prop · GA0313 · 1986-12-31 00:00:00 — Eftersom stiftsnämnderna enligt 2 S FFKJ har ålagts att föra förteckning över den kyrkliga jorden i stiftet, förekommer här ett dubbelarbete beträffandefastighetsförhällandena . X enlighetmed ett förslag från kammarkollegiet bör förordningen ändras sä att avskriftav köpehandling i fortsättningen inte be höver tillställas kollegiet. Sammanställning av remissyttranden över Prop. promemorian (Ds C 1984:13) Översyn av Bilaga 2 bestämmelserna om förvaltning av kyrklig jord m.m. Efterremiss har yttranden avgetts av , ochstatens historiska museer, lantbruksstyrelsen, kammarkollegiet, statskontoret,, statens tjänstebostadsnämnd, länsstyrelserna iMalmöhus, , och , ,domkapitlen i , , , , och , samtligastiftsnämnder, . , Centralorganisationen /SR, samt . Lantbruksstyrelsenhar bifogat yttranden av lantbruksnämnderna i , ,, , och . iMalmöhus län har bifogat ett yttrande av lantbruksnämnden där. har bifogat ett yttrande av nämnd förförsamlings- och pastoratsförvaltning. i har bifogatyttranden från , , Särestads och . Stiftsnämndeni har bifogat ett yttrande av stiftsförbundsavdelning avSvenska kyrkans . i harbifogat yttranden av ordförandena i stiftets boställsnämnder, , ,Stenkyrka och . och församlingar,kyrkobokföringsinspektören, stiftskrets av samt stiftsförbundsavdelning av . CentralorganisationenSACO/SR har bifogat ett yttrande av , samhällsvetare ochekonomer, . Yttrandenhar dessutom inkommit från i , landsarkivet i , Flobypastorat, . Tjänstebostäder för ordinarie församlingspräster 2.1 Allmännasynpunkter Enmajoritet av de remissinstanser som yttrat sig över förslaget har tillstyrkt helteller huvudsakligen förslaget att avskaffa tjänstebostadssystemet för prästerper . Bland de övriga delar sig meningarna så, att hälftenställer sig helt avvisande till tanken att nu avskaffa tjänstebostadssystemet.Den andra hälften föreslår att systemet får leva vidare i landsbygdspastoraten,eventuellt efter beslut av över ansökan av enskilda pastorat. Representativtför flertalet yttranden - oavsett slutsats - är vad kammarkollegietinledningsvis anför: Frågan rymmer för med hennes speciellakaraktär av öppen Pron 1986/87' 13 folkkyrka avgörande principiellabedömningar, från vilka kammarkollegiet inte kan bortse vid sittställningstagande. Med hänsyn till förhållandena på arbetsmarknaden i övrigtoch den allmänna samhällsutvecklingen är det naturligt att ifrågasätta tjänstebostadstvångetför präster. Rådande värderingar på bostadsområdet måste tillåtas påverka ocksåförhållandena för kyrkans anställda. På det statliga området har tjänstebostadssystemetavskaffats. De skäl som i promemorian anförts till stöd för en avveckling av deordinarie församlingsprästernas tjänstebo-stadssystem förefaller kollegietsålunda väl försvarbara. Enavveckling kan emellertid inte ses enbart som en personalsocial och ekonomisk fråga. Problem som rörden kyrkliga verksamhetens mål och förutsättningar ger prästernas bostadsfrågaspeciella accenter och en långt större räckvidd, vilket också uppmärksammats ipromemorian. Mot bakgrund av det anförda måste det enligt kollegietsuppfattning främst bli de kyrkliga organens uppfattning i huvudfrågan som skalltillmätas det avgörande inflytandet vid det slutliga ställningstagandet. och statens historiska museer (RAÄoch SHMM) tar upp ytterligare en aspekt som tillmäts stor betydelse av mångaremissinstanser, nämligen prästgårdarnas kulturhistoriska betydelse. Kyrkorna och kyrkomiljöerna har sedan urminnes tid bildatkulturella centra i sin bygd. Kring kyrkan fanns prästgård, klockargård ochskola med befattningshavare som spelade en framträdande roll i bygdensoffentliga liv. tider har tillfört andra funktioner somföreningslokaler, handelsbod och ålderdomshem. är förhållandena ändrade.Både de gamla och de sentida funktionerna har i många fall försvunnit frånkyrkbyn och lett till en utarmning av den sociala och kulturella gemenskapen. Mot den bakgrunden bör det enligt RAÄ och SHMM:s meningvara en viktig kulturpolitisk angelägenhet att i möjligaste mån slå vakt om defunktioner som ännu representerar en levande tradition från det gamla samhälletoch som positivt bidrar till att vidmakthålla något av äldre tiders kulturellaoch sociala gemenskap på det lokala planet. Den traditionella prästgårdskulturen har inte blivitoberörd av det moderna samhällets förändringar och centraliseringsåtgärder.Indragning av prästtjänster och avveckling av prästboställén har lett till i många församlingar inte längre har vare sig präst eller prästgård. Likväl har den traditionella prästgårdskulturen i stortsett levt kvar, med prästgårdar som ännu bildar levande miljöer med bibehållenfunktion. Det är angeläget att den nu förestående reformen intetillåts rasera de positiva värden som ligger hos prästgården som sådan och idess funktion för bygden och kyrkan. Förslaget i promemorian tillstyrks helt ellerhuvudsakligen av , , statskontoret, slatensarbetsgivarverk, statens , länsstyrelserna i ,och , domkapitlen i , och , stiflsnämndernai , , , , och , , /SR, ochSveriges kyrkokamerala förening. tjänstebostadsutredning redovisade 1955avgivna betänkande (SOU 1955:30) ett statligt bestånd om ca 30 000 bostäder(omkring 22 000 och omkring 8 000 enkelrum och dubletter).Flertalet av familjebostäderna betraktades vid det tillfället somtjänstebostäder. Utredningen drog upp riktlinjer för en strängare tillämpningav tjänstebostadsbegreppet som efter godkännande (prop. 1956:116, SU118, rskr. 271) ledde till en kraftig minskning av antalet tjänstebostäder inomstatsförvaltningen. Den minskning, som i varje fall i början föranledde visstveksamhet om följderna hos vissa bostadsförvaltande myndigheter, ledde framtill ett avtal mellan och den berördapersonalens organisationer om en total avveckling av tjänstebostadssystemetinom statsförvaltningen vad gäller bostäder för vilka erläggs hyra (undantaggjordes för fria bostäder anvisade landshövdingar och tjänstemän inomutrikesförvaltningen). Avtalet godkändes av regeringen . Såvittbyggnadsstyrelsen känner till har avvecklingen inte föranlett de störningar ide berörda myndigheternas verksamhet som i vissa fall befarades när tjänstebostadsutredningensförslag på detta område började förverkligas. invänder mot den föreslagnatidpunkten för den successiva avvecklingen av tjänstebostadssystemet ochfortsätter: Enligt RAÄ:s och SHMM:s mening bör ej heller självaavskaffandet av tjänstebostadssystemet för präster få helt "ensamt"styra och bestämma tidpunkten. Också kulturminnesvårdens i sammanhanget nog såväsentliga intressen bör få göra sig något mer gällande än vad som uttalats ipromemorian. Såväl återstående inventeringsarbeten som inte minst övervägandenaom tillämpliga föreskrifter avseende vård och användning måste göras med omsorgoch den tidsåtgång som fordras för att omfattande och väl underbyggdabevarandeinsatser skall komma till stånd. Enligt RAÄ;s och SHMM:s bedömning bördärför den aktuella tidpunkten rimligen förskjutas framåt åtminstone ett halvtår och därjämte sättas med utgångspunkt först från det tillfälle då också detformella översynsarbetet avslutats. De flesta remissinstanser med särskilt ansvar för kyrklig verksamhet uppehåller sig vid de problem som kan uppstå på landsbygden,och särskilt glesbygdsområden, om tjänstebostäderna avskaffas. i , som tillstyrker förslaget, gör dennabedömning: Det ligger i öppen dag, att pastorat, särskilt i stiftetsglesbygder - där bostadsmarknad inte finns - även kommer att finnadet angeläget att av rekryteringsskäl kunna ställa lämplig bostad tillförsamlingsprästers disposition. i , som inte motsätter sig förslaget,anför: finner det angeläget att frågan om tjänstebostadsskyldigheten får en central lösning. Ehuru har förståelse för att en förändring av tjänstebostadssystemet för präster är en följd av utvecklingen bör här påpekas den utomordentliga oro som känner för den allvarliga konsekvens detta kan få för det framtida arbetet inom kyrkan. I landsbygdspastoraten enkannerligen glesbygdspastoraten är det ofta av största betydelse för ett väl fungerande församlingsarbete att prästen har sin bostad i prästgården. I de pastorat där ingen bostadsmarknad finns och där inte heller ett boende på annan ort med resor till och från arbetsplatsen ärett 94 rimligt alternativ, torde enda möjligheten att kunna lockasökande till Prop. 1986/87:13 prästtjänsten vara att pastoratet erbjuder bostadi den tidigare prästgården eiler eventuellt annan lämplig bostad.Omständigheterna tvingar här fram en acceptabel lösning. Beträffande de fall dåprästen väljer att bosätta sig utanför pastoratet i exempelvis en tätort inompendlingsavstånd finner det betänkligt att prästen på detta sättmister sin förankring i bygden genom att inte längre tillhöra ortsbefolkningen.Domkapitlet skulle därför vilja föra fram tanken på tillskapandet av enfakultativ möjlighet varigenom i vissa fall skulle kunna åläggaordinarie församlingspräst skyldighet att bosätta sig inom pastoratet. Ettsådant åläggande skulle dock förutsätta att exempelvis pastoratet ställerlämplig bostad till förfogande och att de lokala förhållandena i varjesärskilt fall medger ett realiserande av åläggandet. En ytterligareförutsättning bör också vara att det klart framgår vid utannonseringen av tjänsterhuruvida avser att begagna sig av denna möjlighet eller ej. i varnar också för konsekvenserna ilandsbygdspastoraten och avslutar, med instämmande av stiftsnämnden i Väslerås: Om tjänstebostadssystemet avskaffas - villinte motsätta sig att så sker med tanke på de problem som är förknippade meddet nuvarande systemet - så finner det därför angeläget att formerskapas för att församlingsprästen som huvudregel kan och skall vara bosatt inomsitt tjänstgöringsområde. En följd av detta ställningstagande är attdomkapitlet vill förorda att landsortspastorat åläggs att på lämpligt sättbiträda prästen med att skaffa hyresbostad av lämplig storlek. Förslaget avstyrks helt av kammarkollegiet, domkapitlen iLinköping, Göleborg, och , stiftsnämnderna i , och Visbysamt i yttranden från pastoral och Öslra Ämterviks församUng, huvudsakligenmed hänvisning till den befarade utvecklingen i landsbygdspastoraten. På platser där hyresmarknad finnes har tjänstebostadssystemetmerendels redan avskaffats. På landsbygden bildar ofta kyrkan och prästgårdensamt icke sällan också lönebostället tillsammans ett levande kyrkokulturelltcentrum med vissa typiska särdrag. Prästgårdarna har för det mesta givits ensådan storiek att däri också inrymts expeditions- och arkivutrymmen förfolkbokföringen och pastorsämbetet men även använts till representation och församlingsgemenskap.Genom systemet har också en garanti skapats för att prästen förblir boende iförsamlingen, vilket har betydelse för församlingsgemenskapen. Om prästen istället bor i närmsta tätort uppstår lätt den situationen, att prästen förbliranonym för församlingsborna. Om prästgården upphör att vara tjänstebostad gåralla nu nämnda värden till spillo. Man kan också fråga sig vad som händer medprästgårdarna om deras ställning som tjänstebostäder går förlorad. Flera av demkan på grund av storiek, förekomsten av pastorsexpedition, belägenheten osv.visa sig vara svårsåida. Vidare kan det riskeras, att många prästtjänster pålandsorten inte längre vid ledigförklarande erhåller några sökande på grund avsvårigheterna att anskaffa lämplig bostad. anser därför, attöverväldigande delen av prästgårdarna bör bibehållas som tjänstebostäder menatt tjänstebostadstvånget bör kunna upphävas om vederbörande pastorat såönskar och tjänsteinnehavaren medger detta. Kammarkollegiet avråder regeringen från att nu taställning till frågan om Prop. 1986/87:13 tjänstebostadssystemet förpräster och anför: Det förtjänar här särskilt påpekas att utvecklingen avhela frågan kommit att forceras fram - inte främst av en bred inomkyrkligopinion, utan på grund av fiskala åtgärder grundade på systemets tidigareutformning. Denna förutsättning har ändrats genom överenskommelsen mellanstatens arbetsgivarverk och de fackliga organisationerna om ändrade regler förbestämmande av tjänstebostadshyra m.m. för präster liksom genom riksskatteverketsskrivelse till skattecheferna, enligt vilken berörda präster fr. o. m. 1985års taxering inte längre anses åtnjuta förmåner av frivillig bostad.Konsekvenserna av dessa åtgärder kan ännu inte överblickas, än mindreutvärderas. Slutligen må framhållas att kyrkomötet så sent som godkändeett utskottsutlåtande enligt vilket tjänstebostadssystemet måste bevaras ochdet inte kunde komma i fråga att utreda en omläggning eller avveckling av detnuvarande systemet. I varje fall måste utvecklingen studeras närmare innan någon hänvändelse till regeringenföretas, menade utskottet i sitt av kyrkomötet godkända utlåtande. Där framhöllsockså att tjänstebostadsfrågan aktualiserats särskilt men en ny situationinträtt genom överenskommelsen om ändrade hyressättningsregler. Som kollegiet uttalade i sitt remissyttrande överdepartementspromemorian angående delegering av tjänstebostadsärendena, är ettupphävande eller en väsentlig ändring av prästernas tjänstebostadssystem enåtgärd av så grundläggande betydelse för kyrkans arbete och den prästerligaorganisationen att åtgärden bör föregås av yttrande från kyrkomötet. Den behandlingsom frågan sedan fått på kyrkomötet leder till att ett sådant yttrande nuframstår som nödvändigt. Med hänsyn till tidigare riksdagsbehandling av frågantorde en omprövning också kräva medverkan. Mellan prästernas tjänstebostadssystem, den prästerligaorganisationen och struktur på lokalplanet synes ocksåföreligga ett sådant samband att dessa frågor bör prövas i ett sammanhang.Kollegiet menar därför att departementspromemorians förslag i tjänslebostadsfråganjämte remissyttranden bör överlämnas till kyrkokommitté för utredningi samband med dess övriga arbete och att frågan sedan bör prövas i samband medkommitténs förslag i övrigt. Andra frågor som är avhängiga av tjänstebostadsfrågan ärpastorsexpeditionerna och pastorsämbetenas arkiv. Dessa frågor är emellertidinte utredda i promemorian. Ett ytterligare skäl mot beslut om avveckling av tjänstebostadssystemetnu är att frågan om kulturskyddet för tidigare prästgårdar inte blivitlångsiktigt löst. Denna fråga togs upp av kollegiet i yttrande över enframställning att kyrkofonden skulle ta över en tidigare prästgård (remiss fråncivildepariementet Ky 1883/82) av utomordentligt kulturhistorisktvärde som blivit löneboställe. Därvid förklarade kollegiet att nuvaranderegler för kyrkofonden inte medger att denna tar över enskilda fastigheterenbart i kulturminnesvårdens intresse och att frågan om kyrkans del i ansvaretför sådana för kulturminnesvården värdefulla prästgårdar som inte längre tas ianspråk för sitt ändamål bör lösas i större sammanhang. En del remissinstanser, som främst av hänsyn tilllandsbygdspastoratens situation är tveksamma till en fullständig avveckling av tjänstebostadssystemet,föreslår lösningar som lämnar en viss valfrihet åt pastoraten. Dessa är centralstyrelse, i , iSkara samt stiftsnämnderna i , , och . När det gäller den mycket svåra frågan om tjänstebostadssystemetsavskaffande även för prästerna vill centralstyrelsen uttala en mycket stortveksamhet mot tanken på dess totala avveckling. För de allra flestaförsamlingarna på den svenska landsbygden, vilka sedan urminnes tider haft sinpräst boende i församlingen, skulle en sådan ordning skapa helt nya och mycketoroande villkor för församlingslivet och församlingsarbetet. Ur pastoralsynpunkt är det av allra största värde inte bara att församlingsprästen kan boi församlingen utan också att han kan stimuleras att göra det. Särskilt i demindre landsförsamlingarna är ett sådant förhållande dessutom av störstaintresse för det allmänna kulturlivet med tanke pä de insatser i dettaavseende, som landsbygdsprästerna traditionsenligt gör. En förändring avhittillsvarande förhållanden i detta avseende skulle ha allvarliga konsekvenserinte bara för själavården och det andliga livet i församlingarna utan också imånga fall innebära ett radikalt ingrepp i den nuvarande socio-kulturellastrukturen. Om tjänstebostadssystemet avvecklas utan att åtgärder vidtas föratt skapa nya förutsättningar för prästens möjligheter att bo i sin församlingskulle detta i många fall innebära att prästen bosätter sig i en närbelägentätort och besöker församlingen endast i samband med gudstjänster ochexpeditionstjänstgöring eller vid tillfällen, då hans närvaro särskiltpåkallas. I de flesta församlingarna på den svenska landsbygden torde enligtcentralstyrelsens mening nackdelarna med tjänstebostadssystemets avskaffandeväga tyngre än de fördelar som därmed kan uppnås. Inte desto mindre är detmöjligt att en avveckling av tjänstebostadssystemet av olika skäl kan visa sigoundviklig. I så fall bör dock enligt den allmänt accepterade kommunalasjälvbestämmanderätten resp. kyrkoråd få tillfälle att mot bakgrund av sinalokala förutsättningar och erfarenheter göra avvägningen av fördelar ochnackdelar med tjänstebostadssystemets avskaffande och beredas möjlighet attgenom lokal överenskommelse lösa det uppkomna problemet på ett sådant sätt attdet gagnar församlingen och församlingslivet. För detta talar också denomständigheten att kostnadsansvaret alltid ligger på pastoratet. i ser till flersamhällsintressen än de pastorala; 1 de rena glesbygderna kan tillgången till präst innebäraatt flera samhälleliga servicefunktioner fullgörs. Det kan förutom den direkt själasörjandevara att prästen engagerar sig i fritidsaktiviteter, kulturella arrangemang,näringslivsfrågor och i övrigt i sådant som befordrar bygdens utveckling. Fördessa bygder är samtliga av dessa fåtaliga funktioner av betydelse. Det ärangeläget att inte någon av funktionerna går förlorad. befararatt ett avskaffande av tjänstebostadssystemet för präster skulle leda tillsvårigheter att rekrytera präster till de rena glesbygdspastoraten. i , vars motivering huvudsakligenansluter till vad anför, sammanfattar sittyttrande så här; Avveckling av tjänstebostadssystemeti städer och i pastorat med större tätorter med god främst hyresmarknad, vilkenavveckling successivt pågått , tillstyrkes, dock med modifikationeri fråga om bevarandet av unika miljöer - kyrka + prästgård. Om i övrigt i pastorat finns tätort- om ock ej "större" - men av sådan storlek att hyresmarknaden ärgodtagbar har inte något att erinra mot avveckling av tjänstebostadssystemet församtliga pastoratets g7 7 1986/87. Om tätort med godtagbar hyresmarknad saknas ipastoratet, bör tjänste- Prop. 1986/87:13 bostadprästgård alltjämt slällas tillförfogande av pastoratet och tjänsteinnehavet alltjämt vara förenat medskyldighet att bebo tjänstebostaden, varför förslaget beträffande sådanalandsbygdspastorat avstyrks med hänsyn till betydelsen av prästs boende inompastoratet men individuell befrielsemöjlighet, om synnerliga skäl föreligger,skall enligt finnas. Samma förslag och motivering framför stiflsnämnderna iGöteborg och . i - som dock tillstyrktpromemorieförslaget - föreslår att pastorat som så önskar skall kunna ansökahos dompkapitlet om att få behålla tjänstebostadstvånget. Detta förslag lämnaräven . i anser att tjänstebostadssystemetbör behållas i stift med stora glesbygdsområden. 2.2 Konsekvenser av förslaget om att tjänstebostadssystemetskal! 2.2.1 Möjligheterna för prästen att bo kvar itjänstebostaden , , ijänstebosladsnämnden,stiftsnämnderna i och samt ()(genom /SR) har yttrat sig över förslaget att en ordinarie tjänstinnehavareskall efter eget önskemål behålla sin rätt att bo i tjänstebostadentjänstetiden ut. Ingen av dessa har motsatt sig förslaget till övergångsordning.Däremot har olika uppfattningar framförts i fråga om dels hyran, delsbesittningsskyddet. erinrar när det gäller hyran om vad somgäller enligt avtalet om avveckling av tjänstebostadssystemet inomstatsförvaltningen, nämligen att "tjänsteman för vilken tjänstebostadstvångetslopas får fortsätta att hyra bostaden som uthyrningsbostad så länge han äranställd vid myndigheten och bor i bostaden. I fråga om hyran gäller under treår vissa begränsningar av den hyreshöjning som slopandet av de speciella hyressätt-ningsreglernaför tjänstebostad kan medföra". Nämnden är emellertid något tveksam om innebörden idenövergångsanordning som föreslås för präst som vid utgången av ärordinarie innehavare av en tjänst, som då är förenad med "rätt tilltjänstebostad". Sådan präst skall enligt förslaget ha kvar den rätten sålänge han eller hon innehar tjänsten och önskar begagna sig av rätten. Omförslaget innebär att sådan präst skall ha rätt att bo kvar i den bostadprästen innehar så länge han eller hon kvarstår i den tjänsthan eller hon innehar då, men att i övrigt gällande bestämmelser i fråga omexempelvis hyra skall tillämpas på hyresförhållandet fr. o. m. ,kommer tjänstebostadsnämndens verksamhet tydligen att upphöra fr. o. m. den 1juli 1987. i varje fall i vad avser hyror som hänför sig till tid därefter.Skulle det finnas kvar oavgjorda ärenden eller - mindre troligt - uppstå nyaärenden som avser tid före bör tjänstebostadsnämnden kunnabestå ytterligare någon tid. förutsätter att nämnden får tillfälleatt yttra sig över de förslag till övergångsanordningar som kan komma att framläggasi detta Prop. 1986/87:13 hänseende. Förslaget innebär att bostaden till dess avflyttning skerfortsätter att vara tjänstebostad och att kungörelsen (1961:333, ändrad1984:537) angående tjänstebostadshyra m. m. kommer att fortsätta att gälla sålänge en församlingspräst bebor tjänstebostaden. utgår från att slopandet av tjänstebostadstvångetkommer att effektueras genom att 9 § i prästanställningsförordningen upphävsoch konkluderar; Det betyder att den grundläggande bestämmelsen om vad sommenas med tjänstebostad försvinner. Reglerna i kungörelsen (1961:333) om tjänstebostadshyraför präster blir då inte längre tillämpliga, eftersom denna förordning baragäller i fråga om hyra för tjänstebostad som anvisats en församlingspräst. bibehålla det materiella innehållet i förordningen krävs uttryckligaföreskrifter om detta. Om tjänstebostadstvånget avvecklas kommer vissa regler ihyreslagen om besittningsskydd och bytesrätt att, till skillnad mot vad som nugäller, bli tillämpliga på prästbostäderna. Det torde medföra att pastorateninte kan fritt disponera över en prästgård som bebos av en präst som utnyttjarsin rätt att bo kvar i bostaden efter tjänstebostadstvångets slopande. SKPF delar inte uppfattningen att hyreslagens regler ombesittningsskydd skulle gälla för den som väljer att behålla sintjänstebostadsrätt och fortsätter: kan det därför med den föreslagnaordningen bli så att pastorat upplåter olika bostäder åt präster , därden ena upplåtelsen är förenad med besittningsskydd och den andra inte. Det börenligt SKPF:s mening därför övervägas om inte ett motsvarande besittningsskyddbör införas för dem som bor kvar i en bostad som för dem är tjänstebostad. Enligt förslaget behåller en kyrkoherde eller komminister,som vid utgången av är ordinarie innehavare av en tjänst, rätten tilltjänstebostaden. förutsätter att prästen dock har rätt att avsägasig denna rätt och i stället etablera ett vanligt hyresförhållande. Bostadenskulle därigenom bli löneboställe, som hyressätts av pastoratet i stället förstiftsnämnden. Vidare skulle prästen därigenom få möjlighet tillbesittningsskydd. anser det givet att de präster som hartjänstebostad skall ha rätt att bo kvar i prästgården om tjänstebostadssystemetavskaffas. Uthyrningen till dem bör i princip inte ske efter andra regler äntill präster som efter tillträder tjänst till vilken prästgårdkan erbjudas som bostad. En övergångsregel kan emellertid behövas som bevarardem vid förmånen att inte behöva betala hyra för större bostadsyta än föredenna Andra särskilda regler utöver det skyddjordabalkens regler ger Prop. 1986/87:13 hyresgäster i allmänhet torde intebehövas. Emellertid föreslår denna stiftsnämnd av hänsyn tillpastoratets behov av att kunna använda bostaden som prästbostad, eninskränkning i besittningsskyddet: