prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — 1del enhetliga konkursförfarandet är del naturiigt att slopa särtegleringen.Del framstår därvid som mest lämpligt att som utgångspunkt välja den tidpunktsom motsvarar den som gäller för ordinära konkurser, nämligenedgångssammanträdel. första stycket sägs ocksä all borgenären minst innan han vidtaråtgärd för försäljning av egendomen mäste bereda förvaltaren fillfälle atllösa egendomen. Uppenbarligen innebär detta att borgenären inle får säljaegendomen om förvaltaren anmäler atl han vill lösa egendomen för konkursboetsräkning. Den uttryckliga bestämmelsen om delta i 73 8 första styckel andrameningen KL har därför slopats i milt förslag. Ilagrädsremissens lagförslag utgjorde andra och tredje styckena etl stycke.Genom uppdelningen görs det klart all bestämmelsen i tredje styckel ärtillämplig inte bara när försäljningen sker på auktion. 1738 första styckel fjärde meningen KL sägs bl. a. alt försäljning genomborgenärens försorg i vissa fall inle fär ske pä annan ort än den där egendomenfinns, om inte förvaltaren har samtyckt till det. Bestämmelsen fär anses varaföråldrad och torde sakna praktisk betydelse. Den har därför inle lagils upp imilt förslag. Borgenärens skyldighet att underrätta förvaltaren om denplanerade auktionen och förvaltarens rätt att lösa egendomen torde utgöratillräckligt skydd mot förfaranden som kan skada konkursboet. Kungörandeav auktion i vissa fall Omkonkursboets egendom skall säljas på auktion genom förvaltarens försorg, skallhan låta kungöra auktionen på del sätt och inom den lid som föreskrivs förkungörande av exekutiv auktion på sädan egendom som del är fräga om.Kungörelsen behöver dock inle i någol fall införas i Post- och InrikesTidningar. Förstastyckel tillämpas också beträffande en auktion som enligt 10 8 ombesöris av enborgenär. Förvaltarenfär kungöra en av honom utsatt auktion i mindre utsträckning än som följer av 11 8 första styckel, om han anser all del är tillräckligt. Detta gäller dock inle i fräga om kungörande av 291 1. auktion på fastegendom, registrerat skepp, registrerat luftfartyg eller Prop. 1986/87:90 intecknade reservdelar lill luftfartyg, om inle gäldenären samtycker till 8kap. 2. auktionpä nägon annan lös egendom i vilken en borgenär har panträtt eller någon annan särskild förmånsrätt, om inte borgenären samtycker till del. Sådantsamtycke av gäldenären som sägs i första stycket I krävs inle, om gäldenärenhar avvikit eller på någol annal sätt häller sig undan. 11 8överensstämmer i huvudsak med 8 kap. 11 8 första och andra styck ena KLförslagel och 74 8 KL. 12 8 saknar motsvarighet i KLförslagel. Del första styckel överensstämmer med 76 8 KL och del andra stycket med 200 § KL (jfr 14 kap. 7 8 andra slyckel KLförslagel och 185 c 8 andra styckel KL). Hänvisningeni 11 § till vad som föreskrivs om kungörande av exekutiv auktion syftar påbestämmelserna i 9 kap. 2 8, 10 kap. 6 8, II kap. 28 och 12 kap.20 8 ulsökningsbalken saml de närmare bestämmelser om kungö rande som meddelats i utsökningsförordningen (1981:981), se 9 kap. 8, 9 och 11 88, 10 kap. 3, 4 och 7 88, 11 kap. 1 8 saml 12 kap. 15, 16 och 19 88. Konkurslagskommitlénhar föreslagit atl bestämmelsen i nuvarande 74 8 första slyckel KL alt enkungörelse om auktion inle i någol fall behöver införas i Post- och InrikesTidningar las upp i förordning i stället för i lagen i principiellöverensstämmelse med vad som skett i fråga om kungörande av exekutivaauktioner. Detsamma gäller bestämmelserna i nuvarande 76 8 KL. I15 kap. I 8 mitt förslag har införts regler om kungörande i konkurssammanhang.Av nämnda lagrum framgår bl.a. i vilken omfattning kungörelser behöver införasi Post- och saml i andra tidningar. De nu aktuella reglernainnebär en inskränkning av skyldigheten att kungöra. Med hänsyn härtill börbestämmelserna fortfarande las upp i lag. Förvaltarenbör före en av honom utsatt auktion pä lös egendom särskiltunderrätta varje känd borgenär som har panträtt eller nägon annan särskildförmånsrätt i egendomen om auktionen. Paragrafenöverensstämmer med 8 kap. 11 8 Iredje styckel KLförslagel och i huvudsak med 758 KL (jfr 14 kap. 7 8 andra styckel KLförslagel och 185 c 8 andra styckel KL).1 75 8 KL sägs ocksä att undertältelsen skall sändas med poslen och innehållauppgift om tid och ställe för auktionen. Atl detta skall iakttas torde intebehöva anges uttryckligen. Förvaltarenskall sä snart del lämpligen kan ske vidta åtgärder för atl driva Kan en fordran inte drivas in inom rimlig tid, fär densäljas som annan lös egendom. Paragrafen motsvarar i sak 8 kap. 12 8 KLförslagel och 778 KL Gfr Prop. 1986/87:90 14 kap. 7 8 andra styckel KLförslagel och 185 c 8 andra stycket KL). Indrivning av utestående fordringar kan i de flesta fallväntas ge bättre resultat än försäljning av fordringen. Förvaltaren bör därföri första hand välja indrivning framför försäljning. Enligt 77 8 KL gäller som förutsättning för atl en fordranskall få säljas all rättegång, lagsökning eller mäl om belalningsföreläggandeinle an-hängiggörs eller all skiljedom inle påkallas eller föriikning angåendeosäker eller tvistig fordran ej kommer lill ständ. Kommittén har inleföreslagit nägon ändring pä den punkten. För egen del anser jag del lämpligareatt anknyta till 9 kap. 13 § ulsökningsbalken, enligt vilken bestämmelse enutmätt fordran får säljas om den inte kan drivas in inom rimlig fid. I förvaltarens allmänna befogenheter torde ulan alt detuttryckligen sägs ingå atl väcka talan eller påkalla skiljedom rörandefordringen. Pågår redan rättegång mellan gäldenären och sekundogäldenärentillämpas 3 kap. 9 8. Vidare fär förvaltaren anses behörig all i fråga om ickeförfallna fordringar träffa avtal med sekundogäldenären om förtida betalningoch däremot svarande nedsättning av fordringen. Beträffande förlikningsanbud angåendeen osäker eller tvistig fordran, se 3 kap. 10 8- 4.1.9 9 kap. Bevaknings- och anmärkningsförfarandet Delta kapitel innehåller bestämmelser om bevaknings- ochanmärknings- g kap. förfarandet. Kapitlet inleds med bestämmelser omförutsättningarna för bevakning och om förfarandet (1 -7 88). Därefter följerregler om anmärkning (8- 12 88), tvist angående en bevakad fordran (13-19 88)saml om efterbevakning (20-22 88). Nuvarande bestämmelser om bevakning av fordringar ikonkurs finns i 5 kap. KL. Bestämmelserna är med vissa undanlag tillämpligaendast i ordinär konkurs. De behandlar i stort sett bevaknings- och anmärkningsförfarandel,förfarandet vid efterbevakning och inslilulet borgenärsed. förslag lill utformning avförevarande kapitel (9 kap. KLförslagel) vilar i stor utsträckning på 5 kap.KL. Reglerna i 100 8 och 100 a 8 KL om vilka fordringar som fär bevakas hardock förts lill 5 kap. KLförslagel. Delsamma gäller bestämmelserna om kvittningav fordran i konkurs. Vissa bestämmelser om rällens handläggning av tvisligafordringar i konkurs i 108 8 ijärde slyckel och 109 8 KL har flyttals lill 16kap. KLförslagel vari reglerna om rätlens handläggning av konkursärenden samljävs- och klanderprocesser har sammanförts. Kommitténs förslag all slopainstitutet borgenärsed har medfört att det i KLförslagel inle finns någrabestämmelser motsvarande 116-120 88, 123 8 andra och tredje styckena saml 137 8KL. Utformningen av 9 kap. KLförslagel har, med etl undantagsom jag strax återkommer lill, allmänt godtagits av remissinstanserna.Kommilléförslaget har också lagts lill grund för utformningen av mitt förslag.Del enhetliga konkursförfarandel har dock medfört vissa relativt långtgåendeändringar av författningstexten. Kommitténs översyn av bestämmelserna har föranlettåtskilliga änd- 293 ringsförslag.Sålunda föreslår kommittén atl det allmänna befrias från Prop. 1986/87:90skyldighet atl bevaka fordringar som avser de flesta skaller och avgifter. 9 kap.Vidare föreslås all förvaltaren inle skall vara skyldig all granska ochframställa anmärkningar mol oprioriterade fordringar i de fall det står klartatl dessa inte kan komma i åtnjutande av utdelning. Möjligheterna atl åberopaen ny grund för en framställd anmärkning föresläs vidgade. I fråga omefterutdelning föreslås all också sådana fordringar som formlöst har gjortsgällande efler konkursen fär komma i fräga för utdelning. alt en eflerbevakares ansvar för kostnaderna för förfarandetbegränsas till ett schabloniseral belopp som skall eriäggas i förskott. Deneflerbevakandes skyldighet att svara för kostnader för förvaltarens ochgäldenärens inställelser med anledning av bevakningen föreslås ocksä slopad. Deolika förslagen har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.6). Jagfår här i första hand hänvisa till den framställningen. Förslagetatt befria det allmänna frän bevakningsskyldighel för fordringar på skatteroch avgifter har främst frän näringslivels organisationer kritiserats för attdel rubbar principen att alla borgenärer skall behandlas lika. I den allmännamotiveringen (avsnitt 2.6.1) har skälen för och emot detta förslag ingåenderedovisats. Avgörande vikt har därvid fästs vid atl den föreslagna regeln i delenhetliga förfarandet kan antas komma att tillämpas i etl litet antalkonkurser. Förslaget har därför inle tagits upp i mitt förslag. Konkurslagskommitlénföreslär som nämnts atl förvaltarens skyldighet atl granska och framställaanmärkning mot bevakningar inskränks. Förslaget innebär atl förvaltaren inteär skyldig atl granska och framställa anmärkning mol de bevakade oprioriteradefordringarna om det framstår som uppenbart att dessa inte kan komma i fråga förutdelning i konkursen (9 kap. 7 § andra styckel KLförslagel). Jag har i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.6.2.1) redogjort för detta förslag. Motbakgrund av att bevakning förutsätts förekomma i stort sett endast isädana konkurser vari de oprioriterade fordringarna kan antas erhålla utdelningförsvinner tilllämpningsomrädet för kommitténs förslag nästan hell. Jag anserdärför att det inte finns tillräcklig anledning att ta upp den av kommitténföreslagna bestämmelsen i mitt förslag. Kommitténsövriga förslag har däremot tagils upp även i mitt förslag. Jag förordaremellertid atl bestämmelserna i 9 kap. 11 8 KLförslagel (107 8 KL) omskyldighet för rätten all underrätta en bevakande borgenär om atl anmärkninghar framställts mot hans bevakning i stället tas upp i förordning. Ennyhet i mitt förslag är alt rätlen vid beslut om bevakning normalt samtidigtskall bestämma lid för anmärkning och för förlikningssammanträdet. Dettaöverensstämmer med konkursdomarnas normala rutiner . Somframgår av den inledande mofiveringen lill 16 kap. föreslås att handläggningen av tvisfiga fordringar skall ske vid en förhand ling inom ramen för konkursärendel. Detta har medfört vissa ändringar av handläggningsreglerna. 18 ''"P- Rättenfär efter framställning frän förvaltaren besluta all bevakningsförfarandeskall äga rum i konkursen. Bevakning bör äga rum, om fordringar ulanförmånsrätt kan antas erhålla utdelning i konkursen. Paragrafensaknar motsvarighet sävä) i KLförslagel som i KL. 1denna paragraf anges förutsättningarna för atl tillgripa bevakningsförfarandei en konkurs. Allmänt sett bör bevakning äga rum om detta bedöms somfördelaktigt för konkursutredningen. Mol intresset av att inte i onödan besvärasamtliga borgenärer i en konkurs med skyldighet att inkomma med bevakning skallställas förvaltarens intresse av att inte behöva lägga ner elt omfattandeutredningsarbete för att själv efterforska borgenärerna och deras krav. Beslutom att anordna bevakningsförfarande fattas av rätten. En förutsättning för eltsådant beslut är att förvaltaren gjort framställning om attbevakningsförfarande bör inledas. Förvaltaren skall därvid ta hänsyn fillsamtliga föreliggande omständigheter. Finns det anledning att anta att antaletborgenärer är litet bör bevakning kunna undvaras även om gäldenärens bokföringär i sådant skick alt del krävs viss aktivitet från förvaltaren för atlefterforska borgenärerna. Är däremot antalet borgenärer stort kan del finnsanledning all genomföra ell bevakningsförfarande trots alt bokföringen är igod ordning. Däremot bör det normalt inle fästas avgörande vikt vid enskildaborgenärers synpunkter vid bedömningen av huruvida bevakning skall äga rum. Erfarenheternaav de mindre konkurserna visar all borgenärer med förmänsberättigade fordringarnormall sett är lättare atl spåra än de med oprioriterade fordringar. Enbartden omständigheten atl ell större antal opriorilerade fordringsägare kan antasfinnas behöver emellertid inle påkalla någol behov av bevakningsförfarandet. 1de flesta konkurser räcker nämligen boets tillgångar inle till för utdelningtill andra än prioriterade fordringsägare. Det är dä inle nödvändigt förförvaltaren att skaffa sig nägon exakt kännedom om de opriorileradefordringarna. I syfte att ange ell riktmärke vid bedömningen av om bevakningskall behöva genomföras anges i paragrafen all bevakning normalt bör förekommaom de oprioriterade fordringarna kan antas erhålla utdelning i konkursen. I motsats lill vad somgäller vid valet av konkursform bör vid bedömningen av om bevakning skall äga rum hänsyn normalt inte tas till andra faktorer än sädana för vilka bevakningsförfarandel har direkt bety delse. Konkursboels omfattning är således inte avgörande. Inle heller behöver bevakning äga rum enbart av del skälet atl gäldenären har drivit rörelse i vilken del finns anställda. Det enhetliga förfarandet avses vara anpassat lill alla konkurser och särreglering förekommer egentligen endast såvitt avser ackordsförfarandei i konkurs. Detta förfarande förutsätter nämligen en exakt kännedom om de oprioriterade borgenärerna och deras fordringar. För atl sådant förfarande - som sällan förekommer skall kunna äga rum måste enligt mitt förslag ett bevakningsförfarande ha anord nats. Om förvaltaren efter samråd med gäldenären anser atl starka skäl talar för att ackordsförhandlingar bör inledas finns det alltså anledning att 295 övervägaalt göra framställning om bevakningsförfarande. De riktlinjer som angettsnu tar sikte även pä rättens prövning. 1986/87:90 skallgivelvis bevaka atl förvallarna inte i onödan ådrar konkursbona den 9 kap.ökning av konkurskostnaderna som normall torde bli följden av elt bevakningsförfarande.Rälien behöver inte höra tillsynsmyndigheten före beslutet. Enfördel med del enhefiiga konkursförfarandel är att rätten inle vidkonkursbeslutet behöver la ställning till frågan om bevakning skall äga rum.Beslutet bör fatlas först när förvaltaren har skapat elt tillräckligt underiagför en någoriunda säker bedömning. Normall torde ett tillräckligt underiagfinnas tillgängligt vid edgängssammanträdet. Bouppteckningen skall innehållasådana uppgifter som ulvisar boets ställning saml borgenärerna och deras krav.Det kan emellertid tänkas förekomma konkurser där det redan vid konkursbeslulelslår helt klart atl etl bevakningsförfarande behövs. Förvaltaren bör dä inteunderlåta att göra framställning om bevakning hos rälien. Det kan ocksäförekomma konkurser där det först efter genomförd avveckling av boets tillgångarvisar sig att också oprioriterade fordringar kan komma i fråga för utdelning.Ingel hindrar att rätlen då fattar beslut om atl bevakningsförfarande skall ägarum. hindrar heller atl bevakningsförfarande anordnas efler konkursensslul om betydande tillgångar dä blir tillgängliga för utdelning. Ikonkurser vari bevakningsförfarande inte äger rum räcker det att borgenärernagör sina fordringar gällande i konkursen. Därmed avses att fordringen, pä sammasätt som sker i mindre konkurser, formlöst bringas lill förvaltarenskännedom. Det står emellertid en borgenär fritt alt för förvaltaren förklaraatt han avstår från att påkalla utdelning i konkursen.Fordringen skall dä inte anses ha gjorts gällande i konkursen. Enborgenär behöver normalt inle vidta någon särskild åtgärd i samband medkonkursulbroltet för alt vara säker pä att hans fordran beaklas i konkursen.Borgenärerna bör emellertid sä snart som möjligt efter edgängssammanträdetunderrättas om atl deras fordringar är beaktade och om möjligheterna tillutdelning i konkursen. Bestämmelser om sådan underrättelse bör meddelas iförordning. Först om del av underrättelsen framgår all borgenärens fordran kankomma i åtnjutande av utdelning finns det anledning för denne all kontrolleraatt fordringen är upplagen till rätt belopp. Harbevakningsförfarande inte anordnats, går en borgenär miste om sin rätt tillutdelning först om han underlåter alt lill rätlen framföra invändning motutdelningsförslagel. Del är således först som den borgenärsom inte tidigare haft någon kontakt med förvaltaren måste vara akfiv. Hardäremot bevakningsförfarande anordnats, måste borgenären på sedvanligt sätt ochinom föreskriven lid bevaka sin fordran. Gör han inle det måste han efterbevakasin fordran för alt komma i fråga för utdelning. Av16 kap. 6 § mitt förslag framgår all talan inle fär föras mol rällens beslut att bevakning skall äga rum. Däremot kan beslutet all inle förordna om bevakning överklagas av en borgenär eller av förvaltaren. Rätten atl klaga tillkommer även tillsynsmyndigheten (se 16 kap. 8 § första stycket 5). Lagrådeianför i anslutning fill den förevarande paragrafen följande. "Enligt remissförslaget skall bevakning förekomma i färre konkurserän ; departementschefens uttalanden ger närmast intryck av allbevakning knappast blir aktuell mer än i de relativt sett fä fall dä utdelningtill opriorilerade borgenärer kan väntas. En konsekvens av detta, som inle harberörts i remissen, är alt inte heller det ivistlösningsförfarande som i formav anmärkningsproceduren och jävsprocessen är kopplat lill bevakningsförfarandelblir tillämpligt. Tanken är all tvister om belalningsrätl och förmånsrätt - somuppenbariigen kan uppstå också när endast prioriterade borgenärer kan fäutdelning - i stället skall lösas inom ramen för utdelningsförfarandet, i denmån de inle har kunnat biläggas genom förlikning. Detta kanemellerfid medföra olägenheter, främst sä att konkursen drar ut ochberörda borgenärer hålls i längre ovisshet om vilken rätt som tillkommer dem.Ölägenheterna blir mer uttalade ju fler och ju slörre fordringar som ärtvisfiga. Fräga är, om del behövs något kortektiv härtill. början kan framhållas alt de konkursrätlsliga procedurteglerna i principtorde utesluta särskild rättegång mellan en borgenär och konkursboet om denrätt som i konkursen skall fillkomma en fordran. Dock stär den utvägen öppenatt en borgenär väcker talan mot gäldenären angående en fordran som kan görasgällande i konkursen och alt konkursboet med stöd av 3 kap. 9 8 andra slyckelträder in i rättegången på gäldenärens sida. Åtminstone i detta fall borde mankunna räkna med atl domen i målet i allmänhet blir relevant för rälien tillutdelning i konkursen (jfr Welamson, Konkursrätl, s. 294). Det är emellertidatl märka atl frågan om förmånsrätt inle lär kunna prövas i en dylik tvist. Medhänsyn lill del som sagts skulle kunna övervägas atl öppna tillgäng lill enanmärkningsprocedur även i de bevakningsfria konkurserna. Nägot förslag omdetta framläggs emellertid inte från lagrådets sida. 1 stället vill lagrådeiförorda att förvaltaren och rätlen vid sin bedömning av om bevakning bör ägarum beaktar ocksä behovet av att kunna ta i anspråk anmärkningsförfarandet ochjävsprocessen. Den föreslagna lagtexten medger i och för sig ett sådanthänsynslagande. 1 syfte atl ge en något bättre antydan om altbevakningsförfarandel - med åtföljande tvisllös-ningsprocedur kan vara till fördelocksä i konkurser där oprioriterade fordringar av allt atl döma inte fär nägonutdelning föreslår dock lagrådet att första meningen ges denna lydelse: 'Rättenfär efler framställning frän förvaltaren besluta att bevakningsförfarande skalläga rum i konkursen, om det är motiverat av fordringsförhållandena.' Närförvaltaren är övertygad om atl boet inle räcker till utdelning tillopriorilerade borgenärer, kan en lämplig åtgärd vara alt lämna upplysning omförhällandet i den kungörelse där bevakningsförfarandel tillkännages. Pä säsätt kan både de oprioriterade borgenärerna och förvaltaren besparas onödigtarbeie. En bestämmelse i frågan kan placeras i förordning." Föregen del vill jag först instämma i vad lagrådet har uttalat angående behovet av bevakningsförfarande i situationer då fordringsförhållandena är sådana att det framstår som praktiskt och ändamålsenligt atl klara ut eventuella tvistigheter innan utdelningsförslaget läggs fram. Som lagrådet påpekar lägger den av mig föreslagna lagtexten inte heller nägot hinder i vägen för elt beslut om bevakning i dessa fall. Det av lagrådet föreslagna tillägget behövs därför enligt min mening inle. Jag vill framhålla atl bevakningsförfarandet i första hand skall 297 sessom etl förvaltarens hjälpmedel att snabbt och enkelt nå klarhet över Prop.1986/87:90 vilka borgenärer som finns och vilka fordringar dessa gör gällande.Bor- 9 kap. genärerna torde i allmänhet sakna intresse av att få fill stånd ettbevakningsförfarande enbart av den anledningen alt eventuella tvister då kanklaras ut på ett fidigare stadium än i samband med utdelningen. Jag anser migdärmed ha bemött de påpekanden och förslag som lagts fram av en av lagrådelsledamöler. Beslutarrätten atl bevakningsförfarande skall äga rum, skall rätten bestämma inomvilken tid bevakning skall ske. Tiden för bevakning skall utgöra minst fyra ochhögst för beslutet att anordna bevakningsförfarandel. Paragrafenmotsvarar närmast 2 kap. 24 8 första slyckel 1 och andra stycket iredjemeningen KLförslagel samt 19 8 första stycket tredje meningen KL. Isamband med atl rätten beslutar alt bevakningsförfarande skall äga rum skallrätten ocksä fastställa den lid inom vilken bevakning skall ske. Enligt KLskall konkursdomaren besluta om delta i alla ordinära konkurser i samband medkonkursbeslulel. I milt förslag är de fider inom vilken bevakning skall skedesamma som , men tiden räknas från beslutet atl anordnabevakningsförfarande och inte frän konkursbeslutet. Avgörandeför vilken lid som skall fastställas är liksom boets omfattning ochborgenärskårens sammansättning. Som underlag för bedömningen har rätlennormall fillgång lill bouppteckningen. Utgångspunkten bör vara atlbevakningsliden inle får sättas längre än vad som är nödvändigt. Sådanaomständigheter som all borgenärer finns i utlandet motiverar normalt en längrebevakningslid. Någon möjlighet all förlänga bevakningsliden finns inle sedanbeslutet väl har kungjorts enligt 3 8. Rätlenskall genast kungöra vad som har beslutats enligt 1 och 2 88. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 2 kap. 24 § tredje slyckel KLförslagel och 19 8 andrastycket KL. Beslutetom bevakningsförfarande och vad som rätten har bestämt om liden för bevakning skall alltid kungöras. Etl viktigt skäl atl anordna bevakningsförfarande är att förvaltaren annars måste lägga ner etl omfat tande arbete på atl spåra borgenärer och efterforska deras fordringar. Del saknas därför anledning att ge möjlighet lill utbyte av kungörelsen mot särskilda underrättelser enligt 15 kap. 2 8. Kungörelsen skall alltså alltid tas in i Post- och (15 kap. 1 8). Till följd av 15 kap. 1 8 andra stycket behöver annonsering i övrigt inte ske enligt den s.k. breda principen utan endast i de tidningar som rätten har bestämt all annonsering fortsättningsvis skall ske i. Kända borgenärer bör emellertid 298 tillställassärskild underrättelse om beslutet. Bestämmelser om detta kan Prop.1986/87:90 meddelas i den nya konkursförordningen. Omen framställning frän förvaltaren att bevakningsförfarande skall anordnas haravslagits av rätten, skall naturligtvis inle detta beslut kungöras. Depåpekanden och förslag som i anslutning lill denna paragraf har framförts av enav lagrådets ledamöter har jag bemött under 1 8, Enborgenär skall inom den lid som har beslämts för bevakning av fordringarskriftligen hos rätten anmäla sin fordran och den förmånsrätt han vill göragällande. Undantag från denna skyldighet följer dock av 4 kap. 21 8, 5 kap. 8 8och 17 8 andra styckel saml 5 8 i delta kapitel. fordran som omfattas av lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vid konkursi vissa fall bevakas genom förvaltaren följer av den lagen.