prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — Insatser föreslås för att utveckla universitet ochhögskolor och på atl ästadkomma kunskaps-och teknikspridning till regionalpolitiskt prioriterade regioner. Vidareföreslås slora insalser för att förbättra kommunikationema. För atl skapafömtsättningar för att etablera nya verksamheter till regionalpolitisktprioriterade regioner föreslås vissa verksamheier inom affärsverken och uppdragsmyndigheterna bli berättigade tiUregionalpolitiskt stöd. För atl skapauirymme för en förstärkning och breddning av de regionalpolitiska insatsernabl.a. vad gäller satsningar pä forskning, utbildning och annaninfrasiruktumppbyggnad krävs både en utökning av och en omfördelning av detregionalpoUtiska stödel. En besparing bör därvid enUgl min mening göras så lUlvida att sysselsättningsstödet slopas i stödområde C. Förregionalpolitiska insatser inom industridepartementets område föreslås följande anslag (milj, kr. Prop, 1986/87:100 _ Bil, 14 '20,0 Regionala utvecklingsinsatser m. m. Täckande av föriuster p. g. a. kredilgarantier lill förelag i glesbygder m. tn. Ersättning för nedsättning av socialavgifter Expertgruppen för forskning om regional utveckling KapitallillskoU till en utvecklingsfond för Västnorden (6,928)* Särskilda regionalpolitiska insatser för infrastruktur- utbyggnad m. m. * Medel anvisade påtilläggsbudget. Regeringen kommer ibörjan av alt lägga fram särskilda propositioner om näringspoUtikenoch forskningspolitiken. Under andra huvudtUlar ibudgetpropositionen föreslås bl.a. följande regionalpolitiskt betydelsefullaåtgärder. För att åstadkommabärighetshöjande åtgärder i vägnätet i skogslänen föreslås ikommunikationsdepartementets bilaga atl nära . Vidare föreslås där atl 15 milj. kr. anvisaslill driftstöd för kommunala flygplatser. Inomutbildningsdepartementets område föreslås att 15 milj. kr. anvisas budgetåret1987/88 för särskilda ulbUdningssatsningar vid universitet och högskolor i deregionalpolitiskt priorilerade delarna av landel. UnderJordbruksdepartementets huvudiitel föreslås oförändrat anslag vad gäller slödeltiU jordbruket i norta . aviseras att elt särskiltåigärdsprogram skaU föreläggas vären 1987, En förstärkning av stödettill arbetsgivare som ordnar sysselsättning för medflytlande tillnyckelpersoner som flyttar till ort i stödområde föreslås underarbetsmarknadsdepartementets htiwudtiteX. Under civildepartementetshuvudlilel föreslås en överföring av uppemot 100 tjänster inom statistiskacentralbyrån från Siockholm liU och vissa andra ålgärder, Mnder huvudlilel föreslåsen förändring av skalteutjämningssystemet, som bl.a. innebär altskatteutjämningsbidragen höjs i regionalpolitiskt prioriterade regioner. Regionalpolilisk samordning mellan skilda politikområden Regionalpolitiken har varitinriktad på att arbela brett och atl samordna insalser över många sektorer ochpolitikområden. Det direkla regionalpoliliska siödet kan inle ensamt klarauppgiflen atl åsladkomma regional utveckling och uljämning. För della krävs också attregionalpoli- Prop. 1986/87:100 tiskahänsyn vägs in i sektorspoliliken på olika områden och att samord- Bil. 14ningen mellan skilda politikområden förstärks. Regeringen harsamordningsansvaret på cenlral nivå i fräga om regionalpolitiken. För altstärka samordningen mellan olika sektorer och ansvarsområden har en särskildstatssekrelerargmpp för regionalpolitiska frågor tillsatts inomregeringskansliet. I gruppen behandlas frågor av regionalpoUlisk betydelse somberör de olika departementen. För alt initiera ochsamordna utvecklingsarbetet inom vissa delar av det regionalpoliliska områdethar regeringen särskilda organ lill sitt förfogande, t.ex.expertgmppen för forskning om regional utveckling och glesbygdsdelegalionen.Statens induslriverk är central myndighet för det regionalpoUtiskastödel till näringslivet och har också vissa samordningsuppgifter i projekldär flera myndigheter och organ medverkar. Jag vill i delta sammanhang ocksäpeka på den breddning som skell av representationen i del regionalpolitiska rådetmed syfte att få en bred diskussion kring aklueUaregionalpolitiska frågor. Denregionalpoliliska samordningen på länsnivå har förstärkts och utvecklats . En viktigförutsättning för detta har varh de medelsom länsstyrelserna förfogar över för projektverksamhet. Dessa medel gör detmöjligt för länsstyrelserna alt i samarbete med andra parter utveckla och genomföra projekt på olika områden.Också den regionalpoU-fiska planeringsom länsstyrelserna svarar för är ett vikfigt inslmmenl för sektorssamordningen i länen. Länsstyrelserna harunder hösten redovisat de årliga länsrapporlerna, som är en del av dettaplaneringsarbete, till regeringen. Rapporterna innehåller en analys av denregionala sysselsättnings-och befolkningsutvecklingen, en redovisning av måloch riktUnjer för det regionala utvecklingsarbetet i länet samt en redogörelseför hur regionalautvecklingsmedel och andra resurser som statiiga regionala myndigheterförfogar över använts och avses användas framöver,Länsrapporlerna ger viktig information även till den centrala nivån omden regionala utvecklingen och det regionala ulvecklingsarbeiei i länen, I vissa fall genomförs på regeringens uppdrag ettfördjupat ulvecklings- . och programarbete inom ett specieUt sektorsomräde,UtbUdnings-, teknikspridnings- och kommunikationsområdena är exempel pä detta från senare år liksomuppdraget alt analysera kvinnornas villkor på arbetsmarknaden och i utbildningssystemet. Regeringen har genomförslagen om försöksverksamhel med samordnad länsförvaltning (prop. 1985/86:5)och sammanhållen skatteförvaltning m. m. (prop, 1985/86:55) lagl grunden förett reformarbete beträffande den regionala förvaltningen inriktat påatt uppnå en förbättrad och ökad sam ordning av olika samhäUsorgansverksamhet på regional nivä. Syftet med försöksverksamheien är atl samla stora delar av den splittrade statliga länsförvaltningen i en organisalion. Detpraktiska försök med samordnad länsförvaltning som inletts i syflar lill att skapa en effekti vare länsförvaltning som möjliggör enförsiärkning av dess utvecklingsar bete och andra insatser som rörlänets utveckling och framtid. Ambitionen är allåstadkomma en minskad seklorisering i frågor som rör Prop. 1986/87:100 länets utveckling och framlid saml eneffektivare länsförvaltning genom Bil, 14 bättre samordning av personellaoch andra resurser. Det nu inledda reformarbetetfår ses som etl viktigt led i en effektivisering av arbelet med att åstadkommafömisältningar för en bättre regional utveckUng. Jag har erfarit attchefen för före den 1 juU 1989 avser att föreslå regeringen atl lägga framförslag för beträffande en samordnad länsförvaltning i alla län, Etlregionalpolitiskt styrmedel som tidigare faltal beslut om är de s,k,planeringstalen. De stalUga myndigheterna skall lägga de av riksdar gen fastställdabefolkningstalen 1990 tiU grund för sin planering och för beslut av betydelse församhällsutvecklingen, Länsslyrelserna skallfördela planeringslalen på kommuner. Bestämmelser om detta finns i förordningen(1982:877) om regionalt utvecklingsarbete. Frågan omplaneringtalen togs upp regionalpolitiska proposition (prop,1984/85:115 s, 37 f). Föredraganden anmälde där atl förslag om systemet medplaneringstal skulle föreläggas när erforderligt fakiaunderlag tagits fram för atl kunnabedöma deras regionalpoliliska belydelse, fick expertgruppen förforskning om regional utveckling (ERU)regeringens uppdrag atl bedöma planeringstalens roll i regionalpolifiken.Resultatet av detta uppdrag har ERU redovisat liU industridepartementeti rapporten i regionalpolitiken. I rapporten föreslås att systemet med planeringslal i regionalpolilikenskall avskaffas. Vidare lämnas fyra rekommendalioner, bl.a. att statligamyndigheter skall lägga länsstyrelsernasårUga prognoser till grund för sin planering och beslul av betydelse församhällsutveckUngen. Vidare framhållsatt de regionalpoliliska ambilionema med en balanserad befolknings-utveckUng mellan och inom länen skaU tiUgodosesäven om planeringslalen skulle avskaffas. Utredarna rekommenderar ocksäatt länsslyrelsernas prognossyslem vidareutvecklas för att göra detlaytterligare ändamålsenligt för planering och politik. Slutligen framhållsockså viklen av att de medel som kananvändas för all åstadkomma en utveckUng i riklning mot en balanseradbefolkningsutveckling blir föremål för ytterligare analys. ERU:s rapport om planeringslalen harremissbehandlats av etl 70-tal myndigheter, organisationerm.m. De inkomna remisssvaren visar bl.a. all av de remissorgan somytlral sig över rapporlen hell eller nästanhelt instämmer i del förslag och de fyra rekommendationer som ERUredovisar i rapporten. Etl fätal remissorgan avstyrker atlplaneringslalen avskaffas nämligen länsstyrelsernai de fyra nordligaste länen, glesbygdsdelegationen, lantbmkamas riksförbundoch kommun. De nämnda länsstyrelserna framhäller alla viklen av atlstatsmakternas långsiktiga övergripande regionalpolitiska målsällningarkonkretiseras utöver mer aUmänna formuleringar och atl de på något viskvantifieras och därigenom bUr mer operativa. För egen del finner jag att del klartframgår av ERU:s rapport och remissynpunkterna, att planeringstalen med tiden föriorai del mesta av sin urspmngligen avsedda uppgift. Detta förklaras delvis av all dagens plane- 12 ringssituation inom oUka samhällssektorer är annorlundaän den var när Prop. 1986/87:100 planeringslalen introducerades i slulel av1960-lalet. Ett annat skäl till alt Bil. 14 planeringstalen minskat i betydelsesom beslutsunderlag hos främsl slalliga myndigheler är att de genom att vara ettlångsiktigt planeringsunderlag förhåUandevis sällan justerats av ochdelvis som en följd av detta ofta framställ som mindre realistiska med hänsyn till denfaktiska befolkningsutveckUngen. Istället har annat underlag lagls till grundför planering ochbeslutsfattande. Jag kan mol bakgmndav utredningsförslaget och remissyttrandena konstatera att planeringstalen spelat utsin roll som ett fungerande siyrinslmment inom regionalpoUtiken. Det finnsdärför enligt min mening inga sakligaskäl all behålla detta syslem och jag föreslår därför atl sysiemel med planeringstal avskaffas. Jag vill betona altdetta på intel vis betyder någonsänkt ambitionsnivå när det gäller att söka åstadkomma en balanseradbefolkningsutveckling i landets olika delar. Det är och förblir en av deviktigaste målsättningarna inom regionalpolitiken atl uppnå en sådan balans liksom alt ge människor tillgäng tiUarbele, service och god mUjö oavsettvar de bor i landet. De regionalpoliliska mälen och ambitionerna kommer tillutiryck på flera konkreta och operationeUa sätt, t.ex. genom avgränsningen av stödområden och av regioner ditstatliga myndigheler, teknikcentram.m. i första hand bör lokaliseras, genom fördelningen av medel för konkreta regionalpoliliska insatser elc.För att nå de regionalpolitiska målen krävs konkreta ålgärder inom enrad olika områden. harplaneringen och genomförandet av regionalpolitiken i stor utsträckningdelegerats från den centrala till den regionala/lokala nivån. Länsstyrelserna, som har en huvudroU i detta sammanhang, dellär ien mängd planeringsakliviteter ochgenomför etl slort anlal konkreta ålgärder där länsplaneringen och detregionala utvecklingsarbelel utgör en viklig utgångspunkt. Detta gäller t.ex. ifräga om utbildningsplaneringen ochvissa planeringsfrågor inom kommunikationssektorn saml ifråga om teknik-och kompetensspridning. Sedanregeringssktftel har regeringen föreslagit och vidtagit en mängdåtgärder för att söka åsladkomma en gynnsammare utveckling i de regionalpolilisklprioriterade regionerna. Jag kommer i del följande att redovisa ett storlanlal åtgärder både inom regionalpolitiken och andra polilikområden, som kommeratt bidra till alt nä de regionalpolitiska målen. Del är naturiiglviskonkreta åtgärder av detta slag som utgör den bäsla grunden för enbalanserad befolkningsutveckling snarare än vissa i förväg fastiagdabefolkningsnivåer i form av t.ex. planeringstal. De prognoser som bl.a.länsstyrelserna utarbetar inom ramen för länsplaneringen ulgör ett viktigtinformalionsunderlag för att på lile längre sikl skaffa nödvändiginformation om regionala obalansproblem, behovet av konkreia ålgärder elc. Åtgärder för att allmänt förstärka näringslivsmiljön i deregionalpolitiskt prioriteraderegionerna Jaghar tidigare understmkit nödvändigheten av atl i ökad grad väga in regionalpoliliska hänsyn i sektorspolitiken på olikaområden. inteminst i arbetet med att allmänt förbättra näringsUvsmiljön i skilda Prop.1986/87:100 regioner vad gäller teknisk kompetens, kommunikationer m.m. Detgäller Bil. 14 ocksä i övrigt arbetetför regional utveckling och utjämning. Jag kommer i del följande all taupp ett antal frågor inom skUda polilikområden av väsenllig regionalpoliliskbetydelse. Salsningarinom forskning, utbildning, teknikspridning m.m. Undersenare tid har aUt störte vikt fästs vid olika kompetenshöjande ålgärder för att förstärka de regionalpolilisklpriorilerade regionernas utvecklingsmöjligheter. I 1985 årsregionalpolitiska beslut (1984/85:115, AU 13, rskr. 354) angavs vissariktlinjer för sådana insatser. Spridning av ny teknik och ny kunskap tiU redan existerande företaggavs stor vikt, eftersom den tekniskaförnyelsen hos förelag i perifera regioner sker långsammare än istorstadsregioner och övriga regioner som har universitet och högskolor ellerhögteknologiska företag. Anledningen liU detta är bl.a.. svagt utbyggda nätverk för informationsspridning ochinformationsutbyte, mindre lillgångpä högutbildad arbetskraft samt en svagt utvecklad företagsmiljö. Vidare framhöllsden betydelse som nya s.k. teknikbaseräde företag kan få förutvecklingen av produktion och sysselsättning. För atl fler regioner skall fådel av bl.a, denna tillväxt uttalades att förutsättriingarna för forsknings- ochutvecklingsverksamhet bör utvecklas ytterligare i olika regioner, särskilt i landets norra del. Chefen förutbildningsdepartementet har lämnat en utförUg redovisning av de regionalpoliliskt moliverade utbildningsinsatser som görs(bil. Jag vill här kortnämna några av de övriga insatser för regional kompetensutveckling sompågår. Regeringen har lämnal sammanlagt 67 milj.kr, i regionalpolitiskt stödtill ett tiotal teknik- och utveckUngscentra: Huvuddelen av stödel - 54 milj. kr. - harlämnats i form av lokaUseringsstöd i sambandmed investeringar i maskiner, utrustning och lokaler! En del av projekten bygger på närhet tiU universitet ochhögskolor. De siktar på att dels "kommersiaUsera'.' utvecklingsbara idéerinom högskolan, dels skapa lokaler nära högskolan som är intressanta förföretag att etablera sig i. Exempel härpå ärCENTEK i , UMINOV A i och Teknikdalen i . Övriga teknik- ochutvecklingscentra som beviljals stöd av regeringen är: - Elektronikcenlrum iSvängsta, - Drifts-ochunderhållstekniskt centmm (DUC) i , - Industrielltutvecklingscentrum (lUC) i och , - Verkstadsteknisktcentrum (VTC-syd) i Kariskrona, - Verkstadsteknisktutvecklingscentmm i , - Utvecklingscentrum påGotland samt - Trätekniskt centrum(TTC) i . Däruiöverbereds inom industridepartementet ett fem- 14 tontal framställningar om regionalpoliliskt slöd till leknik- ochulvecklings- Prop. 1986/87:100 centra. I övrigt harregeringen lämnal slöd tiU störte teknikspridningsprojeki i ,, och samt till två projekt av försökskaraktär, vilka bedrivs av Umeåuniversitet och lekniska högskola. Jag vUl också nämna det treårigautvecklingsprogram för Bergslagen som inlells under detta budgetår. Inom ramenför delta har 119 milj, kr, avsatts förkompetenshöjande åtgärder i form av forskning och utveckling, högskole-, gymnasie- ocharbetsmarknadsutbildning, teknikcentraulveck-ling, materialteknikprogramm,m. Chefen för ulbildningsdepartemenlel harlidigare (bil, 10) redogjort för bl. a. de nya ulbildningslinjer inom högskolan som startat i Bergslagen under hösten1986. I anslulning tiU detta vill jag nämna attAB har ulfäst sig att ulbetala 50milj. till fond av 1986. Fondens ändamål är atl under iförsta hand en femårsperiod bidra till atl differentiera näringslivet samt höja kompetensnivån i . Minst entredjedel av medlen bör, enligtreglementet, anslås liU stöd för högre teknisk utbildning i . Dessa medel, som kommer attdisponeras av högskolorna i och , ulgör därmed ettbelydande tillskotl till Bergslagsprogrammei. Trols de åtgärdersom genomförls för att höja kompetensnivån är enligt min mening förstärktainsatser nödvändiga för att vi skall erhåUa en mer balanserad regionalUtveckUng. Kompetensslmkluren är slarki koncenlreradliU de sydligare regionerna:Stockholm/, , /och Göleborg med dess omgivningar.Detta beror på koncentrationen av både samhälleliga ulbildnings- samtforsknings- och utvecklingsresurser och större förelags forsknings- ochutvecklingsverksamhet. I norta har och både hög och någorlunda bred kompetens, men dånäslan bara tack vare slatens insatser. Det kan vara värt att noteradetta, eftersom och Luleås positioner som tiUväxlregioner därigenom ärbräckligare än de övrigas. Det råder storenighet om att kunskap och kompetens kommer all bU en ännu vikligareutvecklings- och därmed lokaUseringsfakior, Regionala skillnaderföreligger i arbetskraftens fördelning på arbeten på olika kvalifi-kalionsnivåer. Dessa skillnader är störreför kvinnor än för män. För att en merbalanserad regional utveckUng skaU kunna uppnäs måsle därför ålgärder sällas in för alt byggaupp, höja och sprida kunskap i de regionersom riskerar att halka efler. Mot denna bakgmnd viU jag, efter atl hasamrått med chefen för , anföra följande. För atl i etl alllmer utpräglatkunskapssamhälle ge landets olika delar möjUgheterliU en god utveckUng, bör en satsning göras på olika kompetenshöjandeåtgärder. Sådana insatser bör fylla flera viktiga syflen: - underlättaför små och medelslora företag all ta lill sig ny teknik och nya kunskaper, lillgodosenäringslivets behov av kvalificerad arbetskraft med adekvat teknisk UtbUdning, ; 15 - skapastarkare näringslivsmiljöer, Prop. - motverkakönsuppdelningen på arbetsmarknaden. 14 Insatserna bör göras i eltfortsatt och fördjupat samspel mellan utbildnings-och regionalpolitiska åtgärder. En politik som syftar lill att utvecklaregionernas kompetens måsle vidare präglas av mångfald. Att sprida kompetensfrän befintiiga forsknings-, utbildnings- och utveckUngsorgan och företag bör vara ell viktigt inslag i arbetet. Genom attså långt som möjligt utnyttjaredan befintlig kunskap, kompetens, utmstning elc. kan man undvika att knappa resurser splittras.Arbetsmarknadsutbildningen, komvux och gymnasieskolan spelar med siltdecentraliserade utbud en viklig roll. Fler kontaktytor och en effektivareöverföring av information behövs. Deregionala forsknings- och utvecklingsråd och forskningsstiftelser som vuxilfram, inte minst i anslutning till de mindre högskolorna, medverkar till elt sådanl förbättrat kontaktnät och lilleffektivare former av informationsutbyte och kunskapsöverföring. Delväxande antalet funktioner av typ kontaktsekretariat vid både störte och mindrehögskolor har också sådana uppgifter. Där det finns förutsättningar börsamhället vidare medverka till atl bygga upp eller komplettera den kompelenssom finns i regionerna. Del kan t.ex. ske genom att stärka de mindrehögskolorna och genom att medverka till attskapa samverkansorgan av typ teknik- och utvecklingscentra. Gemensamtför alla kompetensutvecklande åtgärder är att de bör utformas under aklivmedverkan från näringsUvet. Insatser förregional kompeiensutveckUng bör i försia hand riktas lUl stödområdet och vissa stödjepunkter inära anslutning tiU delta samt de delar avBergslagen som inle tUlhör stödområdet. Vidare bör vissa insalser kunna göras som främjar utvecklingen i sydöstraSverige. Förslag om olikaåtgärder i enlighel med de riktlinjer jag redovisat kommeralt redovisas i flerasammanhang. Forskningsfrågorna kommer att behandlas i den forskningspoUliska propositionen somjagtidigare nämnt. Vidare kommer frågor rörande informationsteknologin attbehandlas i den näringspolitiskaproposhionen. Beträffande ålgärder inomutbildningsdepartementets område, som har särskUd betydelse för den regionalakompetensutvecklingen, viU jag näm na de förslag som redovisalstidigare (bil. Förslagen innebär att sammanlagi 15 milj. kr. /88 för utbUdning vid universitet och högskolor i de regionalpolitiskt prioriterade delarna av landet. Förutom nya utbildningslinjer eUerökat antal nybörjarplatser på befintiiga sådana vid i saml högskolorna i /Bor länge, , , , , /Hämösand och Öster sund innebär förslagen förstärkningar avanslaget för lokala och individuel la linjer samt enstaka kurser för att möjliggöra riktade satsningar i regional politiskt prioriterade områden. Jag vUl också nämna förslaget atlanordna en civUingenjörsulbUdning,malerialtekniklinjen, vid i la fr,o,m. budgetårel 1988/89, medden avslutande delen av ulbildningen förlagd liU högskolorna iFalun/och /. Utbild ningen bör enligt min mening ge godaeffekter på dels tillgången på kvalifi- 16 céradetekniker i delar av Bergslagen, dels kompetensutvecklingen vid Prop,1986/87:100 berörda mindre högskolor. Mot denna bakgrund avses kostnadernaför Bil, 14 UtbUdningen under ettinledningsskede att bestridas med regionalpoUtiska medel. I en delrapport inomramen för regeringens uppdrag till slatens industriverk (SIND). styrelsen förteknisk utveckUng (STU), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) samtskolöverslyrelsen (SÖ) redogör SIND och UHÄ för den positiva utveckling som ägl mm vid de mindrehögskoloma under senare år.Samtidigt som grundulbildningen inom tekniksektorn ökat kraftigt, har också den uppdragsbaserade utbildningen samt forsknings-och utvecklingsverksamheten vuxit betydUgt. Den förstärkning av de mindrehögskolorna som föreslås, innebär en fortsatt konsolidering av dessasställning som regionala kompetenscentra. Jag övergår nu lUlalt behandla ålgärderna inom industridepartementets område. Jag viU särskiU peka på följande. Stöd bör Uksomtidigare kunna lämnas vid uppbyggnad av teknikcentra. Stödel bör vara avengångskaraktär och ska kunna ulgå dels som lokaliseringsstöd (bidrag och lån)i samband med invesleringar i maskiner, utrustning och lokaler, dels som stödför att täcka en del av inkörningskostnaderna i ett initialskede upp tiU . DäreftergäUer atl verksamheten bör kunna drivas vidare ulan ytterligareregionalpolitiska medel. Privataoch andra intressenter bör i regel svara för en övervägande del av insatserna iverksamheten. RegionalpoUtiskamedel bör vidare kunna användas för att genomföra en utbildningssatsning på det sätt söm t.ex.skelt i , , ochBergslagen. En annan form av samverkan mellan regionål- och utbUd-ningspoUtiskaresurser kan vara att med regionalpolitiska medel finansiera initialinvesteringar för nya ulbUdningar, medandriflen redan från början belalas med ordinarie medel. Dämtöver börmedel kunna anvisas för en mer projektbetonad verksamhet. Gemensaml för dessa insatser är att delinte i förväg kan anges i delalj var de börsättas in och vilket/vilka organ som skaU svara för dem. Att höja kompeienseni en region kräver ett fortlöpande utveckhngsarbete med många aktörer. Gmndentill ett sådant utvecklingsarbete är lagd genom arbetet med de regionala teknikspridningsprogrammen. Det bör ankomma påregeringen all närmare utforma riktlinjerna för verksamhelen, bl.a. på gmndvalav del tidigare nämnda teknikspridningsuppdrag, som SIND, STU, UHÄ och SÖ på regeringens uppdrag skaUredovisa . Det uppdrag som regeringen givU SÖ, UHÄ och AMSatt före ulgången äv 1986 lägga fram förslagpä gmndval av del uppdrag länsstyrelserna har atl medverka iutbildningsplaneringen, kommer också att ha betydelse i sammanhanget. Jag återkommer senare i medelsfrägan. Kommunikationernahar fått en allt störte belydelse som förutsättning för ulvecklingen i oUka regioner. De kan gälla transport avgods och personer 17 De ger fömtsättningar för företagen atl bedri- Prop.1986/87:100 va och utveckla sin verksamhetoch produktion. Vidare spelar goda kom- Bil.