prop · GA0312 · 1986-12-31 00:00:00 — Om dennaändring genomförs för sparbankernas del, är det enligt bankföreningensmening svårt att motivera att inte motsvarande ändring bör göras också för övriga bankinstitut. Med hånsyn till kreditmarknadskommilténs uppdrag harbanklagsutred ningen inte närmare övervägl behovetav ändringar såvitt gäller banktill synen. Såsom tidigare framhållits förordar bankinspektionen, atl reglerna härom för alla trebankinstilutsgrupperna redan nu inarbetas i bankrörelse- 229 lagen och jämkas i överensslämmelse med fondkommissionslagen. 3.16.2 Kammarrätten i Prop. 1986/87: 12 Utredningenuppger sig särskilt ha slräval efter all förenkla språkel. Det bör vara möjligl alt komma längre på denna väg.Domstolen tänker då speciellt påkapiflen om tiUsyn (17 kap. , 13 kap. SpLF, 15 kap. FbL). Under denna rubrik behandlas även avsnitten omregistrering i sparbankslagen och föreningsbankslagen med bestämmelserna omregistrering i bankrörelseförordningen. De föreslagnaregistreringsbestämmelsema innebär vissa förenklingar jämfört med gällande lag.Sålunda har kravet på kungörelse tagits bort vid tre slag av registrering.Dagen för rörelsens öppnande enligt 2 kap. 17 8 behöver inte kungöras eftersombankbolaget har motsvarande kungörelseplikt.Undantag görs också för vissa meddelanden från konkursdomaren på gmnd av attkungörelse sker i det hos konkursdomaren anhängiga målet. Inte heller registrering av fusionslillstånd föreslås blikungörelsepliktiga. Detta bör kunna underiålas mot bakgrund av att deföreslagna fusionsreglema redaninnehåller ett antal kungörelseförfaranden. Utredningenföreslår också att själva registreringen får underlåtas i ett fall jämfört medgällande lag. När bankinspektionen förklarar etl bolagsstämmobeslut förfalletskall enligt 168 8 BL en anteckning registreras och kungöras om att en fldigareinförd uppgift i registret om bolagsstämmobeslutet avförs därifrån. Utredningenanser att detta förfarande kan undvaras med hänsyn till att den publicitet, som i sådana fallknyts till anteckningen i registret av inspektionensbeslut, får anses tillräcklig. Bankinspeklionen finner de föreslagnaförenklingama väl motiverade och tillstyrkerutformningen av bestämmelserna om regisirering i lagförslaget. Detta gäller även förslaget om att vissaregistreringsbestämmelser överförs från lag till en av regeringen utfärdadbankrörelseförordning. De föreslagna reglerna om registrering överensstämmerväsenfligen med gällanderätt. Kammarrätten har inga invändningar mot förslaget i den delen. Motsvarande gäller förslaget att bibehålladen gällande besvärsordningen ifråga om bankinspeklionens beslul i registreringsfrågor, dvs. att kammarrättenskall vara besvärsinstans. Det kan nämnas att endast ett sådant mål harförekommit . Talan mot bankinspektionens beslut om föreläggande avvite föres enligt nuvarande ordning hos regeringen genom besvär (175 6 BL, 91 8 SpL, 82 6 JkL).Utredningen föreslår att besvär över inspektionens beslut i sådana Prop.1986/87: 12 fall i stället skall anföras hos kammarrätten. Enligt gällanderätt har bankinspektionen befogenhet att förelägga vite vid meddelande avföreskrift eller förbud enligt BL, SpL eller JkL. Denna befogenhetbibehålls i förslagen till , SpLF och FbL. Enligt förslagen ges inspeklionen dessutommöjlighet att i vissa, i lagtexten angivnafall även döma ut vite som har förelagts banks styrelseledamöter. Över sädana beslut skall besvär anföras hoskammarrätten från delgivningen av beslutet. Domstolen har intenågot att erinra mot att bankinspektionenges möjlighet att döma ut vite i dessa fall men sätter i fråga om inte inspektionen bör ges sådan möjlighetöverlag. Den ordning som utredningen har förordat leder bl.a. till attviten prövas av förvaltningsdomstolrespektive allmän domstol beroende av om bankinspektionen får döma ut vitel eller inte. Frågan om enuividgad rätl att döma ut vite har emellertid diskuterats när den nyaförsäkringsrörelselagen infördes (prop.1981/82; 180). Härvid valdes samma lösning som den som föreslås av utredningen. Besvär över bankinspektionensbeslut om föreläggande eller utdömande av vite kan förmodas inte bli särskiltfrekventa. På försäkringsrörelsesidan trädde den nu föreslagna ordningen ikraft den . Några mål av aktuell art har ännu inte förekommit idomstolen. Det förQänar attframhållas att bankinspektionen enligt t.ex. lagen (1963:76)om kreditaktiebolag och lagen (1980:2) om flnansbolag väl får utsätta men intedöma ut vite. Enhetliga regler i aktueUt hänseende bör eftersträvas inom bankinspektionens hela verksamhetsområde.Detsamma bör gälla med avseende på besvärsreglerna. Kammarrätten föreslårdärför att de bestämmelser om vite och besvär som blir en föQd av remitterade betänkandeninförs även i övriga berörda lagar. Enligt utredningensförslag skall den mot vilken vitesföreläggande riktar sig genast skriftligen underrättas omföreläggandet. Eftersom besvärstiden, treveckor, räknas från det vederbörande bevisligen fått del av föreläggandet, bör i stället den ordningen gälla attden mot vilken ett förelägganderiktas skall delges detta. Det synes lämpligt att, i enhghet med förslaget, bankinspekflonen också skickaren underrättelse till vederbörande bankbolag. Vid den fortsatlabehandlingen av utredningens förslag bör också övervägas om inte möjlighetbör öppnas för bankinspektionen att föra talan mot kammarrättens avgöranden. Erfarenheterfrån andra rättsområden ger nämligen vidhanden alt det från prejudikatsynpunkt kan vara av intresse att inte endastenskild part ulan även vederbörande centralmyndighet har möjlighel attunderställa frågor regeringsräitens prövning. Vad gäUer lagtextenvUl domstolen påpeka att hänvisningen i 18 kap. 7 8 sista meningen till 18 kap. 4 6tredje stycket samma lag bör avse Qärde stycket i sistnämnda lagmm. 1986/87: 12 Den omfattande förändring av straffbestämmelserna somskedde i samband med införandet av den nya akflebolagslagen har varit förebildäven församma bestämmelser i de nu föreslagna lagarna. Bankinspektionens administraflvakontroll med möjlighet till vitesföreläggande samt de olika associationsrätlsligasanktionerna såsom skadestånd och entledigande av styrelse får sägasstarkt begränsa behovet av straffbestämmelser. Bankinspektionens rollgör det även naturligt att den ges befogenhet atl i vissa fall döma ul elt avdensamma förelagt vile. Straff föreslås föQa endast på vissa preciseradeförfaranden. Strafflatituden föreslås vara oförändrat böter eller fängelse ihögst . Genom detta senare slraffmaximum utesluts möjligheten att användastrafföreläggande även i sådana fall där fråga är om t. ex. oaktsamunderlåtenhet i visst avseende. Det kan emellertid sägas vara angeläget attbetona att samhällel, med hänsyn främst till skyddet för de enskildakunderna, ser allvarligt på de ifrågavarande brotten. Fråga är vidare om ettrelativt sett litet antal brott. Det framstår därför enligt min mening somföQdrikligt att en lagföring omfattar även ett domstolsförfarande och vid allvarligare överträdelser enreell risk för frihelsberövande påföQd. När det gäller straffbestämmelserna delar jagutredningens uppfattning, att behovet av straffsanktioner för lindrigarelagöverträdelser inte är särskilt uttalat med hänsyn bl.a.till bankinspektionens tillsynsverksamhet. Jag accepterar utredningens bedömning av kriminaliseringens omfattning och har ingen erinran mot utformningen avbeslämmelsema. Detär positivt, att antalet straffbestämmelser begränsats och att övriga reglergetts en enhetlig utformning. Bankinspektionen ges i vissa fall rätt att förelägga ochutdöma vite. I andra fall äter ska frågan om vitesutdömande handläggas av allmän domslol. Det kansättas i fråga, om inte uppgiften att utdöma vite i samtliga fall skulle kunna anförtros bankinspektionen.Den besitter särskild kompetens. Antaletvitesfall blir säkerligen så få, att det finns en risk för en inte enheflig tUlämpning om vitesutdömandet skaankomma på aUmän domstol, dettasärskilt som vitesmålen dår normalt handläggs av tingsnotarie. Från rättssäkerhetssynpunktbehöver hinder knappast möta att låta inspektionen utdöma vite. Möjlighet finns att hos kammarrätt överklaga dessbeslut. Bankinspektionens administraflva kontrollverksamhet meddärtiU hörande sanktionsmöjligheter synes vara ett tillräckligt effekflvt instmment föratt komma tillrätta med deöverträdelser av banklagstiftningens regler som kan förekomma inom bankinstituten. Dennakontrollverksamhet, samman- Prop. 1986/87: 12 tagen med föreslagna sanktionsformer av associationsrättsligkaraktär, måste anses ha samma preventivaeffekt som gällande straffbestämmelser. Härtill kommer likaledes denkontrollmöjlighet som föreligger genomregeringens möjlighet vid svårare avvikelser från lagstiftningens regleratt förklara meddelad oktroj förverkad. Destraffbestämmelser som utredningen föreslår är bra. Dessa bestämmelser tar sikte påöverträdelser av vissa specifika bankrättsliga förhållanden, vilkabankinspektionen normalt inte kan uppdaga genom sin löpande tillsyns- ochkontrollverksamhet, varför en allmän straffsanktion behövs. Utredningensförslag tUl ulformning av ansvarsbestämmelser innebär en förenkling iförhållande till gällande lagstiftning och en anpassning till regdmönslret i vårnuvarande akflebolagslag. Det tiUstyrkes att dessa bestämmelser iföreslagen lydelse upphöjes tiU lag. Dock ärjag tveksam till om 6 8 i förslag tillbankrörelselag bör få föreslagen lydelse. I modernare skrivsätt bmkar man ange om uppsåt och/elleroaktsamhet kräves. Föreslagna texten för närmast tanken tiU striktansvar. Iövrigt föranleder betänkandet inte något uttalande från min sida. 4 Synpunkter på Sparbankslag (SOU 1984: 28) Synpunkter som i det tidigare lämnats påbankaktiebolagslagens utformning gäller i vissa fall också sparbankslagensmotsvarande bestämmelser, jfravsnitt 3. De iniedande bestämmelserna innebär den förändringen iförhållande till nuläget att ett oktrojförfarande införes även försparbankerna. Regeringen kommer att meddela oktroj också för sparbank ochstadfäster i samband därmedreglemente för . Därmed har en anpassning skett lill vad som föreslåsför bankaktiebolagen och föreningsbankerna. Vidare införes ett koncembegrepp avmotsvarande innebörd som för bankbolagen. Inspektionen tillstyrker vad somsålunda föreslås. 11 kap. 1 § angesatt sparbanks rörelse skall avse främst ett visst angivet verksamhetsområde.Verksamhetsområdet torde allQämt få bestämmas från den utgångspunkten att sparbank normaltinte skall konkurrera med annan sparbank och inte t.ex. beviQa lån till företag som av geograflska skäl har svårt att föQa.Verksamhetsområdena skall alltså i princip inte lappa över varandra. Emellertid förekommer det att sparban kers naturliga kundupptagningsområden särskilt inom storstadsregionerna och tiU dessa gränsande områden kandelvis sammanfalla. Exempel härpå är bl. a. områdetUppsala-Stockholm-Södertälje. I sådana områden kan det flnnas ett legitimt behov för en sparbank att etablera kontor inom område som ingår i annan sparbanks verksamhetsområde. den på detla sätt delvis kan sammanfalla bör därför kunna godtas.Inspek- Prop. 1986/87: 12 tionenanser alt den ändring av sparbanks reglemente som kan föranledas avverksamhetsområdets justering är av sådan arl att den bör få stadfästas avinspektionen. Helt skild från frågan omverksamhetsområdets avgränsning är frågan omstörre regionala sparbanker, i likhet med provinsbankerna, skall kunna inrättakontor i . Något direkt hinder häremot finns , utan fråganfår bedömas ulifrån kravet på en sund utveckling av rörelse. Legitima skäl kan föreligga försådana elableringar med något enstaka kontor. Ä andra sidan får beaktasintresset av att inte försvaga sparbankernas gemensamma organ. I princip har alltså varje sparbank sittavgränsade verksamhetsområde. Enövergripande och riksomfattande samverkan sker emellertid via SparbankernasBank och andra sparbanksgemensamma företag. Andra former av samarbete mellan sparbanker förekommer också.Därmed skapas bättre förutsättningarför sparbankerna att hävda sig i konkurrensen med affärsbankerna. Detta är i linje med den samordnadebanklagstiftningens syfte liksombildandet av större sparbanksenheter genom fusion. har fusionerskett på sådant sätt att en sparbank varit övertagande. har en sådanlösning ansetts innebära problem därför atl den övertagande skulle framstå som ledande.Överlåtande sparbank skulle mer ellermindre förlora sin identitet och den lokala anknytningen gå förlorad. Ettsådant resonemang är i sak felaktigt men kan ha viss psykologisk betydelse. Enlösning som diskuterats är att en helt ny sparbank bildas genomsamgående av sparbanker. På det lokala planet arbetar de fusioneradesparbankerna som självständiga enheter inom den nya banken i stort sett som förut, medan den nybildade har enregionall övergripande verksamhetsinriktning och kapacitet för sådana engagemang som enskild lokal sparbank inta förmårbära. Likheter finns med föreningsbanksrörelsen men med den väsenlligaskillnaden att de lokala enhelerna inle blir självständiga rättssubjekt. Idéer har framkommit på senare lid om huren på så sätt skapad sparbank skulle kunnafungera. Åtskilligt i vad sålunda framkommit om den organisaloriska uppläggningen kan diskuleras.Idéernas förverkligande är emellertid främsl en sparbankspolilisk frågasom får lösas av sparbanksrörelsen inom ramen för rådande legalafömtsättningar. Att dessa fömtsättningarvidgas för att nya institutionella lösningar skall möjliggöras är därför bra. Det kan bidra till att bevara denstyrkemässiga balans meUan bankgrupperna som är ett av den samordnadebanklagstiftningens syftemål. Inspektionennoterar aUtså med tillfredsställelse att utredningen genom föreslagen 2 § i 10 kapitiet skapar möjlighettill fusion genom kombinaflon.Förslaget är ägnat att underlätta sådana samgåenden mellan sparbankersom senast berörts. Liknande syfte har utredningens förslag i 12 kap. 1 6 om sparbanks firma. Det möjliggör att t.ex. lokal enhet av regional sparbank bildad genom fusion kan som bifirmaanvända den tidigare lokala namn. 4.1.2 """P- 1986/87:12 Föreningen konstaterar med liltfredsställdse att portalbestämmelsen, ehuru moderniserad, givits ett innehåll som motsvarar gällande rätt. Enligt förslagetsdeflnition är en sparbank "en enligt denna lag bildad bank, som fåttregeringens tillstånd (oktroj) atl driva bankrörelse". Definitionen avser intebefintliga sparbanker. Föreningen förutsätter att denna fråga löses i promulgationsbestämmdserna. Enligt definitionen har sparbanksstiftare eller andra inle rätt att njuta delav den vinst som kan uppkomma i rörelsen. Föreningen förutsätter att resultatanddssyslemi sparbank inte strider mol föreslagen regel samt föreslår att departementschefen ansluter sig härtill i sinaöverväganden. Föreningen finner att det redan finns anledning att tillramlagen flytta den förevarande grundläggande bestämmelsen om att sparbank,liksom för övrigt bankaktiebolag och föreningsbanker, skall stå under tillsyn avbankinspektionen och vararegistrerad hos denna. I föreslagen koncerndefinilion förutsattes att sparbank,i motsats till bankaktiebolag, inte skall kunna vara moderföretag i sådankoncern som innehåller utländskt dotterföretag. Föreningen förutsätter atl denna frågatas upptill förnyad behandling av kreditmarknadskommittén. SBmf förutsätter att bestämmelsen att sparbanks stiftareeller andra inte har rätlatt njuta del av den vinsl som kan uppkomma i rörelsen inte innebär att resultatanddssyslem i sparbankenstrider mot den föreslagna regeln. Föreningen finner alt föreslagna regler om bildande avsparbank är ändamålsenligaoch klara. Föreningenifrågasätter emellertid om reglerna i kapitlet i ett hänseende ärlämpligt utformade. Å ena sidan är enligt 10 8 sparbank bildad om minst tvåtredjedelar av huvudmännen på den konstituerande stämman biträder beslutet att bilda . Å andra sidan innebär 11 8 3 st atl sparbank vinner rättspersonlighet först genom registrering. Föreningen utgår från att denna inadvertens elimineras vid departementsbehandlingen. 4.2.2 Bankinspektionen Prop. 1986/87: 12 I 2 kap. 2 8 föreskrivs all lill en grundfond skallavsättas ett belopp vars slorlek skall beslämmas med hänsyn till omfattningenoch beskaffenheten av den planerade rörelsen. Inspektionen anser della förslagvälbetänkt och hänvisar i lillämplig mån lill vad som fldigare anförts beiräffandebankaktiebolagen iförevarande avseende. Jfr vad som sägs under 3.2.3. 14 8 föresläs att bankinspektionens tillstånd skallkrävas för förvärv av aktier, andelar m. m. när fråga är om sådana svenskaförelag som med regeringens tillstånd verkar som en sammanslutning av svenskasparbanker förtillgodoseende av gemensamma intressen. Denna förvärvsrältär enligt 24 8 sparbankslagen reglerad inom en ramrelaterad till egna fonder. Förvärv och kapitaltillskott kan i vissa fall ske därutövermed lillstånd av bankinspektionen. Även detla har skett genom att inspektionenangivit en generell, procentuell ram för vissa förvärv. Tillämpad ordning harmed hänsyn till del slora antaletsparbanker inneburit praktiska fördelar jämfört med individuella tillstånd.Ifrågakommande tillskott sker ofta av alla sparbanker, t. ex. förvärv i samband medemissioner av olika slag. Inspektionen ulgår från att den sålunda praktiseradeordningen får tillämpas även fortsättningsvis.Ev. kommer att få övervägas viss differentiering av generella medgivanden medhänsyn till sparbankers olika storlek och struktur. Det kan noteras attförvärv enligt 4 8 första stycket 5. avser endast aktie eller andet isvenskt företag. Inspektionen utgår från att sparbanksväsendets förvärv avaktier eller andelar i utländska företag kommer atl kunna ske genom . I anslutning till 48 kan förQäna påpekas att uttrycket "tillskjutna medel" liksom uttrycket"kapitaltiUskott" torde få uppfattas så att det är fråga om sådant kapital som utöver aktiekapital,förlagslån o. d. inräknas i kapitalbasenför mottagaren, dvs. inte blancokrediter eller tillskott genomfordringsförvärv. Här skall emellertid beaktas vad som sägs i 11 6 tredje stycket. Vinstandelslån som där avses är att ansesom tillskjutna medel. Sistnämndabestämmelse kompletterar föreskriften i 4 § om befogenhet för bankinspektionen att avgöra vissa frågor omkapitaltillskott. 15 8 bibehållesbestämmelsen att en sparbank endast efter tillstånd av bankinspektionenfår medverka vid emission av aktier eller förlagsbevis pä den allmännamarknaden. Utredningen återger i sammanhanget vad departementschefenanförde i prop. 1968: 143 ang. åndringar i banklagstiftningen om att institut somsaknar personella eller tekniska resurser för emissions- verksamhet inteskall ägna sig ål sådan verksamhet avseende aktier och Prop. 1986/87: 12förlagsbevis. Bestämmelsen gälleralllsä emission av akiier eller förlagsbevis. Viss tveksamhet har vidbestämmelsens tillämpning uppstått huruvida sparbank utan tillstånd fär medverka vid emissionav andra värdepapper än aktier ochföriagsbevis, t. ex. sådana obligationer och certiflkat som sparbank i och för sig får förvärva och överta i fasträkning (23 8 sparbankslagen). Av utredningensbetänkande (s. 49) får man intrycket atl kravet på tillstånd skulle la sikle på emissionsverksamhelöverhuvudtaget. I den nämnda propositionentalades emellertid om emissioner och engagemang med syftning på aktier och födagslån. Inspektionen harhärav dragit slutsatsen all hinder inte möter att sparbank utan tillståndhandhar emission av t. ex. obligalioner och bankcertifikat, betr. vilka inte derisker är för handen som i fräga omaktier och förlagsbevis. En självklarhet är naturligtvis därvid att emissionsåtagandet relateras till omfattningen avsparbankens rörelse. Utredningen anföratt sparbankerna tidigare endast kunnat åta sig att i kommission säQautbjudna aktier. Härtill kan anmärkas, att yrkesmässig handel med aktier ellervärdepapper för annans räkning i eget namn är fondkommissionsrörelse och kräver särskilt lillstånd. Betr. 6 6 fårinspektionen i fråga om skyldigheten att anmäla förvärv till bankinspektionenanföra samma synpunkter som i fråga om motsvarande bestämmelse i 7 kap. 6 8förslaget till bankakflebolagslag. Enligt 1 st. skall sparbank med den inskränkning somföQer av 2 8 utöver in- och uflåning av pengar få driva annan verksamhet,som står i samband därmed. Utredningen har i motiveringen angett exempel påsådan annan verksamhel som sparbank skall få driva. Föreningen anser att denuppfattningsom kommit tiU uttryck genom denna exemplifiering är uttryck för ett omodernt och alllförbegränsai synsätt på vad bank skall få utöva för verksamhet. Inom ramen för t. ex. denekonomiska rådgivningsverksamhet som sparbank ägnar sig åt utvecklas nämligenkontinuerligt nya områden för bankverksamhet. Exempel på sådan verksamhet utgör redovisning,revisionsverksamhet, hjälp och slöd till företag, bl.a. till deras marknadsföring. Föreningenanser med hänsyn härtill att 3 kap. 1 6 i anfört hänseende skall ha en sådanutformning alt angivna för samhället positiva utveckling av bankverksamheten inle förhindras. 1 denna paragraf föreslås sparbank få rätt att förvärvaandra fordringar än sådana som är avsedda för den allmänna marknaden underförutsättning bl.a. att fordran grundar sig på låneavtal. uppfattning böremellertid sparbank även kunna medges rätt att förvärva annan sådan fordran sominte grundar sig på låneavtal. Som fömtsättning härför kunde uppställas attfordringen vid förvärvstillfället var förenad med sådana Prop. 1986/87: 12villkor att då kunnat beviQa krediten i enlighet med dem. I motiveringen tiU 38 uttalas bl.a. att sparbank inte skall få förvärva skuldebrev innehållandevillkor om konverteringsrätt. I 3 6 uppställs emellertid inte något sådant förbud. Vidare striderutredningens uttalande på denna punkt mot ordalagen 12 8, enligt vilka sparbankfår förvärva och driva handel med bl.a. fordringsbevis avsedda för den allmänna marknaden.Föreningen kan inle finna något rationellt skäl emot att sparbank får förvärva och driva handel med konvertiblaskuldebrev avsedda för den allmännamarknaden. 2 6 bör sålunda i detta hänseende tolkas efter sin ordalydelse. Förvärv enligtpunkt 5 av akiier i företag fömtsätter dels att företagets ändamål kan ansesvara till nytta för bankväsendet eller det allmänna, dels flllstånd av regeringeneUer bankinspektionen. Föreningen anser emellertid att det ur praktisksynpunkt vore ändamålsenligt att sparbank erhöll rätt att, t. ex. inom en viss ram, fritt fåförvärva aktier, vars innehav betingas avrörelsen, t. ex. och . Enliglpunkt 4 får sparbank förvärva bostadsrätt för att bereda bostad åt någon som är anställd i . också anförl i andra sammanhangbör sparbank emellertid få förvärva även fast egendom och tomträtt samtandel däri för det angivna ändamålet. Enligt punkt 5 skall sparbank få förvärvaaktie eller andel i svenskl företag varsändamål kan anses vara till nytta för bankväsendet eller det allmänna. Enligt motsvarande regel i förslagetlill lag om bankaktiebolag skallaffärsbank kunna förvärva aktie i bl.a.annat bankaktiebolag samt akfle eUerandel i svenskt företag etc. En jämförelse av angivna lokutioner skulle vid första påseende kunna leda till denslutsatsen att sparbank enligt förslagel lill sparbankslag inte skulle kunnaförvärva akfle i bankaktiebolag. Att en sådan slutsats är felaktig och inteheUer av utredningen avsedd framgår redan av att bankaktiebolaget i förslaget innefattas i den ipunkt 5 angivna lokutionen "företag som kan anses vara till nytta förbankväsendet eller det allmänna". Föreningen anser dock att detuttryckligen i punkt 5 skall anges att sparbank får förvärva aktie i bankaktiebolag. Av punkt 5 framgårvidare att sparbank i motsats till bankakflebolag inte skall få förvärvaaktie eller andel i ufländskt bankföretag eller annat utländskt företag.Föreningen förutsätter emellertid att denna fråga tas upp till förnyad behandling avkreditmarknadskommittén. I första stycket stadgas bl. a. att sparbank fårmedverka vid emission av aktier.