prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Allansökningshandlingen skall vara egenhändigt undertecknad av sökanden ellerdennes ombud är närmast självklart. Även om man tolknings-vis kan komma framtill att etl sådant krav gäller utan uttrycklig reglering, delar jag kommitténsuppfattning att kravel bör framgå direkt av lagen. En bestämmelse i ämnet harförts in i första stycket andra meningen. bör forumfrågan övervägas ytterligare i det fortsattalagstiftningsarbetet. Del kan enligt tingsrätten sättas i fråga om dengenerella hänvisningen lill i mål om belalningsskyl- Prop.1986/87:90 dighelalltid är ändamålsenlig. Dessa forumregler kan enligt fingsrätten 2 kap. medföraalt en konkursansökan måste las upp och prövas även i fall som avses i 10 kap. 3 och 4 88RB. Detta kan leda lill alt lingsräiten nödgas handläggaen konkurs där varken gäldenären själv (3 och 4 88) eller nägon honomtillhörig egendom (4 8) finns här i riket. Detta anser tingsrätten vara en föga meningsfulluppgift. Denfråga som lingsräiten har tagit upp rör närmast förutsättningarna för atlsvensk domstol över huvud taget skall vara behörig att pröva en konkursansökanbeträffande nägon som saknar hemvist här i riket. Indirekt har dockregleringen av forum betydelse även för den frågan. Självfalletkan en konkursansökan mot den som har forum i landet endast med slöd av 10 kap.3 eller 4 8 RB mänga gånger vara meningslös. Som tingsrätten själv har påpekatfinns det emellertid skäl som talar för atl elt konkursförfarande ändå börkunna anordnas här i landet i sädana fall. En konkurs kan vara nödvändig föralt återvinning skall kunna ske (jfr NJA 1980 s. 340) saml för att löneborgenärersintressen skall kunna tillgodoses genom ianspräktagande av lönegarantin.Dessutom kan näringsförbud under vissa förutsättningar åläggas den som är ikonkurs (2 8 lagen, 1986:436, om näringsförbud). Depraktiska nackdelar som den nuvarande ordningen kan medföra torde aktualiserasendast undantagsvis. Det får som regel förutsättas all en borgenär inle läggerned kostnader pä atl söka fä en gäldenär som saknar hemvist i försatt ikonkurs här annal än när detta fyller nägon praktisk funktion. Jag anser därförinte all det på de skäl som tingsrällen har anfört finns anledning lill någonöverarbetning av forumreglerna. Ifräga om ansökningens innehåll gäller bl.a. reglerna i 33 kap. RB angåendeskyldighet atl lämna uppgifter av betydelse för delgivning (jfr 16 kap. 2 8första styckel). Haren konkursansökan gjorts hos en tingsrätt som inle är behörig, skall rättengenast sända handlingarna i ärendet till den tingsrätt som enligt vad dessavisar är behörig och underrätta sökanden. Ansökan skall anses gjord, näransökningshandlingen kom in till den förra tingsrätten. Paragrafenöverensstämmer i sak med 2 kap. 2 8 KLförslagel och 7 8 KL. Görsansökningen av gäldenären, bör till ansökningshandlingen bifogas en avgäldenären underskriven förteckning över boets tillgångar och skulder meduppgift om varie borgenärs namn och postadress samt om de böcker och andrahandlingar som rör boet. Ansökerelt dödsbo eller en dödsbodelägare om all boet skall försättas i konkurs, skall lill ansökningshandlingen bifogas bouppteckningen efler den döde eller, om inregistrering har skett, uppgift därför. inte bouppteckningförrättats, skall uppgift om varje delägares namn och Prop. 1986/87:90 postadress lämnas. Paragrafenstämmer i sak överens med 2 kap. 3 8 KLförslagel och 8 § KL, frånsett all imilt förslag kravet på atl förteckningen skall ges in i två exemplar harslopats. Anledningför ell dödsbo eller en dödsbodelägare alt ansöka om atl dödsboet skallförsättas i konkurs kan vara att gäldenären har företagit rättshandlingar somär älervinningsbara. Atl även en enskild delägare kan vara taleberättigadföljer av 18 kap. 1 a 8 . Görsansökningen av en borgenär, skall han vid ansökningen lämna uppgift om sinfordran och de omständigheter i övrigl pä vilka han grundar yrkandet. Hanskall även i original eller kopia bifoga de handlingar som han vill åberopa.Ansökningshandlingen och de handlingar som har bifogats denna skall ges in itvä exemplar. Paragrafenöverensstämmer med 2 kap. 4 8 KLförslagel och 9 8 KL. Enansökan skall avvisas, om den i de avseenden som avses i 3 eller 4 8 eller iövrigt är så bristfällig atl den inte kan läggas till grund för prövning i sakoch sökanden inle följer elt föreläggande att avhjälpa brislen. Paragrafenstämmer i sak överens med 2 kap. 5 § KLförslagel. Den motsvarar 10 § KL meddet tillägget att det uttryckligen anges atl ansökningen fär avvisas bara ombristerna är sådana att ansökningen inle kan läggas till grund för prövning isak. Omsökanden eller dennes ombud trots etl föreläggande därom inte förseransökningshandlingen med underskrift, bör ansökningen avvisas. Haren borgenärs fordran fastställts av domstol eller har en domstol enligtlagsökningslagen (1946:808) meddelat bevis alt utmätning för en fordran fär ägarum, skall detta godtas som slöd för behörighet atl begära gäldenären ikonkurs, även om avgörandet inle har vunnit laga kraft. Detta gäller dock inte,om en domstol har förordnat all avgörandet inte får verkställas. Enfordran som har fastställts genom skiljedom skall också godtas, om skiljedomenfår verkställas enligt 3 kap. 15 eller 16 8 ulsökningsbalken och en domstolinle har meddelat ell sådant förordnande som avses i 18 8 i samma kapitel. 1andra fall än de som avses i första och andra styckena skall borgenären styrkasin behörighet att begära gäldenären i konkurs. Paragrafenöverensstämmer med 2 kap. 6 8 KLförslagel och 11 § KL. Har verkställighet av skiljedomen inte sökts skall rätten bedöma huruvi- 190 dahinder mot verkställighet av skiljedomen föreligger. Har kronofogde- Prop.1986/87:90 myndigheten prövat saken och funnit all hinder mol verkställighetinte 2 kap. möter kan vad som har förekommit i verkställighelsmålelåberopas i konkursärendet, men rätten är inte bunden av kronofogdemyndighetensbeslut (prop. 1980/81:84 s. 207). 1118andra stycket KL, som motsvarar tredje stycket i förslaget, sägs för närvarandealt borgenären i övriga fall skall styrka fordringen. Detta uttryck syftarenbart pä borgenärens behörighet atl söka gäldenären i konkurs, dvs. atl hanhar en fordran mol gäldenären. Uttrycket kan emellertid felaktigt föranledaden uppfattningen alt de exekutionstitlar som anges i förslagels första ochandra stycken också alltid skall läggas till grund för insolvensprövningen (jfrNJA 1981 s. 395). För att klargöra att så inte är fallet sägs i den nuförevarande paragrafens tredje stycke att borgenären i andra fall än som avsesi första och andra styckena skall styrka sin behörighet atl söka gäldenären ikonkurs. Enuppgift av gäldenären att han är insolvent skall godtas, om del inte finnssärskilda skäl att inte göra det. Paragrafenstämmer överens med 2 kap, 7 8 KLförslagel och 2 8 KL, Ominle annat visas, anses en gäldenär vara insolvent, när det vid verkställighetenligt 4 kap, ulsökningsbalken förekonkursansökningen har framgått all han saknat tillgångar lill full betalningav ulmätningsfordringen. Delsamma gäller, om gäldenären har förklarat sigställa in sina betalningar. Paragrafenmotsvaras av 2 kap. 8 8 KLförslagel och 3 8 KL. 1förhällande lill 3 8 kL har i enlighet med KLförslagel gjorts den ändringen atlordet "utmätning" ersatts med "verkställighet enligt 4 kap.ulsökningsbalken". Enligt 4 kap. 9 8 i balken skall kronofogdemyndigheteni den utsträckning som påkallas av ansökningens innehåll, gäldenärensförhållanden och övriga omständigheter undersöka huruvida gäldenären harutmätningsbar egendom. För att undersöka detta kan kronofogdemyndighetenanvända flera olika metoder. En ulmälningsförrätlning hos gäldenären är enmetod. Förhör med gäldenären och registerforskning är andra metoder genom vilkadel kan fastställas huruvida gäldenären har utmätningsbara tillgångar. Denföreslagna formuleringen ansluter bättre än den nuvarande till den ordning somsålunda gäller enligt ulsökningsbalken. Utgångspunktenför beräkning av sexmånadersfrislen är dagen för ut mätningen eller, om utmätning inte ägt rum, den dag dä kronofogdemyn digheten bedömer att ytterligare undersökningar enligt 4 kap. 9 § ulsök ningsbalken inle skall göras. Någon särskild bestämmelse om delta anser 19] beslut redovisas antingen i Prop.1986/87:90 form av en underrättelse enligt 6 kap. 26 8 utsökningsförordningen(ett 2 kap. s.k. SUT-inlyg) eller, om utmätning har verkställts, i sambandmed älerre-dovisningen till borgenären. Kommitténhar också föreslagit att orden "befunnits sakna tillgångar till fullbetalning av ulmätningsfordringen" i 3 8 KL byts ut mot "befunnitshelt eller delvis sakna tillgångar till betalning avutmätningsfordringen". Enligt min mening är emellertid den nuvarandeordalydelsen mer klargörande. Engäldenär, som är eller senare än etl år före konkursansökningen har varitbokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1976:125), skall om inle annal visasanses insolvent, om 1. gäldenärenhar uppmanals av en borgenär att betala klar och förfallen skuld men underlåtit att göra detta inom och 2. borgenärenbegär gäldenären i konkurs och skulden då ännu inte är betald. Borgenärensuppmaning skall innehålla en upplysning om att en konkursansökan kan följa.Uppmaningen skall delges gäldenären. Delgivning enligt 12 8 delgivningslagen(1970: 428) får ske endast om det finns anledning att anta alt gäldenären haravvikit eller på annat sätt häller sig undan. Paragrafenöverensstämmer i sak med 2 kap. 9 8 KLförslagel och 4 8 KL. 4 8 KL upptagna konkursgrunden är tillämplig beträffande gäldenär som äreller har varit bokföringsskyldig. Därmed avses emellertid endastbokföringsskyldighet enhgt bokföringslagen (1976:125). Av 1 8 tredje stycketjordbruksbokföringslagen (1979:141) anses nämligen följa att det inle ärmöjligt all tillämpa denna konkursgrund om gäldenären är bokföringsskyldigendast enligt jordbruksbokföringslagen. KLförslagel innebär inle nägon ändringpä denna punkt. Kronofogdemyndigheteni distrikt har hos justifiedeparle-mentel begärt att 4 § KLändras så alt den kan tillämpas ocksä i de fall dä gäldenären ärbokföringsskyldig enhgt jordbruksbokföringslagen. (), somfillsiyrkt bifall lill framställningen, har anfört: "Flerakronofogdemyndigheter har till RSV uppgivit att man ser del som ett hinder, all staten inle får åberopa presumtionsgrunden för obeslånd enligt 4 8 KL vid ansökan om konkurs mol slörre jordbrukare. RSV anser att det i de flesta fall inte kan föreligga sä stora svårigheter att i skattein drivningen mot jordbrukare verkställa den utredning, som kan visa om skäl föreligger för en konkursansökan eller inte. Emellertid har utvecklingen pä jordbrukels område lett lill bl.a. atl allt större enheter tillskapas med omfattande affärsförhållanden. Del kan ofta iakttas att lånebilden och säkerhetsarrangemangen p.g.a. stordrift för l.ex. mjölk- och köttproduk tion är komplicerad. kan bli tvungen all lägga ner ett omfattande arbeie för all få en bild av de reslförda jordbrukarnas ekonomiska förhållanden. Antalet reslförda jordbrukare har ocksä ökat. Som en jämförelse kan nämnas alt ett avsevärt antal mindre aktiebolag 192 och andra näringsidkare är bokföringsskyldigä enligtbokföringslagen. 1986/87:90 dessa småföretagare kan man sålundaanvända förfarandet med betalnings- 2 kap uppmaning enligt 4 8 KL. Det bör också påpekas atl förutom bokföringsskyldiga ävenjordbrukare kan fä förelagsinteckning i sin näringsverksamhet. Med hänsyn till det anförda saml i syfte att få tillstånd den snabba handläggning, som mänga gånger är behövlig i de fall fråga omkonkurs uppkommer, vill RSV tillstyrka den framställning kronofogdemyndigheteni ingivit till departementet." Kronofogdemyndigheterna i och distriktsamt Föreningen har i sina yttranden över konkurslagskommitténsslutbetänkande framfört samma begäran. För egen del vill jag först erinra om alt den nuifrågavarande presumtionsgrunden för obestånd ursprungligen var lillämpbarendast på köpmän. Del ansågs angeläget alt personer, som i sinförvärvsverksamhet fortlöpande ingick förbindelser, med tanke pä borgenärernassäkerhet, snabbt kunde försättas i konkurs. Denna aspekt har numera kommit iskymundan men presumtionsgrunden används ofta när staten är sökande borgenär.Fördelen med detta är atl borgenären inte behöver genomföra nägon undersökningav gäldenärens förhållanden, något som beträffande gäldenärer med omfattandeverksamhet kan vara både kostsamt och tidskrävande. För atl presumtionsgrunden i 4 8 KL skall få åberopaskrävs inte all den ifrågavarande skulden har uppkommit i den bokföringspliktigarörelsen. Enligt jordbruksbokföringslagen är varje enskild person som ägereller brukar en jordbruksfastighet skyldig all ordna sin bokföring på del sällsom anges i lagen. Lagen är således tillämplig också i de fall dä personer meden helt annan yrkesinriktning äger en mindre jordbruksfastighet.Presumtionsgrunden skulle alltså kunna bli tillämplig beträffande personer,vars ekonomiska omständigheter markant avviker från företagarens, om denutvidgas till alt gälla fall då bokföringsskyldighet föreligger endast enligtjordbruksbokföringslagen. Enligt I § andra styckel jordbruksbokföringslagen behöverlagens bestämmelser om årsbokslut inte tillämpas av näringsidkare i varsverksamhet den ärliga brutloomsätiningen understiger elt gränsvärdemotsvarande 20 gånger det basbelopp som enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring gäller under av räkenskapsåret. Endast denenskilde jordbrukare vars bruttoomsättning överstiger 466 000kr. behöver alltså upprätta exempelvis resultat- och balansräkningar. Del får antas att det är med avseende på dessa jordbrukaresom olägenheterna av att inle kunna utnyttja presumtionsgrunden i 4 8 KL fören konkursansökan gör sig mest gällande. Delta talar för atl man skulle kunnainföra en möjlighet att använda bokföringsskyldigheten enligt jordbruksbokföringslagensom presumtionsgrund, om man begränsar sig lill denna kategori. Det är emellertid förenat med stora praktiska svårigheteratt konstatera huruvida en jordbrukare verkligen är skyldig alt upprätta årsbokslut enligt bestämmelserna i jordbruksbokföringslagen. Den praktiska nyttan av en 193 bestämmelse i ämnet minskar därmed. Härtill kommer att1980 års före- tagsskattekommitté idelbelänkandel (SOU 1984:70) Slakeimetoden före- Prop. slår bl.a. altjordbruksbokföringslagen avskaffas och dess bestämmelser 2 kap. tas in i en revideradbokföringslag. Kommitténs förslag skall ses mol bakgrund av kommitténsprincipförslag om ett nytt beskallningssystem för enskilda näringsidkare.Genomförs förslagen, vilket kan beräknas ske tidigast , kommerförutsättningarna relativt snart efter den nya konkurslagensikraftträdande atl avsevärt förändras. Sammanfattningsvisanser jag därför atl det inte föreligger tillräckligt starkaskäl för atl föreslå en sädan ändring av den aktuella presumtionsgrunden förobestånd som RSV och vissa kronofogdemyndigheter har begärt. Imilt förslag har uttryckligen angetts all bestämmelserna är tillämpliga i frågaom den som varit bokföringsskyldig enligt bokföringslagen. För att klargöra altbokföringsskyldigheten skall ha förelegat under en tidsrymd av ellår närmast före konkursansökningen har ordalydelsen dessutom jämkats någol GfrNJA 1977 s. 467). Enborgenär har inle rält att få gäldenären försatt i konkurs, om 1. borgenärenhar betryggande pant eller därmed jämförlig säkerhet i egendom som tillhör gäldenären, 2. tredje man har ställtbetryggande säkerhet för borgenärens fordran och konkursansökningen strider molvillkoren för säkerhetens ställande, 3. borgenärens fordran inte ärförfallen lill betalning och betryggande säkerhet erbjuds av iredje man. Medsäkerhet som har ställts eller erbjuds av tredje man avses även borgen, omborgensmannen svarar som för egen skuld. Paragrafenstämmer överens med 2 kap. 10 8 KLförslagel och 5 § KL. Finnsdel sannolika skäl för bifall lill en konkursansökan och kan del med skälbefaras att gäldenären skaffar undan egendom, får rätten, om del finns särskildanledning, förordna om kvarstad pä gäldenärens egendom i avvaktan pä atlansökningen prövas. Ifråga om en sådan säkerhetsåtgärd tillämpas vad som gäller om kvarstad förfordran som beviljas enligt 15 kap. , om inle någol annatföljer av denna lag. Detta gäller dock inte bestämmelsen i 16 kap, 15 § andrastycket ulsökningsbalken. Rättenfär medge undanlag frän beviljad kvarstad. Paragrafenöverensstämmer med 2 kap. 11 8 KLförslagel och 14 a 8 KL. Finnsdet sannolika skäl för bifall till en konkursansökan och kan del med skälbefaras att gäldenären genom att resa utomlands undandrar sig en 194 skyldigheteller överträder ett förbud som enligt denna lag gäller i konkurs, Prop.1986/87:90 fär rätlen, om det finns särskild anledning till del, förbjudagäldenären alt 2 kap. resa utomlands i avvaktan på alt ansökningen prövas. Omett sådant reseförbud meddelas, får i samband därmed eller senare gäldenärenåläggas atl lämna ifrån sig sill pass lill den kronofogdemyndighet som rälienbestämmer. Om gäldenären inte har någol pass, fär förbud all utfärda pass förhonom meddelas. Gäldenären fär häktas, om del är uppenbari otillräckligt medell reseförbud. Omgäldenären är en juridisk person, tillämpas första slyckel även pä denstyrelseledamot, verkställande direktör, bolagsman och likvidalor som haravgått eller entledigats senare än ell år före den dag då konkursansökningenkom in till lingsräiten. Beträffandeen sådan säkerhetsåtgärd som avses i denna paragraf tillämpas bestämmelserna i15 kap. 5, 6 och 8 88 , om inle något annal följer av dennalag. En säkerhetsåtgärd kan inle hindras av alt säkerhet ställs. Inle hellerkan en beviljad säkerhetsåtgärd hävas av denna anledning. Kostnaden förhäktning betalas av staten. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 2 kap. 12 8 KLförslagel och 14 b 8 KL. Vissaav de bestämmelser i som rör gäldenären anses i fall då gäldenären är enjuridisk person lillämpliga på dem som enligt vanliga associationsrältsligaregler är ställföreträdare för gäldenären medan andra bestämmelser bara tar siktepå fysiska personer. Någon uttrycklig reglering av detta finns inte ulansammanhanget fär avgöra. Bestämmelserna om tvångsmedel anses lillämpliga påställföreträdare för juridiska personer. Tillskillnad från del lill lagrådet remitterade lagförslaget har här tagils upp enbestämmelse \ första styckel tredje meningen för fall dä gäldenären inte harnågol pass. I den situationen kan rälien meddela ett förbud mot alt passutfärdas för honom. Bestämmelsernaom reseförbud och häktning skall enligt 14 b 8 KL tillämpas ocksä på vissaförutvarande ställföreträdare, nämligen styrelseledamot, verkställandedirektör och likvidalor som avgått eller entledigats senare än ett är föredagen dä konkursansökningen kom in till konkursdo-niaren. Omkonkursgäldenären är etl handelsbolag eller elt kommanditbolag bör enligt minmening reglerna tillämpas ocksä på en tidigare bolagsman. Del andra stycket harutformats i enlighet härmed. En motsvarande ändring föresläs i 6 kap. 13 8. Rätlensbeslut enligt första stycket medför inte i sig atl den berörde är förhindradatt skaffa sig elt nytt pass. Av 6 8 passlagen (1978:302) följer emellertid atlen person normalt sett är berättigad atl erhålla endast elt pass.Passmyndigheten har vid sin prövning av en passansökan alltid lillgång tillinformation om huruvida pass finns utfärdat för sökanden. För all trots detkunna erhålla etl nytt pass måste i praktiken den passökande sanningslösl vidansöKningen lämna uppgift om all hans tidigare pass har förkommii. Den sökandegör sig därmed skyldig lill osann försäkran. Jaganser emellertid all detta inte är tillräckligt. Om den som har ålagts reseförbud anser sig ha starka skäl för att lämna landet, drar han sig ]95 förmodligeninte för att sanningslösl intyga atl det tidigare passet har förkommii. Reseförbud enligt RB utgör uttryckligen hinder mol bifalltill en passan- Prop. 1986/87:90 sökan (7 8 3 passlagen). Rätten är skyldig attunderrätta den lokala polis- 2 kap. myndigheten om ett sådant beslut (23 a §passförordningen, 1979:664). Hos myndigheten registreras uppgiften pä ettsådant sätt all den är lätt tillgänglig för alla polismyndigheter. Motsvarandebör enligt min mening gälla också för reseförbud enligt konkurslagen närgäldenären i det sammanhanget ålagts all lämna ifrån sig sitt pass. Del sagdalar sikte såväl pä beslut som meddelas under konkursansökningsstadiet somsenare under konkursen meddelade beslut. Vad som har sagts nu bör gälla ävenett beslut varigenom förbud all utfärda pass för gäldenären har meddelats. Vad som har sagts medför behov av ändringar i bl.a.passlagen (se avsnitt 4.23). Frågor om säkerhetsåtgärder enligt 11 eller 12 8 las upppå begäran av en borgenär. Innan rätten meddelar beslut i frågan skallgäldenären ges tillfälle all yttra sig, om del lämpligen kan ske. Rätten fär hälla förhandling för prövning av fräga omsäkerhetsåtgärd. Till förhandlingen skall gäldenären och borgenären kallas.Kallelserna bör delges. Beträffande häktning tillämpas vad som sägs i 6 kap. 10 §iredje stycket och 11 §. Etl beslut om reseförbud eller skyldighet för gäldenärenatl lämna ifrån sig sitt pass skall delges gäldenären. Paragrafen överensstämmer i huvudsak med 2 kap. 13 8KLförslagel och motsvaras av 14 c § KL. Enligt 14 c 8 KL krävs inle förhandling för prövning av enfråga om säkerhetsåtgärd. Som anförs i anslutning till 6 kap. 11 8 böremellertid förhandling i princip vara obligatorisk vid prövning av frågor omhäktning under konkurs. Delsamma bör då gälla även under konkursansökningsstadiet. Andra slyckel sista meningen har tillkommit pä förslag avlagrådei. Jag får angående motiven för denna bestämmelse hänvisa lill 15 kap. 4§. Även del tredje styckel, som i lagrådsremissen utgjorde en del av det andraslyckel, har utformats i enlighet med lagrådels förslag. Skälen för denändringen liksom innebörden av de nya reglerna framgår under 6 kap. 11 8. Prövning av konkursansökan m.m. 14 8 Upptas en gäldenärs konkursansökan, skall rätten genastpröva ansökning en. Gäldenärens konkursansökan skall dock prövas vid en förhandling, om I. det med hänsyn till tillgängligaupplysningar eller av någon annan anledning finns särskilda skäl all inle godta uppgiften om gäldenärens insolvens eller 196 2. ansökningen avserett dödsbo som inte stär under förvaltning av Prop. 1986/87:90 boutredningsman och ansökningen inte har gjorts av samtliga delägare. Förhandlingenskall hällas inom tvä veckor från del att ansökningen kom in till rätten. Omdel finns särskilda skäl, fär den hållas senare, dock senast inom en månad.Till förhandlingen skall gäldenären kallas. 1 fall som avses i andra stycket 2skall även de dödsbodelägare som inle har bilrätt ansökningen kallas.Ansökningen kan prövas slutligt även om gäldenären uteblir från förhandlingen.1 kallelsen skall han upplysas om detta. Enkonkursansökan som avses i andra stycket 2 skall förklaras vilande, om det görsen framställning om att dödsboets egendom skall avträdas till förvaltning avboutredningsman. Om dödsboels egendom avträds till förvaltning avboutredningsman, förfaller konkursansökningen. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 2 kap. 14 8 KLförslagel och motsvaras av 12 8 KL.Det tredje slyckel motsvarar närmast 15 8 första stycket KL. 1paragrafen behandlas förfarandet när en gäldenär själv ansöker om alt bliförsatt i konkurs. I förhällande till KL har gjorts de ändringar som betingasav all konkursdomarinstitulionen avskaffas. Sålunda har föreskriften alt enansökan under vissa omständigheter skall hänskjuias till rätlen slopats ochersatts med bestämmelser alt ansökningen i motsvarande fall skall prövas viden förhandling. De särskilda bestämmelserna i tredje slyckel motsvaras av 15 8första styckel första meningen KL. Inte heller i detta avseende innebärförslaget någon förändring i sak.