prop · GA0312 · 1986-12-31 00:00:00 — förslag lillny banklagstiftning innehåller inte några nyheter av genomgripande art.Förslaget innebär i stället dels en nödvän dig anpassning till den nyaaktiebolagslagen, dels en frikoppling av för eningsbankernas reglering från lagen om ekonomiska föreningar. De före slagna lagarna, som var och en försetts med utföriiga moliv, förefaller genom sin uppbyggnad och fullständighet atlkunna tillämpas med lätthet 159 och exakthet.TUl detta bör bidra att vissa för de olika bankinslilulen Prop. 1986/87: 12gemensamma och centrala bestämmelser sammanförts i bankrörelselagen. i fyra delar avlämaade betänkandeom en ny banklagstiftning är resultatet av det igångsatta arbetet meden anpassning av den för bankaktiebolagen gällande bankrörelselagen till1975 års aktiebolagslag. Ulredningen har med hänsyn tillandra arbetsuppgifter bara kunnat ägna sinakrafter åt detta anpassningsarbete.Bankföreningen hälsar med tillfredsställelse att ett fylligt och välmotiveratförslag till nya lagar nu har lagts fram. Bankföreningentillstyrker att utredningens förslag läggs till grund för ny lagsliftning påbankområdet. Föreningen kan också i allt väsentligt ansluta sig tUl deöverväganden sam utredningen, i nära samarbete med de olika bankorganisationernaoch företrädare för bankerna, har stannat för. finner därför att förslagen,med de jämkningar som kan bli föQden av bl. a. nedan upplagna kommentarer, börmedföra lagstifining sam träder i kraft såsnart sam möjligt. Om av någon anledning lagförslagen inte anses kunna föranleda snar lagsflftning, ärdet dock enligt bankföreningens bestämda mening angeläget att främstbestämmelserna om bankernas rörelse bryts ut och behandlas med förtur. Så harju också tidigare skett med rörelsereglerna avseende bl.a. kapitaltäckning och säkerhetskrav. Deassociationsrättsliga bestämmelser sam föredås införda i bankaktiebolagslagen,i stort efter mönster av aktiebolagslagen, slår i stor utsträckning igenom också på de föreslagnasparbanks- resp. föreningsbanksla-garna.Föreningen finner det välmotiverat att, med vederbörlig respekt för resp.associationsforms egenheter, det associationsrättsliga regelsystemet ändå sålångt möjUgt samordnas. I fråga om bankernas verksamhet -kapitlet om rörelsen är lagstiftningen redan istorl samordnad . Detsagda innebär att de kommentarer som i det föQande knyts till förslaget ombankaktiebolagslag också i tillämpliga delar har bäring på förslagen tiU lagarom de andra bankinstituten. kommenterar förslaget till bankaktiebolagslag kapitelför kapitel. Kommentarerna rör både stora och små frågor. Föreningenlägger i yttrandet särskild vikt vid förslagen i fråga om 7 kap. Rörelsen. En del av deändringsförslag som förs fram bör slå igenom också i fräga omaktiebolagslagen. Föreningen har tagit del av ett från utredningen till justitiedepartementetöverlämnat förslag om ändringar i aktiebolagslagen, ändringar som också bör genomföras. (föreningen) finner att banklagsutredningen i enlighet med sina direktiv väl genomfört sitt arbete. Förslagen, som utformats i nära samarbete med bankorganisationerna och företrädare för banker, är väl avvägda och fyUigtmotiverade. Föreningen, som i Stort selt ansluter sig till utredningensöverväganden Prop. 1986/87: 12 tillstyrker atl de framlagda förslagen med nedan angivnajämkningar, läggsflll grund för lagstiftning. Föreningen anslutersig till utredningens uppfattning om alt en övergri- .pande ramlag tillskapas med för de tre bankinslilulen gemensamma regler. Föreningen anser vidare alt ramlagen, sominnehåller ett fålal bestämmelser, iframtiden borde kunna byggas ut med ytteriigare regler av gemensam natur,t. ex. beiräffande lillsyn. Föreningen har inleheller något atl invända mot ulredningens uppfattning om att reglerav ordningskaraktär beiräffande de tre bankinstituten bryts ut och intas i en gemensambankrörelseförordning. Betänkandet är uppdelat i fyra delar, en del ombankrörelse upplagande bestämmelser som är gemensamma för samtliga bankinstilutsamt en del för vardera av dessa institut, bankaktiebolag, sparbanker ochföreningsbanker. SFF flnner denna uppdelning ändamålsenlig men ifrågasätter om man inte bort gåett steg längre ifråga om samordning genom atl till den gemensamma lagenöverföra ytteriigare bestämmelser. SFF syftar härvid närmast på reglerna för skadestånd,tillsyn, registrering samt straff och vite.Att den översyn av tillsynsreglerna som pågår inom kreditmarknadskommittén kan komma att medföra ändringar utgörenligt SFF inle tillräckligt motivför att inte redan nu genomföra detta. De ändringar som blir aktuella bör bli enklare att genomföra endast iden gemensamma lagen i slället för i alla tre speciallagarna. Förbundet är allmänl positivt till den modell förbanklagstiftning som föreligger. Förslagen till ändringar ochmodernisering av lagtexten synes väl avvägda. I detla yllrande avserförbundet atl endasl beröra några aspektersom dels är av övergripande natur, dels särskilt berör de anställda ibankerna. Principen attsärregler för de tre bankinstilutsgrupperna vad avser rörelsereglerna ska tasbort hälsar SBmf med tillfredsställelse. Det finns ingen anledning tillsnävare bestämmelser för sparbanker och föreningsbanker vad som gäller för affärsbankerna. Denövergripande bankrörelselagen - ramlagen bör kunna byggas ut och preciseras när Kreditmarknadskommitténframlagt sina förslag. I syn nerhet finns behov av en mer adekvatdeflnition av begreppel bank än vad som föreslås inflyta i 1 6 bankrörelselagen. Begreppet 'bank' används i sammanhang som inte svarar mot denangivna definitionen, t.ex. mer chant bank investment bank. Företagav olika slag bedriver bankliknande verksamheter utan att vara bank. Fristående fondkommissionärer tar emot 161 inlåning påräkning från vissa större kunder. Andra företag ger kunder . 1986/87:12 möjlighet att mot insättning av pengar päkonton i företaget erhålla rabatter vid varuinköp. Förbundet är negativt flll attverksamheter av detta slag kan ske utan några som helst säkerhets- ellertillsynskrav i beaktande av de strikta reglersom gäller för bankerna (jämför bl. a. lokal föreningsbank som inte föregen räkning får låna in medel från allmänheten). Utredningennämner att det som regel bör gäUa att verksamhet som inte kan bedrivas inom banken inte heUer bör fåbedrivas i dotterbolag; detta i enlighetmed vad som anses gälla . Med hänsyn tagen till kreditmarknadskommilténs arbete utgår föreningen ifrån attdetta inte innebär atl kommittén ärbunden av banklagsutredningens stäUningstagande på denna punkl. Kommittén skall ju förutsättningslöstpröva och föreslå en lämplig strukturför kreditmarknaden. Kommittén har också flll uppgift alt utreda i vad mån de legala skillnaderna i lagen omfinansbolag mellan bankägda och ickebankägda finansbolags fömtsättningar alt bedriva verksamhet kan föranleda några ändringar. Även i detla hänseendeär det viktigt att resultatet av banklagsutredningens arbete icke låserkredilmarknadskommitténs pågående arbete. Genom den genomförda "samordnadebanklagstiftningen" har bestämmelserna om själva rörelsen redan i alltväsentligl blivit desamma i de lagar som reglerar de tre bankgmpperna. Dennasamordning har bibehållits i förslagen. Dessa innebär i övrigt främst en anpassning avde associationsrättsligareglerna tUl aktiebolagslag och en samordning avredovisningsbestämmelserna med bokföringslag. Bland de viktigare nyhetersom härigenom intagits i förslagen noleras införandet av koncernbegreppet, koncernredovisning ochi stort sett likartade fusionsregler; nyafinansieringsformer (bl. a. konvertibla skuldebrev) för bankakflebolagen;bestämmelser om verkställande direktör i sparbanker; krav på delårsrapport isamtliga bankformer. 1 fråga om beslämmelser för rörelsen har i stort sett ejgjorts andra ändringar än de som föranletts av ulredningens egna fldigareavgivna delbetänkanden. Överväganden om den svenskakreditmarknadens framflda stmktur, däribland den akluella frågan om och på vUkavillkor utländska banker skaU få etablera sig i landel, behandlas icke i dettabetänkande. Dessa frågor har överlämnatstUl behandling av en annan utredning, "stmktur-kommitlén". FAR bedömer deframlagda lagförslagen som synnerligen väl genomar betade och som helhet väl ägnade att ligga tiU gmnd för lagsflftning. FARs granskning har därför endastlett flll de nedan redovisade observationerna av huvudsakligen teknisk karaktär, främstinom områdena redovisning och revision. Den föreslagna bankrördsdagen föranleder ingen kommentar. 1.12 Prop.1986/87: 12 Vi har i stort ingenting att erinra mot utredningensslutbetänkande, men flnner det angelägel att undersiryka viklen av atl man vidlagstiftningen beaktar den utveckling som kan anses vara naturlig för bankerna.Därför börlagtexten, särskilt vad det gäller de kapitel som behandlar rörelsen och verksamheten ges ensådan utformning att en flexibilitet härvidlag blir möjlig. Synpunkter påBankrörelselag (SOU 1984: 26) Allmänt Kammarrätten konstaterar med beklagande att utredningeninte har lyckats skapanågon bättre definiiion av begreppet bankrörelse än den som flnns i nuvarande banklagstiftning. Omhittillsvarande klara skillnader mellanbankrörelse och andra kreditverksamheter verkligen behöver upprätthållas, är det givetvis önskvärt atl del ocksåklart framgår vad som kännetecknar bankrörelse contra annankreditverksamhet. delar ulredningens uppfattning att ensärskild övergripande ramlag bör skapas. Därmed försvinner den otymplighet somvidlådernuvarande lagstiftning, nämligen att den gällande bankrörelselagen i sinagrundläggande bestämmelser tar sikte inte bara på bankaktiebolagen utan också påsparbanker och jordbrukskassor, föreningsbanker. Den nu föreslagnabankrörelselagen är begränsad tiU att i huvudsak endast ta upp bestämmelser ominnebörden av begreppet bank, om vilka som får driva sådan verksamhet, ombanksekretess saml om till bankinslitul hörande pensions- ellerpersonalstiftelser. Med hänsyn flll lagens begränsning synes emellertid dessrubrik knappast adekvat. Lämpligare kunde vara att benämna den lag omtillstånd att driva bankrörelse. Det är enligt bankföreningen naturligtatt bygga ut lagen att omfatta också andra för samtliga bankinstitut gemensammabestämmelser, t.ex. om tillsyn, men främst angående rörelsen. Benämningenbankrörelselag blir då åter naturlig.Föreningen har emellertid bl. a. med hänsyn flll att gmndläggande frågor utreds inom kreditmarknadskommittén ingeninvändning mot den avgränsning som gjorts i utredningens förslag. Bestämmelsernai 2 8 motsvarar visseriigen 1 8 Qärde stycket i gällande Det kanändå sättas i fråga om bestämmelsen så som den föreslås 163 formuleradhör hemma i bankrörelselagen. Den behandlar nämligen frågor Prop. 1986/87: 12om tillstånd för verksamhet som inte är bankrörelse enligt deflnitionen i 1 6. Ulifrån lydelsen av 2 6 kan vidare göras denreflexionen att annat utländskt företag än bankföretag (t.ex. kredit-eller flnansföretag), som från kontor eller annat fast driftställe här i riketvill driva verksamhet i vilken inte ingårinlånings- eller utlåningsrörelse, får söka tillstånd enligt lagen (1968:555)om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring. Fråga är därför ominte 2 6 i stället borde innehålla enbart en bestämmelse om förbud för utlänning eller utländskl förelagalt driva bankrörelse här i riket.Frågan kan dock komma i något annal läge om kredilmarknadskommitténs nuframlagda förslag till ändring i 1 6 Qärde stycket BL genomförs. I3 8 i lagförslagel lämnas föreskrifier om användningen av ordet bank. Vad utredningen anför om tolkningen av gällandebestämmelser i detta avseende överensstämmer med inspektionenserfarenhet. När del gäller att användaordet bank i sammansättningar och avledningar måste beaklas vilken mening som läggs in i ordet. Är det uppenbartatt ordet används i annan betydelseän i banklagstiftningens mening, t. ex. i betydelsen förråd, bör hinder enligt banklagstiftningen inteföreligga. Utredningen nämner som exempel blodbank och dalabank. Det kan nämnasatt inspekflonen ansett hinderföreligga mot användningen av exempelvis uttrycket tomtbanken vidmarknadsföring av tomter. Inspektionen utgår från atl ändring av praxis i här avsedda fall inte åsyftas.Förbudet bör alltså gälla också sammansättningar,avledningar eller utländska former av ordet bank. Det kan diskuteras om inle delta borde komma tilluttryck i lagtexten. I första stycket av3 8 hänföres sådana utländska banker som fåll regeringens tillståndatt driva verksamhet vid represenlaiionskonlor här i landet till den kretsav insfltut som får använda ordel bank i sin firma eller eQest vid beteckningenav affärsrörelse. Härav bör man naturiiglvis inte dra slutsatsen attannan än i bestämmelsen avsedd utländsk bank som upprätthåller förbindelser med eller söker kontakt medsvenska företag med erbjudanden om bankQänster o.d. skulle vara förhindraduppträda med firma innehållande ordet bank. Vidare föreslås all även sammanslutningmed anknytning lill institut som har rältalt använda ordet bank skall i sin firma få efter bankinspektionens tillstånd använda ordet bank. Det finns ettantal sådana av bank eller banker ägda och av utredningen exemplifieradeföretag. Inspektionen utgår från att vid den föreslagna lagensikraftträdande redan existerande sådana företag inte behöver söka tillstånd. Beträffandekreditaktiebolag bör anmärkas att regeringen i förekomman de fall vid fastställelse av bolagsordningen har att ta ställning till firma innehållandeordet bank. Så har skett t.ex. beträffande Sparbankernas Inteckningsaktiebolag,. Fråga uppstår humvida tUlstånd av in spektionen skall krävas ävenför det fall att regeringen har att fastställa 164 Atl inspektionen i sädanl fall skall haalt särskilt avgöra Prop. 1986/87: 12 fråganom bolagets flrma förefaller opåkallal. I 3 § förslaget till bankrörelselag flnns inlaget ett förbud för andraän , bankaktiebolag,sparbanker, föreningsbanker, allmänna hypoieksbank, invesleringsbank aktiebolag och i 2 8 angivna utländska banker all i sin flrma eller iövrigt vid beteckning av affärsrörelse använda ordet bank. I motiven till denna paragraf (SOU 1984:26 s. 191) anger utredningen att förbudet ocksåavser sammansättningar i vilkaordet bank ingår, t.ex. Mäklarbanken, Fasflghetsbanken. Fortsättningsvis anför utredningen att vissasammansättningar med ordet bank bör vara tillåtna. Detta skulle gälla fall därordet bank används i betydelsen "förråd" som t. ex. leknologibankeller databank. Hovrätten är inteövertygad om alt sammansättningar av det sistnämnda slaget alltid bör tillålas. Det kan inte uteslutas att t. ex.uttrycket databank eller teknologibanki en flrma kan vilseleda allmänheten att tro att det rör sig om en bank i ordets vedertagna betydelse. Enligt hovrättensmening skulle det knappasl innebäranågra olägenheter om förbudet mol användning av ordet bank träffar alla semantiska varianter av uttrycket. Enannan sak är att bötespåföQdenenligt förslaget till bankrörelselag 6 8 inle bör tillämpas i fall där densom bryter mot förbudet inte förfar uppsåtligt. I författningsförslagel, del I s. 11, har 4 8 andra ochtredje styckena fått felaktiglydelse (jfr. specialmoflveringen s. 192). Banksekretessen, som reglerats i 4 6 i förslaget till bankrörelselag,skyddar enbankkunds samtliga förhållanden med banken inom områdel för ban kensrörelse och upphör ej heller om kundförhållandet upphör. Genom uttryckligalagbestämmelser har dock skett vissa inskränkningar. Upp giftsskyldighetföreligger således gentemot bankinspektionen och, i vissa situationer,gentemot . Ett annat område utgörs av skatte- och tullmyndigheters intresse av vissa uppgifter, vilket också genom särskilda bestämmelser i bl. a. taxeringslagen och tullagen bryler sekretessen. emotpolis- och åklagarmyndighet finns, slutligen, ingen uttrycklig skyldig hetatt lämna upplysningar. I praktiken har emeUertid, mot bakgrund av de möjligheter som inryms i regler om bl.a. beslag och husrannsakan,del 1981 införda obehörighetsrekvisitet tolkats så, att vid ulredning av främstekonomisk brottslighet i vid bemärkelse bankerna lämnar åklagaren önskad information.Anledning saknas att genom någon särskild regel i detta sammanhang ge uttryck för bankens uppgiftsskyl- 165 dighet i anledning av fömndersökning i brottmål. 2.8Länsåklagarmyndigheten i Prop.1986/87:12 När del gäller sekretessregteringen, föreslår ulredningenall del i 4 8 förslagel liil bankrörelselag las in en beslämmelse, som såväl i fråga om ulformning sominnebörd svarar mot de nuvarande bestämmelserna i 192 8 banklagen, 98 8sparbankslagen och 89 6 jordbrukskasselagen. Hur dessa bestämmelser skalltillämpas är emellertid inte alldeles klart (jfr. molkvalificerad ekonomisk brottslighet, PM nr. Det är mycket vanligt att man vidförundersökningar angående ekonomiskbrottslighet måste begära uppgifter från banker. Det är därför av betydelseatt sekretessbestämmelserna är utformade så att bankerna vet alt de är skyldiga atl villfara en sådan begäran.I vart fall är del nödvändigt atl de vet att de kan lämna sädana uppgifter ulanalt bryla mol banksekretessen. Motden bakgrunden tycker jag det skulle vara värdefullt om det i banklagstiftningeneller på annat håll togs in en bestämmelse som klargjorde dessa förhållanden. Regleringen skulle kunna gå ut på antingenalt bankerna är skyldiga att påbegäran av polis eller åklagare lämna uppgifter i anslutning till enförundersökning angående brott eller alt banksekretessen i vart fall inte i något fall hindrar atluppgifter lämnas i sådana sammanhang.En uppgiftsskyldighet skulle, för att stämma med systematiken när detgäller andra lagstadgade skyldigheter som gör att banksekretessen viker, behöva föras in i ellermöjligen förundersökningskungörelsen.Jag är emellertid av den uppfattningen atl det skulle vara tillräckligt om det i den föreslagna bestämmelseni bankrörelselagen togs in en regel som klargör att banksekretessen intehindrar att uppgift lämnas i etl sådantfall. Jag tror som sagt att detta skulle vara värdefullt, även om de nuvarandebestämmelserna lorde lillämpas på ett godtagbart sätt. Jag föreslår alltså att det övervägs om det inte ianslutning till 4 8 förslagel lill bankrörelselag bör tas in en anvisning om altbanksekretessen inte hindrar all uppgifler lämnas vid fömndersökning ibrottmål. Bestämmelsen i 5 6 samma lag innebär ej ändring i sak iförhållande till vad som gäller. Vid bedömningen av om här avseddastiftelsers placeringar erbjuder skälig säkerhet skall såsom beaktasbanklagstiftningens regler om placering av banks medel. Detta skall dock intehindra placering i aktier om säkerhetskriteriet är uppfyllt. Det står klart attsådana placeringar måste ske med försiktighet och spridning av de risker som alltidär förenade med placering iaktier. I sakens natur synes ligga att vidplacering i aktier intresset av avkast ning och värdebeständighet träder iförgrunden. Däremot bör aktieförvär ven inte få vara led i bankens operativa verksamhet, t.ex. ske med syfte att få det bolag, vars aktier förvärvas, säsom kund i banken eller att samverka med investmentbolag ellerstiftelser i syfte att banken skall få inflytande i bolaget. Inspektionen har fått gehör för denna uppfattning hos 166 bankerna vid sintillsyn över bankernas stiftelser. Samma grundsats bör Prop. 1986/87: 12upprällhållas i framliden. Del kan noleras alt utredningen i 5 6använder ordet bankinslitul utan att varesig där eller lidigare ha definierat della begrepp. Av lagtekniska skäl borde en definition göras ibankrörelselagen, bl. a. med tanke på atl begreppel definierats i lagen(1974:922) om kredilpoliliska medel. Det bör observeras att bankinstilut enligt nämnda lag omfattar bankaktiebolag, sparbankoch centralkassa för jordbmkskredil. Utredningen anger (del 1 s. 196) att 5 6 i förslagetmotsvarar 191 8 BL och 97 8 andra stycket SpL. Vid överföringen lillbankrörelselagen har emellerlid reglerna om besvär över bankinspeklionensbeslut bortfallit. Motsvarande gäller beträffande bankinspektionens möjlighelatt förelägga pensions- eller personalstiftelse vite. I specialmotiveringen sägs (del Is. 197) att bestämmelserna har överförts utan ändring i sak. De påtalade avvikelserna får därför förmodas varaoavsiktliga. Materiellt sett bör besvärsreglerfinnas med i lagen liksom bestämmelser om vite. Ställning bör tas till om samma besvärsordning skall gälla som förbankinslilulen, dvs. till kammarrättoch regeringsrätt, liksom till om bankinspektionen också skall kunna förelägga och döma ul vite. Kammarrättenfinner ändamålsenligt att sammaordning får gälla som den som förordas beträffande de särskilda banklagarna. Utöver anmärkningen mot den föreslagna bankrörelselagensmbrik föranleder bestämmelserna, vilka hämtats från gällande lag,bankföreningens synpunkter endast i ett hänseende. Den föreslagna 5 8innehåller bestämmelser om bankers pensions- och personalstiftelser. Någon ändring i sak-trotsjämkad språklig utformning - har inte gjorts i förhällande tiU nuvarandebeslämmelser. Detta innebär att bankinspektionen har tillsyn endast avseendeplaceringen av stiftelsens tillgångar, medan bestämmelser om medelsförvaltningoch lillsyn i övrigt framgår av lagen (1967:531) om tryggande avpensionsutfästelser. Härigenom står bankerna också under länsstyrdseflllsyn. mening bör den dubbla tillsynenupphöra. Tryggandelagens bestämmelser bör allQämt gälla också för bankernas sttftdser men 31 6 nämnda lag bör ändrasatt ange bankinspektionen som tiUsynsmyndighet i fråga om bankinsfltuten. Den omfattande förändring av straffbestämmelserna somskedde i sam bandmed införandet av den nya aktiebolagslagen har varit förebUd även för samma bestämmelser i denu föreslagna lagarna. administraflva kontroll med möjlighet till vitesföreläggandesamt de olika Prop. 1986/87: 12 associationsrättsligasanktionerna såsom skadestånd och entledigande av styrelse får sägas starkt begränsa behovet av straffbestämmelser.Bankinspeklionens rott gör det ävennaluriigl att den ges befogenhet atl i vissa fall döma ut ett av densammaförelagt vile. Straff föreslås föQa endast på vissa preciseradeförfaranden. Strafflatituden föreslås vara oförändrat böter eller fängelse i högst . Genom detla senarestraffmaximum utesluts möjligheten att använda strafföreläggande även isådana fall där fråga är om t. ex. oaktsamunderlåtenhet i visst avseende. Det kan emellerlid sägas vara angelägel alt betona att samhällel, medhänsyn främsl lill skyddet för de enskilda kunderna, ser allvarligt pä deifrågavarande brotten. Fråga är vidare om ett relativt sett litet antal brott.Det framstår därför enligt min meningsom föQdrikligt att en lagföring omfattar även ett domstolsförfarande och vid allvarligare överträdelser en reellrisk för frihelsberövande påföQd. När det gäller straffbestämmelserna delar jagutredningens uppfattning, atl behovelav straffsanktioner för lindrigare lagöverträdelser inte är särskilt uttalat med hänsyn bl. a. till bankinspektionens tillsynsverksamhet. Jagacceplerar utredningens bedömning av kriminaliseringens omfattning och haringen erinran mol utformningen av bestämmelserna. 2.14 i Jfr. vad som sägsunder 3.18.5. 3 Synpunkter på Bankaktiebolagslag (SOU 1984:27) Ett bankaktiebolag är enligt definitionen ett"enligt denna lag bildat" bolag som har fått oklroj etc. Definitionen fångar inte upp debanker som redan finns. Antingen bör de citerade orden utgå eller får brislen tas om handi en promulgationsbestämmelse. Ordet"delägarna" i andra stycket synes något vilseledande och detförekommer inte heller i fortsättningen. Akliebolagslagen innehåller dock sammaultryck i den negativa bestämmelsen om frånvaron av personligt ansvar. Detborde övervägas att också i aktiebolagslagen införa en posiliv bestämmelse, t.ex. "För(bank)aktiebolagets förpliktelser svarar endasl bolaget självt med sinaflllgångar". Bestämmelseni tredje stycket bör ange att aktierna skall lyda på lika 168 belopp/ svenska kronor.