prop · GA03112 · 1986-12-31 00:00:00 — Mot bakgrund av det tidigare sagda föreslär DV emellertid att ettbeslut om rannsakningsövervakning skall stå under tillsyn av behörigskyddskonsulenl. Därvid bör övervakarna i första hand utses bland tjänstemänneninom skyddskonsulenlorganisalionen eller bland de övervakare som frivårdenredan nu anlitar. RPS:RPS vill till en början slå fast, att häktning är ett ingripande tvångsmedelsom naturligtvis inte bör användas om del inte är påkallat av starka skäl. Detfinns därför all anledning alt försöka skapa tvångsmedel, som kan användas somalternativ till häktning i vissa fall. Det är dock inte helt lätt att få sådanaalternativa tvångsmedel så effektiva, att de verkligen kan fylla sitt ändamål. Förall få en övervakning av en misstänkt, brottsbenägen person i frihettillräckligt effektiv torde enligt RPSs mening fordras en störte insats frånövervakare och myndigheter än som är möjligt enligt utredningens förslag. Denmisstänkte måste besökas , inte minst kvällslid.Åtminstone en del av besöken bör ske som inte har meddelats iförväg. Det förefaller mindre realisUskl alt, som utredningen avsett, länka sigalt den misstänktes släkUngar och andra frivilliga lekmän skulle kunna åta sigen sä intensiv övervakning i någon större utsträckning. Släktingarna skulledessutom lätt kunna råka i en lojalitetskonflikt, som vore olycklig för demsjälva och menlig för övervakningens effektivitet. Ibetänkandet föreslås att rannsakningsövervakning skall administreras avdomstolar och åklagarmyndigheter. RPS vill påpeka att en övervakning, bedrivenmed tillbörlig intensitet, fordrar ett betydande stöd från de administrerandemyndigheiema. Sålunda måste övervakare rekryteras med omsorg och ges en vissutbildning eller instmktion. Utförandet av övervakningsuppdragen måsteplaneras och följas upp. Inte minst måste övervakarna kunna vända sig tillmyndigheten för att få råd och instmktioner i olika uppkomna situationer. Detförefaller inte realistiskt att länka sig att domstolar och åklagarmyndigheterskall kunna la på sig sådana uppgifter, åtminstone inte utan men för den övrigaverksamheten. Påanförda skäl anser RPS alt rannsakningsövervakning enligt den modell somutredningen föreslagit inte har prakUska förutsättningar all bli ett alternativtill häktning. Förslaget avstyrks därför. Förtydlighetens skull vill RPS Ullägga, att man naturligtvis inte pä föreliggandematerial kan uttala sig om möjligheten att införa rannsakningsövervakning inågon annan form än den som utredningen har föreslagit. För detta krävsytterligare utredning. Kriminalvårdsstyrelsen:Styrelsen är ytterst tveksam till institutet rann sakningsövervakning så som det presenteras i utredningen. Rannsaknings övervakning skulle enligt utredningen vara tänkt för bl. a. de recidivfall, 286 somenligt den ändrade häktningsgmnden i fortsättningen inte bör häktas. Prop.1986/87:112 Som styrelsen anfört i det föregående är det ofta fråga om personermed missbmksproblem. För denna gmpp krävs kontrollåtgärder, som, man inte kanbegära av den personkrets utredningen har ansett lämplig som övervakare. Detär sålunda tveksamt om under en brottsutredning t. ex. en nära anhörig skall knytastill ett uppdrag som direkt innefattar en frihetsberövande sanktion - häktning- vid brott mot givna föreskrifter. Enligt styrelsens mening är beskrivningenav rannsakningsövervakningen sådan alt den i första hand är all betrakta som enpolisiär uppgift. Av den anlidningen torde som övervakaren i första handpolisens tjänstemän komma i fråga men också i vissa fall andra grupper såsomkriminalvårdens tjänstemän och fältarbetare. Styrelsendelar såtillvida utredningens uppfattning att rannsakningsövervakningen inteskall administreras av kriminalvården. Motbakgmnd av styrelsens tveksamhet vad avser den föreslagna rannsakningsövervakningenoch de kritiska synpunkter styrelsen anfört i det föregående föresläs all istället för rannsakningsövervakning de befintliga instituten övervakning,reseförbud och anmälningsplikt utvidgas sä all dessa bättre än för närvarandeframstår som alternativ till häktning. Styrelsentillstyrker utredningens förslag att en generös ersättning skall utgå vid rannsakningsövervakning.Övervakningen av en frivårdsklient torde ofta kräva minst lika storarbvelsinsats som vid den rannsakningsövervakning utredningen föreslår. Enligtkriminalvårdsstyrelsens uppfattning bör kriminalvårdens övervakare därförersättas enligt samma gurnder som övervakarna vid rannsakningsövervakning.Styrelsen hänvisar i detta avseende till vad som anförts ianslagsframställningen för /87. : När det gäller den närmare avvägningen mellan häktning och alternativatvångsmedel vid reddidvfara får, som BRÅ utvecklar i yttrande över betänkandet"Häktning och anhållande" (SOU 1977:50), proportionalitetstänkandetinte drivas för långt. Samhällsskyddet kan bli urholkat om tvångsmedlens artoch omfattning skall stå i viss proportion till den påföljd som i del enskildafallet kan länkas för ett brott. I stället bör, som föreslagits, del aktuellabrottets art och svårighetsgrad vara en vikUg omständighet vid prövningen av omsådan recidivrisk föreligger att häktning bör komma i fråga. Reservationtill BRA:s yttrande av : Jagavvisar helt utformningen av förslaget till rannsakningsövervakning.Beträffande delsamma anser jag att staten givetvis inte bör kunna åläggapersoner, som ej är dömda, skyldigheter av den art som föreslås i betänkandetsnya utformning av RB 25:3. RRV:RRV ställer sig tveksamt till förslaget om rannsakningsövervakning. RRV menaratt utredaren underskattat de prakUska svärighetema att fä ettrannsakningsinstitut att fungera tillfredsställande. Länsstyrelseni : Enär vi redan har tvångsmedlen reseför bud och anmälningsskyldighet i RB som alternaUv ull häktning framstår måhända utredningsmannens förslag om rannsakningsövervakning och natthäkte som onödiga. motsätter sig dock inte de föreslag- 287 Iundantagsfall kan instituten komma praktisk använd- Prop. 1986/87:112ning. Polisstyrelseni polisdistrikt: Systemet med rannsakningsövervakning ler sig enligtutredningens förslag positivt. Det föresvävar dock polismyndigheten vissttvivel dä det gäller att omsätta tanken i praktisk verksamhet. Möjligheten attfå handlingskraftiga övervakare med mod och vilja att övervaka, kontrollera ochvid överträdelse anmäla, synes polismyndigheten utomordentligt liten. Länsstyrelseni : För rannsakningsövervakning skall enligt utredningen gälla ihuvudsak samma fömtsättningar som för häktning. Rannsakningsövervakning skalldessutom kunna åläggas sådana misslänk-ta som genom skärptahäktningsfömtsättningar i fortsättningen inte skall kunna häktas pä grund avrecidivfara. Framför allt när del gäller recidiv-brotlslingar torde detemellertid komma att röra sig om en myckel svär-övervakad, brottsbenägenpersonkrets, ofta utan stadigvarande bostad eller fast anställning och medolika slag av missbmkarproblem. Att kontinuerligt övervaka en sådan person såatt hans rörelser i samhället kontrolleras i tillräckligt hög grad - t ex atthan uppehåller sig i sin bostad eller avhåller sig från missbmk - torde ipraktiken bli utomordentligt svårt. Därtill kommer att kostnaderna för en sådanövervakning måste bli betydande, som svårigheterna att hitta villigaoch kompetenta övervakare kan förväntas bli avsevärda. Länsstyrelsenvill dock inte helt avvisa förslaget utan anser att rannsakningsövervakningbör kunna komma till användning som en ersättning för häktning - utom såvittavser recidivfallen. Omdet framlagda förslaget likväl genomförs måste som utredningen framhåller brott mot meddelade föreskrifter i samband med rannsakningsövervakningenomedelbart resultera i en kraftig sanktion i form av häktning för attinstitutet skall mötas med förtroende från polis, åklagare och domare. Deltabör inte vålla svårigheter i de fall övervakningen har trätt i stället förhäktning. Utredningen nämner dock inte något om vilken reaktion som skall trädain när del ej är möjligt alt som sanktion häkta vederbörande. Länsstyrelsenavser det fallet där rannsakningsövervakningen har tillgripits "dähäktning inte är möjlig" dvs. i de recidivfall som faller utanför de nyahäktningsreglerna. I denna del måste det finnas klara regler för att ingatveksamheter skall råda och institutet skall få önskad effekt. Rannsakningsövervakningkommer som ovan nämnts att ställa stora krav på övervakaren. För alt i någonmån underlätta rekryteringen av kompetenta övervakare bör ersättningen sättasväsentligt högre än den av utredningen föreslagna, /dag. Polisstyrelsenvid : ställer sig tveksam till förslaget om rannsakningsövervakning. Del kan ifrågasät tas om övervakning går att anordna på ett tillfredsställande sätt. Det måste beaktas att flertalet av de anhållna som kan komma ifråga för detta substi tut har missbruksproblem, liksom all en anhörig, som skall fungera som övervakare, lätt kommer i en konfliktsituation när den övervakade över träder givna regler. Polisstyrelsen vid Malmöpolisdistrikt: Vad gäller förslaget om rann- Prop. 1986/87:112 sakningsövervakningär det pohsmyndighetens uppfattning att detta institut inte är praktisktgenomförbart. En sådan övervakning som fömtsätts går inte att arrangera. Riksdagensombudsmän: har presenterat två förslag till tvångsmedel somalternativ den vanliga häktningen, nämligen rannsakningsövervakning och"nalihäkte". Från principiella utgångspunkter finns del inte mycketatt invända mot dessa förslag. Det förefaller mig dock som om utredaren harunderskattat de praktiska svårigheterna att administrera sådana alternativatvångsmedel och de behov av ökade resurser som skulle uppslå. vid : förklarar sig -avslutningsvis - inse, att de alternativa åtgärder som f.n. finns häktninginte visat sig motsvara förvänlningama. Del låter sig också sägas, alt nyaformer måste finnas ut, för att del skall bli möjligt att nedbringa antalethäktningar. Utredningsmannen har befunnit sig i en svår siutation. Som idéfinner nämnden i varje fall modellen rannsakningsövervakning god. Men frågaär, om fördelarna med sådan övervakning, liksom med modellen nalthäkle, står irimlig proportion till de uppenbara nackdelarna; alt de ej överväger, ärnämndens uppfattning. Fören rättslig reglering av vad slag del vara mä är uppenbarligen enkelhet ochfrånvaron av komplicerad teknik ett myckel stort plus; förmån härför tordenästan alla andra intressen böra stå Ullbaka. Särskilt framträdande förefallerdenna inlressevärdering bli vid den legala utformningen av tvångsåtgärder. Denu framlagda förslagen innebär, all av tvångsmedel skall ytterligareberikas med ivenne exemplar med sina speciella karakteristiska och sinaspeciella fömtsättningar. Särskilt de ena, övervakningen, har fått enkomplicerad utformning som måste kräva en stor arbetsinsats från berördabefattningshavare och frän övervakaren. Är del överhuvud realistiskt att anta,att lekmän finns som ställer sig till förfogande i erforderlig utsträckning?Uppgiften måste bli allt annat än enkel. Man kan ställa frågan, om det ej är enbättre utväg att i stället söka forma om institutet reseförbud (även om dettagivetvis innebär, att förbudsreglerna blir något mer komplicerade). i princip ställer sig avvisande till båda de alternativamodellerna, vill den icke motsätta sig det föreslagna övervak-ningsinstitulel;dess införlivande med lagstiftningen kan i varje fall ses som ett försök. Ulldess vunna erfarenheter ger en säkrare bedömningsgrund för ett fortsattbestånd. Vad gäller nalthäkle är delta tydligen inte något alternativ tillhäktning utan till formen för verkställighet av häktning. AlternaUvetsomsättning i praktiken minskar inte antalet häktningar: däremot ökasuppenbarligen arbetsuppgifterna för berörda tjänstemän. Nämnden tror ej attnågot beaktansvärt intresse kan tillgodoses medelst denna ordning för s.a. s.halvhäktade personer och ställer sig kallsinnig till förslaget. Sverigesadvokatsamfund: Som alternativ till häktning föreslår utred ningen bland annat s.k. rannsakningsövervakning. Denna term är enligt samfundets mening tung, och den överensstämmer inte med modernt 289 19 1986/87. Det kan vidarestarkt ifrågasättas om allmänheten verkligen Prop. 1986/87:112 förslär dessinnebörd. Samfundet föreslår att man istället kallar insUtutet för"villkorlig häktning", vilket också i utredningen omnämns som synonymtmed rannsakningsövervakning. Vadgäller de båda föreslagna substituten till häktning rannsakningsövervakningoch natthäkte - ställer sig samfundet positivt till att man i vart fall prövardessa. : Utredaren föreslår som ett alternativ till häktning ett nyttinstitut benämnt rannsakningsövervakning. Fömlsättningarna härför skall varadesamma som vid häktning men därjämte skall åtgärden kunna sällas in för demisstänkta som genom den föreslagna skärpningen av häktningsfömtsättningenrecidivfara i fortsättningen inte bör häktas. Avsikten är att genomföreskrifter och intensiv övervakning få den misstänkte att ej längre begåbrott. Liknande tankegångar har tidigare framförts men ej gått all genomförafrämst beroende på den uppenbara svårigheten att övervaka en personsförehavanden men även på möjligheten att fä lag i lämpligaövervakare. De personer som utredaren omnämner som länkbara övervakare ärsäkerligen lämpade för detta ändamål men förbundet har svårt att tro att de ärberedda att ställa upp i den omfattning som erfordras för attrannsakningsövervakning skall bli ett alternaUv till häktning. Utredarenföreslår all övervakare skall förordnas av åklagaren eller av domstol och attdessa myndigheter även skall skaffa fram lämpliga övervakare. Förbundetmotsätter sig bestämt förslaget i denna del och menar att ansvaret för övervakningenskall läggas på frivården som redan har erfarenhet av övervakningsinsUluletoch kännedom om personer som är villiga all tjänstgöra som övervakare.Slutligen föreslår förbundet all en annan term än rannsakningsövervakning börväljas. Uttrycket rannsakning leder tankarna till den ordning som gällde enligtden äldre RB. Sammanfattningsvisställer sig förbundet mycket tveksamt till förslaget men vill inte motsätta sigatt institutet under ett annan namn än det utredaren föreslagit införs som ettalternativ till häktning. FöreningenSveriges åklagare: Som framgår under mbriken Allmänna synpunkter har föreningeninte övertygals om att rannsakningsövervakning och nalihäkte är realistiskaalternativ eller komplement till häktning. Föreningens inställning sammanhängerdelvis med att föreningen inte kan acceptera förslaget all häktning på gmnd avrecidivfara skall begränsas till vissa brottstyper. försök att finnarealistiska häktningssurtogat har i stort sett misslyckats. De ändringar i RBsom tillkom 1981 och som medgav störte möjligheter att tillgripa övervakningfick, såvitt föreningen har sig bekant, ingen större praktisk betydelse. Rannsakningsövervakningskall i första hand fånga upp de recidivfall som inte omfattas av den brottskalegori som enligt förslaget skall kunna leda till häktning på recidivgmnd. Föreningen delar inte utredarens upp fattning att det är relativt lätt att kontrollera att den misstänkte efterlever de villkor som uppställts. Utredaren har själv redovisat tveksamhet om föreskrifter som innefattar krav pä skötsamhet eller förbud mot missbmk. Övervakningen skall enligt förslaget inte ligga på kriminalvården eller 290 annanoffentlig myndighet utan på exempelvis fackhga organisaUoner, Prop. 1986/87:112Svenska Röda Korset, personer i den misstänktes omgivning, hans släktingarosv. Enligt föreningens mening skulle en övervakare som förordnats av åklagareresp. rätten och fått sill arvode bestämt av den förordnande myndigheten kommai lojalitetskonflikter med den övervakade, om övervakaren exempelvis är ennära anhörig, en arbetskamrat eller på annat sätt har nära relationer till denmisstänkte. Om förslaget om rannsakningsövervakning godtas bör, såsomutredaren föreslagit, inte bara rätten utan även åklagaren ges beslutsbefogenheter. FöreningenSveriges länspolischefer och Föreningen : Föreningarna haringen erinran i sak mot förslaget alt tillskapa alternativ till häktning så somdessa beskrivits i avsnillet. Dockär föreningarna tveksamma till om rannsakningsövervakningen kommer alt fungeraom inte utredningen klarare anger vem/vilka som kan eller får anlitas föruppdraget. Enligt föreningarnas uppfattning skulle det sannolikt i avsevärdgrad öka såväl aktuella myndigheters som allmänhetens tilltro tillrannsakningsövervakning som häktningssurrogal om till exempelskyddskonsulentorganisationen hade ansvaret för organisationen. Det ärföreningarnas övertygelse att det inom skyddskonsulenlorganisalionen finnssåväl kunskaper som erfarenheter att tillvarata övervaknings-insUlutetsorganisation och förverkligande på ett effektivt sätt. Föreningarna villsåledes i denna del av anförda skäl ej acceptera utredningens förslag i sinnuvarande utformning. Utredningenanser att, för att institutet skall mötas med förtroende från polis, åklagareoch domstolar, brott mot meddelade föreskrifter i samband medrannsakningsövervakningen måste resultera i en kraftig sanktion iform av häktning. Detta går naturligtvis bra när övervakningen har trätt i ställetför häktning. Utredningen nämner dock inget om vilken reaktion som skall trädain när det ej är möjligt att som sanktion häkta vederbörande. Föreningarnaavser alltså det fallet där rannsakningsövervakningen har tillgripits "dåhäktning inte är möjligt". I denna del måste det finnas klara regler föratt inga tveksamheter skall råda och institutet skall få önskad effekt. : Vi motsätter oss förslaget på det sätt det är utformat ochföreslår alt dessa regler omarbetas. En utgångspunkt bör vara att de samlasunder en gemensam beteckning "Villkorlig häktning" saml att åklagarenges befogenhet att under vissa förutsättningar fatta beslut om sådan, eller omlättnader i av rätten fattat beslut om häktning. Tilldenna mer allmänna syn på förslaget vill vi anföra följande beträffandedetaljema i utredningens förslag. är det ett förhållandevis litet antal som kan väntas bli aktuellaför rannsakningsövervakning. Videlar denna uppfattning och tror att det rent praktiskt torde bli svårt att redan vid en häktningsförhandling ha underlag för ett beslut om en lindrigare form av häktning, däremot kan del bli aktuellt i ett mindre antal fall under pågående häktning. Befogenheten alt fatta beslut om lättnader bör därför ligga hos åklagaren, eller efter talan av den misstänkte, hos rätlen. Ansvaretför ett underlag för beslut om någon lindrigare form av häkl- Prop. 1986/87:112ning fömtsätter ett aktivt agerande från den misstänkte eller hans försvarare.Ur rättssäkerhetssynpunkt är det därför viktigt att försvarare förordnas i etttidigt skede. Ur rättssäkerhetssynpunkt är det enligt vår uppfattning stötandeom möjligheten att anskaffa övervakare skulle vara en förutsättning för altkunna medge en lindrigare form av häktning. Det måste alltså finnas enfungerande organisation av övervakare som måste vara beredda all mer ellermindre pä heltid ägna sig åt övervakningen den pågår. De skaockså ha en ersättning som är anpassad till en sådan arbetsinsats. Utredningensförslag att någon anhörig skulle sköta denna övervakning anser vi heltorealistisk. Den övervakande måste ju ha en form av rapporteringsskyldighethur den misstänkte sköter sig i avseende på flyktfara, kollusionsfara ellerrecidivfara och vi har svårt att se hur detta ska kunna ske i ettsläktskapsförhållande utan att övervakaren råkar i lojalitetskonflikt. : Förbundet ser positivt på de alternativa häklningsformer somföreslås: natlhäkte och rannsakningsövervakning. Förbundetär även positivt till nämndemäns möjlighet att mot rimlig ersättning äta siguppdrag som övervakare för dem som ålagts rannsakningsövervakning. Förbundsstyrelsenhar slutligen diskuterat frågan om borgen som lämpligt häktningsaltemaliv.Alltför mycket talar emot denna form av villkorlig häktning, inte minsträttviseskäl. : Utredningsmannen dokumenterar en nästinUllhäpnadsväckande okunnighet genom all vara lotah ovetande om såväl vårt förbundsexistens under som den verksamhet vi bedrivit. Menar utredarenallvar med sitt förslag om att engagera frivilliga lekmän i detstraffprocessuella uppdraget "rannsakningsövervakning" finner mansjälvklart de presumtiva uppdragstagama lättast i deras egen organisation -Övervakares och Kontaktpersoners/familjers . Utredarensambitioner att nedbringa häkleskostnaderna är naturligtvis lovvärda men därmedinte sagt alt alla åtgärder som är ekonomiskt lönsamma automatiskt också är poliUsktförsvarbara. Vill man undvika häk-tesinstitulets skadliga effekter och därmedockså minska kostnaderna är naturligtvis den effektivaste modellen all avståfrån häktningen. Motbakgmnd av de häklessurrogat som redan finns är det förvånande att utredarenföreslår ytterligare ett straffprocessuellt tvångsmedel. Innan de straffprocessuellatvångsmedlen antalsmässigt byggs ut anser vi det angeläget att redantillskapade möjligheter kommer till användning i en helt annan omfattning änvad som är fallet. Det är angeläget ur såväl rent humanitära skäl som ur trovärdighetssynpunklmot bakgmnd av de kon-venUoner vi ställt oss bakom. Vadvi främst vänder oss emot i institutet "rannsakningsövervakning" är att det substansiella innehållet är av rent kontrollerande natur. övervakare är naturligtvismedvetna om att övervakningen är ett led i Prop. straffverkställigheten,men vi är också medvetna om all en övervakares uppgift är dubbel,nämligen dels att ge den övervakade det stöd och den hjälp han kan behöva ochdels att kontrollera att han inte återfaller i brott. Det är denna dubbla tar på oss när vi ställer upp som övervakare. Om man verkligen, somutredaren här gör, menar, alt en övervakares enda uppgift i vissaövervakningsuppdrag skall vara den, alt enbart kontrollera, då finns det ingenanledning alt förordna någon övervakare. får man söka finna någonannan form för kontroll. ärdå direkt olämpligt. Viföreslär att de straffprocessuella tvångsmedlen inte utökas med institutet "rannsakningsövervakning". FöreningenSkyddsvärnet i : Häktning är, inte minst till följd av de regler somgäller om verkställigheten, en djupt ingripande åtgärd. Redan humanitära skältalar för alt detta tvångsmedel bör användas sparsamt. All del likväl användesi den utsträckning som sker beror säkerligen till icke ringa del på alt någotrealistiskt alternativ till häktning i praktiken inte står buds. Utredningsmannenföreslår att man skall införa ett nytt alternativ häktning, kallat rannsakningsövervakning.Rannsakningsövervakning avses bli använd i stället för häktning av framför alltalkohol- eller narkotikaberoende personer beträffande vilka det finns recidivfara.Övervakningen skall innebära bl. a. skyldighet för vederbörande all vissatidpunkter eller Uder vistas i sin bostad eller på sin arbetsplats. Dämlöverskall den misstänkte kunna åläggas alt följa föreskrifter, t. ex. angåendeläkarvård eller behandling, "väsenUigen" i syfte att kunnakontrollera den misstänkte. Skyddsvärnetvill för sin del instämma i uppfattningen alt vi inte har realistiska häktningsalternativ. Del beror enligt Skyddsvämets åsikt inte så myckel pä alt vi saknar behövliga regler. Brislen är i stället att det i varje fall för något äldre lagöverträdare inte finns möjligheter att ta hand om dem i annan form än förvaring på allmänt häkte. I 25 kap. 2 § RB stadgas all domstolen i samband med reseförbud eller anmälningsskyl dighet får föreskriva att den misstänkte på vissa tider skall vara tillgängligi sin bostad eller på sin arbetsplats. Del får också ställas upp villkor som behövs för den misstänktes övervakande. Utredningsmannens förslag in nebär del positiva att man kan tänkas komma alt organisera en speciell övervakning avsedd för detta ändamål. finns det nämligen så långt Skyddsvämet känner , inte någon övervakningsorganisation domsto lens förfogande. Del är säkert en av anledningama till att detta häktnings- alternativ inte fungerar i praktiken. Förslaget om rannsakningsövervak ning är dock från principiell synpunkt tveksamt åtminstone pä en punkt.