prop · GA0395 · 1986-12-31 00:00:00 — På motsvarande sätt skall våra kuster övervakas varvid en effektivsamordning skall genomföras mellan främst försvarsmakten, ochpolisen. Kränkningarav vårt luftmm skall kunna avvisas. Motverkanmol undervattenskränkningar bör enligt min mening ägnas fortsatt starkuppmärksamhet. Syftet bör därvid vara att höja risken för inträngande enheterså tydligt att ubåtsoperationer inte bedöms möjliga att genomföra utanallvarliga konsekvenser. Skyddet av våra viktigaste skärgårdsområden börsärskilt uppmärksammas. Vårt ubåtsskydd bör ha förmågan atl inom vårtterritorium vidta effektiva åtgärder mot främmande undervattensverksamhet ialla dess led. Detta fömtsätter bl. a. en förbättrad övervakning avsjöterritoriet, säväl pä som under ytan. UnderrättelsetjänstenskaU kontinuerligt fungera så att militära föränd ringar i omvärlden kan upptäckas och läggas till gmnd för adekvata bered- 34 a.höjning av mobiliseringsberedskapen. För detta ända- Prop. 1986/87:95 målskall underrättelsetjänsten snabbt kunna förstärkas i aktuella områden. Vårgmndberedskap skall motsvara kontinuerliga beredskapsbehov i fred. Beredskapenskall snabbt och flexibelt kunna anpassas till aktuella situationer genombalanserade och samordnade åtgärder inom hela totalförsvaret.Beredskapssyslemet skall medge god anpassning av resursernas styrka, typ ochsammansättning liksom beträffande geografisk lokalisering. Uthålligheten iolika typer av åtgärder bör också beaktas. Åtgärder för alt möta etl ökatsabolagehot bör särskilt uppmärksammas. Detmilitära försvaret skall vara i huvudsak stridsdugligt efter snabbtgenomförd mobilisering varvid förvarningens möjlighet till successivberedskapshöjning skall utnyttjas. Ett angrepp skall kunna mötas innanmobilisering genomförts eller under pågående mobilisering med i fredtillgängliga stridskrafter och hemvärn samt snabbmobiliserade förband.Civilförsvarets beredskap skall bygga på en snabb och säker krigsorganiseringav enheter som i huvudsak är insatsdugliga direkt efter krigsorganiseringen.Andra civila funktioner som är väsentliga för den omedelbaratotalförsvarseffekten, däribland transport-, el- och telesystemen samtsjukvården, skall snabbt kunna ställas om till krigsförhållanden. Eneffektiv ledning är en förutsättning för atl totalförsvaret skall fungera ikriser och krig. I fräga om ansvarsförhållanden och organisation böröverensstämmelse råda mellan fred, kris och krig. Styrkani totalförsvaret är beroende av en väl fungerande samordning meUan olika delarav totalförsvaret på varje nivå. Ledningskapaciteten i fred inom totalförsvaretskall snabbt kunna förslärkas så att olika situationer kan hanteras effektivtoch sä att ledningen kan fungera under en omställning från fred till krig ävenom detta måste ske när stridshandlingar redan påböriats. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen delsföreslår att godkänna totalförsvarets mål och de riktlinjerför totalförsvarets fortsatta utveckling som jag har angett i detföljande, dels bereder tillfälle att ta del av vad jag har anfört om försvarspolitikensinriktning i övrigt. 4 Vissa för totalförsvaret gemensamma frågor Prop. Försvarskommitténhar i sitt slutbetänkande lämnat förslag rörande vissa för totalförsvaretgemensamma frågor. Mina förslag i det följande bygger i allt väsentligt päkommitténs förslag. Dessa redovisas därför inte här utan jag hänvisar tillslutbetänkandet. 4.2 Vissa gemensamma utgångspunkter för planeringen Ettstarkt och allsidigt totalförsvar fömtsätter att dess olika delar är i balansmed varandra och väl samordnade sinsemellan. Eftersom totalförsvaret i krigomfattar hela det omställda samhället är det av största vikt atltotalförsvarets behov så långt möjligt beaktas i alla beslut som berörsamhällets utveckling. Därigenom ökas samhällets motståndskraft och försvaretsuthållighet. Iföregående avsnitt har jag beskrivit principerna för totalförsvarets uppbyggnadoch angett de operativa gmnderna för totalförsvarsplaneringen. Det är avstörsta betydelse att gemensammma operativa gmnder tillämpas inom helatotalförsvaret för att god samordning och hög effektivitet skall uppnås. Jagvill därför understryka betydelsen av fortlöpande samverkan och utökadsamordning mellan totalförsvarets olika delar. Inrättandet av överstyrelsenför civil beredskap (ÖCB) innebär ökade fömtsättningar för sådan samordning. Förändringari totalförsvarsplaneringen erfordras dels till följd av den förutseddautvecklingen inom flera olika områden, dels i syfte att avhjälpa sådana bristeroch obalanser som föreligger. I det följande anges vissa vikligaförhållanden och riktlinjer som i enlighet härmed bör beaktas i den fortsattaplaneringen. Vissa funktioner bör vidare i ökad omfattning betraktas somgemensamma för totalförsvaret. Några sådana funktioner behandlar jag i detföljande. Eneffektiv och fullgod utbildning är en avgörande faktor för totalförsvarelsstyrka och en av fömtsättningarna för att upprätthålla förtroendet förtotalförsvarets förmåga hos landets befolkning liksom i omvärlden. Jag kankonstatera att utbildningsnivån inte är tillfredsställande inom alla delar avtotalförsvaret och återkommer därför i det följande till denna fråga i sambandmed behandlingen av totalförsvarels olika delar. Föratt kunna fullfölja vår säkerhetspolitiska linje i situationer med reducerad eller avbruten import är det av stor betydelse alt vi inom landet har sådana tillgångar pä förnödenheter och en sådan produktionskapacitet atl totalförsvarets ulhåUighet säkerställs. Uthålligheten inom vissa delar av totalförsvaret är otillfredsställande, som andra delar har givits en mycket hög uthållighet. Enhetliga antaganden om kriser och krigs varak tighet och karaktär måste enligt min mening tillämpas inom hela totalför svaret i syfte att uppnå en tillfredsställande balans i uthållighetshänseende. Vid planeringen av åtgärder för att tUlgodose uthålligheten måste,försöri- ningsproblemen i övre och på särskilt uppmärksammas. säkerhetspolitiska rapporten redovisade försvarskommittén sin Prop.1986/87:95 syn beträffande karaktären pä sådana kriser och krig som enligtkommitténs mening bör utgöra grund för planeringen. Den samlade beskrivningsom redovisades avsåg inte i första hand att spegla det mest troliga förloppetav en konflikt, utan syftade främst till att ge en enhetiig utgångspunkt förtotalförsvarets planering, bl.a. i vad avser beredskap och mer kostnadskrävandeulhållighetsåtgärder. Det finns dock skäl att ytterligare utveckla synenfrämst pä s. k. förkrigsskedens karaktär som underlag för dimensionering avlagringsätgärder. Jag vill i detta sammanhang understryka betydelsen av andraberedskapsåtgärder som stärker värt lands anpassningsförmåga i kriser. i torde sålunda inledas med en period av växande politiskamotsättningar mellan maktblocken, alltmera omfattande handelsstörningar ochefter hand höjd militär beredskap inom blocken. Krigshandlingar utanförEuropa, i vilka även stormakterna är indragna, kan därvid förekomma, medandäremot öppna krigshandlingar mellan maktblocken i inte antas äga rum idetta skede. Dettaförkrigsskede bör enligt min mening i planeringen antas ha en varaktighet avupp till elt år. Det bör antas att den internationella handeln och tillgångenpå varor vid periodens inledning i huvudsak har normal omfattning. Främst molperiodens slut kan däremot avsevärda handelsbegränsningar förekomma. Ettlotalt handelsbortfall ter sig emellertid för de flesta varuområden interealistiskt ens vid förkrigsskedets slut. Ett undantag kan därvid utgöras avsådana förnödenheter där något land har en ren monopolsituation. Motdenna bakgrund bedömer jag att en tillräckligt hög säkerhet i försöriningenuppnås om man i planeringen räknar med en gradvis minskande handel underförkrigsskedet, utgående från fredsmässiga förhåUanden vid dess inledning.Graden av nedgång torde i princip behöva fastställas individuellt för enskildavaror eller varugrupper. Jag har tidigare dragit slutsatsen atthandelsstörningarna främst kan komma att gälla strategiska varor, t.ex. olja,legeringsmetaller och högleknologiprodukter, men alt även andra för vårförsörining viktiga varor kan utsättas för störningar. Jag går därför senarenärmare in på behovet av beredskapsåtgärder för olika varuområden. Förkrigsskedetförutsätts i planeringen följas av en period med krig i vår omvärld. Underdetta krig kan stå neutralt alternativt dras in redan inledningsviseller . Jag har för planeringsändamål uppskattat att elt akut krigsskedemellan maktblocken kan pågå några månader. Totalförsvaret skall enligt minmening ha en betryggande uthållighet i relation härtill. Den precisa innebördenav detta mål har redovisats till berörda i särskild ordning. Möjligheternatill import i etl läge med krig i är svårbedömda. Det förefallersannolikt att viss handel kommer att fortgå åtminstone inledningsvis, men jaghar i strävan att säkerställa en tillräckligt hög försörjningssäkerhet ändåbedömt att planeringen bör utgå frän att all utrikeshandel kan omöjliggöras ien sådan situation. Iplaneringen bör även försöriningsproblemen under ett skede efler krig i 37 våromvärld beaktas, främst i form av vissa analyser rörande omställning Prop.1986/87:95 till inhemsk produktion av livsnödvändiga förnödenheter.Utgångspunkten bör därvid vara att utrikeshandeln inom något är gradvis återgårtill en acceptabel nivå. Dennivå av samlad uthållighet som uppnås genom tillämpning av här redovisadeplaneringsprinciper bör bidra lill att ge vår säkerhetspolitik en högtrovärdighet. Ianslutning till den här redovisade bedömningen av krisers och krigs längd ochkaraktär har jag också övervägt vissa frågor om den s. k. freds-krislagringen.Fredskrislager finns främst av olja men också av vissa petrokemikalier ochlegeringsmetaller. Lagringen baseras för oljans del på våra internationellaåtaganden som medlem i det internationella energiorganet lEA. Fredskrislagerav petrokemikalier motiveras av all de framställs från olja. Fredskrislager avlegeringsmetaller har upprättats främst såsom beredskapsålgärd mot mertillfälliga och kortvariga störningar i importen från södra och harsåledes inte avselts och ej heller dimensionerats för elt långvarigtimportbortfall, exempelvis till följd av internationella sanktioner motSydafrika. Enfredskris på oljeområdet kan knappast särskiljas från en säkerhetspolitisktbetingad kris. Varie mer dramatisk utveckling i exempelvis Mellersta Österntorde nämligen ofrånkomligen få säkerhetspolitiska dimensioner. Detsamma kanantas gälla för varie mer betydande begränsning av oljeimporten lill ,oavsett orsaken till begränsningen. Av dessa skäl finner jag att oljelagren förfredskriser respektive för förkrigsskeden i fortsättningen, med fullföljandeav våra internationella åtaganden, lämpligen bör bedömas i ett samlatperspektiv. Denövriga fredskrislagringen avser insatsvaror för industrin, främst vissapetrokemiskt baserade produkter och legeringsmetaller. Jag anser attberedskapsålgärder som avser fredslida störningar i normalfallet bör genomförasoch bekostas av det organ som har ansvaret för den fredstida verksamheten ochalt statens kostnadsansvar härför bör vara begränsat till situationer mot vilkadet verksamhetsansvariga organet saknar reella möjligheter att skydda sig ochdär det är ett säkerhetspolitiskt samhällsintresse atl verksamheten kanfullföljas. Enligt min mening bör det i enlighet härmed fortsättningsvisankomma på företagen att genom sin kommersiella lagring svara för denberedskap som erfordras för att de skall kunna möta fredstida störningar avvarutillförseln. Den statliga fredskrislagringen på dessa områden bör därförsuccesivl avvecklas . Fredskrislagret av legeringsmetallerbör därvid behållas till periodens senare del. Beträffandefinansieringen av den utveckling av totalförsvaret som föreslås vill jaganföra följande. Dettotala finansieringsbehovet uppgår till 1 640 milj. kr. - skattehöjningi anslutning till minskade tvångslager avolja med netto 700 milj. kr. - förändringar inom civila delarav totalförsvaret med 250 milj. kr. - övrig skattehöjning på olja ochbensin med 690 milj. kr. Deminskade kostnaderna för oljelagring ger utrymme för en höjning av Prop.1986/87:95 olje- och bensinskatten med 800 milj. kr., varav 100 milj. kr. åtgårför all överta viss lagringsskyldighet från oljeföretagen. Prisledandeoljeföretag har därvid utfäst sig att inte höja konsumentpriserna. Skattehöjningarutöver den höjning som finansieras genom oljebranschens åtaganden avses skefrån och med den och för olja omfatta . per m' och för bensin10 öre per liter. Chefenför återkommer till frågan om höjning av energi- ochbensinskatten i annat sammanhang. 4.3 Ledning och samordning av totalförsvaret Styrkani totalförsvaret är beroende av en effektiv ledning och av en väl fungerandesamordning mellan dess olika delar. Försvarskommitlénhar konstaterat att det inte genomförts någon samlad översyn avtotalförsvarets ledning i krig. Förändringar i de säkerhetspolitiska, militäraoch tekniska förhållandena har bl. a. lett till ett behov av bättre beredskapatl leda verksamheten i olika situationer i fred, kris och krig. För attmotsvara dessa behov bör enligt min mening en ökad överensstämmelse ellermöjligheter till en smidig övergång åstadkommas mellan ledningsorganisation ochledningsprinciper i fred, kris och krig. För försvarsmakten kan utgångspunktenvara ledningsförhållandena i krig medan utgångspunkten för den civila delen avtotalförsvaret främst bör vara de principer som tillämpas i fred. Behovetav säkerhet och snabbhet i lednings- och informationssystemen ökar, samtidigtsom den militärtekniska utvecklingen och etl ökat sabotagehot medför ökad riskför att sambandssystem och anläggningar störs eller bekämpas. Jaganser att ledningsorganisationen bör utformas med en sådan flexibilitet attomfördelning av ledningsresurser möjliggörs och alt alternativaledningsmöjligheter och reservledningsfunklioner kan disponeras. Ledningenskall således kunna utövas från den lämpligaste platsen i varie läge. Demöjligheter den tekniska utvecklingen ger bör enligt min mening utnyttjas föratt bl.a. förbättra informationsbehandling och kommunikation saml för all ökauthålligheten i dessa funktioner. Kommunernasnya roll i totalförsvaret och funktionsindelningen av den civilatotalförsvarsverksamheten liksom samhällsutvecklingen är andra faktorer sompåverkar ledningsfrågorna. Ledningsorganisationerhar en benägenhet att tillväxa i omfattning. I likhet med försvarskommitténanser jag därför att kravet på säkerhet och snabbhet i ledningen bästtillgodoses med små, väl övade, ledningsorgan försedda med lämpliga tekniskahjälpmedel. Av detta skäl och med hänsyn till att konkurrensen om denkvalificerade personalen är stor bör enligt min mening möjligheterna attrationalisera organisationen för ledning i krig noga uppmärksammas. Försvarskommitténhar konstaterat atl tillräckligt underlag för ett samlat ställningstagande tillfrågan om totalförsvarets ledning i krig ännu inte disponeras,men alt arbete med ledningsfrågorna påböriats i försvarsde- 39 partementel.Liksom kommittén anser jag det angeläget att understryka att en samlad översyn avtotalförsvarets ledning bör fullföljas. 1986/87:95ningen och komplexiteten i denna fråga är dock så stor att elt par år tordeåtgå för arbetet. Jag vill därför framhålla vikten av att successiva ätgärdervidtas för att utvecklingen inte skall avstanna, varvid dock helhetssynen måstebibehållas. Ensamlad översyn av totalförsvarets ledning berör alla nivåer och sammanhangetmellan nivåerna. Utgående frän en samlad syn på ledningsbehoven bör enligt minmening erforderlig ledningskapacitet fastställas för olika ledningsnivåer.Antalet ledningsorgan på varje nivå bör övervägas, varvid antalet civil- ochmilitärområden särskilt prövas. Jag anser vidare att det bör övervägas hurvarie ledningsnivå bör organiseras för att effektivt kunna leda den civilarespektive den militära delen av totalförsvaret samt nä bästa samordning dememellan. Regeringen har lämnat överbefälhavaren ochöverstyrelsen för civil beredskap vissa uppdrag i denna fräga. Denhögre regionala nivån är betydelsefull för totalförsvarets ledning i krig ochför krigsplanläggning. Civilbefälhavarnas ansvar och befogenheter bör särskiltundersökas. Deras fredskanslier torde erfordra förstärkning för att förbättrakrigsplanläggning för och samordning av de civila tolalförsvarsfunklionernasamt för all bättre kunna samverka med militärbefälhavarna. Även den lägreregionala nivån bör uppmärksammas bl.a. avseende länsstyrelsernaskrigsorganisation. En utredning pågår inom i denna fråga.Jag har härvid samrått med chefen för . Sammanhangetoch informationsflödet mellan de olika ledningsnivåerna bör enligtförsvarskommitlén undersökas, varvid så långt möjligt samma informationsvägarbör användas i krig som i fred. Inom överstyrelsen pågår en uppföljning avdessa frågor. Vårberedskap måste snabbt kunna anpassas till aktuella situationer genombalanserade och samordnade åtgärder inom hela totalförsvaret. Beredskapssystemetbör medge god anpassning till den aktuella situationen av såväl resursernasstyrka, typ och sammansättning som deras geografiska lokalisering. Jagkonstaterar att det är väsentligt att olika beredskapshöjande åtgärder kanbeslutas i rätt tid och genomföras smidigt. Detta fömtsätter en effektivunderrättelsetjänst och ledning. Behoven har ökat att med lämpliga resurser itid kunna hanlera uppkommande situationer i fred samt under kriser ochneutralitet. Av särskild belydelse är därför alt kunna höja beredskapen inomolika sektorer innan beslut om beredskapslillslånd, krigsorganisering ellermobilisering fattas och att befogenheter och skyldigheter i detta avseende ärhelt klarlagda. I detta sammanhang bör understrykas betydelsen av attsabotagehotet noga uppmärksammas. har konstaterat bör totalförsvarets beredskap i första hand inriktas på alt snabbi kunna bygga upp motståndsförmågan mot militärt angrepp, varvid krigsorganisering och mobilisering måste 40 kunnafullföljas även om krigshandUngar har inletts. Jag delar försvars- Prop.1986/87:95 kommitténs uppfattning. Jaganser det angeläget att underrättelsetjänsten bedrivs fortlöpande i fred så atlunderlag för beslut om beredskapshöjningar erhålls . Ävenunderrättelsetjänsten bör snabbt kunna förstärkas så att möjligheterna tillförvarning om hot mot landet förbättras. Ledningskapaciteten inom totalförsvaretbör kunna förstärkas planmässigt så att erforderlig militär och civil ledningkan utövas anpassat till behoven i varie situation. Jaghar konstaterat att förmågan att snabbt vidta ätgärder och få ut effekt avdessa varierar mellan totalförsvarets olika delar. Det militära försvaret harett väl etablerat beredskapssystem som dock bör vidareutvecklas avseendeledningsberedskap, insatsberedskap och mobiliseringsberedskap. Inom den civiladelen av totalförsvaret är beredskapen att snabbt påböria verksamhet hög inomde funktioner som är i verksamhet i fred, exempelvis hälso- och sjukvården,transporterna och energiförsöriningen. Inom sädana funktioner innebäremellertid beredskapshöjning att olika grader av utökning eller ändring avverksamheten mäste ske eller att verksamheten måste genomföras under störningaroch med annan personaltillgång än vid lägre beredskap. Inom andra civilafunktioner måste verksamhet som ej bedrivs i fred sältas igång. Jaganser att det är väsentligt att förmågan att höja handlingsberedskapen inomtotalförsvaret vidareutvecklas. I fredstid förberedda, sammanhängandeåtgärder, utgående från gemensamma operativa gmnder, bör därvid snabbi kunnautlösas. Sådana lill varandra anpassade åtgärder inom olika delar avtotalförsvaret och inom olika delar av landet bör identifieras och planläggasför ett antal lypsituationer i fred, kris, under neutralitet samt vidkrigsutbrott. Därigenom möjliggörs en snabb beredskapshöjning i skiftandelägen. Tyngdpunkten bör läggas på åtgärder för att snabbt kunna bygga upp vårmotståndskraft mot militärt angrepp. Enhöjd beredskapsnivå kan erfordras varför uthålligheten,liksom konsekvenserna inom samhället mäste uppmärksammas. Beredskapssystemelsnära sammanhang med ledningssystemet måste enligt min mening beaktas i denfortsatta utvecklingen. Effektiv personalplanering och god utbildning ärväsentliga fömtsättningar för en tillräcklig beredskap. Jaganser att ett effektivare system för beredskapshöjning inom totalförsvaret börutvecklas. Utgångspunkten bör härvid vara vad jag nu har framfört. Jag avseratt ta initiativ tUl en översyn härvidlag. En viss oklarhet råder beträffandeberedskapsbegreppets innebörd inom totalförsvarets militära respektive civiladelar vilket försvårar möjligheterna att behandla totalförsvarsgemensammaberedskapsfrågor med klarhet och precision. I den kommande översynen bör ävensjälva beredskapsbegreppet analyseras med sikte på att erhålla största möjligaensning av terminologin. Ettviktigt led i utvecklingen av beredskapen bör vara återkommande uppföljning avberedskapsläget, varvid bl.a. sammanhanget mellan civila och mUitäraberedskapshöjande åtgärder inom elt och samma geografiska område kontrolleras. Åtgärderi syfte att förbättra beredskapssystemet måste även innefatta 41 Jag återkommer senare till dessa frågor. 4.5Grunder för hälso- och sjukvården i krig Prop. Mäletför hälso- och sjukvården i krig är att varie människa som är i behov däravskall ges den vård som hennes tillstånd kräver sä långt möjligheterna medger. Hälso-och sjukvården, samt hälsoskyddet är enligl min uppfattningsynnerligen betydelsefulla delar av totalförsvaret. En god beredskap inomdessa områden förstärker trovärdigheten i våra övriga försvarsansträngningar. Hälso-och sjukvården i krig är en funktion av civila och militära komponenter.Funktionen bygger huvudsakligen på samhällets civila hälso- ochsjukvårdstillgångar, vilka kompletteras med de militära resurser som behövsför försvarsmaktens verksamhet i krig och som inte utnyttjas i fredssamhället.En helhetssyn bör tillämpas för att tillförsäkra att de olika delarna ärsinsemellan balanserade och samordnade. Denna helhetssyn måste prägla såväl denlångsiktiga planeringen i fred som det operativa utnyttjandet av resurserna ikrig. En väsentlig förutsättning härför är en utökad och förbättrad samverkanmellan främst , försvarsmakten och sjukvårdshuvudmännen. försvarsbeslut (prop. 1981/82:102, FöU 18, rskr. 374) angavs vissaövergripande principer för inriktning av verksamheten inom hälso-och sjukvårdeni krig. Det påpekades atl brister bl.a. förelåg i fråga om sjukvärdsmateriel avförbmkningskaraktär samt i fråga om försörining av sjukvårdsanläggningar medvärme, elektricitet, vatten och avlopp. har ocksååtgärder vidtagits som har inneburit att bristerna delvis har minskats. Jaganser att den inriktning av verksamheten som angavs försvarsbeslut ihuvudsak bör gälla även under den kommande försvarsbeslutsperioden. Det ärdock av synnerlig vikt att de kvarstående bristerna undanröjs. Chefen försocialdepartementet avser därför efter samråd med mig att i det följandeföreslå regeringen att betydande resurser avdelas för att förbättra beredskapeninom hälso- och sjukvården. Åtgärderna och resursema bör koncentreras tillberedskapen för krig med hänsyn till att de allvarligaste bristerna finns inomdenna del. Beredskapeni fråga om försörining med såväl sjukvärdsmateriel av förbmkningskaraktär somläkemedel för främst den civila hälso- och sjukvårdens behov liggerfortfarande pä en oacceptabelt låg nivå. Målet för de insatser som därför numåste göras bör vara att vid den kommande försvarsbeslutsperiodens slut habyggt upp resurser så att i vart fall behoven för krig i huvudsak kantillgodoses. Baserat på en fömyad analys av behovet av operationsannex bör äventillgången på varaktig sjukvårdsu-tmstning för dessa förbättras. Försvarskommitténanser att ansvaret för försöriningsberedskapen beträffande den civilafredsmässiga hälso- och sjukvården under etl förkrigsskede och i krig åvilarsjukvårdshuvudmännen.