prop · GA03149 · 1986-12-31 00:00:00 — Den som inte fullgör sin skyldighet att uppsöka läkare ochunderkasta sig undersökning och behandling kan tvingas delta efter beslutav (14 §). öm del behövs för atl verkställa beslutet skallpolisen lämna handräckning (25 §). Om det finns grundad anledning befara allhan skall sprida smitta, t. ex. till följd av att han inte följer givnaföreskrifter om sin livsföring, kan länsrätten besluta om Ivångsinlagning påsjukhus (14 §). På förslag av regeringen har fattatbeslut om vissa ändringar i bl. a. SmL för atl effektivera insatserna motspridningen av HTLV-III(prop. 1986/87:2, SoU9, rskr. Ändringarna, som bl.a. innebar vissa lättnader i sekretesshänseende för atl tillgodose desärskilda smillskyddsläkarnas behov av uppgifter, har trätt i kraft den 1februari 1987. Bestämmelserna i om ingripande vid fall av venerisksjukdom är begränsade till de situationer då konkret fara för smittspridningförelegal. Vidare kan ingripande ske endast mot den person som blivit smittadeller som själv fört smittan vidare. Bestämmelserna om veneriska sjukdomartorde följaktligen inte kunna åberopas för ingripande mot en verksamhet som allmäntsett anses farlig från smittskyddssynpunkt, såsom t. ex. verksamheten vidvideo- och bastuklubbarna. Ett ingripande mot den från smittspridningssynpunktriskfyllda verksamhet som förekommer vid video- och bastuklubbarna synessåledes inte kunna ske med stöd av gällande lagstiftning. Någon annan åsiktframkom inte vid den tidigare nämnda hearingen. 3,2 Den smittfarligaverksamheten Prop. 1986/87: 149 Med hänsyn till det utomordentliga hot mot befolkningenshälsotillstånd som infektion av HTLV-III utgör kan inte sädana verksamhetergodtas, som underminerar arbetet med att begränsa smittans spridning. Hit hörsom jag tidigare framhållit s. k. video- och bastukiubbar för homo- ochbisexuella män. Dessa klubbars aktiviteter främjar ett promiskuöst levnadssättgenom att underlätta för de män som besöker klubbarna alt där ha sexuelltumgänge - ofta helt anonymt - med andra män. Det finns emellertid också annan verksamhet som är likafarlig från smittspridningssynpunkt. Klubbar för heterosexuella med samma slagav icke godtagbara sexuella umgängesformer som på de homosexuella klubbarnafinns i utlandet, t. ex. i . Några garantier för att sådana klubbar inle kan komma attetableras i vårt land finns självklart inte. öm så skulle ske vore dennaverksamhet lika farlig från smittskyddssynpunkt som verksamheten vid video- ochbastuklubbarna för homo- och bisexuella män. Det har påståtts att någon ellernågra sädana klubbar finns också i . Att vi har haft klubbverksamhetmed denna inriktning för heterosexuella framgår av dom från år1981 som jag har nämnt. ingripande bör således inte begränsas tillatt omfatta endast video- och bastuklubbar för homo- och bisexuella män ulangälla alla anordnade tillställningar och sammankomster där det förekommer eltlika smittfariigt umgänge mellan de besökande som vid de nämnda klubbarna. Jag har tidigare framhållit all vissa former av mölenåtnjuter ett särskilt starkt skydd i RF och att begränsningar i detta skydd fårgöras endast av hänsyn lill de särskilda ändamål som anges i RF. Med hänsyntill vad jag sagt om att åtgärder mot den här aktuella klubbverksamhetenskall grundas pä behovet av atl skydda medborgarna mot en allvarlig epidemisksjukdom blir begränsningar i verksamheten möjliga också i det fall verksamhetenskulle åtnjuta RF:s starka skydd för mötesfriheten. Att infektion av HTLV-III ären allvarlig epidemisk sjukdom kan det inle råda någon tvekan om. Den verksamhet som jag anser inte kan godtas avsmittskyddsskäl kan definieras som en anordnad tillställning eller sammankomsttill vilken allmänheten har tillträde och vilken med hänsyn till lokalensutformning eller inredning, platsens beskaffenhet eller andra omständigheter ärsärskilt ägnad att underlätta för besökare atl ha sexuellt umgänge i lokaleneller på platsen med annan besökare. Utanför definitionen faller således vadsom sker i människornas privata sfär, dvs. deras göranden och låtanden ihemmen och på andra jämförbara enskilda platser. Med ordet "anordnad" avser jag att markera altdel skall vara fråga om en verksamhet som sker i organiserade former. Dettaförutsätter att någon - fysisk eller juridisk person tar initiativ till ochgenomför eller driver verksamheten. Något krav på all verksamheten skall vararegelbunden eller förekomma mer än vid ett enstaka tillfälle bör inte ställasupp. Inte heller bör krävas att verksamheten drivs som rörelse eller eljest ivinst- Avgörande för bedömningen bör inte heller vara omsärskild inträ- Prop. 1986/87: 149 desavgift tas ut eller ej. Vad nu sagts bör gälla tillställningar och sammankomster lillvilken allmänheten har tillträde men inte slutna sådana. Denna begränsning kanemellertid leda till att anordnaren av tillställningen eller sammankomsten päolika sätt söker ge sken av att det rör sig om en privat tillställning eller sammankomst.Detta problem är inte nytt för lagstiftaren. I 9S andra stycket AOst sägsföljande i detta avseende när det gäller offentlig tillställning: Såsom offentlig skall anses jämväl tillställning, tillvilken tillträde är beroende av medlemskap i viss förening eller avinbjudning, därest tillställningen uppenbarligen utgör del av rörelse, somföreningen eller inbjudaren driver uteslutande eller väsentligen för anordnandeav dylika tillställningar, eller vilken eljest, såsom med avseende åomfattningen av den krets som äger tillträde eller de villkor under vilkatillträde lämnas, är att jämställa med tillställning till vilken allmänhetenhar tillträde. För alt förhindra sådana manövrer bör en motsvarandebestämmelse gälla för här aktuella tillställningar och sammankomster. Jag kan intese någon påtaglig risk för atl en reglering med den utformning som här ärifråga leder till myndighelsingripanden i andra fall än sådana där det finnsklara grunder för atl jämställa tillställningen eller sammankomsten med entill vilken allmänheten har tillträde. Med sexuellt umgänge avser jag detsamma som i 6kap. BrB.Hit hör således alla former av könsliga förbindelser mellan människor där eltkönsorgan kommer i beröring rned en annan människa. Till sexuellt umgängehänförs allt frän samlag i olika former lill masturbation av en annan människa.Användande av t. ex. kondom förändrar inte bedömningen. Däremot räknas inte hitkramar, kyssar och andra slag av ömhetsbetygelser där man inle kommer i beröringmed könsorganen. 3.3 Formen för ingripande När det gäller formen för ett ingripande anser jag att tväslag av lösningar ligger närmast lill hands. Den ena lösningen innebär att möjlighet ges att i detenskilda fallet framtvinga en sådan förändring av verksamheten att denna kangodtas från smittskyddssynpunkt, öm en förändring av verksamheten inte kan fåstill stånd på detta sätt, skall verksamheten kunna tvingas att upphöra. Bestämmelsermed denna innebörd skulle kunna tas in i SmL. Möjligheten atl kunna framtvinga en förändrad inriktningav verksamheten är tilltalande, bl. a. av det skälet alt den epidemiologiskagrunden för ingripandet då kommer lill klart uttryck. En förändrad inriktningav verksamheten torde kunna åstadkommas genom ett föreläggande. föreläggandekan förenas med vile. Delta är ett förfarande som i vårt land används i mångaolika sammanhang. har orts mera effektivt med lagen (1985:206)om viten, som trädde i kraft den . En lösning efter nu angivet mönster förordades vid den idetta ärende 12 anordnade hearingenav bl. a. , RFSL och läkare mot AIDS. 1986/87: 149 Som grundför sin ståndpunkt anförde de att det inte finns något behov frånsmittskyddssynpunkt alt förbjuda säkra sexuella umgängesformer ens om deförekommer vid de berörda klubbarna. Även om jag har förståelse för sådana synpunkter måste jagkonstatera att lösningen har betydande nackdelar. En förändrad inriktning avverksamheten torde innebära alt vissa former av sexuellt umgänge, s.k. säkraresex. skulle accepteras medan sådana sexuella aktiviteter där risken försmittspridning är större skulle vara förbjudna. Detta förutsätter atl man avgöra vad som är säkrare sex, dels fortlöpande kontrollera atlaktiviteterna på klubbar m. m. sker på ett godtagbart sätt. Jag anser alt ensådan ordning skulle medföra mycket stora praktiska svårigheter, särskilt vadgäller tillsynen över verksamheten. Alt det inte är möjligt alt klara tillsynenöver en sädan verksamhet framhölls också från olika håll vid den nämnda hearingen.Jag anser därför, i likhet med flertalet deltagare vid hearingen, att dennaform för ingripande måste avvisas. Den andra lösningen innebär en kriminalisering avverksamheten. Delta kan man göra antingen genom att straffbelägga främjande avtillfälliga sexuella förbindelser eller genom att föreskriva att sådan tillställningeller sammankomst som här är i fråga inte får anordnas och straffbeläggaöverträdelse av förbudet, såsom skett med pornografiska föreställningar (10 och29 §S AOst). Den förstnämnda formen för förbud innefattar en utvidgningav koppleribestämmelserna i 6 kap. 8§ BrB. Som jag har redovisattorde straffbestämmelserna rörande koppleri i deras lydelse före den 1 juli1984 ha omfattat bl. a. den verksamhet som bedrivs på video- och bastuklubbarna.Ett återinförande av en lagregel av i huvudsak samma innebörd skulle såledeskunna övervägas. En sådan lagregel skulle emellertid få en vidare räckvidd änsom är motiverat med hänsyn till den aktuella smittfarliga verksamheten.Vidare skulle motivet för en sådan regel närmast bli skyddet för den allmännasedligheten och inte behovet av att förhindra spridning av en farlig smitta.Denna form för kriminalisering framstår därför inte som lämplig. Den andra formen avser ett straffbelagt förbud mot atlanordna sädan tillställning eller sammankomst som här är ifråga, dvs. enmotsvarighet till förbudet mot pornografisk föreställning i 10 § AOst. Dennalösning har förordats av AIDS-delegationen och av en bred majoritet vid hearingen,bl. a, justitieombudsmannen , riksåklagaren, ,, , , och , Jag förordar alt denna lösningväljs. En lagregel med ett sådant förbud bör ges i en frislåendelag. Straffet för den som i strid mot förbudet anordnar sådan tillställningeller sammankomst bör i normalfallet vara fängelse eller, i fall däromständigheterna är mildrande, böter. Skälet lill atl fängelse bör vara påföljdi normalfallet är all anordnaren inte skall kunna betrakta utdömda böter som enkostnad bland andra och fortsätta den smittfarliga verksamheten, 4 Upprättat lagförslag Prop. 1986/87: 149 I enlighet med vad jag nu har anfört har inomsocialdepartementet upprättats ett förslag lill lag om förbud mot s. k.bastuklubbar och andra liknande verksamheter. Förslaget bör fogas till protokollet i delta ärende sombilaga 3. 1 § Till skydd mot spridning av veneriska sjukdomar hosmänniskor ges i denna lag bestämmelser om förbud mot att anordna vissatillställningar och sammankomster. Denna paragraf innehåller en bestämmelse som anger attlagens syfte är all skydda människor mot att bli smittade av veneriskasjukdomar vid vissa typer av tillställningar och sammankomster. Bestämmelser omde veneriska sjukdomarna finns i SmL och i SmK. Vilka tillställningar och sammankomstersom avses framgår av 2 §. 2§ Tillställning eller sammankomst lill vilken allmänhetenhar tillträde får inte anordnas, om denna med hänsyn till lokalens utformningeller inredning, platsens beskaffenhet eller andra omständigheter är särskiltägnad all underlätta för besökare att ha sexuellt umgänge i lokalen eller påplatsen med annan besökare. Även om den som vill besöka tillställningen ellersammankomsten måste vara medlem i en viss förening eller vara inbjuden för attfå tillträde, skall allmänheten anses ha tillträde, om tillställningen ellersammankomsten uppenbarligen är en del i en rörelse vars verksamhet uiesluiandeeller väsentligen består i atl anordna sådana tillställningar eller sammankomster.Också i andra fall skall allmänheten anses ha tillträde lill tillställningeneller sammankomsten, om del är befogal med hänsyn till omfattningen av denkrets som äger tillträde, de villkor under vilka tillträde lämnas eller andraliknande omständigheter. I delta stycke föreskrivs att vissa slagav tillställningar och sammankomster inte får anordnas. Med tillställning ellersammankomst avses olika slag av verksamheter eller mölen där människor träffas.Det kan vara fråga om verksamhet som ingår som led i en rörelse i vinningssyftemen också om möten helt utan förljänstsyfle. Något krav på att filmförevisning,dans, musik, uppträdande eller annat slag av förströelse eller underhållningskall förekomma ställs inte upp. Inte heller uppställs något krav på atttillställningen eller sammankomsten skall äga rum i en lokal. Ocksåtillställningar och sammankomster som försiggår utomhus, i tält, på båt etc.hör hit. Endast tillställningar och sammankomster till vilka allmänheten hartillträde omfattas av förbudet. Föreningars och andra slutna sällskaps mötenliksom sammankomster i hem och på andra platser till vilka allmänheten inte hartillträde faller utanför lagens tillämpningsområde. För atl en tillställning eller sammankomst skall omfattasav lagen krävs att detfinns någon som anordnar denna. Anordnaren kan vara en fysisk Prop.1986/87: 149 eller juridisk person. Är anordnaren en juridisk person kan det iregel utan större svårigheter avgöras med ledning av omständigheterna vem somär ansvarig företrädare. Med lokalens utformning eller inredning avses del sätt påvilket utrymmena disponeras, t. ex. genom inrättande av avskilda bås, samt hurlokalen inreds, möbleras, upplyses etc. Vad nu sagts beträffande lokal gäller itillämpliga delar också annan plats. Bestämningen andra omständigheter syftar på bl. a.umgängesformerna och de uppträdanden, förevisningar e. d. som förekommer vid tillställningeneller sammankomsten. Det förhållandet atl besökarna är mycket lätt klädda ellerhelt nakna behöver inte innebära något för verksamhetens karaktär i dettaavseende; så uppträder ju varje människa vid ett bad eller en badinrättning. Omdäremot nakna eller nästan nakna människor dansar med varandra eller t. ex.tittar på en film av pornografisk natur bör del kunna vägas in vid en samladbedömning. Också del sätt på vilket anordnaren informerar om verksamheten itidningar, i lokalen eller på annat sätt är andra omständigheter som måstetillmätas betydelse för bedömning av verksamheten. Atl tillställningen eller sammankomsten skall varasärskilt ägnad all underlätta sexuellt umgänge innebär all sådan verksamhet somförekommer vid dansrestauranger, diskotek, dansbanor och andra likartade tillställningareller vid allmänna badplatser eller badinrättningar inte omfattas avbestämmelsen. Det är således inte tillräckligt att sexuellt umgänge kanförekomma eller förekommer i enstaka fall, t. ex. på en loalett vid endansrestaurang eller ute i del fria vid en utomhusdansbana, för alt tillställningeneller sammankomsten skall anses otillåten. Bestämmelsens räckvidd begränsas också av det förhållandetalt den är tillämplig endast när det är fråga om sexuellt umgänge mellanbesökare. Detta betyder bl. a. att verksamhet vid bordeller, i den mån sädanaförekommer, normalt inle omfattas av denna lag. Att sådan verksamhet ändå kanvara olaglig framgår av 6kap. 8 § BrB. Med Sexuellt umgänge avses detsamma som i 6 kap.brottsbalken. Denna fråga har jag behandlat under 3.2 i den allmännamotiveringen. Jag vill i anledning av det meningsutbyte som förekom vid hearingenrörande lämpligheten av att knyta an till nämnda begreppframhålla atl del med den föreslagna utformningen av första stycket inte bliren uppgift för ' lagtillämpningen att i detalj utreda och fastställa enskildbesökares förehavanden. För den bedömning av mer allmän art som skall görasvid tillämpningen torde den bestämning som sker genom användning av begreppetsexuellt umgänge vara tillfredsställande. Bestämmelserna i detta stycke motsvarar 9§andra stycket AOst. Bestämmelserna har anpassats lill denna lagstiftning samt språkligt och redaktionellt moderniserats. Syftet med bestämmelserna är att förhindra att en anordnare av en tillställning eller sammankomst genom olika manövrer kringår lagen genom att han gör gällande att tillställningen eller sammankomsten är enskild, när de faktiska omständigheterna ulvisar alt den är offentlig. 3§ Densom anordnar tillställning eller sammankomst i strid mot 2§ skall Prop.1986/87:149 dömas till fängelse i högst eller, om omständigheterna ärmildrande, lill böter. Kan risk anses föreligga att tillställning ellersammankomst som avses i första stycket kommer att äga rum, får en polisman isyfte atl förhindra detta avstänga, utrymma eller förbjuda tillträde lilllokalen eller platsen. Endast om fara är i dröjsmål får åtgärden vidtas ulanföregående beslut av polismyndigheten. Första stycket innehåller en straffbestämmelse för den somanordnar tillställning eller sammankomst i strid mot förbudet i 2 §. Atl också den som medverkar till brottet kan straffasföljer av bestämmelserna i 23 kap. BrB och allmänna principer för dessabestämmelsers tillämpning inom specialstraffrätten. Medverkan innebär attfrämja brottet med råd eller dåd, t. ex. genom atl ekonomiskt understödja ettanordnande som är förbjudet. Syftet med den här aktuella lagstiftningen är attmotverka spridning av venerisk smitta genom alt förbjuda att sådanatillställningar och sammankomster anordnas, där besökarna riskerar att blismittade. Avsikten är följaktligen att skydda bl. a. besökarna. En tillämpningav allmänna straffrättsliga principer torde därför leda till att de som deltarendast som besökare i en tillställning eller sammankomst som anordnats i stridmed lagen går fria från straffansvar. Tillräckliga skäl atl straffbelägga försök ellerförberedelse lill brott har inte ansetts föreligga. Att hyresrätten lill lokalen för en tillställning ellersammankomst av del aktuella slaget kan förverkas framgår av 12 kap. 42 § förstastycket 8 jordabalken, som avser fall dä lägenhet används för verksamhetvilken utgör eller i vilken till ej oväsentlig del ingår brottsligt förfarande.Delsamma gäller nyttjanderätlen till en lägenhet som innehas med bostadsrätt,33 § första styckets bostadsrättslagen (1971:479). Tillräckliga skäl har dockinte ansetts föreligga att införa en möjlighet atl straffa hyresvärdar som intevidtar skäliga åtgärder för att få en nyttjanderätt att upphöra, när lokalenför nyttjanderätlen används för otillåten verksamhet (jfr 6kap. 8 § andrastycket BrB). Några särskilda bestämmelser om t. ex. förverkande avegendom, utöver vad som gäller enligt 36 kap. BrB, har inte bedömtserforderliga. Andra stycket innehåller en föreskrift som ger möjlighetför polisen att i flagranta fall vidta vissa tvångsåtgärder för att motverka atlen smittfarlig verksamhet av det aktuella slaget äger rum. Bestämmelsen harutformats delvis med regeln i 22 § polislagen (1984:387) som förebild.Förevarande bestämmelse är avsedd att tillämpas med en viss resiriktivitet menge stöd för polisen att ingripa då det ter sig påkallat för all förhindra t.ex. att en klubbägare som är föremål för polisutredning eller lagföring förbrott enligt första stycket fortsätter verksamheten. Avstängning av ellerförbud mot tillträde lill en lokal eller plats skall självfallet upphöra såsnart del inle längre bedöms föreligga nägon risk för fortsatt brottsligverksamhet. 6 Hemställan Prop. 1986/87: 149 Jag hemställer alt lagrådets yttrande inhämtas överförslaget till lag om förbud mot s. k. bastuklubbar och andra liknandeverksamheter. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. 17 t2 1986/87. 1986/87: 149 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f. d. juslitierådet , juslitierådet ErikNyman, regeringsrådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 19 mars 1987har regeringen pä hemställan av statsrådet beslutat inhämtalagrådets yttrande över förslag lill lag om förbud mot s. k. bastuklubbar ochandra liknande verksamheter. Förslaget har inför lagrådet föredragits avkammarrättsassessorn . Vid ärendets behandling har förelegat en till lagrådetinkommen skrivelse från förHomosexuellas Likaberättigande i Samhället. Förslaget föranleder följande yttrande av lagrader. Det kan inte uteslutas att den föreslagna lagstiftningenunder vissa förhållanden kan innebära en begränsning i den grundlagsskyddademötesfriheten. Enligt 2 kap. 12 § regeringsformen får en sådan begränsning,förutom att den endast får göras för att tillgodose ändamål som är godtagbart ielt demokratiskt samhälle, aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn lilldel ändamål som har föranlett den och ej heller sträcka sig så långt att denutgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Mot bakgrunden härav är av viktatt räckvidden av förbudsstadgandet i första stycket får en så klar avgränsningsom möjligt. 1 första stycket bör därför uttryckligen anges att förbudetförutsätter inte bara att lokalen eller platsen har viss beskaffenhet utan attäven annan omständighet, närmast hänförlig till verksamhetens art, måsteföreligga för att tillställningen eller sammankomsten skall anses vara särskiltägnad att underlätta för besökare att ha sexuellt umgänge i lokalen eller påplatsen med annan besökare. I andra stycket synes andra meningen, som är av meraallmän karaktär, lämpligen böra placeras som första mening. Med beaktande av det anförda och med vissa ändringar avredaktionell karaktär kan paragrafen förslagsvis ges följande lydelse. "Tillställning eller sammankomst till vilkenallmänheten har tillträde får inte anordnas, om den med hänsyn till utformning,inredning eller beskaffenhet i övrigt av den lokal eller plats där den skalläga rum och den verksamhet som förekommer eller är avsedd att förekomma ellerannan omständighet är särskilt ägnad att underlätta för besökare att hasexuellt umgänge i lokalen eller på platsen med annan besökare. En tillställning eller sammankomst till vilken tillträdeär begränsat genom krav på inbjudan, medlemskap i viss förening eller annatvillkor är utan hinder härav vid tillämpning av första stycket att anse som entillställning eller sammankomst lill vilken allmänheten har tillträde, om den med hänsyntill omfattningen av den krets som äger tillträde, de villkor Prop, 1986/87:149 under vilka tillträde lämnas eller andra liknande omständigheter är att jämställamed sådan tillställning eller sammankomst. Detsamma gäller, om tillställningeneller sammankomsten uppenbarligen är en del i en rörelse vars verksamhetuteslutande eller väsentligen består i att anordna tillställningar ellersammankomster av detta slag," Vad som anförts i det föregående om att förbudsstadgandeti 2 § kan innebära begränsning av mötesfriheten bör inverka i restriktivriktning även när det gäller reglerna om tvängsingripanden vid överträdelser avstadgandet. Enligt lagrådets mening bör därför de befogenheter som anges iandra stycket inte tilläggas enskild polisman ulan polismyndigheten, öm dettaiakttas, kan 3 § förslagsvis ges följande lydelse. "Den som anordnar tillställning eller sammankomst somavses i 2 § skall dömas till fängelse i högst eller, om omständigheternaär mildrande, till böter. Kan av särskilda skäl risk anses föreligga att tillställningeller sammankomst som avses i 2 § kommer att äga rum. får polismyndigheten isyfte att förhindra detta avstänga, utrymma eller förbjuda tillträde tilllokalen eller platsen." pp- ''- ' Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 2 april1987 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , . , , , , , , , , , ,, , . Proposition med förslag till lag om förbud mot s. k. bastuklubbaroch andra liknande verksamheter Föredraganden anmäler lagrådets yttrande (beslut omlagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde ) och upplyser atllagrådet har föreslagit vissa ändringar i 2 § första stycket och 3 §lagförslaget med hänsyn till att den föreslagna lagstiftningen under vissaförhållanden kan innebära en begränsning i den grundlagsskyddade mötesfrihetensamt en justering i 2 § andra stycket av främst språklig och redaktionellkaraktär.