prop · GA0358 · 1986-12-31 00:00:00 — 1.14Stockholms universitet: Ulredningen handlar lill slora delar om jaktligafrågor och vården av de jaktbara djurarterna, varför den föreslagna vidadefinilionen av vUt endast förvUlar och gör utredningens förslag svårtolkade.Utredarna har också mycket svårt atl på ett konsekvent sätt handskas med dennaterm, vilkel i sin tur gmndlägger en rad missförstånd och tveksamheter. Iutredningens direktiv slår del atl konflikter mellan friluftslivet och Det finns ingel underlag i direktiven för atl jakfintresseskall bedömas som mer värdefullt än övrigt naiurintresse. Ulredningen har valt all endasl beakta de störningar som övriga frilidsakli viieier kan få på jakt och vården av det jaktbara vUtet. Det förtjänar att påpekas att jakt är en fritidsverksamhet som rimligen bör jämsläUas med tex fritidsfiske, bär- och svampplockning, ornitologi, orientering eUer allmänhetens behov av att vistas i skog och mark. 1.15------------------ Umeåuniversitet: Beredningens definiiion av vill, dvs. vildadäggdjur och fåglar kan vi ansluta oss till. ---- Grundenför en ekologiskt riktig viltvård erhålls enligl vår mening 1) kunskaper om viltstammarnas storlek och utveckling,dvs. genom en fungerande vUtstaiistik, 2) kunskaper om viliarternas miljökrav,populationsdynamik elc, dvs. 3) all testa viliforskningens teorier, dvs.försöksverksamhet. Föratl omsälla denna baskunskap (enligl 1-3) i praktisk tUlämpning inom viltvårdenkrävs: 4) att utgående från punkt 1 -3 övergripande beslutfattas, regler utarbetas och rekommendationer ges för praktisk viltvård, dvs.genom en fungerande administration vid berörda myndigheler, 5) alt kunskaper om viltstammarnas utveckling,miljökrav och reglering saml de beslut, regler och rekommendationer om hurviltvården skall bedrivas för olika arter förs ut lill dem som skall ulföraviltvården i praktiken, dvs. 6) och information, 1)alt beslul, regler och rekommendationer om hur olika viltarter skaU skötasverkligen följs, dvs. genom praktiskt viUvårdsarbele av markanvändare, jägareoch enskilda. Vi anser alt villvården bör bedrivas enligl den ordning som viskisseral ovanoch utgår från denna modell då vi kommenierar beredningens förslag 1.16 Uppsalauniversitet: Föreliggande yttrande berör i första hand forsk ning saml ulvecklings- och försöksverksamhel. Ifråga om beiänkandei i övrigl är det på sin plals att särskilt välkomna beredningens principiella ställningstagande som bl.a. går ut på - alt ifråga om jakten och villvården främja ensamverkan över faslighets-gränserna, - att bevara folkrörelseengagemanget i viltvården ochjakten samt 135 - alt tillämpa en enkeladministration, i största möjliga utsträckning för- Prop. lagdtill lokal nivå. Detär också värdefulll atl beredningen framhåller den traditionella viltvårdensbetydelse men dessutom särskilt understryker hur angelägel del är atl la hänsyntill viltet i all verksamhel som påverkar den yllre miljön. Denvacklande definitionen &v begreppet "vilt" i jaktliga och from nu också i slatliga ulredningssammanhang gör det utomordentligt svårt atl få grepp om vilka konkreta åtgärder beredningen egentligen föreslår. Beredningenhar hafl en sådan sammansällning all jägarnas intressen konsekvent priorileras, deras posiliva belydelse för faunan skönmålas och deras negaliva inverkan förbigås. Det ligger nära till hands all kräva att betänkandet utan vidare avpollelleras, möjligen för atl efterträdas av två separata uiredningar, nämligen en om faunavård och faunavårdens behov av ekologisk forskning, den andra om jakl. är nämligen två olika saker, om också med vissa beröringspunkter. 1.17 i : Sliflsnämndenifrågasätter om det över huvudlaget är möjligt att förena en enkeladministration på lokal nivå med övriga aspirationer (l.ex. atl främjasamverkan över fastighetsgränser eller bevara folkrörelseengagemangel). 1.18 : Jakten var tidigare avslor betydelse för många människors ekonomi och försörining och har fortfarandeviss ekonomisk betydelse för markägarna. Jakträttens ekonomiska värde beslämsdock numera i hög grad av jakten som frifidsakfiviiet. Enligl styrelsensuppfattning bör denna förändring av fömtsättningarna för jakten påverka ulformningenav samhällets ålgärder beträffande jaktens rättsliga reglering, organisationoch det ekonomiska stöd som kan komma alt ulgå. 1.19 Centralorganisationen /SR: /SR delarberedningens uppfattning att begreppet viltvård bör ges en vidsträckt innebörd,bla innefattande hänsynslagande vid markanvändning - t.ex. i skogs- ochjordbmk och vid övrig exploatering av mark och så alt viltproduktionensavkaslning och jaktens värde som rekreaiionskäUa tillvaratas. /SR harsålunda ingel att erinra mot de principiella ulgångspunkler efler vilkaberedningen arbelal och de mål beredningen föreslår för jakl ochviltvårds-politiken. 1.20 : Vi finner all beiänkandeigenomsyras av en aUlför ensidig betoning av jaktens intressen medan det rörligafriluflsUvet i huvudsak beiraktas som en störning för vUtvård och jakt (sid248). Jakträttsinnehavarens intressen framslår som överordnade friluftslivetsintressen, j Ettsådanl synsätt anser vi oförenligt med en modem demokratisk uppfattning omnaturen som en gemensam nationell tillgång. Friluftsfrämjandetanser atl olika aktiviteter i skog och mark bör och kan bedrivas med ömsesidighänsyn tiU varandra ufifrån ett gemensamt accepterande av allemansrättenshävdvunna principer. Friluftsfrämjandetanser atl jakt och viltvård bör bedrivas på sådanl sätt atl det inle skaparotrygghet hos utövare av annan legitim friluftsverksamhet i markema eller påannat sätt innebär inskränkning i aUemansrätten. Friluftsfrämjandethemsläller därför alt lill de övriga målen "för den 136 framlidajakl- och vUtvårdspolifiken" (sid 13) fogas ännu ett mål, som Prop.1986/87:58 garanlerar alt jaktutövningen inte medför ytterligare inskränkningari det röriiga friluftslivets möjligheter atl utnyttja allemansrätten. 1.21Jägarnas riksförbundLandsbygdens Jägare: '-. Söm helhet be traktad fungerar jakten och viltvården bra med nuvarande regler och jakirättsförhållanden. Någon försämring av nu rådande jaktförhållanden är helt obefogad och skall förhindras. Det är däremoi angeläget att fler och nya jaktlillfällen, lill rimliga kostnader, lillskapas för landets många mark lösa jägare. 1.22 i : Enligt LO är de avberedningen angivna målen väl lämpade all arbela vidare med. Däremoi anser LOinle alt beredningens förslag till alla delar innebär alt man når dessa mål. 1.23 : Av LRFs jakt- ochviltvårdspolitiska handlingsprogram-- framgårall det ligger i lantbrukets inlresse alt är det nödvändigt atl balans råder såvälmellan arter och individer som mellan olika arealbundna näringsgrenar. Ilikhet med beredningen anser LRF atl samverkan över ägogränser är nödvändig föralt nå en effektivare jakl- och viltvård. Att viltets och jaktens sociala ochekonomiska värden skall tillvaratas ligger helt i linje med LRFs inställningtUl jakt och viltvård, som en produktionsgren inom de areella näringarna.Ifråga om jakten och viltvården vUl beredningen också bevarafoikrördseengagemanget och fillämpa en enkel administration i slörsta möjligautsträckning förlagd till lokal nivå. Etl av viltvårdens mål är även atl ökaanlalet jaktlillfällen för all svara mol rekreafionsbeho-ven. Sirävandenaatt bevara en art- och individrik fauna skall inriktas på de arter som tillhörlandets viltbestånd. För att förhindra all främmande arter etablerar sig anserberedningen att del erfordras en myckel slor - och i förhållande till dagslägetskärpl - reslriktivhet när det gäller atl hålla sådana arter i hägn. Även närdet gäller arter inom vårl land finns det med hänsyn till skaderisken i deareella näringarna anledning all vara restriktiv. Denna restriklivilet anserberedningen bör gälla även vid inplantering i nya områden av arter som redanfinns i landet. LRF inslämmer här i alll väsenfligt i beredningens övervägandenoch förslag. 1.24 : Vi kan anslula oss lill de av beredningen föreslagna målen för samhällels jakl- och viltvårdspolifik. Däri anges bl.a. att denna politik skall dels främja en lämplig utveckUng av viltstammarna med hänsyn tagen till aUmänna och enskilda iniressen, dels skapa så goda fömtsättningar som möjligt för jakten och därigenom stödja jaktintresset. Ej säUan kan dessa mål framstå som motstridiga. För skogs näringen är avvägningen dem emellan en central fråga. Beredningenuttalar att jakt är en verksamhel som främst syflar tUl att bereda sina ulövarenöje och avkoppling. Detta är ett självklart men vikfigt påpekande. villunderstryka att i avvägning meUan vUtvård och jakt samt skogsproduktion måstenäringens råvamintressen vara vägledande. Delskall samiidigi fastslås att rafioneUt skogsbmk och viltvård som regel är förenliga. Inom det enskilda storskogsbmket har jakten ett ej obetydligt ekonomiskl intresse saml stor betydelse i personalpolitiken och för konlaklerna med företagels omvärld. Markägarens och jaklrätlsinneha- 137 vårens inlresse ochkunskaper för jakl och viltvård är avgörande förutsätt- Prop. 1986/87:58ningar för att de uppställda målen skall uppnås. 1.25Svenska jägareförbundet: släller sig utomordentligtpositivt lill den breda genomgång av inrikining och målsättning för samhälletsjakt- och viltvårdspolitik som beredningen gjort och i sina "principiellautgångspunkter" (kap 15), sammanfattat i följande punkter vilka hell delasav . Beredningenuppställer en rad mål för samhällets jakt- och viltvårdspolifik. Överst iraden slår "att bevara de viltarter som tillhör landets viltbestånd".Föreningen kan tillstyrka detta mål, som är etl övergripande mål även för denallmänna naturvården, om man med vilt avser alla vilda djur. Beredningenföreslår emellertid att benämningen "vilt" ska avse endast vildadäggdjur och fåglar. Detta innebär en utvidgning i förhållande fill nu gällandejaktlag, som främsl behandlar del jaktbara villel. Ska lagens omfattningulvidgas har föreningen svårt atl inse att del finns något skäl till att inleockså ta med grod- och kräldjur. Fördelen med detta är att den generellafridlysningen därmed skulle omfalta även dessa djurgmpper, som annars med vissaundantag är fredlösa i vårt land. 1.27----------------- och : Föreningarnahar ingel att erinra mol de principiella utgångspunkter efler vilka beredningen arbetat dier mot de mål beredningen föreslår för samhällels jakt- och vUtvårdspolilik. 1.28------------------------------ Viltforskarföreningen:I betänkandet har den breda definifionen av vilt - alla vilda däggdjur och fåglar - använts för atl definiera beredning ens ansvarsområde. har man emellertid genom beredningens sammansättning klart markerat den jaktliga sidan, vilkel givit beiänkandei en snävare inrikining och en sUigsida ål jaktliga frågor. Detla gör all del övergripande perspeklivel ofta saknas. 2 Åtgärder för viltet i allmänhet 2.1Riksåklagarmyndigheten: Med rätla understryker beredningen vikten av atl det vidtas åtgärder för att den yttre miljön för viltet skall bli så gynnsam som möjlig. Det är därior av intresse atl vid samhällsplaneringen frågor som berör naturvården ägnas särskUd uppmärksamhet. Att statens planverk som beredningen föreslagit skall få i uppdrag alt i samråd med meddela allmänna råd till kommunema angående hur vUtintresset skaU tUlgodoses i planeringsarbetet framstår som lämpligt. De åtgärder inom skogsbruket och jordbrukel, bla från skogsvärdsstyrel sernas och lantbruksnämndernas sida, som beredningen förordat för atl öka Uvsbefingelserna för vUlel, bilräds även. Del primära ansvarei för viltvården måste som ulredningen framhållit åvila markägaren och jakt rättsinnehavaren och vila på frivillig gmnd. En effektivisering av villvår den förutsätter samverkan över fastighetsgränserna. Beredningen pekar härvid på betydelsen av jaktklubbarnas verksamhel saml viklen av atl nya jaktvårdsområden bildas. 2.2 Rikspolisstyrelsen:Förutom de omfattande åtgärder som vidtagits för Prop. 1986/87:58 all minska villolyckor i trafiken bör tydligare än vad som sketl den enskildefordonsförarens ansvar understrykas, dvs skyldighelen atl anpassa körningenmed hänsyn till risken för villolyckor. Detla kan såsom beredningen föreslårske genom elt tillägg i 61 § väglrafikkungörelsen så alt denna bestämmelse ävenomfattar områden där del finns uppenbar risk för kollision med vill, t.ex. därvägmärke för villstråk är uppsatt. Slyrelsen undersiryker behovet av enfortsalt bred och saklig informafion om risken för viltolyckor och att ensärskild central arbetsgrupp tillsätts för att följa upp UtveckUngen avvUlolyckorna. Förelrädare för polisen bör ingå i arbetsgmppen. 2.3 : Del är för lidigl all påslå atl "ulveck lingen mol elt ökal anlal villolyckor synes emellertid nu ha brufits". Totalt sett över riket är det rätl alt en minskning inträffadeunder . För flera län kvarstår dock faktum att olycksökningen inte avstan nat. Vägverketinstämmer i beredningens mening atl en fortsalt bred ochsakUg informalion fill aUmänheten om bilförarens ansvar bör ske. DärförtiUstyrker alt en särskild arbelsgmpp fiUsätts för atl följautvecklingen av villolyckorna och som ges resurser för all sprida informalionfill allmänheten. är berell all dellaga i en sådan arbetsgrupp. 2.4 Statenstrafiksäkerhets verk: Beredningens förslag atl genom etl lillägg i 61 § väglrafikkungörelsen (1972:603) (VTK) yllerligare undersiryka den enskilde trafikantens skyldighet att hålla en tillräckligt låg hastighet inom områden där det finns risk för kollision med vUt avsiyrks. Skälethärför är all risken för kollision med vilt inle såsom i de övriga i 61 § VTKuppräknade fallen tillräckligt entydigt kan förutsättas framgå av Irafik- ochtertängförhållandena. Det är således svårt för fordonsföraraa att förutom därvarningsmärke för vill uppsatts avgöra när de färdas genom områden där detfinns risk för koUision med vilt eller inte. Föratl följa viltolycksulvecklingen samt för alt sprida information tillaUmänheten föreslår beredningen att en särskUd arbelsgmpp liUsälts. Huvudansvaretföreslås läggas på trafiksäkerhetsverket. Under förutsättning atltraflksäkerhetsverket erhåller därav moliverade resurser har verket inget allerinra mot den föreslagna organisafionen. 2.5 Naturhistoriskariksmuseet: Beredningen har en rad förslag, vilka syf lar fill alt öka tillgängen på näring, vatten och skydd för viltet. Man nämner att utdikad jordbruksmark, som tagits ur produkfion, skulle kunna återstäl las i ursprungligt skick. Man säger också atl del borde vara lUlålel all undanta marker från skogsodling i större utsträckning än vad som är fillåtet, och man föreslår en lagreglering av naturvårdshänsynen i jordbru ket på samma sätt som för skogsbmkel. Museetvälkomnar de nämnda förslagen. 2.6 Lantbruksstyrelsen:Beredningen pekar på möjlighelen all öka fillgång en på föda för viltet genom atl avsälla områden som är av marginell betydelse för skogs- och jordbruksproduktionen för produktion av vilt- foder. Detta gäller exempelvis nedlagd jordbmksmark. En sådan använd ning i störte skala torde kräva viss ändrad praxis vad gäller anvisningar Beiräffandeinformalion lill allmänheten om vilka regler som gäller för Prop. 1986/87:58införandet av djur finns både allmän informalion och mera djurslagsinrik-tadinformalion i form av sammanställningar lillgängliga på både lanlbmksslyrelsenoch de olika lantbmksnämnderna. Del kan också nämnas att lantbruksstyrelsentillsammans med har utarbetat en broschyr om införsel avutrotningshotade djur. En lista över de djurarter som är utrotningshotade genomhandel finns också att rekvirera från lanlbmksslyrelsen. 2.7 : Beredningensförslag om alt bör kompletlera föreskrifternaliU skogsvårdslagen om nalurvårdshänsyn vid dikning tiUslyrks-- endaslunder den förulsällningen atl motsvarande prövningenligt naturvårdslagen inle sker. I annat fall bör nuvarande ordning behållas. Beredningenanför vidare atl vissa för jord- och skogsbmk angivna "marginalmarker",som ulan tvekan har betydelse för villproduklionen bör kunna undanlas frånskogsproduktion med hänvisning till 2§ skogsvårdslagen. Man efterlyser attmark bör kunna undanlas från skogsodling i en något vidare utsträckning än vadföreskrifterna och de allmänna råden fill 2§ skogsvårdslagen för närvarandetillåter. anser att skogsvårdslagen redan medger denna tolkningmen är beredd atl i samband med nästa överarbelning av föreskrifierna tUl 2§skogsvårdslagen ytterligare exemplifiera della. Skogsstyrelsenavslyrker beredningens förslag om en generell samrådsskyldighet beiräffandeenergiskogsodling. --- Behovetav hänsyn liU villel i den kommunala planeringen får ansesvara särskilt stort i anslutning fill den miljön. Samfidigl som djurensuirymme här är begränsat finns det etl mycket stort behov av rekreation baseradpå upplevelser av vilda djur. I en av publicerad rapport(Faunavård i stadsmiljö, Gerell, statens naturvårdsverks PM 1622) framgårytterligare atl del finns slora förbättringar att göra för djuriivet vidplanering av stadsmiljö. Verkelinstämmer i bedömningen all del finns ett behov av cenirala anvisningar förhänsynstagande till faunan i den kommunala planeringen och tUlstyrkerberedningens förslag på denna punkl. Närdel gäller problemen med villolyckor efterlyser beredningen ett störte ansvarhos den enskilde bilföraren. Som elt resullal av della föreslår man ett tilläggi 61 § väglrafikkungörelsen om skyldighet att anpassa hastigheten i områdendär det finns risk för kollision med vill. Verkel fillslyrker della förslag,som torde kunna få en positiv, psykologisk effekt. Vidareunderstryks atl eleverna i landets bilskolor måsle få bäitre informalion omrisken för viltolyckor och hur dessa skall undvikas - en bedömning somnaturvårdsverket ansluter sig lill eflersom del är viktigt med ökade kunskaperi della avseende hos landels bilförare. Beredningenföreslår också att informalionen om risken för villolyckor ökas och förbällras bl.a genom tillsättandet av en särskild arbelsgmpp som skall följa ulvecklingen av viltolyckorna och ges resurser för alt sprida informafion till allmänheten. Verkel kan emellertid inle ansluta sig lill detta förslag. Del torde vara bälire alt tillföra redan exislerande organ resurser som skulle krävas för alt skapa och behålla en sådan arbetsgrupp än all bilda etl nylt och därmed ge upphov lill ytterligare administrativa kosinader. Naturvårdsverket- villsärskilt undersiryka nödvändighelen av all Prop. manframför alll vid slörre vattenregleringsföretag noggrant inventerar del berördaområdet vad avser störningskänsliga och hotade djurarter. Detta bör skejämsides med den av beredningen föreslagna åtgärden för att utröna företagetseffekt på viltet och hur denna skall kunna minimeras. Beredningenföreslår också att , med hjälp av länsslyrelserna, åtminstoneöversiktligt, kartlägger förekomsten av torrläggningsföretag som skulle kunnavara aktuella att återställa, till förmån för villel. Underförutsättning att verket erhåUer erforderliga resurser för denna ontfattande uppgifl tillstyrks förslaget, som dock fömtsätter att en nedre arealgräns införs för alt kunna genomföras. Iskogs- och jordbruksavsnittet tar beredningen vidare upp frågan ommarkutnytljandet för jord- och skogsbmk kontra markutnyttjandet för villel.Beredningen föreslår att fler lyper av mark av betydelse för de vilda djurenbör undantas från skogsodling. Verkel instämmer i att det - sannolikt utannågon nämnvärd inverkan på landets skogsproduktion - bör skapas bättremöjligheter för att avsätta smärte områden för villproduk-tion. Bl.a bordevissa s.k. 5:3-skogar kunna komma i fråga här. Denna möjlighel bör, somberedningen anför, ej kopplas lill någol särskilt krav alt vidtagavilivårdsåtgärder på de aktuella områdena. Kanlzoner och isolerade öar i detextrema jord- och skogsbrukslandskapet utgör inte säUan värdefulla viltbioloperäven när dessa får ulvecklas frilt på naturlig väg. Vad som är bäst för viltetbestäms självfallet av lägel, tidigare markanvändning, klimat, omgivandevegetation etc. av publicerad rapport (Våtmarksdikning och fauna. ,meddelande 2/1983) framgår bl.a att skogsdikning i stor skala kommer att bidrafill en minskad variation i såväl naturtyper som artinnehåll. Denna rapporl,liksom den bakomliggande undersökningen, bör i enlighet med vad beredningenframhåUer kunna ligga till gmnd för utarbetande av föreskrifter fördikningsföretag. Sådana bör således kunna utarbetas tämligen omgående i formav en komplettering till redan befinfliga anvisningar om dikning. Beredningenbehandlar även systemet för fredning av vill och de undan tag som gäller i olika avseenden. har inga erinringar mot de överväganden som görs och de förslag som här framläggs. Deöverväganden och särskilda åtgärder som framgår av beredningens avsnitt omfrämmande viltarter har verkel inga invändningar mol. Beredningen föreslår härbl.a ell förbud mot att hålla främmande djurarter i hägn. Eflersom rymningarfrån hägn av djur tillhörande främmande djurarter har vållat åtskilligaproblem under senare är tillstyrker beredningens förslag pådenna punkt. Beredningen föreslår också en uividgad möjlighet alt förordna omjakt i avsikt att förhindra eller undanröja etablering av nya arter. Verket fåri delta avseende endasl påpeka alt erfarenheterna visat alt man inte bör fästaalltför slor tilltro till en sådan lösning av problemet med nyetablering avarter. Utrolningsjakt har både av administrativa och praktiska skäl visat sigtämligen svär att genomföra. Inom regeringskanslietförbereds en ny plan- och bygglag saml en lag om hushållning med naturresurser. I anslulning fill denna nya lagstiftning kommer planverket att i samråd med berörda myndigheter bedriva rådgiv- 141 ning och melodulvecklingför planering. Som en del i den Prop. kommunala fysiskaplaneringen ingår hänsynstagande till naturvärdens intressen vilket ävenomfaltar faunan. De allmänna råd om hänsyn lill viltintresset i fysiskplanering som beredningen föreslår att planverket skall utfärda börlämpligen innefattas i del ovan nämnda rådgivnings- och Detbör i detla sammanhang påpekas att hänsynstagande lill viltet isamhällsplaneringen bör ingå i en ekologiskt och ekonomiskl önskvärdresurshushållning. Faunahänsyn och intresset av all bevara vissa biotoper hardärmed elt nära samband med riktlinjer i den fysiska riksplaneringen förhushållning med mark och vatten. 2.10Domänverket: delar beredningens uppfattning atl i jämförelse medvad f n sker bör störte andel av den jordbmksmark som läggs ned kunna avsättasför all skapa förbättrade möjligheter fill viltproduklion. Del bör finnasutrymme för en generös tolkning av skogsvårdslagen, särskilt vad gäller areelltsmå och från villproduklionssynpunkt intressanta områden. 2.11 : Sverigeslantbmksuniversitet delar beredningens synpunkt att för landet främmandeviltarter som kommer in på konstlad väg om möjligl skall förhindras altetablera sig här. Detla bör även gäUa vUlarter som spontant invandrar i vårtland, men som har kunnat nå hit enbart genom att de utplanterats i några avvåra grannländer. Särskilt bör här beaklas förekomslen av nordamerikansk bäverCaslor fiber. Av stor vikt är även att som framhålls i betänkandetvilthållningen i hägn regleras för all förhindra oönskade elableringar genomrymt vill. 2.12 : SVA slöderhelt förslaget atl etablerandet av för vår fauna främmande djurarter imöjligaste mån skall förhindras. Generellt selt bör också förbud råda förhållande av sådana djurarter i hägn. Undantag från sådana bestämmelser bör,enligt SV As uppfattning, endasl få lämnas av lanlbruksstyrelsen och såledesinte som utredningen föreslår av . Lantbruksslyrelsen är idagtiUsynsmyndighet i frågor om hållande av djur både vad belräffar tamdjur ochdjurparker. Ett flertal i dessa sammanhang tillämpade värderingar, exempelvisinom djurskyddsområdet, har applicerbarhet även på hållandel av djur i hägn.Till detla kan läggas den myckel belydelsefulla omständigheten alt främmandedjurarter i hägn kan vara mycket känsliga ur smitt-skyddssynpunkl.LänsslyrelsernEi bör dock enligl SVAs mening, fortsätta atl varalillståndsgivningsinslans när del gäller hägn för inhemska arter såsom krön-och dovhjort.