prop · GA033 · 1986-12-31 00:00:00 — Enligtförordning (1982:639) om bostadsanpassningsbidrag ankommer det inom en kommunpå kommunens förmedlingsorgan att som första instans handlägga och besluta iärenden enligt förordningen. Iav utfärdade föreskrifter har som förutsättning för bidragangivils bl.a. alt bidrag kan lämnas för att anpassa bostäder både för fysisktoch psykiskl handikappade, varvid handikappet förutsätts vara av långvarigeller bestående art samt alt handikappet och de funktionsinskränkningar deltamedför samt behovel av åtgärder skall - alltefter handikappets art - styrkasgenom intyg av t.ex. arbetsterapeut, läkare, sjukgymnast ellerdistriktssköterska eller vara utrett på annat sätt. Göteborgskommun har uppdragil åt sitt fastighetskontor att vara förmedlingsorgan. Inomkontoret handläggs åriigen ett 1 OOO-tal ansökningar om bostadsanpassningsbidrag.I praktiskt taget alla dessa ärenden ingives som stöd för ansökan intyg enligtovan, mestadels utfärdade av läkare. Föralt tjäna som underlag för förmedlingsorganets bedömning krävs atl intygen geren fullständig bild av sökandens handikapp (fysiskt eller psykiskt) saml en såvitt möjligt uttömmande prognos därav. Detsäger sig självt atl ett flertal av dessa intyg är av sådanl innehåll alt deinom hälso- och sjukvården skulle sekretessbeläggas jämlikt sekretesslagens 7kap. 1 eller 3§. De skulle också - om de förekom i ärende om kommunalbostadsförmedling - sekretessbeläggas jämlikt 7 kap. 25 §. Motbakgrund av den erfarenhet som fmns hos , uppfattar kontoretfrånvaron av möjlighet att sekretessbelägga intyg av ifrågavarande slag som enallvarlig brist i det skydd av den enskildes personliga förhållanden somkontoret skulle vilja erbjuda dessa bidragssökande. Kontorethemställer fördenskull att i sekretesslagstiftningen införes en mol 7 kap. 25 §svarande möjlighet för förmedlingsorgan att i förekommande fall sekretessbeläggauppgifter om enskilds personliga förhållanden som kan vara denne ellernärstående lill men. BUaga 5 Prop. 1985-06-24EKB (VKA) 244-947/85 Verksjuristen, Framslällningom viss översyn av sekretesslagen Vidvarje polismyndighet förs med stöd av 47 § vapenlagen (1973:1176) ett registeröver tillståndspliktiga vapeninnehav (vapenregister). Registren innehåller bl.a. tillståndshavarnas namn och adress samt uppgifter om vilka vapen somomfattas av tillstånden. Antalet tillståndshavare torde vara ca en miljon ochantalet registrerade vapen omkring två miljoner. Vapenregistrenförs manuellt med hjälp av registerkort. Rikspolisstyrelsenplanerar dock att påbörja ett projekt vidpolismyndigheten i för atl utveckla ett lokalt ADB-syslem förvapenregister. Utvecklingsarbetet beräknas vara avslutat . Avsiktenär att systemet skall kunna anskaffas av de polismyndigheter som önskar föra sitlvapenregister med hjälp av ADB. Innehålleti vapenregistren utgörs av allmänna handlingar. Sekretesslagen (1980:100)upptar ingen sekretessregel, som är tillämplig på vapenregister. Det innebärall allmänheten har rätt att ta del av innehållet i vapenregistren i enlighetmed tryckfrihetsförordningens regler om tillgång till allmänna offentligahandlingar. I praktiken begränsas dock tillgängligheten av kortregislrensotymplighet. Det kan behövas ett omfattande arbete för all leta fram önskadeuppgifter ur registren. Av motsvarande skäl kan det också möta hinder förpolismyndigheten att såsom serviceålgärd enligt 15 kap. 4§ sekretesslagen lämnamera omfattande uppgifter ur vapenregister på begäran av allmänheten. Innehålleti de vapenregister som överförs till ADB kommer med slor sannolikhet alt blilättare tillgängligt. Man kan förvänta att registersystemet kommer attinnehålla söknycklar för att ta fram fullständiga Ustor över alla tillståndshavareoch vapen. Eventuellt kan systemet också komma att innehålla söknycklar för s.k.urvalsdragningar, d.v.s. framletande av vissa önskade uppgifter. Dessa söknyckarär polismyndigheterna skyldiga all använda om det behövs för att lillgodoseallmänhetens begäran att få la del av registerinnehället (2 kap. 3§ andrastycket tryckfrihetsförordningen). Manbör också uppmärksamma bestämmelserna i 15 kap. 9§ sekretess- lagen om myndighetensskyldighet alt ge allmänheten lillgång till presenla- Prop. 1986/87: 3 tionsterminalför att ta del av allmänna handlingar på ADB-medium. Dennaökade tillgänglighet när det gäller innehållet i vapenregistren är enligtrikspolisstyrelsens mening mindre lämplig ur brottsförebyggande ' synpunki.Vapen är stöldbegärlig egendom. Det finns en risk att vissa personer, medutnyttjande av tryckfrihetsförordningens anonymitetsskydd, kommer att använda vapenregislrenför alt skaffa sig kännedom om var det fmns vapen som lämpar sig att stjäla. Enökning av vapenstölderna kan i sin lur medföra att antalet olagliga vapen iomlopp ökar. Dessa vapen kan komma att användas vid annan allvarligbrottslighet. Vapenregistrensökade tillgänglighet medför också att del blir lätlare för främmande makt alt kartläggabefolkningens vapeninnehav. Detta kan få negativa följder urtotalförsvarssynpunkt. Denantydda utvecklingen kan naturligtvis undvikas om man låter bli att datoriseravapenregistren. är det dock tveksamt om man bör avstå från dennamöjlighet att rationalisera registerhanteringen. En annan möjlighet attundvika en icke önskvärd spridning av innehållet i vapenregistren är atl införaen bestämmelse i sekrelesslagen om sekretess för sådana uppgifler. En sådan beslämmelsebör givetvis utformas så alt den inle hindrar allmänheten att få tillgång lillregisteruppgifter i de fall då detla verkligen är befogat. Intressetav att allmänheten har största möjliga tillgång tiil allmänna handlingar göralt behovet av nya sekretessregler bör prövas med stor restriktivitet. Derisker, som följer med en ökad tillgänglighet när det gäller vapenregistren, äremellertid ägnade alt inge sådan oro att del kan finnas skäl att frågan omsekretess för vapenregister underställs statsmakternas prövning. Rikspolisstyrelsenhemställer på anförda skäl att sekretesslagen ses över för atl pröva frågan ombehovet av sekreless för uppgifler i polismyndigheternas vapenregister. Iärendets handläggning har deltagit rikspolischefen oehverksjuristen , föredragande. 1986/87: 3 RefBT/uw Dnr 16:2 Densvenska vapenlagsliftningen är restriktiv och det föreligger från samhälletssida ell uttalat inlresse för att inte flera vapen än som verkligen ärmotiverat innehas av enskilda. Detla har bland annat sin grund i risken attvapen skall bli stulna och därefter komma till oriktig användning. Enskildasbehov av vapen grundas på och jakt i olika former. Skytteverksamheten ärtotalt sett av mycket stor omfattning och har väsentlig nationell betydelse.Förutom att i en mängd olika former är en synnerligen betydande fritidssysselsättningmed ett mycket stort antal utövare har skyttel även en stor roll att fylla ifråga om utbildning och vidmakthållande av färdigheter i vapenhantering hoslandets befolkning. Tillgång till vapen lämpade för olika former av jakt ochinnehavarnas förmåga att med dem kunna avge säkra och snabbt dödande skott ärockså en förutsätlning för en riktigl genomförd jakt vilket i sin tur är ettviktigt inslag i skötseln av landets viltstammar. Organisatorisktär merparten av landets vapeninnehavare anslutna till någon av deriksomfattande organisationerna på skyttels och jaktens område. Denorganisatoriska tillhörigheten bestäms i huvudsak av vilken inriktning denenskildes skylteintresse har. Deorganisationer som företräder merparten av landels skyttar är följande. Skyiteförbimdensöverstyrelse representerar del nationella skyttel med omkring 220000 medlemmaroch är därmed en av landets största idrottsorganisationer, tillika enfrivillig försvarsorganisation. Verksamhetenbedrivs som ban- och fältskytte främst med 6,5 mm gevär och korthållsgevärsamt, i mindre omfattning, med automatvapen. Inomden frivilliga skytterörelsen finns en livaktig med ca60000 medlemmar. SvenskaPistolskylteförbimdet är en riksomfattande organisation för landets pislolskytteföreningaroch andra organisaiioner som bedriver pislolskylte. Dessa föreningar har ca70000 medlemmar, varav ca 20000 redovisas som aktiva pistolskyltar. 1förbundsstyrelsen ingår ett av överbefälhavaren förordnat ombud. Förbundet ären frivillig försvarsorganisation. är som medlemsförbund inom Interna- tionela Skylteunionen (UIT), Europeiska () och Nordiska Skytteregionen (NSR) det av de tre skytteförbunden i ge som har till uppgift att "främja utbredningen av enligtInternatio nella Skytteunionens program saml att skapa ekonomiska och andra förut- 35 sättningar för enframgångsrik internalionell skylterepresentation". Sport- Prop.1986/87:3 skylleförbundet ärsamtidigt en Frivillig , ansluten till FOS och medlem i . Olympiska Kommitté (SOK)har Förbundet till uppgift att medverka till ett Förbundet är slutiigen också anslutet till Sveriges Cenlralföreningför Idrollens Främjande. representerar över 140000 enskilda jägare av den toialajägarkåren i landet. Vapenav alla slag är slöldbegärligt gods. Bland annal ulgör de oftast ekonomisktvärdefull egendom. De kan också användas i brottslig verksamhet - rån,våldsbrott, undergrävande av landets inre säkerhet, terrorism, m. m. I etteventuellt krigsläge kan det också vara av stort intresse för en främmande maktall ha tillgäng lill uppgifler om vilka som har tillgång till vapen i landel. Iavsikt att minska risken för att uppgifter om vapeninnehav kommer i orättahänder och därigenom tillmötesgå såväl samhällets som de enskilda vapeninnehavarnasintressen föreslär ovan förtecknade organisationer alt polisstyrelsernas vapenregislersekretessbelägges. Somskäl för vår framställning vill vi framhålla följande. När en person erhållertillstånd att inneha skjulvapen registerförs detta beslut hos poUsmyndigheten -etl vapenregisterkort upprättas. På detta kort påföres sedan de ytteriigaretillstånd att inneha skjutvapen som efter hand kan komma atl meddelas personeni fråga. Vapenregisterkortelinnehåller bl a uppgifter om antalet innehavda skjutvapen, fabrikat, kalibrar,typ av vapen samt om särskild förvarings-föreskrift meddelals. Dennadetaljerade information om en persons vapeninnehav som finns att tillgå på vapenregisterkortelär offenllig handling och kan utan vidare per telefon eller i form avfotostatkopia, då mot en ringa expeditionskostnad, åtkommas av envar. I detlasammanhang skall understrykas att vapenlagstiftningen ger synneriigen striktaoch detaljerade bestämmelser vad avser den enskilde vapeninnehavarensskyldigheter atl förvara och la vård om sina vapen på ett betryggande säll. Densom av någon anledning vill åtkomma uppgifter om en persons vapeninnehav kan,som ovan redovisats med slöd av vapenregistrets offentlighet, utan att angeskäl eller legitimera sig få tillgång till synneriigen detaljerad information. Medtillgänglig information om antal vapen, vapentyper och kalibrar samt eventuelltförekomst av särskild förvaringspersedel (säkerhetsskåp eller motsvarande) kanen illegal ålkomst av vapen planeras i detalj och den nödvändiga utrustningenför atl forcera eventuella säkerhetsanordningar exakt dimensioneras. Såvälför den enskilde vapeninnehavaren som för samhället är det av synneriig viktatt kunna skydda sig mot atl vapen stjäls och kan komma till felaktiganvändning. Idetta sammanhang skall även observeras att avsevärda ansträngningar lagls ned på alt förhindra vapenstölder ur militära förråd och vid förban den. Motsvarande gäller för andra platser där ell större antal vapen förva- 36 ras - exempelvisvapenhandlarnas förråd. Dessa ansträngningar synes i Prop. 1986/87:3huvudsak ha krönts med framgång. I takt med att det blir alh svårare attillegalt åtkomma vapen från dessa platser kan vapentjuvarnas intresse i ökadutsträckning komma att inriktas mol privatpersoners vapeninnehav. Motbakgrund härav måsle, som framgått, en första och grundläggande åtgärd frånsamhällets sida vara en sekretessbeläggning av vapenregistret. Någotbehov av att uppgifter ur vapenregistret skall vara offentliga torde inteföreligga. Dennuvarande sekretesslagens syften med avseende på rikets säkerhet, förebyggandelav brott samt den enskildes integritet i ekonomiska förhällanden är enligt värmening väl förenliga med en sekretessbeläggning av vapenregistret. Motbakgrund av vad ovan anförts hemsläller nedanstående organisationer attvapenregistret med hänvisning till föreskrifierna i sekretesslag (1980: IOO) bl.a.kapitlen I, 2 och 5 sekretessbelägges. Bilaga 7 Prop. Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande:f. d. justitierådet , regeringsrådet , justitierådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanlräde har regeringen påhemställan av statsrådet beslulat inhämta lagrådets yttrande överförslag lill lag om ändring i sekrelesslagen (1980:100). Förslagethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessom . Lagrådetlämnar förslaget utan erinran. Innehåll '°p- 1986/87:3 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... ... 1 Propositionens lagförslag ...................................... 2 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde .... 5 1 Inledning ......................................................... 5 2 Allmän motivering ........................................... ... 6 2.1 Sekretesskydd för uppgifter omoffentliga funktionärers personliga förhållanden 6 2.2 Sekretesskydd för uppgifter iläkarintyg o. d....... 9 2.2.1 Sekretesskydd i ärenden omriksfärdtjänst .. 12 2.2.2 Sekretesskydd i ärenden om bosladsbidrag . 2.2.3 Sekretesskydd i ärenden om bostadsanpassningsbidrag 16 2.3 Sekretesskydd för uppgifler iluftfartsverkets certifikatregister 17 2.4 Sekretesskydd för uppgifter ipolisens vapenregister 19 2.5 Övrigafrågor .............................................. .. 21 2.5.1 Vissa andra framställningar ...................... 21 2.5.2 Undantag frän meddelarfriheten ................ .. 22 3 Upprättat lagförslag ........................................ 22 4 Specialmotivering ........................................... 22 5 Hemställan ..................................................... 23 6 Beslut .......................................................... 24 Bilaga 1 Skrivelsen frånFörsäkringsanställdas förbund 25 Bilaga 2 Skrivelsen frän transportrådel ................ .. 27 Bilaga 3 Skrivelsen frånStockholms kommunslyrelse 28 Bilaga 4 Skrivelsen fränGöteborgs kommun, .. 32 Bilaga 5 Skrivelsen fränrikspolisstyrelsen ............ .. 33 Bilaga 6 Skrivelsen fränSvenska m.fl. 35 Bilaga 7 Lagrådetsyttrande .............................. .. 38 Tryckeri, 1986 39