen av näringsverksamheten i torde bli relativt begränsadeoch kunna genom normala arbetsmarknadspolitiska insatser. uteslöt dock inte att särskilda arbetsmarknadspolitiska åtgärderkunde komma att bli motiverade. Debedömningar som arbetsgruppen stannade för pekade på att de sammantagnaeffekterna pä sysselsättningen inte blir större än att de i allt väsentligt börkunna hanteras med reguljära arbetsmarknads- och regionalpolitiska instrument.Storieksordningen totalt sett - även i det fall eller ensamtskulle avbryta all handel med - är i de flesta fall inte hellermarkant överstigande vad som normalt kan ingå i en kontinuerlig eller periodiskstrukturanpassning inom de berörda företagen. Arbetsgruppenbetonade emellertid att det inte kan uteslutas att konsekvenserna av etthandelsförbud kan bli relativt omfattande på ett begränsat antal redan utsattaorter i stödområdet, bl. a. i Bergslagen. Arbetsgruppen påpekade därför attbedömningen av behoven och utformningen av insatserna frän företagens ellersamhällets sida måste anstå intill dess att klarhet har vunnits om såväl densvenska lagstiftningen som eventuella åtgärder i vår omvärld. Somjag tidigare framhållit ankommer det nu på de aktuella företagen att självaomedelbart vidta åtgärder inom marknadsföring och produktion för att underlättaden omställning som är påkallad. Den minskning som skett av handelsutbytetmed kan också tolkas som att en sådan process i praktiken redaninletts. Det kan inte uteslutas att vissa företag och orter kan behövasamhälleligt stöd för att klara omställningen. Ett arbete har därför inlettsinom för att närmare analysera effekterna och kartläggabehovet av samhälleliga insatser i dessa fall. 2.9 Skyndsam utredning om tjänstehandel m. m. Jaghar tidigare i bl. a. avsnittet 2.4 motiverat varför det för är enutrikespolitisk huvudlinje att beslut om ekonomiska sanktioner skall fattas pågrundval av beslut i . Genom ett beslut i rådet om bindandesanktioner får dessa också en bred anslutning. Ett enskilt land behöver då interiskera att effekten av den egna sanktionsåtgärden förtas av ageranden frånföretag i länder som inte själva tillämpar sanktioner. Man behöver då ej hellerbefara att det egna landets företag via sina dotterföretag i andra länder, sominte deltar i sanktionsåtgärdema, motverkar effekterna av sanktionsåtgärderna. Detförbud mot handel med och som jag nu förordar innebär ocksåförbud för svenska företag att vidta kringgående transaktioner via tredjeland. Företagen kommer inte att kunna skicka varor till eller Namibiavia andra länder, och de kommer heller inte att kunna importera varor medsydafrikanskt eller namibiskt ursprung oavsett om varorna har passerat fleraandra länder på vägen till . Enligtmin mening ger sanktionslagen i dess nuvarande utformning inte 23 utrymme för att utökahandelsförbudet med förbud för svenska företag . 1986/87:110 utomlandsatt till eller leverera varor som har producerats hos dem.Inte heller kan man genom nuvarande lagstiftning komma åt svenska dotterbolagsi utlandet köp från eller . Rättsligtsett är våra möjligheter begränsade att genom en svensk lagstiftningföreskriva regler för svenskägda dotterbolag utomlands. Det är en princip somvi även frän svenskt håll hävdar när det gäller utländska bolags verksamhet iSverige, nämligen att dessa endast skall vara underkastade svensk lagstiftning. Intedesto mindre är det angeläget att skyndsamt få klarhet i vilken omfattningmöjligheter kan finnas att utsträcka handelsförbudets räckvidd till att omfattaockså svenskägda dotterbolag i andra länder. För information villjag här nämna att en parlamentarisk kommitté, som regeringen tidigare i dagtillkallat, har fått till uppgift bl. a. att se över dennatredjelandsproblematik. I kommitténs uppgift ingår också att undersöka ivilken utsträckning frivilliga överenskommelser med de svenska moderbolagenskulle vara en framkomlig väg. Kommitténskall också kartlägga omfattningen av handeln med tjänster mellan ochSydafrika. Vissa former av sådan handel är redan förbjudna. Detta gäller allasådana tjänster som innebär teknologiöverföring i form av bl. a. patent ochtillverkningsrättigheter. Om riktlinjerna för det nu föreslagna handelsförbudetgodkänns, kommer också vissa tjänster som har anknytning till varuhandel attbli förbjudna. Kommitténs uppgift är att kartlägga ev. kvarvarande former avtjänstehandel och utreda i vilken mån ytterligare restriktioner eller förbudkan vara möjliga och påkallade. Sanktionslagenfrån omfattar inte tjänster som inte har samband med varuhandel.Utredningen skall bilda sig en uppfattning om omfattningen av dentjänstehandel som faller utanför sanktionslagen och med dennautgångspunkt ta fram förslag till behövlig lagstiftning. Enytterligare fråga som kommittén skall belysa är frågan om svenska företagsverksamhet i . De svenska företagen är liksom övriga utlandsägdaföretag underkastade sydafrikansk lagstiftning och kan således i denna meningsägas operera inom ramen för apartheidsystemet. Deras strävanden att inomarbetslivet förbättra villkoren för sina anställda torde i ett störreperspektiv ha begränsade effekter. Entvångsmässig avveckling av den svenska näringsverksamheten i och Namibiamedför en rad rättsliga och andra problem. Även frågan om ersättning kan bliaktuell. Handelsförbudetkan visserligen få som effekt att de svenska ägarna finner det förenligt medsina egna intressen att avveckla sin verksamhet i . Det är ändåangeläget att utredningen får belysa dessa frågor närmare. Kommitténskall arbeta skyndsamt och kommer att vara oförhindrad att lägga framdelförslag, om den bedömer detta vara lämpligt. Den ev. lagstiftning somkommittén kommer att lägga fram bör kunna träda i kraft senast den 1 januari1991. 3 Upprättade lagförslag Prop. 1986/87: no Ienlighet med vad jag har anfört har inom upprättats förslagtill 1. lag med bemyndigande atttillämpa lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga om enhandelsblockad mot och , 2. lag om upphävande av lagen(1985:1050) om förbud mot införsel av jordbruksvaror från . Detförsta lagförslaget innebär en tillämpning av existerande lagstiftning som äravsedd för sanktionsåtgärder av den typ som jag nu förordar, trots att lagen idetta fall inte kan sättas i tillämpning med den automatik som är förutsedd iden. Det förslag som läggs fram överensstämmer vad gäller ändamålet med dengällande lagstiftningen. Detandra lagförslaget är okomplicerat. Medhänsyn till vad jag nu har anfört och lagstiftningsfrågans beskaffenhet anserjag att lagrådets hörande över de föreslagna lagarna saknar betydelse. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att 1. antainom upprättade lagförslag, 2. godkännade av mig förordade riktlinjerna för ett handelsför bud mot och (avsnitt 2.7.2). Vidarehemställer jag att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jaghar anfört om vissa åtgärder för att mildra effekterna i av etthandelsförbud (avsnitt 2.8). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärderoch det ändamål som föredraganden har hemställt om. Propositionen ................................................................... ...... I Propositionenshuvudsakliga innehåll................................ ..... 1 Lagförslag......................................................................... ..... 2 Utdrag urprotokoll vid regeringssammanträde .... 4 1 Inledning ....................................................................... ..... 4 2 Allmänmotivering............................................................ ..... 4 2.1 Utvecklingen i och södraAfrika 4 2.2 Internationella åtgärder motSydafrika...................... 7 2.2.1 i FN m.m.............................................. ..... 7 2.2.2 Åtgärder av enskilda länder............................... 8 2.3 Den svenska Sydafrikapolitiken................................. ..... 9 2.4 Motiven för ett svenskthandelsförbud...................... 11 2.5 handel med ............................... ... 13 2.5.1 Handelns omfattning.......................................... ... 13 2.5.2 Handelns struktur ........................................... 14 2.6 Konsekvenserna i av etthandelsförbud........ 15 2.7 Handelsförbudets utformning..................................... 17 2.7.1 Lag med bemyndigande att tillämpalagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga om en handelsblockadmot och 17 2.7.2 Handelsförbudets omfattning............................ 18 2.8 Vissa åtgärder för att mildraeffekterna i av ett handelsförbud 22 2.9 Skyndsam utredning om tjänstehandelm. 3 Upprättadelagförslag .................................................... 25 4 Hemställan .................................................................... .. 25 5 Beslut.............................................................................. 25 Tryckeri, 1987 26