prop · GA03166 · 1986-12-31 00:00:00 — Under hänvisning till vad lagrådet anfört vid 1 § förordasatt orden "eller ett transportmedel" utgår i definitionen avtullklarering. Om lagrådels förslag följs, skulle 4 § kunna ges följandelydelse: 1 denna lag förstås med tullmyndighet: landområde och sjöterritorium samtluftrummet däröver, tullmyndighet: generallullslyrelsen och underställdamyndigheter enligt fastställd dislriktsorganisalion för lullverkel, förlullning: tullmyndighets åtgärder för all tillåla friförfoganderätt över varor vid införsel, lullklarering: tullmyndighets åtgärder för förtullning,för behandling som avses i 7 § första stycket eller för utförsel av varor, hemlagning: atl la hand om och i övrigt förfoga över varormed stöd av tillstånd enligt 8 § första slyckel." Dessa paragrafer har i lagrådsremissen följande lydelse: 5 § Varor som införs till tullområdet skall förfullas. Innan en vara har förtullais får inle någon förfoga överden, om inte annat följer av denna lag eller med stöd av lagen meddeladeföreskrifier. 6 § Vidförtullning lar tullmyndigheten ul tull och annan skall för varan. I sambandmed förtullningen kontrollerar tullmyndigheten att varan får införas. 7 § Utan attförtullas får varor som införts fill tullområdet 1. sändas genomtullområdet eller mellan orter inom delta enligt de föreskrifier som regeringenmeddelar, 2. förvaras påtullupplag eller tullager eller i frihamn eller exportbulik enligt 46-52 §§, 3. las hem enligt9 §, 4. innehas medlemporär tullfrihet enligt föreskrifier som meddelas med Slöd av 8 § lagen(1987:000) om lullfrihet m.m., 5. återutföras,eller 6. överlåtas lillstaten eller förslöras enligt 109 §. Regeringen får föreskriva alt tull- och skattefria varorinte behöver anmälas lill förlullning, om del kan ske ulan risk för aUföreskrifter som gäller för införseln eftersatts. 8 § Regeringenföreskriver på vilka platser varor får anmälas lill förtullning eller annantullklarering. 9 § Tullmyndighelfår, enligt de föreskrifier som meddelas av regeringen, bevilja tillstånd åtden som bedriver importverksamhet atl la hand om och i övrigl förfoga över varoräven om de inle har förlullals. Den som betalar tull och annan skatt enligt 26 § fårförfoga över varor även om tull och annan skatl inte har betalats för varorna. Om det ärnödvändigt för lullmyndighelernas konlroll, får regeringen , 1986/87:166föreskriva om begränsningar i rälten all la hem varor. Det finns särskilda föreskrifter om begränsningar i övrigti rälten atl ta hand om varor enligt första stycket och att förfoga över varorsom tagits om hand. Varor som införs lill tullområdet skall i någon form bliföremål för tullbehandling. De kontrollåtgärder och åtgärder av annat slag somdärvid kommer i fråga torde vara innefattade i det i 4 § definierade begreppetlullklarering. Föreskriften i 5 § första styckel all införda varor skall "förtullas"bör med hänsyn härtill lämpligen ändras till att de skall""tullklareras". Föreskriften atl införda varor skall tullklareras hör näraihop med stadgandet i 8 § i förslagel om var tullklarering kan ske.Bestämmelserna i fråga bör därför sammanföras. Det kan lämpligen ske på så sättatt det nämnda stadgandet flyttas till 5 § för att där bilda ett andra stycke. Lagrådel har under 4 § föreslagit alt bland bestämningarnai paragrafen tas med även en definition av begreppet förtullning. Om så sker,bör vad som i förslagel intagils i 6 § innehållsmässigt anpassas härtill ochförslagsvis ges följande lydelse: "Vid förtullning kontrollerartullmyndigheten all varan får införas och fasisläller lull och annan skall förden." Sladgandel bör med den ändrade utformningen också föras till 5 § somett tredje stycke i denna. Beslämmelsen i 5 § andra styckel i förslaget, som avserförulsällningarna för att någon skall få förfoga över en vara, syftar bl. a. påvad som föreskrivs i 7 §. Den bör därför lämpligen utgå ur 5 § och i slälleibli 6 § med följande någol ändrade lydelse: "Om inle annal följer av dennalag eller föreskrifier som har meddelals med stöd av lagen, får inle någonförfoga över en vara. som skall införas, utan att den har förlullals." Förslagels 9 § innehåller i förslå, iredje och fjärdestyckena regler beträffande s. k. hemtagningstillslånd och i andra stycket enbestämmelse om rätt för den som medgetts att betala tull och annan skatt enligtsärskild tullräkning atl förfoga över varor. Beslämmelsen i andra stycket avserett särskilt förhållande som bör regleras i eU frislående stadgande. kanlämpligen åstadkommas på så säll all reglerna om hemlagningslillslånd fårulgöra ny 8 § och beslämmelsen om rätt all förfoga över varor behålls såsom 9§. Del lillslånd alt la hand om och i övrigl förfoga över varor som kanbeviljas den som bedriver importverksamhet bör vidare i den föreslagna 8 § gesbeteckningen "hemtagningsiillstånd". Den ovannämnda uppdelningen av 9 § i förslagel för med sigall i 7 § 3 hänvisningen fill 9 § skall ändras fill au avse 8 §. Med de föreslagna ändringarna kan 5, 6, 8 och 9 §§ gesföljande lydelse: Varor som införs lill lullområdel skall tullklareras. Regeringen föreskriver på vilka platser varor får anmälaslill förlullning eller annan tullklarering. Vid förtullning kontrollerar tullmyndigheten all varan fårinföras och fastställer tull och annan skall för den. Om inle annal följer av denna lag eller föreskrifter somhar meddelats med stöd av lagen, får inte någon förfoga över en vara, som skallinföras, ulan alt den har förlullals. Tullmyndighel får, enligt föreskrifier som meddelas avregeringen, bevilja den som bedriver importverksamhet lillslånd all ta hand omoch i övrigl förfoga över varor även om de inle har förlullals(hemlagningslillslånd). Om del är nödvändigt för tullmyndigheternas kontroll, fårregeringen föreskriva begränsningar i rälten all la hem varor. Del finns särskilda föreskrifier om andra begränsningar irätten att ta hand om varor enligt första styckel och all förfoga över varorsom lagils om hand. Den som belalar tull och annan skatl enligt 26 § fårförfoga över varor även om tulloch annan skatl inte har betalats för varorna." Paragrafen innehåller bestämmelse atl en anmälan tillförtullning av en vara inte får återkallas, om lulltaxeringsbeslul meddelats.Om det finns särskilda skäl, skall dock generaltullstyrelsen fä medge undantagfrån denna bestämmelse. Den föreslagna lydelsen av paragrafen innebär alt, om ålerkallelsesker efter lulllaxeringsbeslulel och generaltullstyrelsen lämnar sillmedgivande lill återkallelsen, lulllaxeringsbeslulel likväl kvarstår. För attupphäva detta beslut måste omiulliaxering ske enligi de i 19 § givna reglerna.Della förefaller att vara en onödig administrativ omgång. Generaltullslyrelsensmedgivande till ålerkallelse bör kunna ges den verkan, att lulllaxeringsbeslulelupphävs. Lagrådet föreslår, all 18 § ges följande lydelse: En anmälan till förtullning av en vara får inle återkallassedan lulllaxerings-beslut meddelats. Om det finns särskilda skäl, fårgeneraltullstyrelsen medge att äterkallelse sker senare med verkan atttulltaxeringsbesiutet upphävs." Paragrafen behandlar omprövning av lulllaxeringsbeslul(omtulltaxering). Den nya förvaltningslagen (1986:223) föreskriver i 27 § enskyldighet för en myndighel all i vissa siluationer själv ändra elt oriktigtbeslut som myndighelen har meddelat som första instans. Skyldighelen gälleräven om beslutet överklagas lill högre instans. I motiven (prop. 1985/86:80 s.77) uttalas atl del är önskvärt alt det i praxis sker en utveckling mot ökadanvändning av omprövning hos beslutsmyndigheten, utöver den omprövning somskall göras enligt förvallningslagens regler. Enligi lagrådels mening bör omtulltaxeringsinsliluiel gesen utformning som ansluter del till förvallningslagens regler om omprövning.Samtidigt bör - i linje med vad som föreslås i lagrådsremissen - skyldighetenatl ompröva lulltaxeringsbeslul vara mera omfattande än den som följer avförvaltningslagen. I sakligt hänseende synes böra gälla i huvudsak vad somföreslås i remissen med de modifikationer som framgår av vad som sägs i detföljande. 15 1986/87. En tullmyndighel bör normalt vara skyldig alt på begäraninom överklä- /87" 166 gandeiiden av den tullskyldige ompröva etllulltaxeringsbeslul. En molsvarande skyldighet bör gälla också vad beträffarrättelse på myndighetens eget initiativ, när myndighelen finner all ell lulltaxeringsbeslulär felakligl och felet inle är att anse som ringa. En förutsättning för sådanomtulltaxering bör vara atl frågan om rättelse tagils upp inomöverklagandeliden. All så skell bör framgå av akten i ärendet. Enligt 17 §förvaltningslagen bör den lullskyldige normalt underrättas och beredastillfälle atl yltra sig i saken innan rältelsefrågan avgörs. Etl överklagande från den lullskyldiges sida av elttulliaxeringsbeslut bör föranleda omprövning, om överklagandet ger anledninglill antagande all beslutet är felaktigt. När ell tulltaxeringsbeslut haröverklagats bör en lullmyndighel inle vara skyldig all ompröva besluiei, omhandlingarna i ärendet med anledning av överklagandet har överlämnats till enhögre instans. Lagrådel föreslår med hänvisning till det anförda altparagrafen ges följande lydelse: skall ompröva lulltaxeringsbeslul(omtulltaxering), om den lullskyldige begär det innan liden för överklagande avbeslutet har gått Finner tullmyndigheten att etl lulllaxeringsbeslul ärfelaktigt, skall myndigheten på eget initiativ besluta om rättelse genomomtulltaxering, såvida inle felet är att anse som ringa. Fråga om sådanomprövning får inte tas upp sedan tiden för överklagande av beslutet har gåtlul. Skyldighelen enligt första och andra styckena atl omprövalulllaxeringsbeslul gäller inle, om beslut överklagats och tullmyndigheten haröverlämnat handlingarna i ärendet till en högre instans." Paragrafen behandlar möjligheten för generaltullslyrelsenalt medge importör och lullombud all belala tull och annan skatt enligtsärskild tullräkning. Medgivandel innebär all den belalningsskyldige beviljaskredil. All medgivandet har denna innebörd bör tydligare än som är fallet medden föreslagna lydelsen framgå av första styckel. Importör som avses i förstaslyckel synes också allmänl betecknas såsom kreditimportör. Beteckningen börlämpligen införas i lagtexten. Enligt 18 § tredje slyckel i den nuvarande tullagen kangeneraltullstyrelsen medge alt tullombud får belala lull och skalt för varorenligt särskild tullräkning, om ombudet har åtagit sig betalningsansvaret.Medgivandet medför enligt samma lags 3 § andra stycket rätt för ombudel allförfoga över varorna utan hinder av att avgift inte har erlagts för dem. Även enligt det remitterade förslaget skall särskildlullräkning kunna ulslällas på ombud som godkänls av generallullslyrelsen.Delta skall enligt 26 § tredje slyckel i förslagel kunna ske, om ombudelsuppdrag omfattar befogenhet alt fullgöra den belalningsskyldighel som åvilarden lullskyldige. Avsiklen synes även med den föreslagna beslämmelsen varaaft möjlighe- ten för tullombud att betala tull och skatl enligt särskild tullräkning skallha 2?6 tillförulsättning atl ombudel har betalningsskyldighet gentemot . Prop.1986/87:166 Denna förutsäuning uppfylls dock inle genom del i 26 § iredjeslyckel i förslagel uppställda villkoret beträffande ombudets befogenhet. Omavsikten är atl sådan betalningsskyldighel skall föreligga för atl ombud skallkunna medges all belala lull och annan skalt mol särskild lullräkning, måsleföljaklligen beslämmelsen i fråga utformas på ett annat sätt. Det ligger därvidnärmast lill hands all välja eU sladgande molsvarande det som finns i dennuvarande lagen, exempelvis aft betalning mot särskild tullräkning kan medges,"om ombudet gentemot åtagit sig att fullgöra denbetalningsskyldighel som åvilar den tullskyldige". Bestämmelsen avser,liksom stadgandet i första stycket, spörsmålet om vem som kan medges atl betalamol särskild lullräkning. Den bör därför komma som ell andra stycke iparagrafen. Om de av lagrådet föreslagna ändringarna godtas, skulleparagrafen förslagsvis kunna ges följande lydelse: Generaltullslyrelsen får medge undanlag från 25 § för densom bedriver importverksamhet eller annan som imporlerar varor i slörreomfallning. Sådan importör (kreditimportör) får betala tull och annan skattenligt särskild lullräkning. Särskild tullräkning får även utställas pä sådani ombudsom avses i 13 § andra slyckel, om ombudet gentemot lullverkel åtagit sig attfullgöra den betalningsskyldighet som åvilar den tullskyldige. Särskild lullräkning får utfärdas gemensamt för fleralulllaxeringsbeslul. Räkningen skall belalas från den dag då denutfärdades. får i enskilda fall bestämma att räkningenskall betalas tidigare, om det finns särskilda skäl. Om ett ombud har mottagit medel av tullskyldiga förbetalning av lullräkningar, skall ombudel hälla dessa medel skildra från andratillgångar." Stadgandet är avsett att vara ett komplement tillbeslämmelsen i 26 § tredje slyckel i förslagel enligt vilken etl lullombudunder den förulsättning som anges i beslämmelsen kan medges rätt all belalatull och annan skall, som åvilar den tullskyldige, mot särskild tullräkning.Stadgandet synes ha som grund att, under den nämnda förutsättningen, ombudetblir belalningsskyl-digt i förhållande till och att vad som gällerom statens fordran på tull och skall hos den tullskyldige även gäller förmotsvarande fordran hos tullombudet. Vad som i sistnämnda hänseende närmast ärav intresse är möjlighet atl göra gällande förmånsrätt förfordringen. Såsom lagrådet anfört i anslutning lill bestämmelsen i 26§ Iredje styckel medför en tillämpning av den beslämmelsen inte att betalningsskyldighel uppkommer för tullombudet i förhållande till lullverkel. Lagrådet har därför under 26 § föreslagit atl den motsvarande bestämmelse som finns i den nuvarande tullagen i sak bibehålls. Den innebär att särskild lullräkning kan utställas på den som är tullombud, om han gentemot åtar sig betalningsansvar för den lull och skall som åvilar den lullskyldige. Den betalningsskyldighet som därmed kan göra gällande mot ombudet grundar sig på del nämnda åtagandel fill skillnad från del molsvarande krav ~ som kan riktas mol den lullskyldige, som är en följd avdennes skyldighet Prop. 1986/87:166 enligt tullagen atl betala tull och annanskatt. Enligt rättsfallel NJA 1986 s. 764 är en fordran för lullverkel hos etttullombud, vilken har sin grund i etl åtagande som sagls, inte förenad medförmåsrätl enligt 11 § förmånsrätts-lagen (1970:979) och lagen (1971:1072) omförmånsberätligade skallefordringar m. m. Med hänsyn till del anförda saknas grund för att behållastadgandet i 37 § i förslaget såvitt gäller förmånsrätt. Lagrådet föreslårdärför, all ordet "förmånsrätt" får ulgå ur paragrafen. De medel som inflyler vid en lullauktion skall enligtförsta stycket tas i anspråk för alt täcka tullverkels koslnader och förbetalning av tull och annan skatt för varan samt ränla. Om ett överskottuppkommer skall detla enligt andra slyckel tillställas ägaren av varan, om hansadress är känd, annan som visal särskild rätt till denna eller i sista hand dentullskyldige. När del gäller frågan hur tullmyndigheten skall förfaramed elt överskott efter en auktion synes böra beaklas, atl del enligilagsliftningen förulsalls alt del som regel finns någon som är lullskyldig fören vara. Den tullskyldige är då också vanligen den som i förhållande lilltullverket kan göra anspråk på atl få förfoga över varan. Del ligger därmednärmasl lill hands att ange den tullskyldige försl bland dem som kan komma ifråga för alt få tillgång lill överskottet. I den mån någon annan kan göraanspråk på överskottet på grund av atl han varit ägare till varan eller haftsärskild rätt lill denna bör krävas alt han kan visa det berättigade i sittanspråk. Med beaktande av del anförda skulle det andra styckelförslagsvis kunna ges följande lydelse: "Uppkommer överskott, skallbeloppet tillställas den tullskyldige eller, om annan visar att han var ägaretill varan, denne. Om någon visar atl han hade särskild rätt lill varan, skalldock häremoi svarande del av beloppei tillställas honom." Under hänvisning fill vad lagrådel anfört vid 1 § förordasatt förevarande paragraf ges följande lydelse: En tullskyldig eller annan, som enligt denna lag ellerbestämmelser som meddelats med slöd av lagen är skyldig alt göra anmälan ellerlämna uppgift om en vara, skall för slalisfiskl ändamål lämna de uppgifter omvaran som regeringen föreskriver." Dessa paragrafer har i lagrådsremissen följande lydelse. Tullupplag m.m. Prop. Förförvaring av oförtullade varor inrättas tullupplag, tullager och frihamn.Regeringen föreskriver vilka former av tullager som får inrättas. Tullmyndighetfår ta hand om en oförtullad vara för tillfällig förvaring om dei behövs för tullkontrollen.Tullmyndigheten får lägga upp varan pä tullupplag eller i frihamn. I sådanifall lillämpas 48 § iredje styckel. Tillstånd all inrätta tullupplag och tullager meddelas avtullmyndighet. Regeringen får föreskriva att tullupplag och tullager kaninrättas av lullverkel och får meddela särskilda föreskrifter om verksamhetenvid sådana lullupplag och tullager. Regeringen får föreskriva den längsta tid under vilkenoförtullade varor får förvaras på tullupplag och lullager. Om förvaringstiden för en vara, som inle får införas, hargått ul utan atl varan angetts till förtullning eller blivit föremål förbehandling enligt 7 § första styckel får varan ulan atl förlullas säljas förulförsel genom tullmyndighets försorg med tillämpning av bestämmelserna i38-40 §§. En fraktförare är skyldig atl lägga upp en vara som införslill lullområdel på tullupplag. Om ingen fraktförare åtagit sig aft befordravaran, skall den som befordrat varan lägga upp den på tullupplag. Vad som sagtsnu gäller inte om varan, så snart befordringen upphör, förtullas ellertullklareras på annal sätt. När en vara befordras på ett fordon som kommer tilltullområdet med farlyg, åvilar skyldighelen atl lägga upp varan pä tullupplagden som svarar för vägtransporten när fordonels förare medföljer fartyget, iannal fall åvilar skyldighelen redaren. Om en fraktförare eller den som annars befordrat en varaåsidosätter sin skyldighet enligt första slyckel läggs varan upp på lullupplageller i frihamn genom lullverkels försorg. Den som åsidosatt skyldighelen skallersätta dess kostnader för varans uppläggning och förvaring.Tullmyndigheten kan bestämma atl varan inle får tas ul från upplaget ellerfrihamnen, förrän kostnaderna ersatts eller säkerhet ställts för dem. Innehavaren av etl lullupplag är skyldig alt ta emotoförtullade varor om del kan ske utan avsevärd olägenhet. Frågor omlillslånd att inrätta frihamn prövas av regeringen. I frihamn får oförtullade varor förvaras utantidsbegränsning. I den ulslräckning regeringen föreskriver får i frihamnbedrivas industriell verksamhet och detaljhandel. På flygplats och där annars är särskilt föreskrivet fårefler lillslånd av regeringen inrättas butik för försäljning av oförtulladeeller annars obeskai-tade varor till flygpassagerare som avreser till utlandet (expoributik). I del avsnitt, vari paragraferna ingår, behandlas deformer i vilka förvaring av oförtullade varor kan förekomma. Detla bör enligt lagrådels mening få komma till tydligt uttryck redan i avsnittets rubrik på så sätl alt deviktigaste 229 förvaringsformerna omnämns i denna. Rubriken skulle i såfall kunna ges Prop. 1986/87:166 följande lydelse: "Tullupplag,tullager, frihamn m.m." När det gäller de särskilda beslämmelserna återfinnsregler rörande likartade förhållanden, exempelvis tillståndsgivning, på olikaställen i avsnittet. Om sådana regler i stället fördes samman, skulle avsnittetvinna i överskådlighet. Del skulle också bli fallet om upplysning omförekommande förvaringsformer gavs inledningsvis i avsnittet. Enligt lagrådetsmening skulle del därför medföra en förbättring om uppgifterna om förvaringsformer,reglerna om tillståndsgivning och övriga bestämmelser kunde var för sigsammanföras och tas i nu angiven ordning i avsnittet. Detla förutsätter allinnehållet i paragraferna fördelas mellan dessa på ell delvis annal säll änenligi förslagel. Med en omredigering av beslämmelserna i enlighet med delanförda och med vissa redaktionella jusleringar skulle avsniltel vad gäller denu behandlade paragraferna förslagsvis kunna ges följande utformning. (Hänvisningarna inom parentes avser motsvarande textsiällei det remitterade förslagel.) "Tullupplag, tullager, frihamn m. m. För förvaring av oförtullade varor fårinrättas tullupplag samt för annan förvaring av oförtullade varor tullager ochfrihamn. Regeringen föreskriver vilka former av tullager som får inrättas. (46§ 1 st.) För försäljning av oförtullade eller obeskattade varor tillflygpassagerare som avreser till utlandet får inrättas butik på flygplats (exportbufik).Om det finns särskilda skäl, får expoributik inrättas även på annan plats. Regeringen får föreskriva att tullupplag och tullager kaninrättas av . Regeringen fär meddela föreskrifter om verksamheten vidsådana tullupplag och lullager. (47 § 1 st. andra meningen) Tillstånd för annan än atl inrätta tullupplageller tullager meddelas av tullmyndighel. (47 § 1 st. första meningen) Tillstånd alt inrätta frihamn eller exportbulik meddelasav regeringen. (50 § 1 st. och 51 §). får ta hand om en oförtullad vara förlillfällig förvaring, om del behövs för lullkontrollen. får läggas upp påtullupplag eller i frihamn. I sådani fall tillämpas 50 § iredje styckel. (46 §2 st.) Innehavaren av elt lullupplag eller en frihamn är skyldigalt la emol oförtullade varor, om det kan ske utan avsevärd olägenhet. (49 §) Regeringen får föreskriva den längsta tid under vilkenoförtullade varor får förvaras på tullupplag och lullager. (47 § 2 st.) Om förvaringstiden för en vara, som inle får införas, hargått ut utan atl varan har anmälts till förlullning eller blivii föremål förbehandling enligt 7 § första stycket, får varan utan all förlullas säljas förutförsel genom tullmyndighels försorg med tillämpning av beslämmelserna i 38-40§§. (47 § 3SI.) 50 § Prop. 1986/87:166 En fraktförare ärskyldig alt lägga upp en vara som införs till tullområdet pä tullupplag eller i frihamn. Om ingen fraklförare åtagitsig atl befordra varan, skall den som befordral varan lägga upp den påtullupplag eller i frihamn. Vad som sagts nu gäller inte, om varan tullklareraspå annat sätt. Befordras en vara på etl fordon som kommer lillfullområdet med fartyg, åvilar skyldighelen att lägga upp varan på lullupplageller i frihamn den som svarar för vägtransporten, om fordonets föraremedföljer farlygel. 1 annat fall åvilar skyldigheten redaren. Om en fraktförare eller den som annars befordrat en varaåsidosätter sin skyldighet enligt första eller andra stycket, läggs varan upppå tullupplag eller i frihamn genom försorg. Den som åsidosattskyldigheten skall ersälla dess koslnader för varans uppläggning ochförvaring. Tullmyndigheien kan bestämma alt varan inle får las ut från upplageteller , förrän kostnaderna ersatts eller säkerhet ställts för dem. I frihamn får oförtullade varor förvaras utantidsbegränsning. (50 § 2 st.) I frihamn får bedrivas industriell verksamhet ochdetaljhandel i den utsträckning regeringen föreskriver. (50 § 3 st.)" Enligt sekretesslagen (1980:100) gäller en omfattandesekretess för tulltjänsteman inom tullverkels verksamhetsområde. a. gällersekretess enligt 9 kap. 1-3 §§ (skatte- och lullsekrelessen). Paragrafernafinns med i uppräkningen i 16 kap. 1 § sekretesslagen. Tystnadsplikt enligtbestämmelserna om skatte- och lullsekreless har därigenom företräde framförprincipen om meddelarfrihet. Meddelarfrihel råder därför inte om sådanaförhållanden som omfattas av denna lystnadsplikt. I betydande utsträckning har uppdragils ål enskildaföretag, vars anställda inle omfattas av sekretesslagens bestämmelser, altvidta åtgärder som ingår i lullförfarandet. Inle sällan innefattar dessaåtgärder även myndighetsutövning. Som anges i lagrådsremissen får som en följdhärav innehavare av tullupplag och deras anställda i stor utsträckning tillgångtill uppgifter om andras ekonomiska och personliga förhållanden.