prop · GA0389 · 1986-12-31 00:00:00 — I mål angående hyra eller bostadsrätt, där värdet av vadsom yrkas uppenbart inte överstiger hälften av basbeloppet enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring, gäller 1 kap. 3 a § . 1 annal faslighetsmål än som avses i 3 § andra styckelskall en teknisk ledamot ingå i hovrätten, såvida inle hovrätten finner allmedverkan av en sådan ledamot uppenbart inte är behövlig. Om särskilda skälföreligger, kan efter hovrättens bestämmande två tekniska ledamöter ingå ihovrätten. I mål som avses i 3 § andra slyckel får efler hovrättensbestämmande en teknisk ledamot ingå i rätten, om målets beskaffenhet ellernågot annal särskilt skäl föranleder det. Vid behandling av frågor om prövningstUlstånd skaUhovrätten bestå av två lagfarna ledamöter. Denna lag träder i kraft , Lagen gällerinle om talan väckts före ikraftträdandet. Lag om ändring i lagen (1929:145) om skiljemän Härigenom föreskrivs att 3 a§ lagen (1929: 145) omskiljemän skaU ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Kan tvist mellan näringsidkare Kan en tvist mellan näringsidka- och konsument prövas av tingsrätt re och konsument prövas av tings- och rör tvisten vara, tjänst eller an- rält och rör tvisten vara, tjänst eller nan nyttighet som tiUhandahållits annan nyttighet som tillhandahållits för huvudsakligen enskilt bruk, får för huvudsakligen enskilt bruk, får före tvistens uppkomst träffat avtal ett före tvistens uppkomst träffat att tvist skall hänskjutas till skilje- avtal atl tvist skall hänskjutas till män ulan förbehåll om rätt för par- skiljemän utan förbehåll om rätt för terna alt klandra skiljedomen göras parierna atl klandra skiljedomen gällande endast om tvisteföremå- göras gällande endast om / kap. lets värde är högre än som anges i 3a§ första stycket rättegångsbal- 1 § lagen (1974:8) om rättegången i ken inte skulle vara tillämpligtvid tvistemål om mindre värden eller prövning av tvisten i tingsrätt, hinder enligl 3 § nämnda lag möter mot lagens tillämpning. ' Senasie lydelse 1984: 134. ' Senaste lydelse 1980:42. Första styckel gäller ej om tvisten rör avtal mellanförsäkringsgivare och Prop. 1986/87: 89 försäkringstagare om försäkring somgrundas pä kollektivavtal eller som grundas på gruppavial och handhas avföreträdare för gruppen och ej heller om annal följer av Sverigesinternationella förpliktelser. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i handräckningslagen (1981: 847) Härigenom föreskrivs att 14 § handräckningslagen(1981:847) skall ha följande lydelse. Nuvarande lyddse Föreslagen lydelse Har återvinning sökts mot utslag enligt denna lag, skallrällen förordna om målets fortsatta handläggning. Stämning skall anses utfärdad ge- Stämning skall anses utfärdad ge- nom förordnande enligl första nom förordnande enligt första stycket. Kan målet anses tillräck- styckel.Kan målel anses tillräckligt förberett genom den tidigare ligt förberettgenom den tidigare handläggningen, fär det genast ut- handläggningen, färdet genast utsättas till nuvudförhandling eller, sättas lillhuvudförhandling. om det skall handläggas enligt lagen (1974:8) om rättegångeni tvistemål om mindre värden, till sammanträde enligt den lagen. Ärden tingsrätt som har handlagt målet inte behörig att efter återvinning prövamålet, skall detta överlämnas till den tingsrätt som är behörig. Beslut omöverlämnande får inte överklagas. Om den tingsrätt som har mottagit måletfinner sig obehörig, skall den visa målet åter lill den tingsrätt som haröverlämnat det. När ett mål har överlämnats, gäller första och andra styckena ifråga om den tingsrätt lill vilken målet har överlämnats. Denna lag träder i kraft den . Lag om ändring i lagen (1977: 729) om patentbesvärsrätten Härigenom föreskrivs att 11 § lagen (1977: 729) ompatentbesvärsrätten skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ll§ Rätten får vid muntlig förhand- Rätten fårvid muntlig förhand- ling höravittne eller sakkunnig, om ling höra vittne eller sakkunnig, om del behövs förutredningen. För- det behövs för utredningen. Förhöret får hållas under ed. Omför- horet får hållas under ed. Prop.1986/87: 89 hör gäller36 kap. I - 18, 20 och 22-25 §§ samt 40 kap. 2.9-11 och 13-18 §§rättegångsbalken i tillämpliga delar. Vägrar vittne utan giltigt skäl allavlägga ed eller att avge vittnesmål eller besvara fråga, får rätten vid viteförelägga vittnet atl fullgöra sin skyldighet. hör gäller36 kap. 1-18. 20 och 22-25 §§ samt 40 kap. 2,9-11, 14 och /6-l8§§rättegångsbalken i tilllämpliga delar. Vägrar vittne utan giltigt skäl att avläggaed eller alt avge vittnesmål eller besvara fråga, får rätten vid vite föreläggavittnet att fullgöra sin skyldighet. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i utsökningsbalken Härigenomföreskrivs att 3 kap. 7 § utsökningsbalken skall ha följande lydelse. Harhögre rätt förklarat talan mot dom varigenom betalningsskyldighet har ålagtsförfallen, får domen verkställas genast, om ej annat förordnas med anledning avansökan om målets återupptagande. Harhovrätt vägrat part prövningstillstånd vid talan mot tingsrätts dom,varigenom betalningsskyldighet har ålagts parten i mål som har handlagtsenligl lagen (1974:8) om rättegången i tvistemål om mindre värden, får domenverkställas genast, om ej annat förordnas med anledning av talan mothovrättens beslut. Harhovrätt vägrat en part prövningstillstånd vid talan mol tingsrätts dom,varigenom betalningsskyldighet har ålagts parten, får domen verkställasgenast, om inte annat förordnas med anledning av talan mot hovrättens beslut. Dennalag träder i kraft den . Bestämmelserna i 3 kap. 7 § andrastycket i dess äldre lydelse gäller dock fortfarande i fråga om mål somhandlagts enligt lagen (1974: 8) om rättegången i tvistemål om mindre värden. Lag om ändring i lagen (1974: 371) om rättegången iarbetstvister Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2§, 4 kap. 4§ och 5 kap.3§ lagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvister skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. 1 kap. 2 8' Denna lag tillämpas ej pä 1. mål som enligl lag får uppta- 1. mäl som enligt lag får upptas gas endast av viss tingsrätt eller endastav viss tingsrätt eller som som skall handläggas av tingsrätt i skallhandläggas av tingsrätt i an- annan sammansättning än som nansammansättning än som anges i anges i eller i la- , gen (1974:8) om rättegången i tvistemål om mindre värden, 2. mäl som skallhandläggas av tingsrätt med tillämpning av konkurslagen (1987: 000) ellerackordslagen (1970:847), 3. mål omskadestånd i anledning av brott, om lalan föres i samband med älal för brottet, 4. mål omersättning för yrkesskada, när tvisten ej rör kollektivavtals rätta innebörd. Lagen skall inte tillämpas på mäl som rör arbetstagare medstatligt reglerad anställning eller anställning hos , när tvistengäller 1. fråga som rörtillsättning av tjänst utan atl enbart avse tvist om kollektivavtal. 2. tjänstgöringsskyldighetenligt 5 kap. lagen (1976:600) om offentlig anställning. Lagen skall inte heller tillämpas på andra mål som rörarbetstagare hos arbetsgivare med offentlig ställning, när tvisten gäller enfråga som är reglerad i lag eller annan författning och det i samma författningföreskrivs att beslui i frågan får överklagas hos regeringen, enförvaltningsdomstol eller en förvaltningsmyndighet. 1 protokoll över huvudförhand- I protokoll över huvudförhand ling behöver e/antecknas///ioga fli' ling behöver inle antecknas berät- part under sanningsförsäkran eller lelser som lämnas under förhör i utsaga av vittne eller sakkunnig. 5 kap. 3 §2 I allt varom i denna lag ej är särskilt föreskrivet gälleri tillämpliga delar vad som i eller annan författning ärföreskrivet om rättegängen i tvistemål, vari föriikning om saken är tillåten.Därvid skall beträffande rättegången i arbetsdomstolen som första domstoltillämpas vad som är föreskrivet om rättegången i tingsrätt. I fråga omrättegången i arbetsdomstolen som fullföljdsinstans tillämpas vad som ärföreskrivet om rättegången i hovrätt. Denna lag träder i kraft den . Lydelse enligl prop. 1986/87: 84 och 90, Ändringen innebärall andra stycket upphävs. 11 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1973: 188) om arrendenämnder ochhyresnämnder Härigenom föreskrivs att 19 a§ lagen (1973: 188) omarrendenämnder och hyresnämnder skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse får hälla förhör med vitt- En nämnd får hålla förhör med ne ellersakkunnig under ed och för- vittne ellersakkunnig under ed och hör medpart under sanningsförsäk- förhör med part under sanningsför- ran, ompart begär det och förhöret säkran, omnågon part begär det ärerforderligt för utredningen. Sä- ochförhöret är erforderiigt för ut- danlförhör får dock ej hållas, om redningen.Sådant förhör får dock bevisningen finnes kunna föras på inle hållas, om nämnden finner atl annat sätt med avsevärt ringare be- bevisningen kan föras på annal sätt svär eller kostnad. Om sådant för- med avsevärt mindre besvär eller hör gäller 36 kap. 1-18 och 20- kostnad. Om sådant förhör gäller 36 22 §§, 37 kap. I -3 oc// 5 §§ saml 40 kap. 1 -18 och 20-22 §§, 37 kap. kap. l-IO, 12-/5 och 19§§ rätte- 1-3 §§ samt 40 kap. l-IO, 12, 14 gängsbalken i tillämpliga delar. och I9§§ i till lämpliga delar. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1970: 417) om marknadsdomstol m.m. Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1970:417) ommarknadsdomstol m. m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse kan vid vite förelägga part eller annan,som kan antagas ha upplysning alt lämna som är av betydelse i ärendet, attinställa sig personligen inför domstolen. Domstolen kan besluta att den som ejär part skall höras som vittne. Därvid äger 36 kap. 3, 5 och 6§§, 10§ andrastyckel, 11§, 13 § första stycket och 14 § motsvarande tillämpning.Vägrar vittne utan giltigt skäl att avlägga ed eller att avge vittnesmål ellerbesvara fråga, får domstolen vid vite förelägga vittnet att fullgöra sinskyldighet. Part eller den som medverkar enligl 13 a § kan ävenföreläggas vid vite att tillhandahålla domstolen handling, varuprov ochliknande som kan ha betydelse i ärendet. Detta innebär dock ej skyldighet attröja yrkeshemlighet av teknisk natur. Senaste lydelse 1984:679. Senasie lydelse 1985:927. 1 fråga om vile som avses i denna 1 fråga om vite som avses i denna paragraf äger 9 kap. 8 § rättegångs- paragraf gäUer 9 kap. 8 § rätte-balken motsvarande tillämpning. StäUetför de där angivna beloppen 5000 och skaU dock gälla 50000 och100000 kronor. Den som ej är part och inte heller medverkar enligt 13 a §och som efter kallelse av inställt sig inför domstolen harrätt till ersättning enligt vad i är föreskrivet om ersättningtill vittne eller sakkunnig. I ärende vari ombudsman för talan liUämpas bestämmelsernaför mål om allmänt åtal och i annat ärende bestämmelserna för mål variförlikning är tillåten. Skall ersättning utges av parterna en för båda och bådaför en, skall domstolen slutligt fördela kostnaden mellan dem med hälften åvardera. Denna lag träder i kraft den . Lag om ändring i vattenlagen (1983: 291) Härigenom föreskrivs att 13 kap. 53 och 65 §§ vattenlagen(1983:291) skall ha följande lydelse. Vattendomstolenfår avgöra målet utan huvudförhandling, om parterna inte har begärt någonsådan och deras inställelse inte behövs för utredningen i målet. Om målet avgörsutan huvudförhandling i annat fall än som avses i 42 kap. 18 § ,skall ha den sammansättning som anges i 3 § första stycket idetta kapitel. Vattendomstolenfår avgöra mälel utan huvudförhandling, om parterna inte har begärt nägonsådan och deras inställelse inle behövs för utredningen i målet. Om målet avgörsutan huvudförhandling i annat fall än som avses i 42 kap. IS första stycket1-4 , skall ha den sammansättning som anges i3 § första stycket i detta kapitel. Hardomstolen beslutat att målet skall avgöras utan huvudförhandling och är detinte uppenbart att parterna redan har slutfört sin talan, skall de fä tillfälletill detta. Beträffandeförelägganden för parierna atl inställa sig vid muntlig förberedelse eller vid huvudförhandlingoch om parts utevaro frän ett sådant sammanträde gäller rättegångsbalkensbestämmelser rörande en sak, varom förlikning inte är tilläten. Belräffandeförelägganden för parterna alt avge skriftligt svaro-niål eller att inställasig vid muntlig förberedelse eller vid huvudförhandling och om parts utevarofrån ett sådant sammanträde gäller bestämmelser rörande ensak. varom förlikning inte är tillälen. Vattendomstolensdomar eller beslut får, om inte annat är föreskrivet, överklagas hosvattenöver-domstolen. I stället för de tider som föreskrivs i 50 kap. 1 och 2§§samt 52 kap. I § gäller för vadeanmälan och anslutningsvadtvä veckor, för anförande av besvär samt för fullföljd av vad fyraveckor. Vattendomstolensdomar eller beslut får, om inte annat är föreskrivet, överklagas hosvattenöver-domstolen. I stället för de tider som föreskrivs i 50 kap. 1 och 2§§samt 52 kap. 1 § gäller för vad ,/ör och för anförande av besvär . Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser om vadeanmälan gäller fortfarande i fråga om domar som meddelatsföre ikraftträdandet. Lag om ändring i lagen (1976: 839) om statens va-nämnd Härigenomföreskrivs att 19 § lagen (1976:839) om statens va-nämnd skall ha följandelydelse. Talan mot beslut av nämnden, som innebär avgörande avsaken, föres genom vad. Detsamma gäller i fråga om beslut, varigenom nämnden isamband med avgörande av saken utlåtit sig om ersättning enligt 14 § eller iannan fråga som gäller allmän rättshjälp och som rör part. Talan mot beslut av nämnden, som innebär avgörande avsaken, föres genom vad. Detsamma gäller i fråga om beslut, varigenom nämnden isamband med avgörande av saken utlåtit sig om ersättning enligt 14 § eller iannan fråga som gäller allmän rättshjälp och som rör part. Mot nämndens beslut, varigenom nämnden avvisat ansökan,avskrivit mål, utlåtit sig om ersättning enligt 12 § tredje styckel eller 13 §eller i annat fall än som avses i första stycket utlåtit sig om ersättningenligt 14 § eller i annan fråga som gäller allmän rättshjälp eller utlåtit sigi fråga som avses i 15 §, föres talan genom besvär. Mot annat av nämndenmeddelat beslut som ej innebär avgörande av saken får talan föras endast isamband med sådan lalan som avses i första stycket första punkten. Beslut av nämnden får verkställas som domstols dom. Dennalag träder i kraft . 15 Förslag till Prop. Lag om ändring i miljöskyddslagen (1969: 387) Härigenom föreskrivs att 59 § miljöskyddslagen (1969: 387)skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 59 § beslut i mäl om miljöskyddsavgiftöverklagas hos . Målet prövas av hovrätten i dess sammansättningsom vatlenöverdomstol. 1 fråga om sådan talan gäller följande. beslut beslut som innebär ett avgörande av saken som innebär ett avgörande av saken överklagas genom vad. Detsamma överklagas genom vad. Delsamma gäller beslut vari nämnden i sam- gäller beslut vari nämnden i sam band med avgörande av saken har band med avgörande av saken har avgjort frågor om kvarstad eller er- avgjort frågor om kvarstad eller er sättning till en part eller skyldighet sättning till en part eller skyldighet för en part atl utge ersättning. En för en part att utge ersättning. siirskild vadeanmälan behövs inte. beslut överklagas genom besvär dänämnden har 1. ogillat invändning om jäv mot en ledamot i nämndeneller invändning om att hinder föreligger för talans prövning, 2. avvisat ettombud eller ett biträde, 3. avvisat enansökan om åläggande av miljöskyddsavgift, 4. avskrivit ettärende om åläggande av miljöskyddsavgift, 5. förelagt någonatt medverka på annat sätt än genom inställelse inför nämnden och underlåtenhetatt iaktta föreläggandet kan medföra en särskild påföljd för honom, 6. utdömt viteeller annan påföljd för underlåtenhet att iaktta föreläggande eller ådömtstraff för en förseelse i förfarandet eller ålagt ett vittne eller en sakkunnigatt ersätta kostnad som har vållats genom försummelse eller tredska, 7. förordnatangående undersökning av egendom eller annan liknande åtgärd, 8. förordnatangående ersättning för någons medverkan i målet eller 9. utan sambandmed avgörande av saken utlåtit sig om kvarstad eller ersättning till en parteller skyldighet för en part atl utge ersättning. Andra beslut får överklagas endast i samband medöverklagande av ett beslui som innebär avgörande av saken. Denna lag träder i kraft den . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 8 januari1987 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , . R. , , , , , , G. , Lönnqvist Lagrådsremiss om ett reformerat tingsrättsförfarande Ar 1977 tillkallades en kommitté för översyn av reglernaför rättegången vid de allmänna domstolarna. Kommittén antog namneträttegängsutred-ningen, Enligl utredningens ursprungliga direktiv (dir 1977:10)skulle översynen i främsta rummet inriktas pä rättegängen vid tingsrätterna.Målet för översynen borde enligt direktiven vara att göra förfarandet meraflexibelt samt såvitt möjligt snabbare och billigare utan att befogaderättssäkerhets-krav sattes ät sidan. Genom tilläggsdirektiv (dir 1977:91, 1981:47) harutredningen sedermera fått i uppdrag bl.a. att utreda frågan om s.k.jourdomstolar bör införas i samt att göra en allmän översyn avrättegången i hovrätterna och högsta domstolen. Utredningen (Ledamöter: ,ordförande, chefsrådmannen , länsåklagaren ,advokaten , föreståndaren och lantmästaren .) överiämnade ijuli 1982 delbetänkandet (SOU 1982:25-26) Översyn avrättegångsbalken I Processen i tingsrätt. Vidare överlämnade utredningen ifebruari 1983 delbetänkandet (Ds Ju 1983:1) Processen i överrätt - Någradelreformer samt delbetänkandet (Ds Ju 1984:1) Domstolarna ochderas sammansättning i mål om ekonomisk brottslighet. Vissa förslag delbetänkande har tillsammans medförslagen delbetänkande lagts till grund för lagstiftning (prop.1983/84:78, JuU 15, rskr. 152, SFS 1984:131-136). Jag avser nu aft ta upp deåterstående frågor rörande lingsrättsprocessen som utredningen behandlat i1982 års delbetänkande. Frågan om den framtida utformningen av den summariskaprocessen - dvs. lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning - bördock, som jag strax återkommer till, inte tas upp i detta sammanhang. Till protokollet i detta ärende bör fogas delsutredningens sammanfatt ning av sitt betänkande som bilaga /, dels utredningens förslag till ändring- 62 ar irättegångsbalken som bilaga 2 och dels en förteckning över remissin- Prop.1986/87:89 stanserna som bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena hargjorts inom och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet(Dnr 1902-82). Jag avser att i detta sammanhang även ta upp en skrivelsefrän överbefälhavaren () angående de misstänktas räll att ta del av sekretessbelagdauppgifter i mäl om brott mot rikets säkerhet. ÖB:s skrivelse harremissbehandlats. Till protokollet bör fogas dels ÖB:s skrivelse som bilaga 4och dels en förteckning över remissinstanserna som bilaga 5. En sammanställningav remissyttrandena har gjorts inom och finnstillgänglig i lagstiftningsärendet (Dnr 3440-86). 1 detta ärende avser jag dessutom att behandla dels enframstiillning från om ändring av bestämmelserna om tolk ochöversättning och dels ett från justitieombudsmannen (JO) överlämnat beslutrörande behandlingen av till domstol ingivna inlagor avfattade med punktskrift. De ändringar i fråga om förfarandel vid de allmännadomstolarna som jag föreslår nu påkallar följdändringar av i huvudsakredaktionell natur i viss annan processräiislig lagstiftning. Vissa sädanaändringar tar jag upp , medan jag avser att i övrigt återkomma tilldetta i samband med att jag anmäler frågan om en proposition. De är nämligen avden karaktären att det inte är erforderligt att höra lagrådet. 2 Allnnän motivering 2.1 Allmänna synpunkter Förfarandet vid de allmänna domstolarna förändrades på ettgenomgripande sätt när (RB) trädde i kraft är 1948. Dentidigare gällande s.k. muntligt- protokollariska processordningen hade storabrister, bl.a. genom att den ofta medförde långa handläggningslider i målen.Vidare var de äldre reglerna avpassade efter del tidigare gällande systemet meds. k. legal bevisprövning. För atl komma till rätta med de olägenheter somfanns infördes genom RB en processordning som var strikt grundad på principernaom munllighet, omedelbarhet och koncentration. Av dessa principer följde bl.a.att målen enligt del nya systemet skulle avgöras vid en muntlig, koncentrerad huvudförhandling,där bevisningen lades fram och parternas argumentering ägde rum omedelbartinför domstolen. Genom den nya ordningen ville lagstiftaren skapa bättreförutsättningar för den fria bevisprövningen och därmed för materiellt riktigaavgöranden. Det torde råda en bred enighet om alt man i det stora helahar nått de syften som låg bakom rättegångsreform. RB:s system ger enligt en allmänt utbredd uppfattning sålunda starka garantier för att domstolamas avgöranden grundas pä ett gott underlag. Det har emellertid också funnits olägenheter med den nya processordningen. Strävandena att bryta radikalt med det äldre systemet medförde att de nya principerna genomfördes med stor stränghet. Detta ledde i sin tur tiU alt utrymmet för att anpassa förfarandel till förhållandena i del enskilda målet blev förhållandevis litet. har en del reformer ägt rum i fråga omolika enskildhe- Prop. 1986/87:89 ler i RB. Totalt sett har balken emellertidändrats i ganska liten utsträckning. Tanken på en mer samlad översyn av balkenhar aktualiserats i olika sammanhang , bl.a. med utgångspunktfrån de ölägenheter som nämnts. En sådan översyn påböriades emellertidförst , då rätlegångsulredningen (RU) tillsattes. I utredningens ursprungliga direktiv framhöll föredragandedepartementschefen bl.a. följande. Utredningen bör sträva efler en ordning sominnebär all rättsväsendets resurser utnyttjas på bästa sätt. En principiellutgångspunkt bör vara att rättssäkerheten inte eftersatts. Del äremellertid angelägel alt mål som för parterna är av särskild vikt eller somfrån allmän synpunkt är väsentliga inte fördröjs därför att resurserna binds avbagatellmål eller formalia som kan avvaras utan att väsentliga intressen trädsför när. Förfärandel bör även i fortsättningen vara konstruerat medgrundsatserna om muntlighet, omedelbarhet och koncentration, men dessagrundläggande principer måste vägas samman med de krav som processekonomi,praktiska hänsyn och hushållning med rättsväsendets resurser ställer.Ledstjärnan för reformarbetet bör vara att förfarandel skall präglas av ettökat hänsynstagande lill hur förhållandena gestaltar sig i det enskilda målet.Samtidigt måste dock rättegångens förlopp kunna förutses av parterna. Som jag nämnde lade utredningen fram resultatet avsina överväganden delbetänkande. I detta tog utredningen upp intebara reglerna i RB, utan gjorde även - vilket förutsattes i direktiven enutvärdering av den särskilda förfarandelagen för tvister om små belopp, lagen(1974:8) om rättegången i tvistemål om mindre värden (småmälslagen). Vidarekom utredningen in på frågor om den summariska processen enligtlagsökningslagen (1946:808) och handräckningslagen (1981:847) och om förhållandetmellan denna process och den vanliga Ivistemålsproces-sen. Även förfarandelenligl lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden - i det följandekallad ärendelagen behandlas i belänkandet. Utredningen konstaterar i betänkandet att utvecklingenefter RB:s tillkomst karakteriseras av att behovet av ändringar iprocessordningen på såväl tvistemåls- som brottmålsområdel tillgodosellsgenom processrättslig reglering utanför den egentliga RB-processens ram. Delshar vissa grupper av mål och ärenden kommit atl handläggas vid andra organ änallmänna domstolar, t.ex. vid hyresnämnder och arrendenämnder, aUmännareklamationsnämnden och saml - på brottmålssidan hospolis- och åklagarmyndigheter. Och dels har mänga av de mältyper som delfortfarande ankommer på de allmänna domstolarna att handlägga kommit atl följasärskilda processuella regler vid sidan av RB.