prop · GA0312 · 1986-12-31 00:00:00 — Liksom enligl BL ärdel enligt försia stycket straffbart all i driva bankrörelse utanalt vara berättigad lill det eller all för elt utländskt bankföretagsräkning föreslå en verksamhel som ulan tillstånd av regeringen drivs från ettkonlor eller någol annat fast driftställe i . Ulredningen har för sindel inte ställt upp något krav på uppsåt. Detta överensstämmer med BL. Enligtmin mening bör dock, som också åklagarmyndigheten i åklagardistriktframhållit, av lagen framgå om det för straffbarhet krävs atl gärningen begåtts uppsåfligen. 1förtydligande syfte hardärför tillagts att det i subjektivt hänseende krävs uppsåt. Straffet är som böter eller fängelse i högst ochpreskriptionstiden är därmed enligt allmänna straffrättsliga regler (35kap. 1 § BrB) två är. Bestämmelseni andra stycket föreskriver bötesstraff för den som i sin flrma eller iövrigt vid beleckning av affärsrörelse använder ordet bank. 1986/87:12 detta fall straffbeläggs även oaklsamhelsbrotl. Frågan om räckviddenav bestämmelsen om tystnadsplikt i 20 kap. 3 § berördes avlagrådet i samband med granskningen av försäkringsrörelselagen (prop. 1981/82:180 s. 340 f.). Lagrådet förordade då att straffansvar enligl nämnda lagruminte skulle komma i fråga om revisor åsidosatte bestämmelsen. På samma sätt som skett iförsäkringsrörelselagen har därför i tredje stycket tagits in en bestämmelseav innehåll atl del i fall som avses i 3 kap. 14 § försia slycket (revisorstystnadsplikt) inle skall föQa ansvar enligl 20 kap. 3 8 brottsbalken.Motsvarande skall liksom för närvarandegälla vid överträdelse av banksekretessbestämmelsen i I kap. 6 § förstastycket. För att inte dubbla sanktioner skallkunna drabba den som gör sig skyldig överträdelse har i fiärde stycket tagits upp en bestämmelse om att straffinte får ådömas för en gärning som omfattas av ell åsidosatt vitesföreläggande. En motsvarande bestämmelseflnns i 21 kap. 1 § tredje stycket försäkringsrörelselagen. 2 § Till böter eller fängelse i högsl etl år döms densom uppsåfligen eller avoaktsamhet 1. till bankinspeklionen meddelaroriktiga eller vilseledande uppgifter om sådana omständigheter som han är skyldig att lämna uppgiftom enligt denna lag, bankaktiebolagslagen (1986; 000), sparbankslagen (1986; 000)eller föreningsbankslagen(1986:000), 2. underlåteratt enligt bankaktiebolagslagen föra aktiebok, akliebrevsregister ellerförteckning enligt 3 kap. 13 § eller att hålla aktiebok tillgänglig eller brytermot förbudet i 3 kap. 13 8 tredje stycket att utan samtycke lämna uppgifler ur där avseddförteckning, 3. underlåteratl enligt föreningsbankslagen föra medlemsförteckning eller lämna skriftliguppgifl enligl 3 kap. 6 § Qärde stycket samma lag, 4. underlåteratt enligt 7 kap. 12 8 första stycket andra meningen bankaktiebolagslagen, 3kap. 11 § första stycket andra meningen sparbankslagen eller 6 kap. 11§ första slycket andra meningen föreningsbankslagen sammankalla styrelsen på begäran avstyrelseledamot eller underlåter all iakttavad som enligt 7 kap. 13 § första stycket andra eller tredje meningen bankaktiebolagslagen, 3 kap. 12 § förstaslyckel andra eller tredje meningensparbankslagen eller 6 kap. 12 8 första stycket andra eller tredje meningenföreningsbankslagen gäller för styrelsens beslut. (Jfr 19 kap. 1 §första stycket UBAL, 15 kap. 1 § första stycket USBL samt 17 kap. 1 § första stycket UFBL.) Paragrafen motsvarar 19 kap. I 8 förstastycket aktiebolagslagen, 183 och 184 88 BL, 95 8 SpL samt 84 8 JkL. Denna paragrafinnehåller de ytterligare förfaranden som föreslås bli straffbelagda. Föratt ansvar skall kunna ådömas krävs i samfliga fall att handlingen ellerunderlåtenheten skail ha skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. Straffet är böter eller fängelsei högsl . I punkten 3 haröverträdelser av bestämmelserna i 3 kap. 6 § förenings bankslagenom medlemsförteckningen straffbelagts. Att medlemsförleck ningen förs på föreskrivet sätt har ansetts vara av sådan vikt all underiå tenheti detta avseende är slraffsanktionerad i JkL. Någon större principi- 332 ellförändring i fråga om medlemsförleckningens belydelse föreslås inte. Prop.1986/87: 12 Förteckningen innehåller uppgifter som är av vikl för medlemmarna,ledning och revisorer. Vidare Qänar den som underiag förupprättande av rösllängd. Beslämmelsema om hur medlemsförleckning skall förasbör därför allQämt vara straffsanklionerade. Delsamma gäller regeln i3 kap. 6 § Qärde stycket föreningsbankslagen om skyldighet atl lämna skriftliguppgifl om medlemskapet. Däremot föreslås ingen straffbestämmelse för den somlämnar oriktig eller vilseledande uppgift i en skriftlig uppgift urmedlemsförteckningen eftersom ett sådant förfarande, om del skett uppsåtligen,lorde kunna beslraffas som osant intygande enligt 15 kap. 11 8 brottsbalken.Det har inte heller ansetts nödvändigt att slraffsanklionera det förfarandelall medlemsförteckningen inte hälls lillgänglig för medlemmarna enligl beslåmmelsernai 3 kap. 6 8 Iredje stycket föreningsbankslagen. Enligt JkL kan påföQdenför nu avsedda gärningar bestämmas endast lill böler. Enligl 1975 ärsaktiebolagslag kan emellerlid underlålenhel all föra akliebok och hålla dennatillgänglig för envar medföra fängelse. Detsamma föreslås gälla beträffandebankaktiebolag. Underlålenhel alt föra medlemsförteckning och lämna medlemskriftlig uppgift därur bör anses vara jämförbara brott. Förslaget innebärdärför all fängelse i högst också kan ådömas för sådana gärningar.Normalstraffel bör emellerlid även i fortsättningen vara böler, men för mersvårartade fall bör fängelse kunna komma i fråga. Enligl bestämmelser i deövriga banklagarna (, SBL och FBL) är styrelseordföranden skyldig attsammankalla styrelsen på begäran av en styrelseledamot. Där föreskrivs vidareatt ell beslut inle får fattas i ell ärende vid slyrelsesammanlräde om intesåvitt möjligl samtliga slyrelseledamöler och suppleanter fått tillfälle altdella i ärendeis behandling och erhållit tillfredslällande underlag för attavgöra ärendet. Om en ordinarie styrelseledamot har förfall skall alllid ensuppleant beredas tillfälle attinträda i dennes ställe. De angivna föreskrifterna straffsanktioneras genombestämmelsen i punkten 4. Syftet är all skapa garanlier för atl samtligaslyrelseledamöler bereds möjligheter all effekiivt delta i styrelsearbetet. 3 8 Bankinspektionen kan vid vite förelägga eneller flera styrelseledamöter all fullgöra skyldighel enligt denna lag ellerandra författningar att 1. lillinspeklionen sända in behöriga redovisningshandlingar, revisionsberättelsereller delårsrapporter,saml 2. hosinspektionen göra föreskriven anmälan för registrering. Ett föreläggande enliglförsia slycket 2 får inte meddelas, om underlåtenheten atl göra anmälan medföratt stämmans eller styrelsens beslut förfaller eller att banken blir skyldigatt träda i likvidation. Bankinspeklionen kanförena även annat föreläggande enligt denna lag än som avses i första slycketmed vite. Bankinspektionen skallpröva frågan om utdömande av ett vite som har förelagts enligt försia slycket.I övriga fall prövas frågan enligt lagen (1985; 206) om viten av länsrätten. Bankinspektionens beslulvarigenom vite som avses i första stycket förelagts eller dömts ut färöverklagas hos kammarrälten genom besvär. (Jfr 19 kap. 2 8 UBAL, 15 kap. 2 8 USBL samt 17kap. 2 8 UFBL.) Paragrafen, som motsvarar 19 kap. 2 8akliebolagslagen, 153 8 första Prop. 1986/87: 12 stycket och 157 § BL, 81 §första och fjärde styckena SpL saml 74 § tredje stycket och 75 8 Qärde stycketJkL, innehåller bestämmelser om vite. Enligl/örj-ra srycket kanbankinspektionen vid vite förelägga styrelseledamöterna atl på föreskrivetsätt sända in redovisningshandlingar, revisionsberättelser och delårsrapportersamt att göra anmälningar för registrering. Som anförts i inledningen till detta kapilel innehåller lagen om vitenvissa allmänna beslämmelser som kompletterar bestämmelserna i denna paragraf.Av 2 8 lagen om viten framgår atl elt vitesföreläggande skall vara riktat eller flera namngivna fysiska eller juridiska personer. Etlvitesföreläggande enligt förevarande paragraf bör kunna riktas antingen tillsamtliga styrelseledamöter eller till någon särskild ledamoi. Av praktiska skälbör del kunna riktas direkl till verkslällande direklören, eflersom det ipraktiken är denne som för styrelsens räkning ombesörjer de uppgifter som avsesi paragrafen. Skulle det visa sig atl den som fåll ell föreläggande saknarmöjlighel att utan annan styrelseledamots medverkan fullgöra skyldigheten, börföreläggande också kunna meddelas den sistnämnde. Hela slyrelsen bör emellertidvara ansvarig för att skyldigheten fullgörs. För alt skyldigheten allsända in redovisningshandlingar, revisionsberättelser eller ddårsrapporl elleratt göra anmälan skall anses fullgjord fordras att insänd handling elleranmälan är riktig till såväl form som innehåll. Om det finns bristfälligheler iredovisningshandlingarna bör bankinspeklionen kunna vid vite föreläggastyrelseledamöterna atl avhjälpa dessa. Vilesföreläggande färenligt andra slycket inte ges i sådana fall där lagen föreskriver attbolagslämmans eller styrelsens beslut förfaller eller att bolaget blir skyldigtatl träda i likvidation om anmälan inte sker. De fall som avses är beslut ombildande av banken (2 kap. 12 § , 2 kap. 11 8 SBL och 2 kap. 5 § FBL),nyemission (4 kap. 11, 13, 15, och 16 §§ ), emission av skuldebrev (5 kap.79 §8 ), nedsätlning av aktiekapitalet (6 kap. 4 och 7 88 ) och fusion (IIkap. 3, 6och 9 §§ , 7 kap. 4 och 7 §§ SBL och 10 kap. 4 och 5 §§ FBL).Vilesföreläggande får inte heller användas för att tvinga fram en anmälan omatt bankens rörelse öppnats eflersom påföljden för underläten anmälan kan varatvångslikvidation (10 kap. 4 8 , 6 kap. 2 § SBL och 9 kap. 4 § FBL). Bestämmelsen i tredjestycket överensstämmer i sak med gällande banklagstiftning. Av 2 8 Qärde slycketlagen om viten föQer att etl vitesföreläggande skall delges adressalen.Utredningsförslagels beslämmelse om att den mot vilken ett vitesförelägganderiktas genast skall skriftligen underrättas om delta har därför fåll utgå. Enligt gällandebanklagstiftning får inte bankinspekflonen döma ut vite utan denna uppgift ankommer uteslutande på allmän domstol. Som huvud regel skall enligt förslaget utdömande av vite alltjämt ankomma på dom stol. Enligl den nya viteslagen skall frågan om utdömande av vite som regel prövas av länsrätten på ansökan av den myndighel som har utfärdat vitesföreläggandet. \ fiärde slycket föresläs etl undantag från den angivna regeln. Bankinspektionen föreslås få döma ut sådant vite som förelagts för att trygga all redovisningshandlingar, revisionsberättelser och delårsrap- 334 porter sänds in till inspektionen. Uppgiften attkontrollera att sådana Prop. 1986/87: 12 handlingar och anmälningar kommitin till inspektionen kan enklastfullgöras av inspeklionen själv. Lagrådel har på dennapunkt anfört all avsikten med den nya lagen om vilen har varit, förutom atttillgodose behovel av en effekiivisering av vitesinstitutet, atl ge delta enutformning som medför att det blir så likformigt som möjligl för de olikaområden där del används (prop. 1984/85:96 s. 23). Med hänsyn härtill börundantag från lagens principer göras i nytillkommen lagstiftning endasl omvägande skäl kan anföras för detta. Vad som sägs i remissen utgör, enligtlagrådet, inle tillräckligt vägande skäl. Vid granskningen av förslaget flllden nu gällande lagen om bankrörelse motsatte sig lagrådet ur synpunkten av denenskildes rättssäkerhet atl bankinspektionen skulle äga både förelägga ochdöma ut vite (prop. 1955:3 s. 318). Lagrådet har därför avstyrkt förslaget pådenna punkt. För egen del villjag medanledning av vad lagrådet anfört framhålla all milt förslag innebär attbankinspektionen endasl skall få döma ut s.k. förfarandeviten, som förelagtsför alt säkerställa all bankerna sänder in de i försia slyckel angivnahandlingarna och gör föreskriven anmälan för regisirering. Maleriella vilen,dvs. viten avsedda atl ge eftertryck åt inspektionens beslut om att en bankskall göra eller underlåta alt göra något, skall däremot dömas ut av länsrätteni enlighel med viteslagens beslämmelser. Det är särskilt de materiella vitenasom kan ha slor ekonomisk och principiell belydelse och därrättssäkerhetssynpunkter kan göra sig gällande. Det synes också vara denna lypav viten som föredraganden främsl avsett då han i propositionen om ny viteslaguttalade sig mot en ordning där den myndighet som förelagt vitel också dömer utdet (prop. 1984/85; 96 s. 38). Jag vidhåller alltså milt förslag om atlbankinspeklionen skall få möjlighel all döma ut vilen som förelagts enligtförsta slycket. Denna ordning överensstämmer med vad som gäller enligt 19 kap.2 § aktiebolagslagen och 21 kap. 2 8 försäkringsrörelselagen och med vad somföreslås i 16 kap. 2 § NFL. Den sislnämda lagen har granskats avlagrådet och då lämnats utan erinran i detla avseende. Milt förslag innebär altjag följaktligen inte heller är beredd att följa de förslag till ändringar i 8 kap. 5 8 som lagrådellagl fram. I lagrådsremissenföreslogs att talan mol inspektionens beslul varigenom vite förelagts ellerdömts ut enligl/emfe slycket skulle föras hos kammarrätten genom besvär. Lagi-ådei har i denna del anförl all den i detremillerade förslagel valda ordningen av vissa motivuttalanden alt döma synes avsedd all innebära alt varje föreläggande som förenas med vite skall överprövas av förvaltnings domstol och inte av regeringen. Såvitt avser första styckets förelägganden, som är av mer ordningsmässig karaklär, lorde, enligt lagrådet, ingen in vändning vara alt rikla häremol. Dessa viten kan närmast hänföras till s. k. förfarandeviten, vilka regeringen med fördel kan avlastas. Tvekan kan däremot, enligt lagrådels mening, föreligga i Iredje styckels fall. Del kan där ofta bli fråga om s. k. maleriella viten. Lagrådet har framhållit att det som åsyftas kan vara av stor ekonomisk och principiell betydelse men 335 därförockså i hög grad föremål för delade meningar mellan banken, å ena Prop.1986/87: 12 sidan,och tillsynsmyndigheten, å den andra. Atl regeringen skall ompröva dessaförelägganden, när de inle ansetts böra förenas med vite, under del atlförvaltningsdomstol skall överpröva besvär över sådana som så betydelsefullaatt vite har utsatts, synes lagrådel vara en olämplig ordning Jag vill för egen delframhålla att avsiklen bakom besvärsbestämmelsen i sista stycket har varit attprövningen av etl föreläggande skall vara uppdelad mellan regeringen, somprövar den materiella delen, och kammarrätten, som prövar enbart vitesdelen.Jag är dock beredd atl instämma i lagrådels uppfattning om att denna ordning,som i praktiken kan innebära en viss dubbelprövning, kan synas mindre lämplig.Jag godtar därför lagrådets förslag om att andra förelägganden är sådana, sombankinspektionen utfärdar i enlighet med försia slycket, skall vid eltöverklagande prövas enbart av regeringen och atl detta bör gälla oavsell om deförenats med vite eller inle. Som lagrådet påpekal fär därmed endomslolsprövning av föreläggandel anslå till dess fräga väckts om utdömande avvite. Del sagda innebär att överprövningen av själva beslutet att föreläggavite i första styckets fall äger rum hos kammarrällen och i iredje styckelsfall förbehålls regeringen. Den nu valda ordningen föranleder alt sista slycketändras i enlighet med lagrådets förslag. Besvär enligl femtestycket mäste anföras . Detta föQer av förvaltningslagensbestämmelser. Kammarrätten är ocksä besvärsinstans vid besvär över beslut ivissa registreringsärenden enligt 8 kap. 8 8- Kammarrätten i Stockholmanser alt man bör överväga om inte möjlighet bör öppnas för bankinspeklionenatt föra talan mot kammarrättens avgöranden. Enligt kammarrätten visarerfarenhelerna från andra rättsområden all det från prejudikatsynpunkl kanvara av intresse atl inte endast enskild part ulan även vederbörandeansvarsmyndighel har möjlighel all underställa dylika frågor regeringsrättensprövning (bil. 3 avsnitt 3.18.1). Av den nya viteslagenföQer alt den myndighet som gör ansökan hos länsrätt om uldömande av förelagtvite får ställning av part och alltså är behörig att överklaga rättensavgörande. I sådana fall fär bankinspeklionen således rätl alt överklagaförvaltningsdomstolens beslut i frågan. I avvaktan på kredilmarknadskommitténsöverväganden rörande bankinspeklionens tillsynsverksamhet finner jag inte skälatt nu föreslå atl inspektionen skall ha rätt att föra talan mol kammarrättensbeslut även i övriga fall. 5.2 Förslaget tillbankaktiebolagslag' ' Se band 2. - Se band 3. ' Se band 4. 5.5 Förslaget till Prop.1986/87:12 Lag om införande av ny banklagstiftning 1 8 Bankrörelselagen (1986:000), bankaktiebolagslagen(1986:000), sparbankslagen (1986: 000), föreningsbankslagen (1986:000) och denna lagträder i kraft den 1 januari1987. Bestämmelserna i 2kap. 11 8 bankrörelselagen träder dock i kraft . (Jfr punkt 1övergångsbestämmelserna till BRL, 1 8 PromBAL, I § PromSBL och 1 §PromPBL.) Den nyabanklagstiftningen föreslås träda i kraft med undanlag förbestämmelsen om konsoliderad kapitaltäckning i 2 kap. 11 8 bankrörelselagen.Dessa regler saknar molsvarighet i gällande lag. Bankinspektionenframhåller det ofrånkomliga i all sådana regler införs och anser del angeläget attikraftträdandet inte skjuts upp (bil. 3 avsnill 8.2.1). anför å sin sida att detbehövs tid för anpassning och att ikraftträdandeti vart fall inte bör ske tidigare än enligt förslaget i promemorian, (bil. För egen del anserjag del motiverat att reglerna om konsolideradkapitaltäckning börjar lillämpas så snarl som möjligt. Tillräckligaförberedelser bör kunna hinnas med om dessa regler träder i kraft den 1 januari1988. De fall som de nyareglerna om konsoliderad kapitaltäckning träffar är sådana där etl bankaktiebolag genomaktieinnehav eller på annat sätt har enandel i ett utländskt företag som driver någon form av bankverksamhet ochandelen uppgår lill eller mer avföretagets aktiekapital eller motsvarande. För att få en enheiliglillämpning av kapitaltäckningsreglernagäller uppskovet till den 1 januari1988 inte bara i sädana fall där bankaktiebolag den inneharstörre andelar i utländska bankföretagutan också i de fall där bankbolag förvärvar större andelari utländska bankföretag eller ökar sitt tidigare innehav lill eller mer. Föreningsbankslagenhar i slora delar grundats på förslagel lill ny lag om ekonomiskaföreningar (NFL). Den lagen föresläs träda i kraft medan banklagstiftningen föreslåsträda i kraft etl år lidigare. Eftersomföreningsbankslagen har utformats som en fullständig lag ulan hänvisningar till NFL och en samordning av lagarna har kunnal ske under beredningen av lagrådsremissen kanföreningsbankslagen, liksom övriga banklagar,i sin helhet träda i kraft . En annan tidpunkt skulle hellerinte vara möjlig med hänsyn till att bankrörelselagen, som innehåller flera viktiga bestämmelser förföreningsbankerna, Iräder i kraft då. I promemorianföreslås en bestämmelse som möjliggör ändring av en banksstadgar före utgången av i syfte att anpassa stadgarna tillden nya lagstiftningen. Bankinspeklionen anser att det är en fördel ombeslul om stadgeändringar kan tas , men framhäller att lagsiiftningen måsle komma ul från trycket i tillräckligtid om bestämmel- 337 22 1986/87. seninte skall sakna belydelse (bil. 3 avsnitt 8.2.1). /87: 12 anför atl bestämmelsen lorde komma att sakna praktisk betydelse medhänsyn till atl kan beräknas besluta om lagstiftning först mol slutet av (bil. 3 avsnitt 8.3.4). SFFframhåller atl enligl föreliggande tidsplan för utformande ochfaslslällande av normalstadgar kommer ingenföreningsbank atl kunna fatta beslut om stadgeändring före utgången av (bil. 3 avsnitt 8.4.4). Mot denna bakgrund flnner jag inte skäl att ilagen införa den i promemorian föreslagna bestämmelsen. 2 §Genom bankrörelselagen (1986:000), bankaktiebolagslagen (1986: 000), sparbankslagen (1986:000) ochföreningsbankslagen (1986: 000) upp hävs, med de begränsningar som föQer av denna lag, 1. lagen (1955; 183)om bankrörelse, 2. lagen(1955:184) angående införande av nya lagen om bankrörelse, 3. lagen(1955:416) om sparbanker, 4. lagen(1955:417) angående införande av nya lagen om sparbanker, 5. lagen(1956: 216) om jordbrukskasserörelsen. (Jfr 2 § PromBAL, 2 8 PromSBL och 2 8 PromFBL.) Var och en av de tregällande banklagarna ersätts av dels bankrörelselagen, dels en lag för varje bankkategori.De nuvarande banklagarna upphävs genomdenna paragraf Även övergångsbestämmelserna till JkL upphävseftersom dessa har meddelats direkt i JkL. 3 § Om det i lag eller annan förfallning hänvisastill en föreskrift som har ersalls genom en bestämmelse i bankrörelselagen (1986:000), bankaktie bolagslagen (1986:000),sparbankslagen (1986:000), föreningsbankslagen (1986:000) eller denna lag,tillämpas i stället den nya bestämmelsen. (Jfr 3 § PromBAL, 3 § PromSBL och 3 § PromFBL.) 4 § För banker som registrerats före den 1 januari1987 gäller bankrörel selagen (1986:000),bankaktiebolagslagen (1986:000), sparbankslagen (1986:000) och föreningsbankslagen (1986:000) med de undanlag som anges i det föQande. (Jfr 4 § PromBAL, 4 § PromSBL och 4 § PromFBL.) Det ligger i sakensnatur att den nya lagen måste tillämpas också av de banker som registreratsföre lagens ikraftträdande. Om en sådan bank har beslämmelser i sina stadgarsom slrider mot banklagarna, föQer av denna paragraf att bestämmelserna blirutan verkan. Från denna huvudregel görs emellertid vissa undantag i de följandeparagraferna. I bankrörelselagen används samlingsbeteckningen bank på de trebankkategorierna, varvid såvitt gäller föreningsbanker såväl central som lokalföreningsbank omfattas.Dessa beteckningar ersätter benämningarna centralkassa för jordbrukskredit resp. jordbrukskassa som används iJkL. Paragrafen omfattar även de centralkassor och jordbrukskassor somregistrerats enligt JkL. 5 8 Om en sammanslulning eller annan juridiskperson som avses i 1 kap. 5 § andra stycket bankrörelselagen (1986:000) vid lagens ikraftträdande använder ordet bank i sin firma, får den fortsättadärmed utan tillstånd av g Avövergångsbestämmelse till lagen (1986:000) om ändring i lagen Prop.1986/87:12 (1972:262) om understödsföreningar framgär all understödsföreningfår använda ordet bank i sin flrma, om föreningen vid ulgången av år 1986använde ordel bank i firman. (Paragrafen saknar molsvarighet i promemorian.) I praxis hartillåtils att banks dotterbolag och dotterföretag lill branschorganisationer förbanker i sin firma använder ordet bank. Som påpekats av bankinspektionenbör sådana sammanslutningar som vid lagens ikraftträdande redan använder ordelbank i sin firma inte behöva söka tillstånd hos inspeklionen för fortsattanvändning (bil. 3 avsnill 2.4). Detta möjliggörs genom försia stycket. Av 12 § andrastycket lagen om understödsföreningar framgår atl sådan förening får la inordel bank i flrman, men inte på ell sådanl sätt all därav kan föranledas delmisstaget atl flrman innehas av bank. Denna möjlighet föreslås upphävd. Genomen övergångsbestämmelse till ändringen i understödsföreningslagen blir delmöjligt för de två föreningar som har ordet bank i sin flrma alt även i fortsättningen använda del. 6 8 Har en bank före förvärvategendom under sådana förhållanden som anges i 2 kap. 8 8bankrörelselagen (1986:000), krävs inte bankinspeklionens tillstånd för fortsatt innehav , även om av eller mera harförflutit från förvärvel. (Jfr 15 § PromBAL, 6 § PromSBL och 6 § PromFBL.) Enligt 2 kap. 8 §bankrörelselagen, som i huvudsak överensstämmer med 56 8 första-tredje styckenaBL och moisvarar 25 § första och andra styckena SpL saml 33 § första och andra styckena JkL.får en bank under vissa förutsättningar förvärva viss egendom för att skydda en fordran.Sådan egendom skall dock avyttras så snarl del lämpligen kan ske och senast när det kanäga rum utan förlust för banken. En nyhet i förhällande till gällanderält är att det, om egendomen inte avyttrats frän förvärvet, krävs tillstånd av bankinspektionenför fortsatt innehav.