prop · GA0361 · 1986-12-31 00:00:00 — 1. skalt och avgift, som anges i 1 § första stycketuppbördslagen (1953:272), saml skatt enligl lagen (1908: 128) om beviUningsavgtflerför särskilda förmåner och rättigheter, lagen (1958:295) om sjömansskatt,kupongskattelagen (1970: 624), lagen (1983:219) om tillfällig vinstskatt ochlagen (1986:000) om lillfällig förmögenhelsskalt för livförsäkringsbolag,understödsföreningar och pensionsstiftelser. 2. skattenligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt, 3. skatteller avgift enligt lagen (1928:376) om skatt på lotterivinster, lagen(1941:251) om särskild vamskatt, lagen (1957: 262) om allmän energiskatt,lagen (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt,slämpelskaltelagen (1964:308), lagen (1972:266) om skatt på annonser ochreklam, lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om avgifi på vissadryckesförpackningar, lagen (1973: 1216) om SärskUd avgifi för oljeprodukleroch kol, bilskrotningslagen (1975:343), lagen (1977:306) om dryckesskatt, lagen(1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon, lagen (1978:144) om skatt påvissa resor, lagen (1982:691) om skatl på vissa kasseltband, lagen (1982: 1200)om skalt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss elektriskkraft, lagen (1983: 1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper, lagen (1983: 3. skatteller avgift enligt lagen (1928:376) om skatt på lotlerivinster, lagen (1941:251)om särskild vamskatt, lagen (1957: 262) om allmän energiskatt, lagen(1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, slämpelskaltelagen(1964:308), lagen (1972:266) om skatl på annonser och reklam, lagen (1972:820)om skatt på spel, lagen (1973:37) om avgifi på vissa dryckesförpackningar,lagen (1973: 1216) om särskild skatt för oljeprodukler och kol,bilskrotningslagen (1975:343), lagen (1977:306) om dryckesskatt, lagen(1978:69) om försäljningsskall på molorfordon, lagen (1978:144) om skatt påvissa resor, lagen (1982: 691) om skalt på vissa kassettband, lagen (1982:1200) om skatl på videobandspelare, lagen (1982: 1201) om skatt på visselektrisk kraft, lagen (1983: 1053) om skall på omsättning av vissa värdepapper, lagen (1983: Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop.1986/87: 61 1104)om särskild avgift för elek- 1104) om särskUd 5Ä:aff för elektrisk trisk krafl från kärnkraftverk, lagen krafl från kärnkraftverk, lagen (1984:351) om tolahsatorskatt, la- (1984:351) om tolahsatorskatt, la gen (1984:355) om skatt på vissa gen (1984:355) om skall på vissa dryckesförpackningar, lagen (1984: dryckesförpackningar, lagen (1984: 404) om stämpelskatt vid inskriv- 404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, lagen (1984: ningsmyndigheter, lagen (1984: 405) om stämpelskall på akfier, la- 405) om stämpelskatt på akfier, lagen (1984:410)om avgift på be- gen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel samtlagen (1984: kämpningsmedel samt lagen (1984: 852) om lagerskattpå viss bensin, 852) om lagerskatt på viss bensin, 4. skatt enligt vägtrafikskattelagen (1973:601) samt lagen (1976:339) omsaluvagnsskatt, 5. tull och särskild avgtft enUgt 39 § lullagen (1973:670) samt avgiftenligt lagen (1968: 361) om avgtft vid införsel av vissa bakverk, 6. avgifi enligt lagen (1967:340) om prisreglering på jordbmkets område,lagen (1974:226) om prisreglering på fiskets område och lagen (1984:409) omavgift på gödselmedel, 7. avgift som uppbärs med tillämpning av lagen (1984:668) om uppbörd avsocialavgifter från arbetsgivare. Förmånsrättenomfattar ej restavgift och liknande avgtft som utgår vid försummelse atlredovisa eller beiala fordringar och ej heller skatte- eller avgiftstillägg ochförseningsavgift. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i bevissäkringslagen (1975:1027) för skatteochavgiftsprocessen Härigenom föreskrivs atl 1 § bevissäkringslagen (1975:1027) för skatteoch avgifisprocessen skall ha följande lydelse. Denna lag är tillämplig vid revision eller annangranskning för fastställande av skatl, tull eller avgtft enligt lagen (1908:128 s. 1) om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter,uppbördslagen (1953:272), taxeringslagen (1956:623), lagen (1958:295) omsjömansskatt, stämpelskattelagen (1964:308), lagen (1968: 430) om mervärdeskalt,kupongskattelagen (1970: 624), vägtrafikskattelagen (1973:601), förordningen(1973: 602) om särskild vägtrafikskatt, lullagen (1973:670), lagen (1984: 151)om punktskatter och prisregleringsavgifier och lagen (1984:668) om uppbörd avsocialavgifter från arbetsgivare. Denna lag är tiUämplig vid revision eller annangranskning för fastställande av skatl, lull eller avgifi enligt lagen (1908:128 s. 1) om be-viUningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter,uppbördslagen (1953:272), taxeringslagen (1956:623), lagen (1958:295) omsjömansskatt, slämpelskaltelagen (1964:308), lagen (1968: 430) om mervärdeskalt,kupongskattelagen (1970:624), vägtrafikskattelagen (1973:601), förordningen(1973: 602) om särskild vägtrafikskatt, lullagen (1973:670), lagen (1984: 151)om punktskatter och prisregleringsavgifier, lagen (1984: 668) om uppbörd avsocialavgifter från arbetsgivare och lagen (1986:000) om tillfälligförmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag, understödsföreningar ochpensionsstiftelser. Dennalag träder i kraft . Senaste lydelse 1984: 869. Lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter ochprisregleringsavgifter Härigenomföreskrivs att 1 kap. 2 § lagen (1984:151) om punktskatter ochprisregleringsavgifter skall ha följande lydelse. Vissa bestämmelser i dennalag gäller också för överiastavgift, vägtrafikskalt och växtförädlingsavgifl enliglvad som föreskrivs i lagen (1972:435) om överlastavgifl, vägtrafikskattelagen(1973:601) och utsädeslagen (1976:298). Vissa beslämmelser idenna lag gäller också för överiastavgift, vägtrafikskatt, växtförädlingsavgifloch tillfäUig förmögenhetsskatt enligl vad som föreskrivs i lagen (1972:435)om överlastavgifl, vägtrafikskattelagen (1973:601), ulsädeslagen (1976:298)och lagen (1986: 000) om tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,understödsföreningar och pensionsstiftelser. Dennalag träder i kraft . Närvarande:juslilierådel Knulsson, fd. jusfifierädet Sterzel, regeringsrådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådels yltrande över förslagtiU 1. lagom tiUfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag, under stödsföreningar och pensionsstiftelser, 2. lag om ändring i lagen (1947:576) om statliginkomstskatt, 3. lag om ändring i lagen (1947:577) om statligförmögenhetsskatt, 4. lag om ändring i taxeringslagen (1956: 623), 5. lag om ändring i skattebrottslagen (1971: 69), 6. lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigadeskattefordringar m. m., 7. lag om ändring i bevissäkringslagen (1975: 1027)för skatte- och avgiftsprocessen, 8. lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatteroch prisreglerings-avgifter. Förslagenhar inför lagrådet föredragils av kammarrättsfiskalen Per . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Lagen om tillfällig förmögenhetsskatt förlivförsäkringsbolag, understödsföreningar och pensionsstiftelser Lagrådethar särskilt granskat förslaget från konstitutionella synpunkter. Härvid harlagrådet utgått från vad som sägs i remissen om all förslagel, omriksdagsbeslut fattas före juluppehåll, inte kommer alt slå i stridmed förbudei mot retroaktiv skattelagstiftning i 2 kap. 10 § regeringsformenoch att del inte heller i övrigl slrider mot några föreskrifter iregeringsformen eller några svenska fördragsenliga ålaganden. Med del sisla lärfrämsl syftas på Europeiska konvenfionen angående skydd förde mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna jämle lUläggsprolokollelden angående skydd bl. a. för egendomsrätten. Lagrådet har ävenövervägt förslagets förenlighet med dessa dokument, som för enkelhets skullfortsättningsvis kallas . Som en allmän bakgmnd börförst anmärkas, atl del remitterade försla get har tillkommit som en ersäitning för en sådan skall som åsyftades med uppdraget fill realränteskattekommittén. Departementschefen anför bl. a. följande. Nackdelarna med en realränteskatt är så belydande, 78 att en sådan skatt inte kan förordas. En lösning av defördelningsproblem Prop. 1986/87: 61 som är en följd av förmögenhetstillväxteninom försäkringssektorn får därför sökas efter andra vägar. Genom en tillfälligförmögenhetsskatt undviks oönskade långsiktiga effekter som densektor som gynnats särskilt starkt av den ekonomiska poliliken får bidra fillen sanering av statsfinanserna. Skatten beräknas lillföra staten cirka 15miljarder kr. Lagförslagets tekniska utformning baseras i väsentliga hänseendenpå realränteskaltekommitléns förslag. Den närmare avfattningen av bestämmelsernadiskuleras därför med det förslaget och remissynpunkterna som grund. Lagrådel har översiktligt tagit del av realränteskattekommitténsbelänkande och av remissyttrandena. Ur betänkandet förtjänar främsl anmärkasalt kommittén av prakliska skäl har utformat skatten som en förmögenhetsskattoch inte som en inkomstskatt. En realränteavgifi, konstruerad som eninkomstskatt, infördes i genom folketingsbeslut , tydligen i bred enighetmen efter tidigare slarka motsättningar. Kommittén har också övervägt, om ävenbanker och finansinstitut borde omfattas av en realränteskait, men stannat föralt avvisa detla. Lagrådet lar först upp frågan om förslagels förenlighetmed retroaktivi-telsförbudel i 2 kap. 10 § regeringsformen. Utgångspunkten ärdärvid atl det gäller en förmögenhetsskatt. Visserligen framgår det avremissen, all del närmast är inkomsterna som mofiverar skatten,men detla innebär enligl lagrådets mening inle att man kan tala om etl direktkringgående av relroaktivitetsförbudel. I moiiven till gmndlagsregeln anförde fri- och rältighetsutredningen(SOU 1978: 34 s. 160), vars uttalande godtogs i propositionen (1978/79: 195 s.55 f) och av konstilutionsutskotlet (1978/79: 39 s. 22), bl. a. alt, om en nyskall införs på innehavet av viss egendom, den tidpunkt som är avgörande förfrågan om skalt skall ulgå måsle ligga efter den nya lagens ikraftträdande. I enlighelhärmed föreslås i remissen alt skatten skaU ulgå på förmögenheten vid ulgångenav 1986 och alt lagen skall träda i kraft . Förslagetuppfyller härigenom formellt regeringsformens krav. Del bör lilläggas alt en tanke bakom den av fri- och rältighetsutredningenföreslagna principen är, att de skattskyldiga bör ha någon lid på sig för omdisposilionerom förmögenhetsbeskattningen ändras. I detla fall är del fråga om etllångsiktigt, bundet sparande, och de enskilda har knappast några reellamöjligheter alt undgå skatten genom att vidta sådana åtgärder. Det är därförbegripligt om förslagel uppfattas som retroaktivt verkande. Det får emellertidkonstateras, att 2 kap. 10 § regeringsformen efter noggranna överväganden hargetts en ulformning, som inte tar särskild hänsyn fill fall av denna art. Mankan möjligen säga att det remitterade förslagel står i mindre god överensslämmelsemed grundema för relroakfivitetsför-budel, men det kan inte anses åsidosätta detla. En omsländighet, som har behandlats bl.a. i åtskilligaremissyttranden över realränteskattekommitténs betänkande, är alt livförsäkringsbolag m.fl. avses bli beskattade för en förmögenhet som de endasl förvaUar enligt avtal med försäkringstagarna. Synpunkten utvecklades bl. a. av hov- 79 rättenför Väsira , som fann konstruktionen stötande från rättsliga Prop.1986/87: 61 utgångspunkter och förordade att skattskyldigheten skulle åvila densom förmögenhelslillgången lillhör. Vid en sirikt bedömning enligl regeringsformenkonstaterar lagrådel till en början, att del inte finns något hinder mot att laul skall på själva de förmögenhelstillgångar som det gäller. Huruvida en skatttas ut på det ena eller andra sättet, hos försäkringsinstitutionerna eller hosförsäkringstagarna, är en fråga, på vilken bl. a. praktiskt administrafivasynpunkter uppenbarUgen kan anläggas. Lagrådel kan inte finna något rättsligthinder mol den konsimktion som har valts. Av stor betydelse blir dock allskallen i slutänden drabbar de enskilda enligl objekfiva och rättvisa gmnder.Betryggande garantier för detla torde vara för handen inom ramen för detkontrollsystem som föreligger enligt lag och med hänsyn till de skattesubjektsom det blir fråga om. Förmögenhetsskattenskaraktär av engångsskatt utgör däremoi ett huvudproblem. I och för sig får detkonstateras alt på oUka sätl fidsbegrän-sade ändringar av skatter och, framförallt, avgifter har förekommil vid ålskilliga lillfällen. I detta sammanhangligger del nära fill hands atl erinra om lagen (1983:968) om lillfällig höjningav den stafiiga förmögenhetsskatten, som gällde vid taxering och fillkomsom etl led bland många andra i elt större ekonomiskl-polifiskt förslag. Bakgmndenvar enligt propositionen (1983/84:40 s.32) att förmögenhetsvärdena på vissa fillgångarhade stigit på ett dramatiskt sätl. Det ansågs inte acceptabelt att dennavärdestegring skulle komma endasl en begränsad gmpp i samhället tiU godo; endel av förmögenhetsökningen borde dras in liU samhäUet. De invändningar somrestes av reservanter i skatieutskottel (1983/84:12 s. 19f) saknar betydelse iförevarande ärende. Idelta fall är del emeUertid inte fråga om en fillfäUig ändring av en fömt ulgåendeskall ulan om införande av en hell ny förmögenhetsskatt av engångskaraktär.Ärendet har härigenom kommit atl aktualisera vissa särskilda konstilufioneUafrågor, som inte fidigare har ställts på sin spets. Lagrådeterinrar om atl tanken på en engångsskatt på förmögenhel väcktes under andravärldskriget. En promemoria angående fömtsättningarna för och verkningarna aven sådan skatt utarbetades av professorn (SOU 1942:52). Fråganaktualiserades i , senasl av bevUlningsulskottet 1945(nr 55), kort efter krigsslutet i . Utskottets majoritet förordade då enutredning om de former, under vilka förmögenheterna borde bidra lill läckningav uppkomna ulgifter. Minoriteten anförde inte konstitutioneUaskäl mol förslagel. En allmän uppfattning synes ha varil, alt exiraordinära ålgärdervar tillåtna under krisförhållanden. Värnskatten hade t. ex. getts retroaktivverkan. Delsamma kom för övrigt - men då med politiska meningsbrytningar - allgälla den konjunkiurskall som logs ul på inkomsler av rörelse och skogsbmkunder 1951 mot bakgmnden av (prop. 1952:79, BevU 1952: 22).Sistnämnda skatt blev för övrigt ett exempel på en engångsskatt. Enengångsskatt på förmögenhel är uppenbarligen av mera känslig nalur än enengångsskatt på inkomster. Problemen påverkas av det sätt på vilket krelsen avskattskyldiga bestäms. En sak är all ta ul en skatt av i princip sedvanliggenereU nalur - vilket var frågan under kriget - en annan sak är Prop. 1986/87:61 all uppge denna generella natur för all i stället mer eller mindre snävtbegränsa krelsen av skattskyldiga. I della fall sägs anlalel skallskyldiga bliomkring 2 000, men flertalet kommer att undgå skall lill följd av all avdragföreslås medgivet med . Lagrådet saknar underlag för atl beräkna antaleli prakliken skattskyldiga. Än mindre kan lagrådet överblicka hur avdragelinverkar på skallens effekler för ohka försäkringstagare och pensionsberälligade. Inomskallelagstiftningen är del givetvis godtaget atl en relafivt långtgående dtfferentieringgörs mellan olika skattskyldiga liksom mellan olika slag av inläkler, egendomoch andra skattkällor. Gränsen för vad som kan anses godtagbart är emellertidingalunda oproblematisk (se t. ex. i Strömholm m.fl.; Äganderätt ochegendomsskydd, 1985). Ifråga om en förmögenhetsskatt uppkommer särskilda problem med hänsyn lUlföreskriften i 2 kap. 18 § regeringsformen om expropriation och liknandeförfoganden. Regeringsformen känner inga andra former - från brottspåföljderoch liknande bortses här - för förmögenhetsöverföring från enskUda lUlsamhället än dem som åsyftas i detta stadgande och dem som sker genom skatteretc. Den närmare innebörden av begreppel skatt framgår inte av någon föreskrtfti regeringsformen och behandlas inte närmare i dess förarbeten. Allmäntförtjänar dock erinras om atl regeringsformen innebar en slutlig brytning medden äldre konsfitufioneUa fiktionen, att i princip alla skatter beslöls för etlår i sänder. Även om det står klart, att alltjämt.har befogenhet attbesluta om tidsbegränsning, ligger i nämnda förhåUande en faktor som allmäntmanar till försiktighet med engångsskatter. Del måste i vart fall sägas ligga iregeringsformens konsimktion och anda, att beskattningsmaklen inte får genomriktade ingrepp av engångskaraktär mol egendom kringgå bestämmelsen i 2 kap. 18§. Diskussionenkring omstridda förslag tUl nya eUer höjda skaller aktualiserar ofta frågan ombeskattningsmaktens gränser, särskUl om gränsen mellan skall och konfiskation.Frågan har också diskuterats i den rältsUga Utteraturen både föreregeringsformens tillkomst (t.ex. Fahlbeck-Myhr-berg; Konfiskatoriskaskalteförfattningars rältsgiltighet, 1948, och ; Skaller, avgifteroch pålagor, 1961) och därefter (t. ex. cit. skrift, 1985). Somutvecklas särskUt i det sistnämnda arbetet begagnas konfiskationsargumentetofta i skatlediskussionema på ett säll som inte kan godtas från juridiskasynpunkter. Vad som sägs i litteraturen pekar klart på atl det nu aktuellaförslaget inte kan sägas innebära en olaga konfiskation. Liknandesynpunkter som de framförda aktualiseras också då man överväger förslagets förenUghel med (se t. ex. ; Äganderätten som folkrättsligt skyddad mänsklig rättighet, 1986). Enligl denna (tilläggsprot. art. 1) skall rätten till egendom lämnas okränkt. Ingen må berövas sin egendom annat än i del allmännas intresse och under de fömtsättningar som anges i lag och av folkrättens allmänna gmndsatser. Del sägs emellertid också att någon inskränkning inte görs i en stals rätt atl genomföra lagsliftning för alt säkerstäUa betalning av skaller och avgifter. Frågorom skatter har endast vid enstaka tillfällen påtalats enligl konvenfionen. Eltärende gällde en i etl nordiskl land under krisartade ekonomiska förhåUandenbeslutad engångsskatt på förmögenheter utöver en viss gräns. Talanlogs som "mantfeslly Ul-founded" inte upp till prövning avkommissionen enligt beslut . Detsamma beslöts den 2december 1985 med anledning av en klagan mol den svenska vinstdelningsskatlen. Delbör uppmärksammas att en utveckling i riktning mol etl siarkareäganderättsskydd har kommit fill synes i avgöranden undersenare år. Ökad belydelse har också den artikel (konv. art. 14) fått somföreskriver, alt åtnjutandet av de fri- och rättigheter, som anges i konvenlionen,skaU tryggas ulan åtskillnad av någol slag, såsom på gmnd av kön, ras, språk, förmögenheletc. Det finns emellertid enhgt lagrådets bedömning inle underlag för altpåstå, atl del nu aktuella förslaget skulle slrida mot . Lagrådelåterknyter här tiU remissens inledningsvis återgivna uttalanden om attförslaget inte skulle slrida mol någon föreskrifl i regeringsformen elc. Dessauttalanden uttömmer, som framgått av lagrådels resonemang, ingalunda den konsfilulioneUaproblemaliken. Regeringsformens föreskrtfter är, liksom dess förarbeten, långttfrånhelläckande och är på flera områden, bl.a. finansmaktens, utpräglat kortfatiadeoch allmänt hållna. Belysande är t. ex. atl innebörden av begreppel lagdiskuterades ingående i förarbetena medan begreppet skatt knappast aUsberördes. I detta läge får det slor betydelse hur regeringsformen fylls utgenom statsmaklemas handlande. Lagrådelerinrar om atl vår statsrätt intUl förfallningsreformen i väsentligutsträckning byggde på konstitutionell praxis, som på många punkler vunniistadga efler långvariga motsättningar. Uppenbart är atl utfyUnaden av den nyaregeringsformen med en ändamålsenlig praxis är en angelägenhet av slor vikt.Väsentligen ankommer det givetvis på och regeringen atl ta ansvarethärför. Mol denna bakgmnd är det en kännbar brist i remissen, att den inte tUlförvare sig något material för bedömningen eller några vägledande uttalanden. Vidgranskningen av lagförslag, som aktualiserar frågan om regeringsformensutfyllnad med praxis, är del en viktig uppgift för lagrådet att redovisa sinuppfattning ulifrån de synpunkier lagrådet har att företräda. Det får i dellafall således ske ulan någol slöd i remissen. Lagrådetkan inte bortse från att detta lagförslag kan bilda utgångspunk ten för en utveckling som skulle kunna ge upphov tiU rätl aUvarliga betänk ligheter med hänsyn tUl de grunder på vUka regeringsformen vilar. För utom till 2 kap. 18 § kan bl.a. hänvisas fill att den enskildes ekonomiska välfärd i 1 kap. 2 § uppställs som ett grundläggande mål för den offentliga verksamhelen. Det är första gången ett förslag framläggs om en engångs skatt på förmögenhel utan generell natur. En sådan skatt passar redan i sig mindre väl in i vårt konstilufioneUa system. Den skulle också kunna ge grund för olika engångsskatter på egendom som tas ut av snävt begränsade kretsar av skattskyldiga och med högre skattesatser än den nu aktueUa. Någonting sådant ligger förvisso inte i remissen, men den innehåller inte 82 hellernågot uttalande som tar avstånd från en sådan utveckling. Delremitterade förslaget skulle enligl lagrådets mening skapa ett olyckligtprejudikat på ett känsligt område, där gmndlagsregleringen är ofuUsländig ochoklar och praxisbUdningen därför får en särskUd betydelse. Man bör ocksåsärskilt uppmärksamma, atl landet inte befinner sig i någon sådan krissituationsom t. ex. 2 kap. 10 § regeringsformen lalar om. Beslul som fattas under sådanaextraordinära förhållanden har en begränsad prejudikatverkan, om ens någon, inormala tider. Om detla förslag genomförs, får man emellerlid etl prejudikatsom inte kan avfärdas på den grunden. Resonemangelleder också fill att lagrådet släller sig kritiskt lill del säll på vilket förslagelhar beretts och presenterats i remissen. De vidare konstitutionella aspeklernahar inle beakiats. Det hade varil i hög grad önskvärt med en diskussion av demsamt ett sedvanligt remissförfarande. Även i andra avseenden än de konstitutionellakommer för övrigt brister i beredningen fill synes. Del är visserligen riktigtatt man vid behandlingen av olika detaljer har kunnat bygga på kommitlébelänkandeloch remissyttrandena, men det remitterade förslagets principieUa konstruktionär en helt annan och effekterna härav har inle blivit belysta på ett fillfredsställandesätt. Lagrådet har t. ex. påtalat oklarheten om vilka som egentligen kommeralt drabbas av skatten. Förslagetframslår närmast som en improvisation som tillkommit då ett förslag lUl en nypermanent skalt förkastats. Det är svårt att undgå reflexionen alt närmareöverväganden kunde ha letl tiU alt väsentligen samma syfte hade vunnils genomen annan konstruktion, som inte getl anledning till sådana betänkligheter som lagrådeli det föregående har getl utiryck för. Molbakgmnden av dessa överväganden finner sig lagrådel böra avstyrka att detremitterade lagförslagel nu genomförs. Lagrådethar emellertid även granskat det framlagda lagförslagets närmare ulformningoch får anföra vissa synpunkter på enskildheter i detsamma. Lagrådethar uppfatlat förslagel så, atl den i andra stycket föreskrivna reduktionen av förmögenhelsom hänför sig lill K-försäkringar skall göras innan avdrag sker med 10 miljonerkr. enligl första slyckel. Delta skulle framgå tydligare om andra stycket gavsföljande formulering: "Vidberäkning av beskattningsunderlaget skall förmögenhel som är hänföriig tiliannan av den skattskyldige meddelad livförsäkring än sådan pensionsförsäkringsom avses i punkt 1 av anvisningarna fill 31 § kommunalskattelagen (1928: 370)ingå ." Andrameningen i första stycket utsäger inte någol mer än vad som följer av 2 kap. 6 § tredje stycket punktskattelagen. Lagrådet föreslär att me ningen utgår. Paragrafenslyrs av en ambition atl där skall anges varje särskild beslämmelse i lagen ompunktskatter och prisregleringsavgtfter som kan länkas bli fillämplig på dentillfälliga förmögenhetsskatten. Av intresse blir med denna uppläggning mindrevad som står i uppräkningen än vad där inte står, dvs. de bestämmelser somuteslutits.