prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 9 kap. 12 8 KLförslagel och 108 8 första-tredjestyckena KL. Somframgått fidigare föreslås att det sammanträde som avses i denna paragraf äveni författningstexten benämns förlikningssammanträde. Iöverensstämmelse med kommitténs förslag har nuvarande hänvisning tillföriikning som träffats genom medverkan av förlikningsman fått utgå. Vidarehar, också i överensstämmelse med kommilléförslaget, bestämmelsen om atl denborgenär mol vars bevakning anmärkning gjorts bör inge skriftligt svaromål m.m.slopats. Bestämmelser om detta kan meddelas i förordning. Eflerpåpekande av bl.a. riksskatteverkel har i andra styckel införts en ny bestämmelse som ger tillsynsmyndigheten rätt att närvara vid ett förlik ningssammanträde med rätt all yttra sig vid sammanträdel men ulan lale- rätt. representant får inte representera staten som borgenär i konkursen (jfr 7 kap. 26 8). Myndigheten skall av 307 rätlen underrättas omtidpunkten för föriikningssammanträdet. 1986/87:90 härom har tagils upp 18 8. Iandra stycket släs också fast att förvaltaren är skyldig att närvara vid föriikningssammanträdet.Atl han inte behöver vara närvarande om han har laga förfall är självklart.Nuvarande bestämmelser om detta har därför fått Ulgä. Gäldenärens närvaropliktregleras i 6 kap. 2 8. Deliredje stycket är i huvudsak oförändrat. efterlyser enförklaring lill vad som skall innefattas i uttrycket "de närvarande".I litteraturen (Welamson, Konkursrätt, s. 533) har antagils atl, förutomnärvarande borgenärer, ocksä förvaltaren och gäldenären bör inbegripas i dennakrets om de är närvarande. Den som är närvarande utan talerätl inbegrips inle,t.ex. en representant för tillsynsmyndigheten. Jag vill för min del förorda attuttrycket tilläggs den innebörden. Denärvarande är behöriga atl frånfalla eller inskränka anmärkningen och all geförvaltaren i uppdrag alt sluta förlikning med bevakande borgenär.Bestämmelsen har omformulerats i syfte all klargöra alt förvaltaren, i deninle alls ovanliga situationen all han ensam infinner sig vid sammanträdet, kange sig själv uppdraget all träffa förlikning med den bevakande borgenären. Äringen annan än den bevakande borgenären närvarande kan däremot ingen förlikningträffas. Om den borgenär mot vars bevakning anmärkning framställts uteblir kaninte heller någon förlikning träffas vid sammanträdet. Däremot kan förvaltareni en sädan situation ges uppdraget all senare träffa förlikning med denbevakande borgenären. Beslutenligt 13 8 tredje stycket får överklagas av den som enligt 13 8 första stycketär taleberättigad, om han anser atl beslutet inle har tillkommit på lagligtsätt. Beslutet överklagas genom besvär lill hovrätten inom tvä veckor fråndagen för beslutet. Om inte hovrätten förordnar annal, skall beslutet gällaomedelbart. Paragrafenöverensstämmer i sak med 16 kap. 8 8 första och tredje styckena KLförslagelsamt 210 6 8 första och iredje styckena KL jämförda med 210 8 KL och 21 § lagen(1964:804) om införande av . EnligtKL har borgenärerna beslutanderätt i endast tvä fall. Vid föriikningssammanträdetkan de närvarande borgenärerna - gemensamt med förvaltaren och gäldenären om deär närvarande - besluta om atl för alla borgenärers räkning medge atl enanmärkning förfaller eller inskränks eller uppdra åt förvaltaren att ingåförlikning med den bevakande borgenären. Borgenärerna har ocksä rätt all genomomröstning besluta om ett av gäldenären framlagt ackordsförslag skall antaseller förkastas (se bl.a. 12 kap. 8 8). Imitt förslag behandlas i 16 kap. vissa frågor rörande rättens handlägg ning och beslut i konkursärenden. Skälen lill delta anges i motiveringen under rubriken till 16 kap. Däremot har reglerna om fullföljd mot borgenä rernas beslut tagits upp i sitt sakliga sammanhang. Beträffandede beslut som sålunda fattas vid sammanträdet gäller atl Prop. 1986/87:90beslutet fär tillämpas , men hovrätten kan besluta om inhibi- 9kap. Beslutet fär överklagas genom besvär i hovrätten. Ett beslut kaninle angripas pä materiella grunder. Nägon överprövning i sak kan det såledesinte bli fräga om. Tidenför fullföljd är tvä veckor räknat från beslutet. 1 övrigl gällerrältegångsbalken beträffande överklagandet och rättegången i högre instans. Tvistefrågorsom inte har blivit föriikta skall prövas av rätten vid en förhandling. Rättenskall vid föriikningssammanträdet förbereda de återstående tvistefrågorna såatt de kan behandlas slutligt vid förhandlingen. Förhandlingenskall om möjligt hållas i omedelbar anslutning till föriikningssammanträdet.Om del inle sker, skall rätten sätta ut förhandlingen fill inom fyraveckor efler sammanträdel eller, om det finns särskilda skäl för det, senaredag. Till en sådan förhandling skall förvaltaren, de borgenärer mot varsbevakningar anmärkningarna riktals och de som framställt anmärkningarna kallas. Paragrafenmotsvaras i huvudsak av 9 kap. 13 8 första styckel första meningen och 16 kap.10 8 KLförslagel. Den överensstämmer i huvudsak med 108 8 tjärde slyckel KL. Enföljd av att konkursdomarinslitufionen slopas är att all handläggning av ettkonkursärende sker hos rätlen som sådan. Därmed saknas del anledning atthänskjuta en tvist om fordran i konkurs fill handläggning i någon annan form.Utan alt detta medför nägon ändring i sak kan prövningen därför även formelltske inom konkursärendets ram. Det räcker därför atl föreskriva att återståendetvisfiga fordringar skall prövas vid en förhandling. Reglernaom fidpunklen för förhandlingen stär i saklig överensstämmelse med gällandeordning. Eftersom det är rätten som leder föriikningssammanträdet, finns delgarantier för all tvistefrågorna där blir ordentligt utredda. Om förlikninginte kan uppnäs vid föriikningssammanträdet, åligger det ocksä rätten atlbereda de älersläende tvistefrågorna så atl de kan tas upp lill slutligbehandling vid förhandlingen i fråga. Detta anges uttryckligen i förstastycket andra meningen. Om förlikning inle uppnäs, får såledesföriikningssammanträdet karaktären av en munfiig förberedelse. Tvistefrågorangående fordringar som har bevakats skall prövas och om möjligt avgöras pä en gäng. Kräver vissa fordringar för alt utredas och prövas, skall rätlen besluta särskilt över de tvistefrågor som kan avgöras tidigare. Beror någon borgenärs anspråk på prövningen i en särskild rättegång, får det inte fördröja avgörandet. I sådant fall skall rätlen fastställa hans rätt i konkursen för det belopp som kan bli bestämt genom dom i den rättegången. Har ett ackordsförslagtagits upp, får rättens prövning av en tvistefråga Prop. 1986/87:90 skjutasupp till dess ackordsfrågan har avgjorts, om det är ändamålsenligt. Paragrafenöverensstämmer i sak med 16 kap. 11 8 KLförslagel och 109 § KL. Förlikningangående en anmärkning som har framställts mol en fordran fär inte ingås pånågol annal sätt än som sägs i 13 8, om inle alla vars rätt är beroende avförhkningen samtycker fill det. Paragrafenöverensstämmer med 9 kap. 14 8 KLförslagel och 110 8 KL. Bestämmelsenkompletterar reglerna i 13 8 om föriikning vid föriikningssammanträdet. Föratt förlikning skall kunna träffas vid något annal tillfälle måste såledesalla vars rält är beroende av föriikningen samtycka lill förlikningen. Dettagäller även vid förhandling som avses 115 8- Omett beslut varigenom en anmärkning mol en fordran har ogillats ändras av högrerätt, gäller del även för dem som inle har sökt ändring i beslutet. Paragrafenöverensstämmer i sak med 9 kap. 15 8 KLförslagel och 114 8 KL. Genomett beslut i en tvist angående en bevakad fordran avgörs endast vilken rätt somtillkommer fordringen i konkursen. Paragrafenöverensstämmer med 9 kap. 16 § KLförslagel och 115 § KL. Ombevakningsförfarande har ägt rum, fär en borgenär som efter bevakningslidensutgång vill anmäla en fordran eller yrka förmänsrätt skriftligen göra det pådet sätt som föreskrivs i 6 8. Somersättning för de kostnader för kungörelse, kallelser och undertättelser somföranleds av efierbevakningen skall borgenären till staten i förskott eriäggaen avgift motsvarande av basbeloppet enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 9 kap. 17 § KLförslagel. Del första stycketöverensstämmer i sak med 1118 första slyckel KL. Del andra styckel ersätter1118 sista stycket KL. Efterbevakningkan i del enhetliga förfarandet förekomma endast i de konkurser vari bevakningsförfarande har ägt rum. I konkurser utan bevak ning får en borgenär göra gällande sin fordran i princip fram till dess liden 310 föratt framställa invändning mot utdelningsförslagel har löpt ut. 1986/87:90 bevakningsförfarande förutsätts äga rum betydligtmer sällan 9 kap. än innebär del atl ocksä efterbevakningar får antasbli mer ovanliga. Sveahovrätt ifrågasätter om det inte av lagtexten bör framgå att borgenär somefter bevakningsfidens utgång vill yrka förmånsrätt för en tidigare bevakadfordran måste göra det i form av en efterbevakning. -Enligt nuvarande ordningtorde i flera olika situationer krävas att kompletteringar och korrigeringarsker i form av efterbevakning. Så är till exempel fallet om borgenären villändra grunden för bevakningen. I praxis har vidare ansetts atl etl yrkande omförmänsrätt som inte har framställts inom bevakningstiden måste ske i form avefterbevakning. I mitt förslag nämns det fallet uttryckligen i första stycket.En ändring av ett fidigare framställt yrkande om förmånsrätt kräver altefterbevakning sker. Enborgenär behöver inte efterbevaka en fordran för atl den skall beaktas i etlförslag till efterutdelning, dvs. en utdelning som äger rum efler konkursensslul. Detta framgår av 11 kap. 20 8. Somframgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.6.3.1) föresläs nya regler förborgenärs kostnadsansvar vid efterbevakning. gäller allborgenären svarar för samtliga kostnader som är förenade med efierbevakningen.De kostnader del kan bli fräga om är dels kostnader för kungörelse, kallelseroch underrättelser med anledning av efierbevakningen och dels ersättning fill förvaltareoch gäldenären för inställelse vid sammanträde med anledning avefierbevakningen. Förslaget innebär att borgenärens ansvar för kostnaderna förinställelserna slopas och i övrigl begränsas lill ett schabloniseral belopp,av basbeloppet. De kostnader för efierbevakningen som inte täcks avden särskilda avgiften fär stanna pä staten, se 14 kap. 1 8 andra styckel.Kostnaderna för inställelserna betalas dock av konkursboet. Kommitténföreslär alt avgiftens storlek efler delegation bör bestämmas av regeringen.Del ligger emellertid enligt min mening etl värde i att det av konkurslagendirekt framgår vilket ansvar för kostnaderna som åvilar den efterbevakande. Nären fordran har efierbevakats, skall rätten sä snart som avgiften enligt 20 8andra styckel har betalts överiämna det ena exemplaret av bevakningshandlingarnatill förvaltaren och efler samråd med denne bestämma 1. dentid inom vilken anmärkningar får framställas mol bevakningen, 2. varde lill förvaltaren överiämnade bevakningshandlingarna skall häl las tillgängliga för granskning, 3. tidpunktenför det föriikningssammanträde som skall hällas inför rätlen om anmärkningar framställs. Anmärkningstidenskall bestämmas så att den utgör minst tvä och högst räknat från dendag då avgiften enligt 20 8 andra stycket betalades. Föriikningssammanträdetinför rätten skall hållas frän anmärkningslidens utgång. Underrättelser om all enfordran har efierbevakats och vad rätten har bestämt enligt första stycket skall tillställas förvaltaren, lillsynsmyndighe- 311 ten, gäldenären samt deborgenärer som har bevakat fordringar i konkur- Prop. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med såväl 9 kap. 18 8 KLförslagel som 1118 andra ochiredje styckena KL. Det fjärde styckel saknar dock direkt motsvarighet i såvälKLförslagel som KL. Iförhällande lill gällande rätt har gjorts vissa redaktionella ändringar molbakgrund av alt reglerna om kungörande i konkurs har samlats i 15 kap. Dessutomföreslås att betalning av den särskilda eflerbevaknings-avgiflen skall utgöraen förutsättning för all förfarandet skall inledas. Enremissinstans har föreslagit atl det i lagen införs en uttrycklig regel om altefierbevakningen skall avvisas om inte avgiften betalas. Med anledning häravframhöll jag i samband med remissen att institutet avvisning inte brukaranvändas i samband med att rälien lar emot bevakningar. Eftersom en regel omatt det särskilda förfarandet inte sätts i gäng förtän avgiften betalats fyllersamma funktion som avvisning, ansåg jag atl någon avvisningsregel inle bordeinföras. torde emellertid rätten ha att besluta om avvisning om en borgenärefter bevakningstidens utgång bevakar en fordran och begär atl hans bevakningskall anses inkommen inom rält tid. Jag kan ansluta mig lill den uppfattningen(jfr Welamson, Konkursrätt, s 522 not 2). I den situafion som regleras iförevarande paragraf torde emellertid avvisning inte bli aktuell eftersom delför efterbevakning inte gäller nägon bestämd tid (jfr 20 8).Bevakningshandlingarna skall inte överlämnas till förvaltaren förrän avgiftenbetalats. Häri ligger atl efierbevakningen över huvud taget inle skall beaklasdessförinnan. Förnärvarande skall kungörelse alllid utfärdas om atl efterbevakning har gjorts.Mitt förslag innebär att denna kungörelse ersätts av särskilda underrättelsertill borgenärerna (se i anslutning lill 15 kap. 2 8). Att underrättelsernalill de opriorilerade borgenärerna kan bytas ut mol kungörelse följer av 15kap. Även förvaltaren och gäldenären skall - i likhet med vad som i dagföljer av 111 8 fjärde slyckel KL - erhålla sådana underrättelser. Detta nyafjärde stycke har utformats i enlighet med lagrådets förslag. Kommitténanser att det i förordning bör införas en bestämmelse som innebär atl det vidutbyte av kungörelser mot särskilda undertättelser bara är de borgenärer somkan få sin rätt försämrad som skall tillställas den särskilda undertältelsen.Detta bidrar enligt till att ytteriigare komplicera situationenför rätten. 1det enhetliga förfarandet förutsätts bevakning - och därmed efterbevakning -förekomma mer sällan än . En efterbevakning blir normalt aktuellendast i sädana konkurser där även de opriorilerade fordringarna kan beräknaserhålla utdelning. 1 princip berör en efterbevakning därför alla oprioriteradeborgenärer. Det praktiska behovet av en bestämmelse av del slag som kommitténförordar är alltså därmed i det närmaste obefintligt. Utöverbestämmelserna i 20 och 21 88 gäller beträffande efterbevakning i '"P-lillämpliga delar vad som föreskrivs om bevakning. Omflera efterbevakningar har gjorts, skall de om möjligt handläggas gemensamt. Paragrafenöverensstämmer med 9 kap. 19 8 KLförslagel och 1118 femte och sjätte styckenaKL. kap. Avskrivning av konkurs IKL återfinns bestämmelser om avskrivning av konkurs på flera olika 10 kap.ställen. I 124 8 KL behandlas den situationen att ingen fordran har bevakatsinom bevakningstiden. Konkursen skall dä avskrivas och de uppkomnakonkurskostnaderna betalas av boets egendom så långt den förslår. 1185 d 8 andra-ljärde styckena KL regleras den vanligaste formen för avskrivningav konkurs, nämligen avskrivning av mindre konkurs pä grund av otillräckligatillgångar. Konkursdomaren skall höra förvaltarens mening innanavskrivningsbeslutei fatlas. Avskrivning kan normalt beslutas först sedanbouppteckningen har beedigats. Beslutet får inte meddelas förtän förvaltarenhar avgelt sin förvallaruppgift. Efter del all konkursen har avskrivils skallförvaltaren avge sin slutredovisning lill tillsynsmyndigheten. 1185 d 8 tredje stycket KL sägs all avskrivning under vissa förhållanden kan sketrots all bouppteckningen inte har beedigats. Förutsättningen härför är alt delföreligger hinder mol att bouppteckningsed avläggs av gäldenären eller annaninom skälig lid och att del saknas anledning att anta atl egendom skulle yppasig genom edgången. 1 paragrafens fjärde stycke anges atl uppkomnakonkurskosinader och boets skulder skall betalas ur boets egendom samt atlövrig egendom skall återställas lill gäldenären. 1186 8 KL anges hur del skall förfaras dä del i en ordinär konkurs befinnes attboets tillgångar inte förslår till betalning av konkurskostnaderna och boetsskulder. Del föreskrivna förfarandet är mer omständligt än vid avskrivning avmindre konkurs. När förvaltaren upptäcker all boets tillgångar inte räcker lillför betalning av konkurskostnaderna och skulderna skall han anmäla det tillkonkursdomaren. Anmälan kan göras endast av den sluilige förvaltaren.Samtidigt med denna anmälan skall förvaltaren avge redovisning för sinförvaltning. Detföreligger inget formellt krav att bouppteckningen skall ha beedigats föreavskrivning. Som en följd av atl den slutliga förvaltaren utses vid del förstaborgenärssammanträdei, varvid ocksä bouppteckningen normalt beedigas, kan deldock förutsättas atl bouppteckningen i de flesta fall trots allt har beedigats. Konkursdomarenskall efler alt ha hört tillsynsmyndigheten bedöma om det föreligger grund för antagandel att lillgängarna är så otillräckliga som förvaltaren har anmält. Visar sig det vara fallet, skall konkursdomaren utfärda en kungörelse och uppmana borgenärerna och gäldenären all inom en månad visa att ytterligare tillgångar finns. Uppenbaras ingen tillgäng 313 inomden angivna tiden, skall konkursdomaren besluta om avskrivning av Prop.1986/87:90 konkursen. Det saknas uttryckliga regler om hur del skall förfarasmed 10 kap. boets kvarvarande egendom vid avskrivning av ordinär konkurs pågrund av bristande tillgångar. Det anses emellertid att uppkomna konkurskosinaderoch skulder skall betalas av boets egendom och atl eventuellt överskott skallåterställas till gäldenären, allt i överensstämmelse med vad som gäller vidavskrivning av mindre konkurs. 1149 8 första och andra styckena KL regleras det fallet alt gäldenären träffaröverenskommelser med alla sina borgenärer. 1 en sädan situation skall konkursenläggas ned. Det är alltså då inte formellt fråga om avskrivning av konkursen.Motsvarighet till nämnda bestämmelser har i mitt förslag tagils upp i 12 kap. I8. 1KLförslagel har de nu refererade avskrivningsreglerna behållits i stortoförändrade. 124 8 KL har tagits upp som 9 kap. 20 § KLförslagel. Bestämmelsernai 186 8 KL återfinns i 10 kap. 20 8 KLförslagel, vilket kapitel i övrigtbehandlar utdelning i slor konkurs. Reglerna, som motsvarar 185 d § andra-Qärdestyckena KL, har placerats i 14 kap. 8 8 KLförslagel, alltså i del kapitel sombehandlar de mindre konkurserna. Tillföljd av KL:s systematiska uppbyggnad har reglerna om avskrivning av konkursförts in pä spridda håll, ofta med ganska lös anknytning till omkringligganderegler. Samma teknik har använts i KLförslagel. Inte heller del enhetligakonkursförfarandet öppnar vägen för några naturliga lösningar. Del är alltsåalltjämt svårt atl finna en hell naturlig placering av exempelvis reglerna omavskrivning på grund av otillräckliga tillgångar. Delsynes emellertid vara ägnat att öka överskådligheten om konkurslagensbestämmelser om avskrivning samlas i etl särskilt kapitel. Jag har berörtfrågan i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.5). I mitt förslag har införtsell nytt 10 kap., rubricerat Avskrivning av konkurs. Delenhetliga konkursförfarandel påkallar vissa ändringar av avskrivningsreglerna.Jag har berört även den frågan i den allmänna mofiveringen. Som jag där haranfört (avsnitt 2.2.5) finns det enligt min mening inte tillräckliga skäl allbehälla en möjlighet för gäldenären eller en borgenär att undvika avskrivninggenom atl anvisa ytterligare tillgångar. Denegendom som ålerslår sedan konkurskostnaderna och skulderna har betalts skallför närvarande återställas lill gäldenären. I praxis förekommer det atl förvallarnai stället betalar ut resterande medel lill bäst prioriterad borgenär. 1avsaknad av uttryckligt lagstöd får detta ske endast efter gäldenärensmedgivande. i har vänt sig mot att gäldenären idessa fall har rätt att återfå egendomen. föreslår att bästprioriterad borgenär skall berättigas att ulan gäldenärens samtycke erhållaegendomen och att egendomen, om borgenären inte vill la emot den, skallförstöras, om den är av den beskaffenheten att kunna gynna oseriös verksamhet. Fråganom hur det skall förfaras med överskottet vid avskrivning över vägdes sä sent som i samband med konkurslagsreform. Min företrädare, som erinrade om atl del här alltid är fräga om tillgångar av mycket blygsamma värden, fann inte anledning att införa någon ny regel. I propositionen (1978/79:105 s. 331) angavs ytterligare skäl för ställningsta- 314 åberopades att egendomen i fräga senare finns tillgänglig för Prop.1986/87:90 utmätning. Jaghar i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.7.1) behandlat konkurslagskommitténsförslag lill förenklat utdelningsförfarande i mindre konkurs. Av skäl somredovisas där anser jag all förslaget inle bör genomföras annat än när delgäller konkurser som avskrivs pä grund av otillräckliga tillgångar. Även omåtgärden atl återlämna egendomen lill gäldenären har en högst begränsadpraktisk betydelse, ulgör den från borgenärernas synpunkt elt mindretilltalande inslag i det konkursrätlsliga regelsystemet. somborgenärerna när klarhet över atl de blir hell utan utdelning, återfårgäldenären egendom av konkursboet. Jag är därför beredd att nu föreslå allkvarvarande egendom vid avskrivning pä grund av otillräckliga tillgångarnormalt skall tillställas bäst prioriterad borgenär. Förfarandetmåste rimligen vara enkelt och billigt. Detta medför att skyddet för andraborgenärers rättssäkerhet inle kan upprätthällas pä samma höga nivå som annarsi konkurssammanhang. Emellertid rör det sig om att överlämna små belopp ellertillgångar av ringa värde. En ytterligare garanti för all borgenärsinlressenatillgodoses är att tillsynsmyndigheten måste ge sitt medgivande innanförvaltaren överlämnar medlen eller tillgången i fräga. Jag återkommer närmarelill detta i specialmotiveringen till 4 8. Detnya kapitlet innehåller fem paragrafer. I I 8 behandlas avskrivning av konkurspå grund av otillräckliga tillgångar. I 2 8 anges atl avskrivning i principinte fär ske förrän bouppteckningen har beedigats och förvaltaren avgelt sinförvallarberällelse. I samma paragraf anges också under vilka förhållanden enkonkurs får avskrivas trots all bouppteckningen inte har beedigats. Reglerna omavskrivning av konkurs pä grund av att inte någon borgenär har gjort gällandefordran i konkursen har införts 13 8.148 anges alt uppkomna konkurskosinaderoch massaskulder skall betalas med boets egendom sä långt den förslär saml hurdet skall förfaras med den egendom som eventuellt återstår därefter. Slutligenanges i 5 8 hur del skall förfaras när ytterligare tillgångar yppas efter delatl konkursen har avskrivils. Omrätten efler all ha hört förvaltaren finner alt konkursboels tillgångar interäcker till betalning av uppkomna och väntade konkurskostnader och andraskulder som boet har ådragit sig, skall rätten besluta om avskrivning avkonkursen. Paragrafenöverensstämmer delvis med 14 kap. 8 8 första styckel första meningenKLförslagel och 185 d 8 andra stycket första meningen KL. Paragrafen motsvarasi viss mån också av 10 kap. 20 8 KLförslagel och 186 8 KL. 1 185 d 8 andra stycketanges som förutsättning för alt avskrivning skall kunna beslutas att bouppteckningen har beedigats. Den frågan behandlas i nästföljande paragraf. Vidare anges i samma stycke av 185 d 8 all förval taren skall avge slutredovisning lill tillsynsmyndigheten efler av- 315 skrivningsbeslulel.Denna bestämmelse har tagits upp i 13 kap., vari alla Prop. 1986/87:90 regler om förvaltarens slutredovisning har sammanförts. EnligtKLförslagel skall avskrivning av slor konkurs pä grund av otillräckligatillgångar (10 kap. 20 8) inte få aktualiseras av nägon annan än förvaltaren.Rätlen skall dock alltjämt självmant kunna påkalla avskrivning av mindrekonkurs (14 kap. 8 8 första slyckel). Avskrivning enligt nu förevarandeparagraf, som är tillämplig i alla konkurser, föresläs kunna påkallas ocksä avrätten.