prop · GA03166 · 1986-12-31 00:00:00 — Paragrafen, som motsvarar 8 § den nuvarande lullagen,innehåller i första stycket oförändrade bestämmelser om de uppgifter som entulldeklartion skall innehålla. Enligt 8 § andra stycket den nuvarande tullagen skall ienlighet med vad generaltullstyrelsen bestämmer i en tulldeklaration lämnas deytterligare uppgifter som behövs för alt kontrollera att en vara får införas.Enligt förslaget utvidgas uppgiftsskyldighelen till atl omfatta även uppgiftersom behövs för att kontrollera att uppgiftsskyldighelen enlig paragrafensförslå stycke fullgjorts. Dessa ytterligare uppgifter skall kunna lämnas på enannan handling än tulldeklarationen. 1 andra stycket har också tagils in en föreskrift om attde ytterligare uppgifter skall lämnas som krävs för tillämpningen avkonventionen om förenkling av formaliteterna vid handel med varor, dvs. denkonvention som reglerar del s.k. enhetsdokumentet, som EG- och EFTA-ländernahar enats om atl använda vid handel mellan länderna. I andra stycket har ocksåangetts att regeringen får föreskriva atl uppgifterna får lämnas i kodad form,vilkel torde komma att gälla flertalet uppgifter i enhetsdokumentet. I 8 § Iredje stycket den nuvarande lullagen föreskrivs alltullmyndigheterna får medge undanlag från skyldigheten att lämnadeklarationsuppgift. Enligt 14 § tredje stycket tullagsförslaget kompletterasdenna bestämmelse med föreskriften i 10 § tullstadgan, om all undantag kan medgesnär tullmyndigheterna finner att avsevärd svårighet föreligger för dentullskyldige alt lämna uppgiflen i fråga. Enligtparagrafens sista stycke ges förfaliningsmässiga möjligheter att lämna de uppgifter som krävs i en tulldeklaration genom utnyttjande av ADB eller annan liknande teknik (se avsnitt 2.1.5 ovan). Uppgiftslämnandet skall kunna ske "on line", dvs. direkt från dataterminal hos dentullskyldige eller ombudet lill dalaterminal hos , eller genom aU någon databärare, såsom magnetband eller diskett, överiämnas lill lullmyndighe- ten. Uppgiftslämnande med användande av ADB eller liknande föruisäuer 72 Del ligger i sakens natur all ell sådani Prop. 1986/87:166medgivande inte kan påräknas, förrän de tekniska förutsättningarna för sådaniuppgiftslämnande föreligger och syslemen uppfyller högl ställda krav i fråga omsäkerhet och kontroll. Om varor som enligt tulltaxan skall klassificerasgemensamt, anmäls lill förlullning vid skilda tillfällen, skall denlullskyldige avge preliminära tulldeklarationer. Slutlig deklaralion skallavges vid det sista deklarationstill-fället, om tullmyndigheten inte bestämmerannal. En preliminär lulldeklaralion skall innehålla en kortvarubeskrivning, om en sådan inte finns i handlingar som bifogas deklarationen,och preliminärt beräknade belopp som skall betalas i tull och annan skalt. Regeringen kan föreskriva atl preliminär lulldeklaralionfår avges även i andra fall än som avses i första styckel. Paragrafen, som motsvarar 9 § den nuvarande lullagen,innehåller bestämmelser om preliminär tulldeklaration. När delar av varor tas in i landet vid olika lillfällenskall som grundregel delarna klassificeras var för sig, alll efler derasbeskaffenhet. Enligt anmärkningar i vissa avdelningar eller kapitel i tulltaxanskall emellertid, om den tullskyldige begär det, delarna klassificerasgemensamt som en komplett eller färdigbearbetad vara. Det är dessa fall somavses i första styckel. Uttrycket "klassificeras gemensamt" har på grundav nomenklaturen i den internationella konventionen rörande systemet förharmoniserad varubeskrivning och kodifiering (Harmonized Syslem) ersatt dettidigare uttrycket "lulltaxeras gemensamt". Regeringen har nyligenförelagt ell förslag lill en ny tulltaxelag baserad på nomenklatureni konventionen (prop. 1986/87:102). Enligt 9 § andra stycket den nuvarande tullagen skall enpreliminär tulldeklaration innehålla de uppgifter som behövs för atlpreliminärt bestämma tull och annan införselavgifi. Enligt tullagsförslagetpreciseras minimikraven i fråga om uppgiftslämnandet så, att en preliminärdeklaration skall innehålla en kort varubeskrivning och preliminärt beräknadetull-, skatte- och avgiftsbelopp. I iredje styckel ges bemyndigande för regeringen altföreskriva om preliminär tulldeklaration även i andra fall än som avses iförsta styckel. Möjlighet till subdelegation av föreskriftsrätlen finns enligt115 §. Exempelvis kan det vara befogat att medge att preliminär deklaralionlämnas, när den tullskyldige saknar underlag att avge en slutlig deklaralion. Regeringen föreskriver vilka handlingar som skall bifogasen lulldeklaralion eller i övrigl inges för alt styrka uppgifter om en vara somskall förlullas. En tullmyndighet kan förelägga den tullskyldige att lämna deytterligare uppgifter som behövs för konlroll av tulldeklaration eller av annanuppgift om en vara som skall förlullas. Paragrafen motsvarar 10 § den nuvarande lullagen. 1 sakhar ingen ändring gjorls. Föreskriftsrättenenligt första slyckel får subdelegeras till generaltullsty- Prop.1986/87:166 relsen, se 115 §. Tulltaxering,omtulltaxering, eftertulltaxering, skönstulltaxering Med ledning av tulldeklaration eller motsvarande uppgifierfastställer tullmyndigheten lull och annan skall (tulltaxering). Om en preliminär tulldeklaration har avgetls, bestämmertullmyndigheten preliminärt tull och annan skall (preliminär tulltaxering). Omdet finns särskilda skäl, får preliminär tulltaxering ske även i annat fall. Paragrafen, som motsvarar 12 § den nuvarande tullagen,behandlar tulltaxering. Med tulltaxering avses fastställande av tull, annanskatt och införselavgift. Taxering sker i normalfallet slutligt på grundval avtulldeklarationen. Andra stycket handlar om preliminär tulltaxering.Bestämmelsen anknyter till föreskrifterna i 15 § om preliminärlulldeklaralion. Vidare ges möjlighet alt göra preliminär tulltaxering även iandra fall, exempelvis om det behövs en särskild utredning innan en slutligtaxering kan göras. Föreskrifterna i 17 § samt 5,6 och 9 §§ innebär alt envara som anmälts till förlullning, och som inle är föremål för hemlagning, inlefår lämnas ut till fritt förfogande innan ett lulltaxeringsbeslul, preliminärteller slutligt, har fattals. En anmälan till förtullning av en vara får inte återkallassedan tulltaxeringsbeslut meddelats. Om det finns särskilda skäl, fårgeneraltullstyrelsen medge att ålerkallelse sker senare med verkan alltulltaxeringsbeslutet upphävs. I paragrafen som saknar motsvarighet i den nuvarandetullagen föreskrivs alt en anmälan till förtullning inte får återkallas omtulltaxeringsbeslut har meddelals, såvida inte generaltullstyrelsen medger det.Sådant medgivande kan lämnas om det finns särskilda skäl. Återkallelseförbudetgäller efter del att såväl slutligt som preliminärt lulltaxeringsbeslulmeddelats. Vid utformningen av paragrafen har beaktats vad lagrådelhar anfört, nämligen all etl medgivande lill äterkallelse bör ges den verkan,att tulltaxeringsbeslutel upphävs (s. 225). skall ompröva tulliaxeringsbeslut(omtulltaxering), om den lullskyldige begär det innan liden för överklagande avbeslutet har gått ut. Finner tullmyndigheten atl ett tulltaxeringsbeslut är felaktigt,skall myndigheten på eget initiativ besluta om rättelse genom omtulltaxering,såvida inte felet är all anse som ringa. Fråga om sådan omprövning får inle lasupp sedan tiden för överklagande av beslutet har gåll ut. Skyldigheten enligt första och andra styckena att omprövalulltaxeringsbeslul gäller inte, om beslut överklagats och tullmyndigheten haröverlämnat handlingarna i ärendet till en högre instans. Paragrafenmotsvarar 13 § den nuvarande tullagen och behandlar omtulliax- Prop. 1986/87:166eringsinstitutet. Bestämmelsen har emellertid utformats något annoriunda. Föreskrifterna enligt den nuvarande lullagen kan läsas såatl omtulltaxering kan ske endasl om ett lulltaxeringsbeslul befunnits varafelakligl. Delta skulle i praktiken innebära att om en tullskyldig påkallarändring av ett lulltaxeringsbeslul, men tullmyndigheten anser taxeringsbeslutetvara rik-ligl, myndighelen skulle vara skyldig all överlämna ärendel för allbehandlas som ett överklagande av en överordnad inslåns. Del är från prakliska synpunkler lämpligl aft de lokalalullmyndigheterna kan meddela omtulllaxeringsbeslut även om del innebär alt detursprungliga lulllaxeringsbeslulel inte ändras. 1 många fall kan delullskyldiga förrvänias nöja sig med elt sådant beslui, åtminstone om besluieiär moliveral på tillfredsställande sätt. Överinstanserna besparas därmed mångaöverklagun-deärenden. Givetvis kan de tullskyldiga överklaga ettomtulllaxeringsbeslut, liksom de kan välja att överklaga utan att dessförinnananvända sig av omtulltaxeringsinslitutel. Omtulltaxeringen leder alltså antingen till etl beslut omändring eller lill alt ingen ändring sker. Även i del senare fallet skall ellformellt beslut meddelas, om omtulltaxeringen påkallats av någon som ärtullskyldig. De föreslagna bestämmelserna syftar lill alt klargöradessa förhållanden. har de i enlighet med lagrådets förordande (s.225-226) getts en utformning som ansluter lill den nya förvallningslagens(1986:223) regler om omprövning av beslui, som en myndighet har meddelat somförsta instans. I sakligt hänseende skall därför, såsom lagrådet föreslår,följande gälla för omlulllaxeringsinslitutel. En tullmyndighet skall normalt vara skyldig all på begäraninom överkla-gandeliden av den tullskyldige ompröva ett tulltaxeringsbeslut. Enmotsvarande skyldighet skall gälla också vad beträffar rättelse påmyndighetens eget initiativ, när myndigheten finner att ett tulltaxeringsbeslutär felaktigt och felet inte är att anse som ringa. En förutsättning för omtulltaxeringpå eget initiativ av myndigheten skall vara att frågan om rättelse tagits uppinom överklagandetiden. Atl så skett bör framgå av akten i ärendet. Enligt 17 §förvaltningslagen bör den lullskyldige normalt underrättas och beredastillfälle att yttra sig i saken innan rättelsefrågan avgörs. Elt överklagande från den tullskyldiges sida av ettlulltaxeringsbeslul bör föranleda omprövning, om överklagandet ger anledningtill antagande atl beslutet är felaktigt. När ett tulltaxeringsbeslut haröverklagats skall en tullmyndighet inte vara skyldig att ompröva beslutet, omhandlingarna i ärendel med anledning av överklagandet har överlämnats till enhögre instans. Har den som är tullskyldig enligt 11 § första stycket 1. i tulldeklaration eller på annat sätt lämnat oriktiguppgift till ledning för tulltaxeringen, eller 2. underiåtit att lämna uppgift som det ålegat honom aulämna, skall jr tullmyndighetenbesluta om eftertulltaxering, om den oriktiga uppgiften Prop. 1986/87:166eller underlåtenheten har medfört all lull eller annan skall inle faslsiälltseller faslställts till för lågl belopp. Eftertulltaxering får inte ske, om detbelopp som avses är ringa eller det med hänsyn lill omständigheterna äruppenbart oskäligt atl sådan taxering sker. Paragrafen, som innehåller huvudreglerna omeftertulltaxering, har med en viss omredigering överförts från 14 § dennuvarande tullagen. Det kan anmärkas att rekvisitet "orikliguppgift" endast avser alt en uppgift konstaterats vara objektivt felaktigoch att det inte förutsälter uppsåt eller oaktsamhet från den tullskyldigessida. Även om den lullskyldige varit hell okunnig om en uppgifts oriklighel,t.ex. när ett utländskt ursprungsintyg enligt frihandelsbeslämmelserna visatsig vara felaktigt, kan eftertulltaxering komma i fråga. Bestämmelserna är tillämpliga även om den orikligauppgiften har lämnats i etl ärende om omiulliaxering. Eflertulllaxering får inle ske så länge omiulliaxering kanförekomma. Eflertulllaxering får inle heller ske senare än efter den dagdå varan anmäldes lill förlullning, såvida inle den tullskyldige samtyckt tillatl eflertulllaxering sker. Om den tullskyldige har avlidit, skall eftertulltaxeringenpåföras hans dödsbo. Beslut om sådan eftertulltaxering får meddelas senastunder andra året efter utgången av del kalenderår då bouppteckning efler denlullskyldige lämnats in för registrering. Om den lullskyldige har åtalats för brolt enligt lagen(1960:418) om straff för varusmuggling får, även efter uigången av den i 21eller 22 § angivna liden, eftertulltaxering ske för den vara som åtalet avser.Beslut om sådan eftertulltaxering får dock inte meddelas senare än underkalenderårel efler det då åtalet väcktes. Om den lullskyldige har avlidil, fårbeslut om eftertulltaxering inte meddelas senare än fråndödsfallet. Ogillas åtalet, skall tullmyndigheten undanröjaeftertulltaxeringen, om domen vinner laga kraft. Första styckel skall tillämpas också i fall då den som harföreträtt en juridisk person åtalats för brotl enligt lagen om straff förvarusmuggling, om brollet avser lull eller annan skalt som den juridiskapersonen haft att betala. Dessa paragrafer innehåller bestämmelser om den lid inomvilken eftertulltaxering får ske. 121 § anges huvudregeln om en femårsfrislfrån den dag då varan angavs lill förtullning, medan 22 och 23 §§ innehållerregler för speciella situationer. Bestämmelserna har ulan sakliga ändringaröverförts från 15 § den nuvarande tullagen. I 21 § har dessutom, i överensstämmelsemed elt förslag från varusmugglingsutredningen i betänkandet SOU 1976:37Smugglingsbrotl och tulllillägg, införts en bestämmelse som innebär atleftertulltaxering kan ske även efter femårsperiodens utgång, om dentullskyldige samtyckt därtill. Bestämmelsen avser sådana fall då frivillig rättelse sker efter femårsperiodens utgång, jfr 8 a §förslagel till ändring i Prop. 1986/87:166 varusmugglingslagen. Om lull eller annan skall inte kan beräknas tillföriilliglvid tulltaxering, omtulltaxering eller eftertulltaxering, fastställs vad somskall erläggas efter skälig grund (skönstulltaxering). I denna paragraf, som motsvarar 16 § den nuvarandetullagen, föreskrivs om rätt för tullmyndigheterna att göra skönstulltaxering.Paragrafen är tillämplig inle bara när de uppgifier som har lämnats i entulldeklaration är otillförliiliga ulan också när någon deklaralion över huvudtagel inle har lämnals. Betalning av tull och annan skatt och annan skatl skall belalas lill tullmyndigheteninom från den dag då beslutet om tullen eller skatten meddelades. Generallullslyrelsen får medge undanlag från 25 § för densom bedriver imporlverksamhel eller annan som imporlerar varor i störreomfattning. Sådan importör (kreditimporlör) får betala tull och annan skaltenligt särskild lullräkning. Särskild tullräkning får även utställas på sådani ombudsom avses i 13 § andra stycket, om ombudet gentemot åtagit sig atlfullgöra den betalningsskyldighel som åvilar den tullskyldige. Särskild lullräkning får utfärdas gemensamt för fleratulltaxeringsbeslut. Räkningen skall betalas från den dag då denutfärdades. får i enskilda fall bestämma atl räkningenskall betalas tidigare, om det finns särskilda skäl. Om ett ombud har mottagit medel av tullskyldiga förbetalning av tullräkningar, skall ombudet hålla dessa medel skilda från andratillgångar. Regeringen får föreskriva att säkerhet skall ställas förtull och annan skatt. Om säkerhet inte har ställts, utgör varan säkerhet förtullen och skatten så länge den står under överinseende. Om en tullskyldig har betalat tull eller annan skalt medhögre belopp än han rätteligen skall betala, återbetalas överskjutande belopp.Molsvarande gäller när han betalat tull eller annan skalt som rätteligen inleskall betalas. Belopp som får dras av vid redovisning av skalt enligt lagen(1968:430) om mervärdeskatt återbetalas dock inte. Om tullfrihet har beslutatsmed slöd av 12 § lagen(1987:000) om lullfrihet m.m. för en vara av visst slag, ålerbelalas Prop.1986/87-166 inbelalat tullbelopp. Vid alerbeialning lill den tullskyldige får avdrag görasför lull och annan skatl som förfallit till betalning och som den tullskyldigeskall betala till lullverkel. Vid restitution av tull enligt lagen omtullfrihet m.m. får avdrag göras för tull och annan skalt som förfallit tillbetalning och som sökanden skall betala till . 1 lagen (1985:146) omavräkning vid återbetalning av skaller och avgifier finns också föreskrifiersom begränsar rälten till återbetalning. Om tull eller annan skatt inte belalas inom föreskriventid, skall restavgift las ui med för varje hel krona av obetalt belopp,dock . Vid beräkning av reslavgiften skall avrundning sketill närmast lägre hela krontal. Generaltullslyrelsen får medge befrielse helteller delvis från skyldighet all betala restavgift. om del finns särskildaskäl. Beslämmelserna i denna lag om tull och annan skatttillämpas även beträffande restavgift enligt första stycket. Räntautgår på tull och annan skalt som skall betalas 1. på grund avomtulltaxering eller eftertulltaxering, 2. enligt beslutav generaltullstyrelsen, kammarrätten eller regeringsrätten, 3. i fall somavses i 82 §, när tull eller annan skall undandragits, 4. i fall somavses i 24 § eller 25 § andra slyckel lagen (1987:000) om tullfrihet m.m. Om tull eller annan skatl enligt preliminärt beslut harerlagts med lägre belopp än som slutligt fastställts, utgår ränta på detöverskjutande beloppet. Ränta enligt första eller andra stycket ulgår dock inle påbelopp som får dras av vid redovisning av skatt enligt lagen (1968:430) ommervärdeskatt. Om utfärdande av särskild lullräkning fördröjs till följdav au den som tagit hand om en vara med stöd av hemtagningstillslånd inteanmält varan till förlullning inom föreskriven tid, utgår ränla. Bestämmelserna i denna lag om tull och annan skatttillämpas även belräffande ränta enligt denna paragraf. Vid beräkning av ränta enligt 30 § första stycket 1,2eller 4 eller andra stycket gäller all ränla utgår från utgången av efter den då varananmäldes till förtullning, dock att ränta på tull eller annan skatt, sommotsvarar tidigare återbetalat belopp, utgår från uigången av den månad dåbeloppei återbetalades, lill och med den månad då beloppet skall erläggas. Ränla enligt 30 § forsla stycket 3 utgår från utgången av den månad då varan infördes eller detolovliga förfarandet ägde rum, till och med den månad då beloppet skall erläggas. Ränla enligt första och andra slyckena i denna paragrafulgår inle för yg än utom i fall som avses i 30 § förstaslyckel 4. Ränta enligt 30 § fjärde slyckel utgår för den tidfördröjningen omfattar. 32 § Prop. 1986/87:166 På belopp som återbetalas enligt 28 § utgår ränta. Ränla utgår även på ränla enligt 30 § som återbetalas. Ränta utgår från utgången avden månad under vilken beloppet betalats till och med den månad då beloppetåterbetalas. Ränta beräknas för visst kalenderår efter den räntesalssom motsvarar del av fastställda diskonto som gällde vid uigången avdecember del föregående året, i fall som avses i 30 § med ett tillägg av treprocenlenheler och i fall som avses i 32 § med etl avdrag som motsvarar halvadiskonlol. Räntesatsen bestäms i sistnämnda fall till procenual med högst endecimal, som i förekommande fall avrundas uppåt. För den lid som infaller efteruigången av det år då tull och annan skall slutligt fastställs tillämpas dockden räntesats som gäller för del årel. Ränlebelopp som inle uppgår lill femliokronor las inle ut och återbetalas inte. Om etl beslut som föranleli ränla enligi 30 § har ändratspå sådant säll att ränla inle skulle ha belalals eller skulle ha betalats medlägre belopp, skall ny beräkning av räntan göras. För myckel erlagd ränlaåterbetalas. Ränta ulgår inte på ränlebelopp som en lullskyldig åläggsbelala enligi 30 § utöver tidigare erlagd ränta. Om elt beslut som föranlett ränla enligt 32 § har ändratspå sådani sätt alt ränta inte skulle ha utgått eller skulle ha utgått med lägrebelopp, skall den lullskyldige återbetala vad han uppburit för mycket.Beslämmelserna i denna lag om tull och annan skalt gäller därvid i tillämpligadelar. och annan skatl som har förfallit till betalningskall drivas in i den ordning som gäller för indrivning av skatl enligtuppbördslagen (1953:272). Om säkerhet har ställts eller om varan utgörsäkerhet, får tullmyndigheten ta ul beloppet ur säkerheten. Dessa paragrafer innehåller bestämmelser om betalning avlull, annan skall och avgifl, om återbetalning, om restavgift vid försenadbetalning samt om ränta och indrivning. Avsnittet motsvarar 17-22 §§ dennuvarande tullagen. Bestämmelserna har omredigerats i syfte att bli klarare. I 26 § första stycket föreskrivs all generaltullstyrelsenfår medge alt lull och annan skall betalas enligt särskild tullräkning.Föreskriften, som enligt 2 § även avser importavgift, ger kredilimporlörermöjlighet all belala enligt förmånligare villkor än andra tullskyldiga.Lagrådets synpunkter alt delta bör framgå av lagtexten på tydligare sätl än vadsom angetts i lagrådsremissen och alt beteckningen kreditimporlör uttryckligenbör finnas i bestämmelsen (s. 226-227) har beaktats. I rällen atl medgebetalning enligt särskild lullräkning ligger nalurliglvis också möjligheten allvägra en sådan förmån eller att återkalla etl medgivande, vilket kan varanödvändigl, exempelvis vid bristande betalning av förfallna tullräkningar,betalningsinslällelse, likvidation, konkurs m.m. Utöver vad som anmärkts har lagrådet vid singranskning av del remitterade förslaget förordat all beslämmelsen om atlsärskild lullräkning undervissa förutsällningar får utställas även på ombud ges en lydelse som Prop.1986/87:166 närmare ansluter till molsvarande besätmmelse i 18 § tredje stycketden nuvarande lullagen samt att beslämmelsen las in som elt andra stycke iförvarande paragraf i slället för, såsom föreslagits i remissen, som ett tredjestycke (s. 226-227). Även i dessa avseenden har lagrådets förslag följts. Med nedan angivna undantag överensstämmer beslämmelserna i25-35 §§ i sak med molsvarande bestämmelser i den nuvarande tullagen. I 26 § Iredje styckel föreskrivs all betalningstiden försärskilda lullräkningar skall vara . gäller allgeneraltullstyrelsen har bemyndigande atl fastställa betalningstiden inom enram av en månad. Frågan om normgivningen i delta avseende har behandlats iavsnitt 2.1.6. Beslämmelsen har kompletterats med en befogenhet förgeneraltullslyrelsen all i särskilda fall bestämma att tullräkning skallbelalas tidigare. Föreskriften motiveras av att hemlagare som upprättar sinadeklarationer med användande av ADB i allmänhet beviljas förlängd tid för alllämna tulldeklaration. Genom att föreskriva kortare betalningsfrist kan dentotala kredittiden hållas oförändrad. I 26 § sista styckel finns en bestämmelse av innebörd attombud, som har tagit emot medel av tullskyldiga för betalning av tullräkningar,skall hålla medlen avskilda från andra tillgångar. Liknande bestämmelser gällerför bl.a. advokater och fastighetsmäklare. Enligt gällande rätt är en tullskyldig och ell ombud som haråtagit sig betalningsansvar för den tullskyldiges räkning solidarisktbetalningsskyldiga för fordran. Detta innebär atl lullverkel alltidkan kräva den tullskyldige på betalning, när ell beialningsansvarigl ombudunderlåter atl betala debiterade belopp. En förskottsbetalning till ombudetbefriar alltså inle den lullskyldige från betalningsansvaret. I prakfiken har del förekommit att ombud, som åtagit sigbetalningsansvar för myckel slora belopp och uppburit förskottsbetalning avsina huvudmän, de lullskyldiga, inte kunnat betala lullräkningarna, när dessaförfallit till betalning, varför de tullskyldiga tvingats betala två gånger. Genom alt ombuden fullgör föreskriften atl avskilja medel,som de har tagit emot för sina huvudmäns räkning, blir huvudmannens rätt tillmedlen skyddad enligt lagen (1944:181) om redovisningsmedel. Ett ombud somunderiäler alt avskilja medlen gör sig skyldig lill förskingring eller olovligtförfogande enligt 10 kap. 1 resp. 4 § . I 27 § finns uttrycket "slår under lullverkelsöverinseende". Uttrycket utgör en sammanfattande benämning på de olikabefogenheter som tullmyndigheterna har med avseende på varor ellertransportmedel. Föreskrifier om vilka varor och transportmedel som avses finnsi 61 och 62 §§. I 28 § andra stycket finns en bestämmelse om avräkning isamband med utbetalning av tullrestitution enligt tulltaxelagen.