prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — Skillnaderna i fastställd garanti skall ge utiryck för skillnader i koslnadsläge. Del nuvaiandesystemet enligt lagen (1979: 362) om skatteutjämningsbidrag består i sina huvuddrag av följandedelar - lillägg eller avdrag pä grund av ogynnsam resp.gynnsam åldersstruktur - lillägg för stor befolkningsminskning. Samtliga delar angesi procenl av medelskallekraften. Vid summeringen måsle hänsyn tas lill två spärregler i sysiemel, för vilkaen redogörelse lämnas . Staten tillskjuler del skatteunderlag som behövsför atl resp. kommun och landsting skall nåupp till den totah garanterade skattekraftsnivån. Skatteutjämningsbidragelräknas sedan fram genom atl tillskottet multipliceras med kommunensresp. skattesats för skatleutjämningsårei.Kommuner och landsting som har en högre egen skattekraft än den av statengaranterade står ulanför skatteuljämningssys-temel. befinner sig 32 kommuner och två landsting i denna situation. Kommunalekonomiska utredningen (KEU), vars betänkande(SOU 1977: 78) ligger lill grund för den nuvarande lagen (1979:362) omskalteutjämningsbidrag försöktegenom beräkningar av kostnader på grund av geografiskt läge ochbebyggelsestruktur bestämma grundgarantin för varje kommun ochlandsling. Beräkningar genomfördes av kostnader för byggnad och underhåll, transporter, uppvärmning ochkallortstillägg för bestämmande av det geografiska lägets belydelse.Bebyggelsestrukturens inverkan på kostnaderna beräknades för vatten ochavlopp, galor, vägar och parker, kolleklivtrafik och skolskjutsar saml för fritidshus. Till grund för beräkningarna förvarje verksamhet läg enhetskostnader. Den beräknade koslnaden för varje kommunställdes i relation tiU etl riksgenomsnitt. Den på så sätlframräknade grundgarantin justerades emeUertid betydligt på grund avalt utredningen dels var osäker på beräkningarnas tillförlitlighet, dels ocksåville undvika alltför slor splittring av grundgarantierna inom geografisktsammanhängande områden. Kompromissen mellan dessa motstridande önskemål ledde tillalt ett 60-tal av ca 200 kommuner i södra delen av landet fick en högre grundgaranti än den lägsta. Kommunerna ochlandstingen indelades i skatlekraftsklasser med Ire- procenlsintervaller från till av medelskallekraften. Den lägsla grundgarantin sattes således högre än medelskattekraften. Det betyder all siatenger skalteutjämningsbidrag även fill kommuner och landsting med genomsnittligaskatteinkomster och kosinader per invånare. har en generell sänkning med enprocentenhet genomförts. 2.2 Åldersstruktur och befolkningsminskning Prop.1986/87: 100 Befolkningens ålderssammansättning har storbetydelse för kostnaderna för många verksamheter som väger lungl ikommunernas och landslingens budgetar. Del har därför bedömis att del finnssärskild anledning att i skalteutjämningssystemet ta hänsyn lill skillnaderna mellan olika kommuneroch landsling i fråga om åldersstrukturen. KEU utförde år 1977beräkningar av kostnadsskillnaderna mellan kommunerna för följandeverksamheier ~ barnomsorg - förskolans deltidsgrupper ~ grundskola ~ staiskommunala bostadsbidrag och kommunallbosladslillägg lill folkpension - service lill pensionärer saml i fräga om landstingen för - sluten sjukvård. Beräkningarna byggde förflertalet verksamheter på enhetliga nettokostnader per invånare i aktuellåldersgrupp. Även för barnomsorgen kalkylerades med enhelliga nettokostnaderper plals i daghem resp. frilidshem och familjedaghem. Med hänsyn till atlbehovet av barnomsorg inte behöver överensstämma med anlalel barn i berördaåldrar gjordes dock en sammanvägning, där kosinader beräknade efler enbartåldersstruktur och kostnader efler anlal utnyttjade platser i lika grad fårinverka på de kostnader för barnomsorgen som läggs lill grund för utjämningen. Alla beräkningar överskillnader i kostnader för de verksamheier som ingår i ålderssiruklurfaktornutgår frän de genomsnittligt beräknade kostnaderna i rikel. Summan av allalillägg skall alltså ungefär motsvaras av samtliga avdrag och således en iprincip full kostnadsutjämning ske inom kommun resp. landstingskollektivet. Iprakliken uppnäs inte denna uljämning inom skalteutjämningssystemet. Det finnsi huvudsak tvä anledningar lill detta. Dels ingår inte alla kommuner ochlandsling i skalteutjämningssystemet, dels medför de två spärreglerna isystemet all effekten av åldersstrukturen inle alllid slår igenom. Skillnadenmellan tillägg och avdrag för äldersslrukturfaklorn faller på staten i form avökade eller minskade bidrag. Om folkmängden minskar ien kommun fär vissa fasta kosinader bäras av etl mindre anlal invånare lilldess att en anpassning hunnit ske till det lägre befolkningsunderlaget. KEUgjorde beräkningar av sådana fasla kosinader som inte kan reduceras i takt medfolkminskningen. Med slöd av dessa beräkningar görs i sysiemel ell lillägg medell enhetligt belopp per person för den folkminskning som överstiger femprocenl . Tillägget läggs samman medkostnadsavvikelser på grund av åldersstruktur och omvandlas lillsammans meddessa lill hela procenl av medelskallekraften. 2.3 Spärregler Prop.1986/87:100 Vid beräkningen av den totall garanterade skattekraftengäller som tidigare Avdragför gynnsam åldersstruktur får inte i något fall leda till att en kommun eller etl landsting nägot årerhåller lägre skaltekrafisgaranli än av medelskallekraften (fr. o. m. ). Samtligakommuner och landsting tillförsäkras en höjning av garantin med lägst av medelskallekraften i förhållande till de regler som gällde för (fr. o. m. ). 99 %-regeln har förnärvarande (är 1987) praktisk betydelse för endast en kommun och tvålandsting. Den andra regeln har däremoi avgörande effekt för 39 kommuner ochtvå landsling, samtliga belägna inom skogslänen. För dessa kommuner ochlandsting har således den fastställda grundgarantin och åldersfaktorn ingenbetydelse utan bidragen bestäms hell av spärte-geln. Genom kopplingen till medelskallekraften följer skatteutjämningsbidragenautomatisktskatteunderlagets förändringar. Bidragels slorlek styrs härigenom av förändringari lönesumman tvä år tidigare. Ökningen av bidraget kan därför vissa årbli myckel kraftig i jämförelse med den beräknade kostnadsutvecklingen. Av statsflnansiellaoch kommunalekonomiska skäl har olika åtgärder vidtagits i syfte atl begränsaautomatiken i de statUga transfereringssyslemen. Skatteutjämningsbidragel äretl av de största statsbidragen lUl kommunsektorn. I syfte att neutralisera denautomatiska ökningen av skatteut-jämningsbidraget för beslöl (prop.1984/85:150 bil. 1, FiU 29,rskr. 406, SFS 1985:533) atl kommuner och landsfing skulle erlägga en särskild skatteutjämningsavgifl,beräknad på del totala skatteunderlaget med 0: /skr. Denna avgifthar av samma skäl höjls till 0: /skr. För att utjämna demesl extrema skillnaderna i skattekraft beslöt dessulom atl ta ut en tilläggsavgiftpä skalleunderiag som överstiger avmedelskattekraften. Tilläggsavgiften är progressiv och ulgår med /skr. iintervallet av medelskallekraften, med /skr. i inlervallel och med /skr. förskatteunderlag som överstiger av medelskattekraften. beslölsatl betala ut etl särskilt bidrag till högskattekommuner undervillkor atl de sänkte skallesalsen molsvarande bidraget. utfärdades direkfiv (1983:46) fill enpariamenlarisk kommitté meduppdrag att se över skatieuljämningssystemel. Skalteuljämningskom- miltén överlämnade sittbetänkande (SOU 1985:61) Skalteutjämningssy stemet . Kommitténs 90 sammanfattning av siltförslag redovisas i bilaga 9.2. Förslagel innehålleringa genomgripande förändringar. Den lekniska Prop. 1986/87: 100 uppbyggnaden avsystemet behälls. Grundgaranlin differenlieras med Bil. 9 tyngdpunkten lagd tilldel regionalpolitiska stödområdet, vilket ger systemet en någol mer regionalpolilisk inriktning ändel nuvarande. Spärteg-lernaavvecklas och inarbetas i grundgaranlierna liksom del tillfälliga stödetlill vissa högskattekommuner för atl sänka skattesatserna. För att finansiera de föreslagna ökningarna avgrundgaranlierna i vissa kommuner föreslås en generell sänkning avgrundgaranlin med en procenlenhel. Den lägsla grundgarantin förslåssåledes lill avmedelskallekraften. De åldersberoendeverksamheter vars nettokostnader utjämnas inom systemet, föreslås kompletterademed gymnasieskolan för kommunerna och med den öppna vården för landslingen.Kostnadsutjämningen för barnomsorgen bör enligt kommittén bygga uteslutande pååldersfördelningen och inte till någon del på ulbyggnadsgraden. Åtgärder för atlstimulerautbyggnaden av barnomsorgen bör i stället enligt kommilléns mening ske genom sektorvisabidrag eller andra åtgärder. För kommunernas del föreslår kommittén ocksä att kostnadersom beror på social siruktur skall utjämnas genom att hänsyn las lill individ- ochfamiljeomsorg. Kommittén föreslärvidare en ny teknik för beräkning av skillnader i kostnader för åldersstruktur. För var ochen av ifrågavarande verksamheter användsstandardtal som visar utnyttjandet i rikel av resp. verksamhel i de olikaåldersgrupperna. För varje kommun och landsting beräknas ett teoretisktutnyttjande av verksamheterna genom atl standardtalen multipliceras medbefolkningen i resp. åldersgrupp. Ett indexlal för varje verksamhel kandärefler räknas fram. Samtliga indextal vägs sedan samman tillett sammanfattande indextal för varje kommun och landsting. Som vikter används resp. verksamhets andel av summanettokostnader i rikel för dessaverksamheier enligt finansstatistik. Det sammanvägda indexlalet omräknas sedan fill åldersfaktor i procenl avmedelskallekraften. En förstärkning avbidraget fill stor befolkningsminskning föresläs. Kommiitén föreslår också att ävenlandsting skall kunna få bidrag av denna orsak. Skatteutjämningsbidragenföreslås även i fortsättningen bli beräknade med användning av kommunernas och landstingens egnaskattesatser. Den skattesats som får användas vid beräkningen maximeras docklill /skr. för kommunerna, till /skr. för landsfingen och tiU /skr. för kommuner utanför landsling,dvs. till nuvarande högsta skattesatser. Den automatiskaökningen av skatteutjämningsbidragen föreslås i huvudsak finansierasgenom en avgift på kommunernas och landstingens toiala skalleunderiag. Kommitténföreslår alt beslämmelser härom las in i lagen om skatteutjämningsbidrag. Efter ärligaöverläggningar mellan regeringen och representanter för kommuner och landslingkan, enligt kommitténs mening, förslag föreläggas om avgiftensstorlek, anpassad efteraktuella samhällsekonomiska förulsältningar. En kortfattad sammanställningav remissvaren på betänkandet lämnas i bilaga9.3. Remissinstansernas inställning till kommitténs förslag kommer ocksä att beröras i det följande i samband med behandlingen av olika delar 91 i förslaget till revideral skalieuljämningssysiem. 4Överväganden och förslag p°p '98/87: lOO 4.1 Behov av förändringar Somjag inledningsvis nämnde tillkomskalteutjämningssystemet för all ge kommuner och landsling möjligheteralt bygga ut verksamheten så att alla medborgare i princip skulle få sammastandard utan alt skillnaderna i skattesats blev alllför slora. Förhållandena harsedan dess ändrats såtillvidaatt skillnaderna i standard numera inte torde vara så stora. Däremot kvarstår alltjämt relativt sloraskillnader i utdebitering. Systemet behöver nu ändras i syfte alt nå en bättreutjämning av de ekonomiska skillnaderna.Mellan de kommuner som har högst resp. lägsl sammanlagd utdebitering är skillnaderna mycket slora. Tillstor del beror detta på atl kommuner med mycket hög skattekraft inlepåverkas av systemet. Nämnda skillnad uppgick är 1985 tiU 8: /skr. Det nuvarandeskalteutjämningssystemet, som irädde 1980, betydde en kraftighöjning av garanlinivån i de södra och mellersla delarna av landel. I dennorta delen höjdes garanlierna väsentligt mindre. Reformen innebaren ökningav bidragen med tillsammans ca 2,9 miljarder penningvärde eller . Förhoppningen om atlden kraftiga satsningen på skatteuOämningsbidra-gen skulle leda utjämning av skattesatserna infriades inte. Dessvärte har skillnaderna i utdebitering i stället ökatsedan år 1979. Den inriktning av reformen, somjag redovisal, ledde till allskattesatserna generellt sett blevbelydligl högre i Nortland än i övriga delar av landet. Med etl par exempelvilljag redovisa ulvecklingen. Medelutdebitering, kr.I skr. Skogslänen harsåledes höjt sin utdebitering med 2: /skr. medan övrigalän, exkl. storstadslänen, höjt den med /skr. De preliminäraförändringarna av skattesatserna för tyder pä all skillnaden mellanmedelutdebiteringarna i skogslänen och övriga län kommer att öka med ytterligare ca 0: /skr. Skillnaden i medelutdebiteringmellan länen har ökat ändå mer. var skillnaden mellan högstalänsgenomsnitt, och lägsta, Krisfian-stads /skr. länhar nu den högsta medelutdebiteringen och den lägsta. Skillnadenmellan dessa länsgenomsnitt uppgårtill /skr. I följande tabell har länen förtecknats i ordning högsia - lägsla medelutdebitering för . Dehögsta genomsnittliga skattesatsernafinns i skogslänen samt i och . Kr./skr. 1986/87: 100 Jag kan vidare konstateraalt del förslag som skalteuijämningskommit-tén lagl fram i stort sett inteändrar fördelningen av skatteutjämningsbidragen, även om det har en någottydligare regionalpolilisk inrikining än nuvarande syslem. Enligt min meningmåsle ulvecklingen mol alll störte utdebiteringsklyftor mellan den norta delenoch övriga delar av landet brylas och bättre jämvikt mellan landsdelarnaåstadkommas. Skalleutjämningssyslemel, som är av stor belydelse i strävandenaall nå en bälire regional balans, bör få en mer påtaglig regionalpolifiskinriktning än . I vissa regionalpoliliskl priorilerade områdenbör därför skatteutjämningsbidragel förslärkas. Samlidigt måsle destalsfinansiella påfrestningarna till följd av skaiieutjämningssystemels snabbakostnadsökning genom automatiken i sysiemel dämpas. Systemet för kommunalskatleutjämning måsie därför ändras sä alt man inom en reducerad medelsram fåren kraftigare utjämningseffekt på skattesatserna. Medlen bör omfördelas sä atten större andel ges till kommuner och landsling i de norra delarna av landet.Detta bör kunna ske inom ell i stort sett oförändrai skattetryck. Innan jag redovisar minaförslag lill ändringar iskalteutjämningssystemet vill jag erinra om de ålgärder som vidlagils för atlbegränsa de mest extrema skiUnadernai utdebitering. Pä regeringens förslag beslöt riksda- Prop. 1986/87: 100 gen (prop. 1984/85: 150 bil. 1, FiU 29, rskr.406) alt i avvaktan pä resultatet Bil. 9 av översynen avskatieuljämningssystemel ge bidrag lill att sänka skallesatsen i de mestskalletyngda kommunerna för . Somjag tidigare nämnl beslöts ocksåatl kommuner med myckel hög skallekraft skulle eriägga en progressiv tilläggsavgift utöver den proportionella skalleutjämningsavgift som alla kommuner och landsting måste betala. På detta sätt minskade skillnaden mellan högsta och lägslasammanlagda skattesats från 8: 28kr./skr. till 6: /skr.år 1986. De ålgärder som vidtogs 1986för alt minska skillnaderna i skattesatser har förlängts till alt gälla även . föreslog inga ändringar i denlekniska uppbyggnaden avskatieuljämningssystemel. Flertalet remissinslanser var ocksä posiliva lillnuvarande konstruktion, bl. a. samtliga länsslyrelser och kommunförbunden. Jag föreslår därför alt dentekniska uppbyggnaden i princip behålls med bl.a. anknytningen lillmedelskatlekraflen som en viktig del i systemet. Det nuvarande inlervallel mellanskatlekrafisklasserna bör dock minskas till två. Skälet till detla är att effekterna av vissa ändringar som jag föreslår bör inarbetas igrundgarantin. Omvandlingen av dessa effekter lill skatlekraftsklasserunderlättas om intervallerna minskas. De spärtegler inuvarande system som jag redogjort för bör avvecklas och effekterna avdessa inarbetas i grundgaranfierna. I ett nytt system behöver ocksä detnuvarande bidraget till högskattekommunerna för sänkning av skattesatsernainarbetas i grundgarantin. I del följande kommerjag att föreslå atl den skattesats, som fåranvändas vid beräkningen av skatleutjämningsbidragel, maximeras fill vissnivä. Kommuner och landsting med en högre skattesats får därför mindre bidragän de skulle ha fått om den egna skattesatsen obegränsad fält ligga till grund för bidragsberäkningen. I möjligaste mån har hänsynlagits lill denna förlust, när förslag till grundgarantier har upprättats. Del är nödvändigtmed en relativt kraftig förändring av relationerna i grundgarantinivåmellan den norra och den södra delen av landet för att uppnå den eftersträvadeutjämningen. Jag föreslår därför att grundgarantierna i den södra delen i principsänks och alt bidragsvolymen i den norra delen behålls i slort selloförändrad. I vissa sysselsältningsmässigt utsatta områden bör bidragelförslärkas. Grundgarantierna för Bergslagskommunerna bör därför höjas,liksom grundgaranlierna för kommunerna och i . För attytterligare förstärka den regionalpoliliska effekten föreslär jag vidare all enviss omfördelninggörs inom norta delen av landet frän kusl till inland. Till den norra delenräknar jag i delta sammanhang de sju skogslänen. Bergslagenoch stödområdet i övrigl. De kommuner i södra och som lillhör stödområdet (, , och ) behandlas på samma sätt somden norta delen. Till Bergslagen har jag i 94 detta sammanhang räknat följande kommuner utöver de somingär i skogs- Prop. 1986/87: 100 län:Degerfors, , , , och . 9 iÖrebro län, , , , Skinnskatleberg och i samt ,och i län. Avgränsningen avkommuner har gjort.s så alt det bildas en geografisk sammanhängande region. Flera kommuner i densödra delen har sämre ekonomiska förutsättningar än de övriga på grund av ett högtkostnadsläge. I nuvarande syslem har 48 kommuner i den södra delen högre grundgaranii än denlägsla, som är av medelskattekraften. föreslog i sill betänkande all 22 kommuner i den södradelen skulle placeras högre än den lägstagrundgarantin, som kommiitén satte till av medelskallekraften. Länsstyrelserna i och länföreslog i sina resp. remissyttranden atl resp. kommunerna ochlandstinget i skulle få högregrundgaranti än den föreslagna lägsla. Jag har lidigare föreslagit altsituationen i bör beaklas genomhöjda grundgarantier. Däremot anser jag alt det inle finns skäl alt särskiltbeakta i jämföreisen med andra kommuner. För att förhindra alllför slora skillnader igrundgarantier i gränszonen mellan den nortaoch den södra delen föreslär jag att flertalet kommuner samt landstingen i och ges en högregrundgaranti än den lägsla, somföresläs till av medelskallekraften. I övrigl harjag med nägra undantag följt skatteutjämningskommitténsförslag i fräga om vilka kommunersom bör särbehandlas. Sammanlagi föreslär jag att 31 kommuner och 3 landsling i den södra delen fär engrundgaranii som är högre än de övrigas. I del följanderedovisas ett förslag till lag om skatteutjämningsbidrag. I delta lagförslag,bilaga 9.4., anges grundgaranlin för varje kommun och landsting. 4.3 Åldersstruktur och social struktur Jag har i del föregäende redogjort förskatteutjämningskommitténs förslag tillny teknik för beräkning av skillnader ikostnader för åldersstruktur och socialstruktur. Remissinstanserna har påtalat vissa tekniska brister i förslaget.Jag inslämmer i remissinstansernas påpekanden och har i mitl förslag avhjälpt dessa brister. Då den utarbetadekonslruklionen har uppenbara fördelar jämförd med nuvarande syslem föreslårjag atl den används. För närvarandeavrundas åldersfaktorn lill hela procenttal. Avrund- ningsregelnssyfte har varil alt visa atl beräkningen av åldersfaktorn inle gör anspråk på all varaexakl. Avrundningen kan dock leda till relativt stora årliga förändringar av bidragensstorlek och till att de lillägg som görs för befolkningsminskning i vissa fall inte blir effektiva. föreslår därför, attåldersfaktorn och bidrag för befolknings minskning beräknas var för sig och bestäms med en decimal. Jag insläm mer i kommitténs förslag. Skaiteutjämningskommitténföreslog även alt de åldersberoende verk- samhetersom beaktas i skalteutjämningssystemet skulle kompletteras Prop. 1986/87:100 med gymnasieskolan för kommunerna och med den öppna vården för Bil. Jag inslämmer även i detla förslag. Jag föreslår vidare atl en av de tvåkomponenter för beaklande av kostnader förstaiskommunala bostadsbidrag, som kommittén har föreslagit, las bort.Ifrågavarande komponent anger andel invånare 0-18 är. Skälet härför är av närmasl leknisk nalur. Kosinaderna föresläs bliberäknade enbart med hänsyn lillandelen familjer med bosladsbidrag. Somjag lidigarenämnt föreslog skatteutjämningskommittén alt kostnaderna för barnomsorg skulle beräknasuteslutande med utgångspunki i antalet barn i berörda åldrar. I en reservationföreslogs alt beräkningen skulle ske efter behovet av barnomsorg, eller omdetla inle kunde göras, att nuvarandeberäkningssystem skulle behållas. Remissvaren är splittrade efter de tvälinjerna. Svenska kommunförbundei anser alt kommitténs förslag innebär en uppenbar försämring för de kommuner som har en väl utbyggd barnomsorg. Jag ansluter mig lillförbundets åsikt atl del i nulägel forlfarandefinns skäl som moiiverar atl såväl faktisk ulbyggnad som åldersstruktur skallbeaklas. Därför föreslär jag atl den fakiiska utbyggnaden av barnomsorgen tills vidare vägs in till , dvs. i princip detsystem som tillämpas. De fleslaremissinslanser ställer sig posiliva till kommitténs förslag atl den sociala strukturen skallbeaktas i skalteutjämningssystemet. Många är dock mycket skeptiska tillulformningen av faktorn individ- och familjeomsorg. Denna är uppbyggd på fyra komponenter, varav "andel boende iflerfamiljshus" bemötts medstor tveksamhet i remissvaren. Under ärendets beredning harjag ocksåkonstaterat all denna faktors konstruktion ur teknisk synpunkt är myckeldiskutabel. Jag föreslår därför atl faktorn individ-och familjeomsorg i sin helhel byls ut. 1stället bör hänsyn las tillkommunernas kostnader för socialbidrag. För atl kommunerna själva i så litenutsträckning som möjligt skall kunnapåverka skatteutjämningsbidragels storlek bör beräkningen baseras pä anlalel bidragshushäll i resp. kommun. Vissakosinader för socialbidrag ersätts av siaten med slöd av förordningen(1984:683) om slallig ersällning för moltagande av flyktingar och vissa andrautlänningar. Sådana bidragshushäll för vilka statlig ersättning lämnasenligt denna förordning bör räknas bort vidberäkningen av skatleutjämningsbidragel. Inför beräkningarna av bidrag kommer siatisfiken i dettaavseende att komplelleras. Enligt nuvarande system fär kommunerna ett tillägg lill grundgarantin om befolkningsminskningenunder den senaste lioårsperioden översiiger . Tillägget läggs samman med kosinaderna för åldersstrukturen och omvandlaslillsammans med dessa lill hela procenl av medelskallekraften. Skatteutjämningskommitténföreslår inga ändringar i metoden att beräk na denfolkminskning som berättigar lill skalteutjämningsbidrag. Kommit ténföreslår all samma gränsvärden för beräkning av folkminskning som 96 gäller för kommunerna även skall gälla förlandstingen. Vidare föreslär Prop. 1986/87: 100 kommittén all bidraget perperson utöver gränsvärdet skall förslärkas och Bil. 9 alt det beräknasseparat och således skilt från åldersstrukturen. anseri sill remissvar all lillägg bör ulgå till landslingen ombefolkningsminskningen överstiger två procenl under den senasle tioårsperiodeni slället för som gäller för kommunerna. Jag föreslårattskatteutjämningskommitténs förslag i denna del tillämpas i sin helhet vilkelinnebär all bidraget för befolkningsminskning mer än fördubblas. 4.5 Skatteutjämningsbidragetsanknytning till skattesatsen Den egna skattesatsen används viduträkningen av skal-leutjämningsbidraget. Delta förhållande har kriliseratsfrån den utgångspunkten all skalteutjämningssystemet i princip skall varaopåverkbart av kommunernas och landstingens egna ålgärder.Skatteutjämningskommittén framhöll atl användande av en enhetlig skattesatsskulle missgynna kommuner och landsling med höga skattesatser och vara tillfördel för de som har en läg utdebitering.