prop · GA0312 · 1986-12-31 00:00:00 — "2 8 En föreningsbank är en ekonomisk förening somhar till ändamål att bedriva bankverksamhet och därvid främja sparande samtutvecklingen inom lantbruket och näringslivet i övrigt. En föreningsbanks rörelseskall avse främst ett visstverksamhetsområde. Bestämmelser iannan författning om ekonomiska föreningar gäller även föreningsbanker, ominte annat föQer av denna lag eller i övrigt är särskiU föreskrivet. 3 6 En föreningsbankkan vara central eller lokal. En lokal föreningsbank skall vara medlem i en central bank. Verksamhetsområdetför en föreningsbank skall vara skUl från andra cenirala respektive lokalaföreningsbankers områden. Det fastställs för en central bank i dess stadgar och för enlokal av den centrala bank, flll vilken denär ansluten." 2 kap. 2 8 En fullständig associationsrättslig reglering förföreningsbankerna måste givetvis upplysa om hur en föreningsbank bildas. Beslämmelsema får emellertid ses mot bakgmnden av alt den nuvarande föreningsbanksrörel sen täcker hela landet.Bildandet av en ny bank fömtsätter därför att ålminstone någon beflnflig bank får sittverksamhetsområde begränsat, utom i det teoretiska fallet att enny lokal bank bildas i slället för en tidigare nedlagd vars verksamhel övertagits av den cenirala banken inom verksam- 433 Remissens lagförslag innehåller emellertidingen antydan om Prop. 1986/87; 12 detta eller över huvud taget om frågor rörande samspeletmellan bankerna i en sådan situation. Man kunde ha väntat sig t. ex.bestämmelser om hur banker, som berörs av att en ny bank bildas, skall hörasi ärendet och om hur stadgeändringar skall ske i sådana banker. Förmodligen beror frånvaron av sådana regler på all hithörandefrågor bedöms kunna av internt ulan slöd av lagregler. Inle minsl medhånsyn till lagförslagets fullständighet i övrigt framstår emellertid saknadenav regler i 2 kap. om nu åsyftade frågor som en brist. Sista stycket i 2 6 blirt.ex. något vilseledande, eftersom en outtalad förutsättning är altstadgeändring har genomförts för någon annan central bank. Prövningen enligtdet föregående stycket måste vidare alltid utom i det nyssnämnda,väsentligen teoretiska fallet - kombineras med en prövning att ändring avstadgarna eller av verksamhetsområdet har skett för någon annan bank. Det är enligt lagrådets mening önskvärt att åtminstonemotiven till 2 kap. kompletteras ipropositionen med en redovisning för hur nu berörda frågor avses blilösta i praktiken. Ispecialmotiveringen sägs att den myndighet som beslutar om stadfästelse av stadgarna kan komplettera dessa,om någon i 4 8 föreskriven uppgifl saknas.Liknande uttalanden görs vid motsvarande bestämmelser i (2 kap. 3 6) och SBL (2 kap. 3 8). I moflventUl SBL tilläggs att detta gällerunder föruisättning att del inte är fråga om en uppgifl som endasl själv kan faslställa innehållet i. Meden sådan reservation kan lagrådet godta uttalandet. Det bör också vara möjligtatt göra en komplettering, om detframgår av ett giltigt beslut vad den saknade uppgiften skall innehålla och detendast beror på ett förbiseende att uppgiften inte kommit att tas in i stadgarna. Däremot bör det givetvisinte komma i fråga att stadfästelsemyndighetenfattar ett beslut i bankens ställe. Om stadgarna saknar en obligatoriskuppgift bör normalt i enlighet med vad som påpekas i motiven lill SBL -banken ges tillfälle att komplettera stadgarna, och om detta inle sker börstadfästelse vägras. 3 kap. 1 6 En viklig nyhet i förslagel är att det inte upptar någonmotsvarighet flll 22 8 JkL, som innehåller särskilda regler om vilka som kanvara medlemmar i en centralföreningsbank. Syftet är att föreningsbanksrörelsen skall ges fömtsättningar att själv besluta om lämpligorganisationsform. De lokala bankerna skall sålunda kunna helt eller delvisavskaffas inom en central banks område. I remissen upplyses att dettaredan har skett inom ett sådant område medstöd av regeringens tillstånd enligt 23 § JkL; hela den lokalaorganisationen har i det fallet avvecklats. Lagrådet hargivetvis ingen invändning mot att föreningsbanksrörelsen gesökade möjligheter att anpassa sin organisation flll olika krav som kan ställas från lid eller plats till annan. Mot förslaget till 1 8 första stycket måste emellertid anmärkas, att det kommer att ge en missvisande bild av de verkliga förhållandena såvitt gäller de centrala bankerna. Den för eko nomiskaföreningar i allmänhet gällande principen om öppet medlemskap, 434 som 1 6 avseratt uttrycka, kommer i praktiken inte att få nägot egentligt Prop. 1986/87:12 genomslag i fråga om de centrala bankerna förrän en ganska omfattandeomstrukturering har skett. Banklagsutredningenföreslog att till en bestämmelse med i sak samma innehåll som remissens 1 6 första stycket skulle fogas ellsärskilt stycke om de ceniralaföreningsbankerna. Del skulle utsäga att dessa får i sina stadgar föreskrivaatt rätten att vinna medlemskap i banken får begränsas utöver vad som sägs i första stycket. Mot deltaförslag anförs i remissen invändningar som i och för sig synes berättigade.Enligt lagrådets uppfattning bör emellertid de centrala bankernas särdragkomma till uttryck på något sätt. Det kan lämpligen ske genom en andra mening i förstastycket, som direkt anger att en central bank får vägra medlemskap fördem som kan vara medlemmar i någon anslutenlokal föreningsbank. Detta kan visserligen läsas in i den förstameningen men bör hellre sägas ifrån uttryckligen för att ge en bättre bild avverkligheten. Genom användning av pluralformi en sädan andra mening klargörs kravet på likabehandling av dem somsöker medlemskap. Lagrådetförordar sålunda att I 8 första stycket ges följande lydelse; "En föreningsbank får inte vägranågon inträde som medlem, om del inle finnssärskilda skäl för det med hänsyn till arten eller omfaltningen av verksamhet eller tilldess syfle eller annan orsak. En centralföreningsbank får vägra dem inträde, som kan vara medlemmar i någonansluten lokal föreningsbank." 6 kap. 6 8 Lagrådet föreslår vid 7 kap. 6 8 att i den lagen tasin en bestämmelse som presenterar begreppen regionstyrelse och konlorsslyrelse. Om del förslaget godtas börman tänka på motsvarande fråga då del gäller föreningsbankerna. Vad man närmast har att beakta är att lagenom de anställdas styrelserepresentation föreslås hänföra sig tillregionslyrelser även i sådana banker. 6 kap. 7 6 Fjärde stycket innehåller en regel som på visst sättbegränsar styrelsens möjligheter att delegera beslutanderätten i frågor omkredit lill vissa delegateroch anställda saml dem närstående personer. Uttrycket "närslående"definieras inte vare sig i lagtexten eller i motiven. Paragrafens andrastycke upptar en slrängare regel, som i princip förbjuder delegaflon närdet gäller kredit tUl sådana personer som omfattas av bestämmelserna oms. k. krediQäv i 2 kap. 17 8 BRL. Till denna krets hör delegater ochanställda i ledande stäUning samt dels make eller sambo till en sådan persondels juridiska personer i vilka delegaten eller den anställde eller maken ellersambon har ett väsentligt ekonomiskt inlresse i egenskap av delägare ellermedlem. KrediQävsregdn och därmed förbudei mot delegation omfattar däremoi inleexempelvis föräldrar, barn och syskon lill delegateneller den anställde, vilka personer otvivelaktigt enligl vanligt Prop.1986/87: 12 språkbmk är alt beteckna som denne närstående. Det är knappastrimligt och torde inte heller vara avsett att delegations-regeln i Qärdestycket skall täcka en vidare krets av närstående än motsvarande regel i andrastycket. Detta kan givetvis beaktas i de föreskrifter som skall utfärdas.Lämpligare synes emellertid vara att saken klargörs i lagtexten. Lagrådet föreslår därför att orden"dessa närstående fysiska eller juridiska personer" byts ut mot"fysiska eller juridiska personer, vilka står i ett sådant förhållande till dem som anges i 2 kap. 17 8 förstastycket 6 och 7 bankrörelselagen." 6 kap. 12 8 1 anslutning till vad som sägs i specialmotiveringen ominnebörden av uttrycket "hela antalel styrelseledamöter" bör i lydhghetensintresse påpekas att -såsom anges i moiiven till 3 kap. 12 8 SBL - däri skall inräknas också verkställande direktör som ingår i styrelsen enligt 4 8samt arbeistagarrepresentanterenligt lagen (1976:355) om slyrelserepresentation för de anställda ibankinstitut och försäkringsbolag. I 10 kap. 4 8 NFL föreskrivs dels att gottgörelser ochsådan vinstutdelning som beräknas i förhållande till den omfattning i vilkennågon har deltagit i föreningens verksamhel får lämnas även till andra änmedlemmar, dels all vinstutdelning som beräknas på annat sätt får lämnastill innehavare av förlagsandelar.Förslaget saknar motsvarighet flll denna paragraf Av 8 kap. 2 8 andra stycket andra meningen framgår emellertid att vinstutdelning av sistnämnda typ förutsätts kunna ske tillinnehavare av föriagsandelar Qfrockså 5 kap. 4 8 första slycket 4). Detta bör lämpligen direkt utsägas i lagtexten. Vad beträffar möjligheten att lämnagottgörelser och därmed jämförbarvinstutdelning åt utomstående torde del inte vara meningen alt andra reglerskall gälla än i ekonomiska föreningar i allmänhet. Skälel till att frågan inte har behandlats i lagtexten ärtroligen att sådana utbetalningar i praktiken inte förekommer till andra änmedlemmar i föreningsbankerna. I klarhetens intresse bör emellertid fråganregleras i lagen, särskilt som detfår anses osäkert vad som annars skulle gälla åtminstone i fråga om vinstutdelning. Lagrådet föreslår alltså att enmotsvarighet till 10 kap. 4 6 NFL införs som en 4 8 i detta kapitel och att deföreslagna 4-7 86 betecknas 5-8 88. Härvid bör andra meningen i 2 8 andrastycket utgå. 10 kap. 8 8 Enligt vad lagrådet har konstaterat vid 2 kap. 5 8 BRLfår möjligheterna att förvärvaen föreningsbanks rörelse anses uttömmande reglerade genom bestämmelserna i . I enlighet härmed har lagrådet föreslagit att 2 kap. 5 6 BRL inte skall omfattasådana förvärv. Som 10 kap. 8 6 FBL är 436 formuleradframstår den emellertid som undantag från en huvudregel att Prop. 1986/87:12 överföring av rörelse är tillålen. För att detta intryck skall undvikas föreslåsatl ordel "endast" får utgå i de två försia meningarna i försiaslycket. 2 kap. 3 8 Med anledning av vad som sägs i specialmotiveringen omregeringens möjlighet att vid stadfästdseprövningen komplettera bolagsordningenmed obligatoriskauppgifter hänvisas till vad lagrådet har anfört i anslutning till motsvarande uttalande vid 2 kap. 2 6 FBL. 7 kap. 3 6 Bestämmelsen i första stycket innebär - liksommotsvarande bestämmelse i SBL - att det inte ges någon möjlighet lUl dispensfrån kravet all styrelseledamöter och flrmatecknare m. fl. skall vara svenskamedborgare. Den skiQer sig därigenom från vad som gäller inte bara för aktiebolagoch ekonomiskaföreningar utan också för försäkringsbolag (8 kap. 4 8 försäkringsrörelselagen)och föreningsbanker (6 kap. 3 8 FBL). I motiven sägs visserligen atthithörande frågor skall övervägas av kreditmarknadskommittén. Lagrådetifrågasätter emellertid om man inte redan nu bör kunna göra den försiktigauppmjukning av medborgarskapskravet som en dispensmöjlighet skulle innebära ochdärigenom uppnå enheflighet mellan reglerna för olika slag av banker. Detta kanske genom att första meningen ges formuleringen "Styrelseledamöterna skall varasvenska medborgare och bosatta i , om inte regeringen eller, efterregeringens bemyndigande,bankinspektionen i särskilda fall tilllåter något annat". 7 kap. 6 8 hänför sig i 8 8 till regionstyrelser ochkonlorsstyrelser. Paragrafen svarar mot 74 a 8 BL, som infördes för att bygga ulsystemet med offentlig representation i affärsbankerna. Som framhölls ipropositionen (1975/76; 53 s. 7) är termen styrelse något vilseledande i dettasammanhang, eflersom det i själva verkel är fråga om delegationer, som utrustats med enfrån bankslyrelsenöverlåten beslutanderätt. Dessa styrelser saknar alltså associationsrättsliggrund i bank- eller annan lagstiftning. De utses av bankens styrelse och beståri praktiken så gott som helt av personer utanför banken. Ett undantagär de tre regionala centralkontorsstyrelserna i Skandinaviska EnskildaBanken. Ledamöterna i dessa rekryteras från banksiyrel-sens stämmovalda ledamöter. Enligt lagrådetsuppfattning bör en ny lag ge uttryck för existensen av dessa slyrelser och inteendast förutsätta dem i 8 6. En komplettering bör göras genom ell nytt andrastycke i 6 8, som innehåller de gmndläggande bestämmelserna om delegation. Dettakan lämpligen ges föQande lydelse: "Delegationenligt första stycket får ske till särskilda ledningsorgan för visst område(regionstyrelse) eller för ett eller flera bankkontor (kontors-styrelse)." 7 kap. 7 8 Prop. 1986/87: 12 Avskäl som har anförts vid 6 kap. 7 8 FBL föreslås att orden "dessa närslående fysiska eller juridiska personer"i Qärde stycket byts ut mot "fysiskaeller juridiska personer, vUka slår i ett sådant förhållande till dem somanges i 2 kap. 17 8 första stycket 6 och 7 bankrörelselagen". 7 kap. 8 6 förslag att införa begreppet regionstyrelse i 6 8 synes orden"eller elt motsvarande organ" i 8 8 första stycket kunna utgå. 7 kap. 15 8 Enligt andra stycket skall i fräga om flrmatecknare gällavad som sägs om styrelseledamoti bl. 3 8 andra stycket. Där föreskrivs att högsl en tredjedel av styrelseledamöter i ett utlandsägtbankaktiebolag får vara utländska medborgare eller bosatta utomlands.Det är svårt att inse hur denna regel skallkunna tillämpas i detta sammanhang, om det inte är fråga om att utse minst tre flrmatecknare utanför styrelsen.Emellertid innebär 3 8 andra slycket också att dispens kan ges från detabsoluta krav på svenskl medborgarskap som annars gäller. Detta kan givetvis hasitt intresse för en ullandsägd bank. Lagrådet har i det föregående föreslagilatt en generell möjlighet till dispens från kravet på svenskt medborgarskapinförs i 3 6 första stycket. Om dettaförslag godtas bör hänvisningen i 15 8 till 3 8 andra stycket kunna utgå. 3 kap. 3 8 Vid 7 kap. 3 8 har ifrågasatts införande av enmöjlighet lill dispens från kravet att styrelseledamöter och firmatecknare ibankaktiebolag skall vara svenska medborgare. Om detla förslag godtas bör enmolsvarande ändring göras i SBL, genom att första meningen i försia stycket avdenna paragrafges formuleringen "Styrelseledamöterna skaU vara svenska medborgare och bosattainom verksamhetsområde, om inte regeringen eller, efler regeringensbemyndigande, bankinspektionen i särskilda fall tillåter något annat." 3 kap. 6 § Lagrådet har föreslagit att motsvarande beslämmelse iBAL skall presentera begreppen regionstyrelse och kontorsstyrelse. Om detförslaget godtas, uppkommer fråga om även SBL bör kompletteras. Vad mannärmast har att beakta äratt lagen om de anställdas styrelserepresentation hänför sig till regionstyrelseri sparbank. 3 kap. 7 8 Prop. 1986/87:1: Av skäl som har anförts vid 6 kap. 7 6 FBL föreslås allorden "dessa närslående fysiska eller juridiska personer" i Qärde stycket bytsut mot "fysiska eller juridiska personer, vilka slår i ett sådantförhållande till dem somanges i 2 kap. 17 6 första stycket 6 och ". Förslaget till lag om införande av ny banklagstiftning Bestämmelserna i paragrafen gör ett generellt undantagför den nya föreskriften i 3 kap. I 8 BRL om anlalet revisorer. Eftersom någon sammankopplingej sker med 4 § kommer undantaget därför enligt ordalydelsen att gälla också bankersom bildas efter ikraftträdandet. Del sagda innebär att för dessa skulleföreskriften om antalet revisorer inte bli tillämplig redan när sådana skallutses vid den konstUuerande slämman utan först vid den första ordinarie stämmasom hålls efler del försia räkenskapsårets utgång. Detta torde intevara avsiklen. Första meningen i paragrafen kan lämpligen formuleras sä altdär sägs att anlalet revisorer skall, "såvitt avser banker som registreratsföre lagens ikraftträdande," tillämpas frän och med den första ordinariestämma som hålls efler ikraftträdandet. Av paragrafen framgär inte hur redovisning ochvinstutdelning m. m. skall ske för räkenskapsår . Detta bör klargöras.Härvid bör beaktas att del inte torde vara avsett att den föreslagnaövergångsbestämmelsen skall innebära något hinder för en tillämpning av de nyaredovisningsreglerna redan tidigare än för . Vidare bör, ienlighet med vad som har anförts vid 9 8, äldre lag i övergångsskedet gälla endast ifråga om tidigareregistrerade banker. Lagrådet föreslår alt paragrafen utformas på föQande sätt; "I banker somregistrerats före lagens ikraftträdande får årsredovisning för räkenskapsåren1986 och 1987 ske enligt äldre beslämmelser. Därvid behöver koncernredovisninginle avges. I koncernredovisning för och lidigare räkenskapsår behöverkoncernresultaträkning och koncernbalansräkning för föregående räkenskapsår inte tas med, omsådan redovisning inle haravgetts för det räkenskapsåret. Vinstutdelning ochannan användning av elt bankaktiebolags och en föreningsbanks egendom som avserett räkenskapsår, för vilket äldre beslämmelser om årsredovisning har tillämpats med stödav första stycket, skall skeenligt lagen (1955; 183) om bankrörelse respektive lagen (1956:216) omjordbrukskasserörelsen." Enligt8 kap. 2 8 BRL skall bankinspektionen, med vissa där angivna undanlag,kungöra vad som införs i bankregistret. Det lorde emellertid 439 knappaslflnnas anledning att särskilt kungöra de kompletterande upplys- Prop. 1986/87:12 ningar om bankernas slyrelseledamöler m.fl. som skall anmälas för registrering enligt denna paragraf Lagrådetifrågasätter därför om inle lill paragrafenbör fogas en andra mening av följande lydelse; "Vad som sålunda registrerasbehöver inle kungöras enligt 8 kap. (1986:000). 1 paragrafen utsägs inte vilka krav som gäller förfullmakter utfärdade före ikraftlrädandet.Frågan får betydelse för fullmakter vid bolagsslämma, vilka enligt 105 6 BL gäller längst . Paragrafen kan lämpligen förtydligas genom att en andra mening läggs tiU avföQande lydelse: "Fullmakt ärdock ej gällande för bolagsstämma, som börjar senare än efterfullmaktens uifärdande." Förslagenlämnas utan erinran. I sammanhanget kanemellertid påpekas att 9 kap. 10 6 aktiebolagslagen och den eftermönster därav utformade 9 kap. har fått en någotonöjaklig formulering. Lagrädei har i sitt yttrande över NFL föreslagit enannan lydelse av motsvarande bestämmelse i den lagen. Denna lydelse har upptagits i deremitterade förslagen till (8 kap. 98), SBL (4 kap. 10 8) och FBL (7 kap. 9 8). Det kan måhända vara skäl att nu anpassa aktiebolagslagen och försäkringsrörelselagentill vad som sålunda föreslås. Vidare kan en ändring iförsäkringsrörelselagen förQäna övervägas om vad lagrådet har anfört ianslutning till 9 kap. 3 8 BRL godlas. 1986/87: 12 Framställning från om möjlighet för svenska banker att etablera filialer utomlands samtsammanställning av remissyttranden Möjlighet för svenska banker att etablera filialerutomlands anses svensk bank sakna möjlighet attetablera filial utomlands. Enligt direkliven för kreditmarknadskommittén (Dir1983:38) skall frågan inte utredas. Främst valutapolitiska skäl talar enligt direklivenmot attöppna fllialmöjlighelen. Med hänsyn lill uttalandena i nämnda direktiv synes någon filialbildningutomlands ej kunna komma till slånd med mindreregeringen positivt ullalar sig därom. De invändningar somi olika sammanhang förts fram mot tanken på filialbildning utomlands och de motivsom därvid använts är enligt bankföreningens mening inte av den arten att de motsvaras avverkliga problem. Enligt föreningens bedömning bör eventuella problem medfilialetablering gå att lösarelativt enkell. Frågan omfilialbildning har aktualiserats i samband med lagstiftningsarbetet angåendeutländska bankers elablering i . En utgångspunkt för detta arbete harvarit att en sådan etablering måste ske i form av dotterbolag. Detta hänger i sin lursamman med att det därigenom blir möjligtatt enkelt inlemma de nyelablerade utlandsägda bankerna bl. a. i den svenska valutalagstiftningen, som i vatjefall av för närvarandeinte anses kunna avvecklas. Från de svenska bankernas synpunkt är det naturligtvis nödvändigt att alla som verkarpå den svenska marknaden arbetar under samma regleringar och med sammarapporteringsskyldigheter. Av dennaanledning är det naturligt att acceptera dotlerbolagsformen som tiUs vidare denenda tillåtna för de utländska bankerna i . Ståndpunkten i fråga om ulländska bankers etablering iSverige leder emellertidinte nödvändigtvis lill slutsatsen att de svenska bankernas ela bleringar utomlands måste ske i bolagsform. Det år väl känt att många länderutan vidare skulle acceptera att etableringen skedde i form av filial och detta även om värdlandets banker inte har molsvarande möjlighet i (se DsFi 1984; 20 sid. 191). Så långe detta synsätt i reciprocitetsfrå- 441 ganfinns hos ufländska värdländer saknas det enligt bankföreningens Prop. 1986/87:12 mening anledning för de svenskamyndigheterna att sätta upp regler som minskar de svenska bankernas valfrihet ifräga om elableringar utomlands. Vaddet här är frågan om är en för i högsta grad välkommen export av Qänster som bör ges bästa möjligaförutsättningar att utvecklas. Genom valfriheti etableringshänseende uppnås att de svenska bankerna har sammakonkurrenssituation som andra utländska banker på samma marknad. Den avgörande frågansynes vara om svenska bankers fllialbildning utomlands är möjligt att kombinera medbibehållande av den svenska valutaregleringen. Här bortses från de ändringar ivalutaregleringen som kan bli en föQd av valutakommitténs arbete. Det ärbankföreningens uppfattning alt med en liberal tillståndsgivning med slöd avnuvarande valulalagstiflning - filialer i utlandet kan elableras och såsomvaluiainlänningar fungera på ett tUlfredsställande sätt. Möjligheterna attövervaka och styra omfattningen och inriktningen av en bankfilial utomlands äri allmänhetminst lika bra som motsvarande möjligheter beträffande dotterbolag. Med hänvisning tillinnehållet i bilagda promemoria hemställer bankföreningen attregeringen måtte vidta åtgärder som möjliggör för de svenska bankerna att etablera filial utomlands. Möjlighet för svenska banker att etablera filialer iutlandet En fliial utgör inle någon självständig juridisk personutan kan beskrivas som ett avdelningskontor med självständig förvaltning.Filialen stär normalt under särskild ledning som skall vara ansvarig för verksamheten. Det finns i banklagstiftningen ingetförbud mot att en svensk bank etablerar sigutomlands i form av avdelningskontor eller filial. Såvitt kunnal utrönas harinle i samband med den s. k. kontorsetableringsbestämmd-sen i bankrörelselageneller eQest frågan om uflandsetablering i form av filial berörts. Det finns sålunda inte någrauttalanden i lagmotiv av innebörd att inrättande av filialer i utlandet skullevara förbjudet. Eftersom det intefinns någon bestämmelse i banklagstiftningen som anger att filialbildning i uflandet ärtillåten, har å andra sidan myndigheterna ansett alt elt förbud däremot gäller. Denna slutsalsavseende lagstiftningens innebörd är dock inte oomtvisflig. Inte hellervalutalagstiftningen förbjuderfllialetablering utomlands. Utredningsdirektiv för och emot filialer i utlandet Prop. 1986/87: 12 hade långt gångnaöverväganden som innebar atl i enlighet med tilläggsdirektiv för utredningen (Dir 1980;58) det kundefinnas skäl att öppna möjlighet i den svenska banklagstiftningen för de svenska bankernaalt förlägga avdelningskontor eller fiUaler till utlandet. I direkliven förkreditmarknadskommittén (Dir 1983: 38) anges att kommittén inte bör föQabanklagsutredningens nämnda tiUäggsdirektiv. Sålunda har avgörandevalulapohtiska skäl ansetts tala mot en etablering av fliialer. Enförutsättning för att upprättandet av filialer skulle ge upphov till de för bankerna avsedda fördelarnavore nämligen att filialerna, i motsatstill andra företagsfilialer utomlands, gavs status av valutautlänningar.1 direktiven anförs härflll föQande.