prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — Härigenom likställs olika arbets-tagarkollektiv.Nuvarande regler, som innebär att sjukpenning inte utges för insjuknandedageneller vissa fridagar, slopas. Förbättringarna får också genomslag på denfillfälliga föräldrapenningen. Kostnaden för denna reform uppgår till ca 3 500 milj. kr.räknat på helt år. inriktas bostadsbidragen mer på att underlättaför bamfamiljer att skaffa sig störrebostad. De övre hyresgränserna höjs. Inkomstprövningen av bostadsbidragförenklas. För familjer med fler än tre barn ersätts det statliga bidraget fr.o. m. det fjärde barnet av flerbarnsfillägg. Därigenom kan de samlade marginaleffekterna, vilka ofta är mycket höga för de gmpper som här berörs, lindras påtagligt.Studiemedel och barns inkomster skall inte beaktas vid beräkningen. Vidareinförs bättre möjligheter förbarnfamiljer med låga inkomster att köpa äldre egna hem genom ett särskilt förvärvsstöd. De samlade kostnadernaför dessa reformer uppgår till lOOmilj. För den långsiktiga tillväxten i den svenska ekonominspelar forskningens omfattning, inriktning och kvalitet en avgörande roll. Viden internationell jämförelse är den andel av resurserna som används för forskning hög i . Det ärangeläget att vidmakthålla denna höga relaliva nivå. Detta kräver att resursinsalserna på dettaområde ökas. I denforskningsproposition som statsministern kommer atl presentera kommer att föreslås en kraftig resursökning för den närmasle treårsperioden. Dessa medel inriktas på att förstärka högskolan genom att forskarutbildningen görs effektivare och genom att resurserna till s. k. mellantjänster och till utmstning kraffigt ökas. Vidare ges forskningsråden ökade resurser. Vad gäller målinriktad teknisk forskning görs ökade insat ser påett antal områden av industriellt intresse. Belydande belopp kom mer altföreslås för ett informationsleknologiskt program, som omfattar en radolika områden och som syftar till att höja den inhemska kompetensen. Särskild uppmärksamhet kommer bl.a. att ägnas det naturvetenskapliga områdetoch miljöforskningen. I sammanhanget bör uppmärksammas att 19 särskildalönepoUfiska insatser gjorts för professorer och vissa andra an- Prop.1986/87: 100 ställda inom högskolan. har det svenska näringslivet genomgåtten betydande expansion. Sysselsättningen har ökat inom industrin och den privatatjänstesektorn. Investeringsnivån har höjts påtagligt. Den ökade fillväxtenhar medförtatt de samhällsekonomiska obalanserna har minskats och har gjort del möjligt attbevara och utveckla den sociala välfärdspolitiken. Emellerfid har expansionenvarit ojämnt fördelad mellan oUka regioner. Även om produktionen ochsysselsättningen har ökat i flertalet regioner, så har det likväl skett en vissfolkminskning i skogslänen och vissa län i Syd- och . Samtidigtsker en befolkningskoncentration i storstadsområdena - i första hand i . Den regionalabalansen i landet påverkas av en lång rad faktorer. Effekterna av den fördapolitiken inom enskilda sektorer, såsom skolan, sjukvården ochkommunikationerna, bidrar till en regional utjämning, genom att en infrastmkturvidmakthålls och byggs ut, som inte skulle ha kunnat bäras av den enskilda regionen. Den kommunalaskatteutjämningen har stor betydelse förmöjligheterna att erbjuda en god service även i de delar av landet som har en låg skattekraft.Genom de förändringar av skatteutjämningen somjag kommer att redovisafår bidragen ökad regionalpolitisk betydelse. Vidare harregeringen beslutat om ett fortsatt frisläpp av investeringsfonderna förbyggnadsinvesteringar, där storstadsområdena undantagits.Denna avgränsning har skett för att motverka en alltför snabb tillväxt i dessaoch för att stödja utveckhngen i andra delar av landet. Investeringsfonderna får även fortsättningsvisanvändas för att finansiera maskininvesteringar i stödområdet. Fömtom dessa åtgärder av regionalpolifiskbetydelse har avsevärda resurser satsats på riktade regionalpolitiska insatser. De ordinarieregionalpolitiska anslagen har således fördubblats ochomfattande särskilda insatser har gjorts i krisdrabbade regioner. lämnas förslagdels för att utveckla och effektivisera de nuvarande medlen, dels tillnya medel för att påverka den regionala utvecklingen. Regionalpolitiskahänsyn har vägts in i sektorspohtiken på olika områden. Ökad vikt läggs vidåtgärder för att allmänt förbättra näringslivsmiljön i de regionalpolitisktprioriterade regionerna vad gäller kommunikafioner, teknisk kompetens m. m.För utbildning vid universitet och högskolor i de regionalpolitisktprioriterade delama av landet föreslås 15 milj. kr. Ett omfattandetioårsprogram föreslås för att förbättra bärigheten i vägnätet, med särskiltinriktning på skogslänen. Detta leder i sin tur en uppmslning avprivata skogbilvägar och förbättrar därmed möjligheterna fill ökat virkesuttag och starkareekonomi i skogslänen. Kostnaden för dettaprogram uppgår till . genom en höjningav fordonsskatten för lastbilar. Jag avser senare att Prop. 1986/87: 100 återkomma till med förslag omhöjningen av fordonsskatten. Tillgång tillflygförbindelser är av stor betydelse för regionernas näringsliv. För vissakommunala flygplatser föreslås att 15 milj.kr. skall kunna lämnas idriftbidrag. Vid fördelningen av dessa medel kommer regionalpolitiska mål att vara avgörande. För att ökakapaciteten i telenätet och för att möjliggöra nya typer av teletjänster kommer atlinvestera ca . Det kommer att gemycket stor telekapacitet, även fördatakommunikationer, vilket har stor betydelse särskilt för näringslivet iregioner på stort avstånd från storstadsområdena och andra störte marknader. En förstärkning avstödet fill arbetsgivare som ordnar sysselsättning för medflytlande tillpersonal i nyckelbefattningar föreslås. Förslag lämnas omökade möjligheter att lämna regionalpolitiska stöd fill den privata tjänste-och servicesektorn. Vidare föreslås att även affärsverk och uppdragsmyndigheteri vissa fall skall kunna vara berättigade till regionalpolitiskt stöd. Dessaförslag kommer att ha betydelse för att länka av tillväxten inom dessa verksamhetsområden frånStockholmsregionen till stödområdena. För att hanterastrukturomvandlingsproblem samt för infrastrukturförbättringar ochkompetenshöjande insatser föreslås att 300 milj. kr. anvisas för en treårsperiod. Ett särskilt åtgärdsprogramför nortlandsjordbruket kommer att redovisasunder . 1 dennäringspolitiska proposition som kommer att föreläggas i vår föreslås etttreårsprogram för ökad prospektering, vilket kommer att möjliggöra attprospekteringen kan hållas på en hög nivå framför aUt inom regionalpoUtiskt prioriterade områden. (FiU 1985/86:30) har tidigare slagit fast deprinciper för utgiftsprövningen som varit vägledande vid utarbetandet avdetta budgetförslag: "- Endast de allra mest angelägna reformerna börgenomföras. Omfattningen av sådana utgiftsökningar måste hållas nere,som de finansierasgenom att andra utgifter minskas. - Utgiftsbegränsningarmåste åstadkommas på vissa områden. - Arbetetmed att begränsa utgifisautomatiken måste fortsätta. - Åtgärdermåste vidtas för att effektivisera den offentliga verksamheten och i vissafall förändra dess organisations- och finansieringsformer. - Enfortgående omprövning av existerande utgiftsprogram måste göras enligt de principersom anges i kompletteringspropositionen." har vidareframhållit att "det är angeläget att finanspolitikens inriktninginte urholkas under beredning av budgetförslaget. Om ettriksdagsutskott lägger fram ett förslag som innebär att regeringens budgetalternativ försvagasbör det ankomma på utskottet att anvisa en lämplig finansieringsform. "Skulle denna av antagna 21 rikflinjeinte komma att följas, försämras möjligheterna att långsiktigt Prop. 1986/87:100 uppnå ett lägre ränteläge, att dämpa inflationen och att tryggakonkurrens- Bil. I kraften och sysselsättningen. Mot den bakgmndsomjag nu har redovisal är det synnerhgen angeläget att arbetet med attbegränsa utgiftstillväxten drivs vidare. Särskilt myndighetema spelar hären viktig roll. Myndigheterna har ofta detaljerad kunskap om de statliga regelsystemen och dedirekta kontaktema med dem som berörs avdem. De har därmed ofta de bästa förutsättningarna för att granska bl. a. transfereringssysteinens effekter.I förta årets direktiv för myndigheternasanslagsframställningar lade regeringen tonvikten just vid kravet på granskningav transfereringssystemen. Därvid betonades att det var en obligatorisk uppgift för myndigheterna attgranska regelsystem och komma med förslag eller uppslag till förändringar somkan leda till omprövningar,förenklingar, minskade administrafionskostnader, minskade indexkopphngar,förbättrad kassahållning m. m. Enligt min mening ärdet nu i än högre grad än fidigare angeläget att myndigheterna engagerar sig i dettaarbete. Här har myndighelernas ledningett särskilt ansvar. Jag avser att återkomma fill regeringen i denna fråga i samband med att direktiven förmyndighelernas anslagsframställningar för /89 skallutfärdas. 3.3 Statsflnansiella restriktioner för denstatliga lönebildningen Lönebildningen inom den statliga seklorn påverkar densamhällsekonomiskautvecklingen i stort och inte minst inflationen, dels genom sin inverkan på lönebildningen inom den övrigaarbetsmarknaden, dels genom effekterna på statsbudgeten. På den privata arbetsmarknadeo finns detför de flesla löntagarna ett uppenbartsamband mellan löneökningar å ena sidan och verksamhetens och därmed sysselsättningens omfattning å andrasidan. Detta samband är däremot inte lika tydligt i den stadigaverksamheten. Somjag i detföljande återkommer till, bör de grundläggande förutsättningarna förlönebildningen i den privata och den offentliga sektorn av arbetsmarknaden blimera likartade. Detta innebär bl. a. att löneökningar inom den stafligasektorn i ökande grad måste motsvaras av höjd produktivitet ellerverksamhetsinskränkningar för att undvika skatte- eller avgiftshöjningar elleren försvagning av budgeten. Alltför stora lönekostnadsökningar kommer därföratt få återverkningar på den slatliga verksamhelens omfattning. I det allmännastafliga löneavtalet för 1986-87 har parterna kommit överens om särskilda åtgärder för att ökaproduktivitet, kvalitet och service. Genomen ökad produktivitet i den statliga verksamheten kan utrymme för löneökningar skapas utan att de totalalöneutgifterna behöver öka. Därmed kan också angelägna verkscimheterbevaras. I budgetpropositionen 1986 presenterade regeringen sinförsta beräkning av budgefläget för innevarande budgetår. Då bedömdes att budgetunderskottet skulle komma att uppgå till 48,9miljarder kr. I den av riksdagenbeslutade statsbudgeten för /87 angavs underskottet till 44,9miljarder kr. Jag räknar nu med att budgetunderskottet för innevarande budgetår kommer att bli 40,5miljarder kr., vilket motsvarar enförbättring av det beräknade budgetsaldot med . iförhållande till beräkningen i statsbudgeten. Detta beror bl. a. på att inkomsterna reviderats upp på grundav en snabbare utvecklingstakt avlönesumman och den privata konsumtionen än vad som tidigare antogs. Även utgifterna antas nu bli högre än vadsom antogs i statsbudgeten. Detta hänger främstsamman med atl den högre pris- och löneutvecklingen' också driver upp utgifterna, om än med visseftersläpning. I den nuvarandeberäkningen för innevarande budgetår belastas utgiftssidan även avtilläggsbudget I och av höstens jordbmksuppgörelse. Vidare har ulgifterna förstatsskulden reviderats ned, vilket i första hand förklaras av fallande räntor. Tabell 6 Budgetsaido för /87 Miljarder kr., löpande priser Inkomster 286,7 292,5 299,5 Utgifter exkl. statsskuldräntor 264,6 269,4 275,0 Statsskuldräntor 71,0 68,0 65,0 Redovisat budgetsaido -48,9 -44,9 -40,5 Regeringen avseratt fullfölja sin polifik för att återskapa balans i den svenska ekonomin.Förbättringen av saldol för /87 jämfört med prognoserna i 1986års budgetförslag måste ses mot bakgrund av den högre nominella pris- ochlöneökningstakten. Det är ell välbekant fenomen att inflafionen kortsiktigt leder tillminskade budgetunderskott, men till betydande problem i ekonomin iövrigt. På något blir resultatetsnarast ett på nytt försämrat budgetsaido. När inflationstakten nu sänks, kan man inte längre räkna med att detnominella budgetsaldot förbättras påsamma sätt som skulle bli följden av att inflationstakten i efterhand blir högre än vad som antagits. Denallmänekonomiska utvecklingen medför med andra ord att de krav som tidigareställts på en stram budgetpolitik står kvar och är oförändrat slarka. Budgetförslaget för budgetåret 1987188 Förslagetlill statsbudget för /88 ligger väl i linje med de principerriksdagen och regeringen fastställt. Alla utgifter har granskats 23 och prövats noga. Detta innebär att endast de allra mestangelägna reformerna har kunnat tas med i budgeten och att dessa föreslåsfinansieras i huvudsak genom neddragningar av andra utgifter samt med avkastningen av engångsskatten.Ökningen av den nominella utgiftsnivån exkl. ränteutgifterna mellan budgetåren1986/87 och 1987/88 stannar vid 2,. De totala inkomsterna ökar mellan budgetåren . Ränteutgifterna för statsskulden minskar mellanbudgetåren med 2,0 miljarderkr. Detta kan tillskrivas det lägre ränteläget. Sammantaget har det varit möjligt att minska budgetunderskottettill ca . Budgetunderskottethar /83 minskat kraftigt. Som framgår av tabell 7 fortsätter dennautveckling /88, då saldotförbättras med . i förhållande till innevarande budgetår. Prop.1986/87: 100 Bil. Diagram 2 StatUgtbudgetunderskott 1975-87 Andel av BNP 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 och . TabeU 7 Budgetsaido förbudgetåren 1982/83, 1985/86-1987/88 Miljarder kr., löpande priser 1982/83 Utfall 1985/86 Utfall 1987/88 Budgetförslaget statsskuldräntor Statsskuldräntor Redovisat budgetsaido Som andel av BNP Underiiggande budgetsaido Som andel av BNP 48,2 -86,6 -81,4 -46,8 -42,7 4, -40,5 -40,4 4, -36,9 -37,6 3, I det underliggande saldot ingår inte olikaengångseffekter som påverkar Prop. 1986/87: 100 det redovisade budgetsaldot. Jagåterkommer senare, under mbriken Sär- Bil. 1 skilda frågor, med en närmare redogörelse för hur det underliggandesaldot beräknats. Man kan konstatera att även det underliggande saldotminskat kraftigt mellan budgetåren 1982/83 och 1986/87 och fortsätter attminska /88. Ett altemativt sättatt studera budgetutvecklingen är att mäta det redovisade och detunderliggande saldot som andel av BNP. Det redovisade budgetsaldot har, mätt somandel av BNP, minskat mellan budgetåren 1982/83 och 1987/88. För budgetåret1987/88 är det beräknat till3,. Mellan budgetåren1986/87 och 1987/88 fortsätter således budgetunderskottet att minskasåväl nominellt som mätt som andel av BNP. Även det finansiellasparandet i den konsoliderade offentliga sektorn fortsätter att förbättras. För1986 beräknas det finansiella underskottet till ,vilket är en förbättring med . 1987 väntas detfinansiella sparandet i den offenfliga sektom visa ett överskott. Den kraftigaförbättringen beror nästan helt på den tillfälliga förmögenhetsskattenpå livförsäkringsbolagen. Den kommunala sektoms finansiella sparande förbättrassamfidigl med ca . Sammanfattningsviskan det konstateras att den förda budgetpolitiken, präglad av noggrannutgiftsgranskning i kombination med en allmän ekonomisk politikinriktad på tillväxt i samhällsekonomin, har åstadkommit en påtaglig sanering av statens finanser. 4 Sysselsättningen och lönebildningen Full sysselsättning är den ekonomiska politikensviktigaste mål. Inriktningen av den ekonomisk-politiska strategin på attstärka de svenska företagens konkurrenskraft, återställa den finansiella balansen i densvenskaekonomin och öka tillväxten syftar till att ge arbete åt alla. Till följd av desenaste årens tillväxt i den svenska ekonomin har läget på arbetsmarknadenförbättrats påtagligt. ökade anlalet sysselsattamed ca 130000 personer, varav ungefär hälften i näringslivet och återstoden i denoffentliga sektorn. Arbetslösheten harreducerats från en toppnivå på 3,1983 fill 2,1986. Under 1985 och 1986har detta kunnat ske som antalet sysselsatta iarbetsmarknadspolitiska åtgärder har minskat med 40000 personer.Ungdomsarbetslösheten har också minskat, från 1983 till ca 5 1/1986, bl.a. som en följd av ungdomslagen. har även långtidsarbetslösheten minskat iomfattning. I internafionelljämförelse framstår den svenska utveckhngen som fram gångsrik. Trots atttillväxten i industriländerna varit relatvit god , har arbetslösheten fortsatt att stiga i och reducerats endast marginellt i OECD-området som helhet.År 1985 beräknas arbets lösheten i OECD-området ha varit och i . Det svenska arbetsmarknadsläget väntasförbli relativt gott . 1986/87: 100 Arbetskraftsutbudetberäknas öka med ca 30000 personer. De prognoser Bil. 1 som i den preliminära nationalbudgeten görs för den svenska ekonomintyder på en fortsatt sysselsättningsökning av ungefär samma omfattning. Vidbedömningen har fömtsätts en viss fortsatt neddragning av antalet sysselsatta iarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Regeringen följer utvecklingen meduppmärksamhet och har hög beredskap för att stödja arbetsmarknaden och vidtaeventuella justeringar av de arbetsmarknadspolifiska insatserna. har utgifterna förkontantstöd vid arbetslöshet ökat snabbt, trots att arbetslösheten harreducerats. Det sammanhänger bl.a. med attersättningsnivåerna har höjts i snabbare takt än den allmänna löne-och prisutvecklingen, att anslutnirigsraden fillarbetslöshetskassorna nu är högre änför och att tillämpningen av reglerna inom arbetslöshetsersättningen och systemet för ersättning vidparfiell arbetslöshet har förändrats. Den kraftigaökningen av utgifterna för konlantersättning vid arbetslöshet beror såledesinte på att arbetsmarknaden skulle ha försämrats eller på att arbetslinjen inomarbetsmarknadspolitiken skulle ha försvagats. Den är framför allt ett uttryckför höjda ambitioner att lindra problemen för dem som trots en allmänförbättring av arbetsmarknaden drabbas av arbetslöshet. måstepåpekas, att. en del av kostnadsökningen sammanhänger med att reglernatillämpats på ett sätt som icke var avseit. Problem i samband medförtidspensionering vid s. k. 58,3-års avgångar behandlas redan av pensionärsberedningen.Regeringen avser vidare att särskilt granska regeltillämpningen viddeltidsarbetslöshet. Avgörande för engynnsam utveckling på arbetsmarknaden är att den tillväxt i densvenska ekonomin som pågått kan fortsätta. För att understödja den ekonomiskapolitiken sker en tyngdpunktsförskjutning i arbetsmarknadspohtiken mot stömeinsatser för att förbättra arbetsmarknadens funkfionssätt och för att höjakunskapsnivån hos människori arbetslivet. Det är angeläget attarbetsmarknadspolitiken i ökande grad utnyttjas för att lösa ohkaanpassningsproblem, bl.a. bristen på kvalificerade tekniker och vissa yrkesarbetare. Chefen förarbetsmarknadsdepartementet kommer senare denna dag att föreslå ett antal åtgärder med en sådaninriktning. Så föreslås t.ex. att anlaletarbetsförmedlare ökas. Förmedlingen förstärks med 250 tjänster. Medlen förupphandling av arbetsmarknadsutbildning föreslås utökas med motsvarande 5 000personer till att omfatta ca 120000personer. Ytteriigare insatser görs för att stärka de handikappades möjligheterpå arbetsmarknaden. föreslåsatt nuvarande flyttningsbidrag i form av slarlhjälp slopas. Flytiningsbidragen i övrigt kvarstår. kommer kostna der för bohagstransport och resor för att söka eller fillträda ett arbete att i vissa fall bekostas av samhället. Bidrag till arbetsgivare som ger arbete till en medflytlande föreslåsförbättras och koncentreras till stödområdena och Nortlands kustland. 4.2Löner och sysselsättning Prop.1986/87:100 Arbetsmarknadspolitiken kan inte på egen hand skapa fullsysselsättning. Fördetta krävs också att den totala efterfrågan på svenska varor och tjänster är stark och att kostnadsutvecklingenhålls inom de samhällsekonomiskaramarna. ställde sig bakom en strategi med denna inriktning för den ekonomiska politiken påmedellång sikt: skulle spara och arbeta sig ur krisen. Ett högt sparandebedömdes vara nödvändigt för att skapa utrymme för ökade investeringaroch förbättra bytesbalansen. Investeringarna behövdes i sin tur för att läggagmnden för nya arbetstillfällen och framtida tillväxt. Inte minst behövdesparandet i den offentliga sektorn öka, främst genom att statensbudgetunderskott minskades. I strateginbetonades också att pris- och löneökningstakten måste ned i nivå med - eller under - den i våromvärld. Endast då skulle svensk industriförbli konkurtenskraffig och bara då skulle produktionen kunna öka ochhela folket beredas arbete utan att nya bytesbalansunderskott skulle uppstå. Lönebildningen ärsåledes av avgörande betydelse för våra möjligheter till ökadproduktion, investeringar och full sysselsättning. Vid given vinstnivå är dettill stor del genom lönebildningen som fömtsättningarna för den allmännaprisutvecklingen bestäms. Prisutvecklingen blir i sin tur avgörande för hur välSveriges konkurtensutsalta sektorer kan hävda sig internationellt. Ensnabbare löneutveckling än i konkurtenfländerna medför att relativpriserna påsvensk produktion stiger. Det kan leda till en nedgång avproduktionen, minskat kapacitetsutnyttjande och lägre sysselsättning. Det är emellertidinte bara nivån på lönekostnaderna och takten i kostnadsökningen som är viktig,utan även hur de totala kostnadsökningarna fördelas mellan olika grupper, dvs.lönerelationerna. Om lönestruktureninom en sektor utvecklas på ett sätt som leder till att den avsevärt skiljer sig från andra sektorer,förändras sektorns möjlighel att konkurtera om arbelskraft. Skillnader ilönestmktur, och svårigheter att ändra den,kan då lätt bli hinder för en rafionell och effektiv användning av våraarbetstillgångar. Ett exempel på detta är om lönestmkturen leder till svårigheter att rekrytera och behålla högtutbildad och kvalificerad arbetskraft i den offentliga sektorn. Den svenskaarbetsmarknaden framstod länge i ett internationellt perspektiv som stabil,med en god förmåga att lösa problemen kring lönebildning och sysselsättning.Vi kunde i vårt land åstadkomma en lönekostnadsutveckling som i stort sett bevaradeden internationella konkurtenskraften. I slort sett utvecklades också lönerelationer som stod isamklang med både en balanserad utveckling i olika sektorer ochlöntagarkollektivens samlade värderingarom rättvisa lönerelationer. En förutsättning för detta var att inte starka fördelningspohfiska motsättningarmellan olika arbetstagar-grupper drevpå löne- och prisbildningen i den omfattning vi kunnat iaktta i en delandra länder. Gmnden för detta var enighet bland parterna om att deninternafionella 27 prisutvecklingentillsammans med produktivitetsökningen satte ramama Prop. 1986/87: 100 förhur lönekostnaderna kunde utvecklas i den svenska konkurtensutsalta Bil. Man ansåg att försök att spränga dessa ramar skulle riskera såvälsysselsättningen för arbetstagarna som vinstutsikterna för arbetsgivarparten. 4.3 Nya förutsättningar på arbetsmarknaden har emellertid arbetsmarknaden visatsämre förmåga att lösa motsättningar utan konflikter och stridsåtgärder. Man kan dessutomkonstatera att arbetsmarknadens parter icke förmått ena sigkring kostnadsökningar som vid fast växelkurs varit förenliga med en fortvarigutbyggnad och förstärkning av produktionskapaciteten i den konkurtensutsalta sektorn. Den avgörandeuppgiften är nu att åstadkomma en varaktig anpassning av löne- ochprisutvecklingen fill högst de viktigare konkurtentländernas nivå. Alternativetär en utveckling mot ökad arbetslöshet, nya underskott i utrikesbalansen och sjunkande reallöner. Arbetsmarknadensfunktionssätt har en nyckelroll i denna anpassning. Flera orsaker har bidragit till attarbetsmarknadens sätt att fungera har försämrats. Efter 1970-taletsmitt ställdes arbetsmarknadspartemas lönepolitik inför nya påfrestningar.Tidigare hade den viktigaste uppgiften varit att i förhandlingar fördela enökning av köpkraften. blev i stället uppgiften på stora delar av den svenskaarbetsmarknaden att fördela en minskningav köpkraften.