prop · GA03130 · 1986-12-31 00:00:00 — 1986/87:130 _ om anslag till utgivande av statliga medel i iSStfall 1986/87:130 Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollel . Ipropositionen föreslås att anvisar ett anslag för att möjliggöra utbetalningav 2 milj. kr. till mot bakgrund av hans skatteförhållanden. 1986/87; 130 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , R. , , ,, , , G. , Lönnqvist Proposition om anslag till utgivande av statliga medel ivisst fall Enligtköpeavtal överlät fastigheien Gäddvik 6:182 tillLuleå kommun mot en ersättning på . Överlåtelsen skedde som etl ledi kommunens markförvärv inför den förväntade industriexpansionen i regionen isamband med det planerade 80. Överlåtelsen hade föregåtts av långdragnaförhandlingar mellan och kommunen, som hade ansökt om expropriafionstill-stånd.Efter överlåtelsen har frågan om beskattning av köpeskillingen föranlett enutdragen skatleprocess där bedömningen av storieken av den skattepliktigaförsäljningsvinsten, realisationsvinsten, varierat från O kr. till drygt 4milj. Vidare har frågan om tillämpning av äldre realisalions-vinstbeskallningsreglervaril föremål för bedömning. Dessutom har frågan om uppskov med beskattning avrealisationsvinsten föranlett komplikationer. har inte kunnat skaffanågon ersätiningsfaslighet inom den sladgade tidsfristen eller, eflerdispens, . som gått sedan försäljningen har deskattekrav som riktats mot uppgått till starkt varierande belopp. Ännuhar ingen skatt erlagts och del samlade kravet, inklusive olika avgifter somutgår vid försenad skattebetalning eller då den skaltskyldige fått anstånd medskattebetalningen, uppgår till ett belopp som överstiger försäljningslikviden.Åström har dock betalat , motsvarande respit- och reslitu-tionsränta. BirgerÅström har i en skrivelse hemställt att regeringen helteller delvis efterger skattekravet eller att regeringen medger undanlag fråntidsfristen för anskaffande av ersättningsfastighel. Jagavser nu atl ta upp frågan om åtgärder med anledning av till regeringen. I det följande beskriver jag de omständighetersom är av intresse i detta sammanhang. 2 Bakgrund Prop. 1986/87:130 2.1 Realisationsvinstbeskattningen Utgångspunkten för realisationsvinstberäkningen är denintäkt som erhållits vid fastighelsavytlringen. Frän denna inläkt får avdraggöras för alla omkostnader för avyttringen. Vad som därefter återstår ulgörskattepliktig realisafionsvinst. De omkostnader som får dras av är bl.a. ingångsvärdet,dvs. vad säljaren anskaffat fastigheten för, och förbättringskostnader. I detnu aktuella sammanhanget är det beräkningen av ingångsvärdet som filldrar sigsärskilt intresse. För äldre innehav gäller särskilda regler innebärande attfastigheter som förvärvats före anses förvärvade dettadatum. Ingångsvärdet skall därvid anses utgöra av fastighetenstaxeringsvärde för . Fanns taxeringsvärde ej åsätt fårvårdel uppskattas med ledning av taxeringsvärdet för fastighet, i vilken denavyttrade egendomen ingått, eller närmast därefter äsatta värde. För äldreinnehav finns dessuiom en regel som innebär alt om en fastighet innehafts merän får den skattskyldige som ingångsvärde ta upp av dettaxeringsvärde som gällde före avyttringen. Om någol taxeringsvärde dåej fanns åsätt fär vårdel uppskattas på det sätt som sagts. Oavsett vilketär man har som utgångspunkt gäller atl avdrag för kostnader endasi får avsekostnader som hänför sig till tiden efter den valda utgångspunkten föringångsvärdebestämningen. Det avyttrade markområdet utgjorde en del av den siörrefastigheten 6:7 som förvärvades av för 30000 kr.Den 7 februari 1977 avstyckades områdei och bildade fastigheten 6; 182.För Gäddvik 6:7 gällde elt taxeringsvärde av . och för år . Det område som sedermera bildade Gäddvik 6:182 hade underbeteckningen "Gäddvik 6:7 del av" åsatts ett taxeringsvärde om Vid liden för förhandlingarna med kommunen gjorde ,med hjälp av sitt ombud, en beräkning av den skattepliktiga vinsten.Beräkningen innebar att avyttringen inte skulle föranleda någon beskattningsbarvinsl. taxerade heller inte för någon realisationsvinst . Taxeringsintendenten överklagade emellertid taxeringsnämndensbeslut till länsrätten och yrkade att en del av köpeskillingen skulle beskattassom ränta (.) och att den skattepliktiga vinsten skulle beräknas till3770764 kr. Han beräknade därvid ingångsvärdet efler andra värderelationer änBirger gjort. Länsrätten i höjde med . (ränta) och . (realisafionsvinst). överklagade därefter länsrättens dom till kammartätteni och yrkade dels all beloppet . inte skulle betraktas som ränlaulan som del av köpeskillingen och dels att någon beskattning avrealisationsvinst inte skulle ske. Kammartätten fann all beloppet . skulle beskattassom ränta 3 och allingångsvärdet skulle beräknas så som gjort i sin Prop.1986/87:130 deklaration. Kammarrättens dom innebar alltså att Åströmbeskattades för , men inle för . Både laxeringsintendenlen och överklagadekammarrättens dom till regeringsrätten. Regeringsrätten fann att beloppet . inte utgjorderänta utan var en del av köpeskillingen. När det gällde ingångsvärdet fannregeringsrätten alt hade rätt att vid beräkningen utgå från etlfastighetsvärde antingen för eller (före avyttringen),som uppskattas med ledning av taxeringsvärdet för Gäddvik 6:7 för samma åreller det närmast därefter äsatta taxeringsvärdet för det område som sedermerabildade Gäddvik 6:182. Eftersom del inte fanns något taxeringsvärde för deltaområde vare sig eller är 1957 fann regeringsrätten att fastighetensvärde fick beräknas med utgångspunkt från fastighetsdelens taxeringsvärde vid1975 års fastighetstaxering. Del sålunda fastställda värdet skulle därefteruppräknas och med tillämpligt omräkningstal. Frågan om det var 1952eller taxeringsvärde som skulle proportioneras efler den nu angivnagrunden var beroende av vilka avdragsgilla kostnader som hadelagt ned på fastighetsdelen . Regeringsrätten hadeinte underlag för ställningstagande i den delen och kunde därför inte avgöravilken beräknings-lidpunkt som var förmånligast för . Regeringsrätten undanröjdedäriör kammarräuens och länsrättens domar och visade målet åter fill länsrättenför ny behandling. Regeringsrättens dom innebar sålunda att taxeringsnämndensbeslut tills vidare åter kom att gälla, dvs. ingen skattepliktigrealisationsvinst hade uppkommit vid den aktuella försäljningen. Vid den förnyade handläggningen i länsrätten fanndomstolen att ingångsvärdet enligt den av regeringsrätten anvisade modellenkunde beräknas till . med utgångspunkt i taxeringsvärdet från år1952. Efter uppräkning uppgick ingångsvärdet till . Länsrätten medgavavdrag för förbättringskostnader med . och kom, efter viss justering,fram till en skattepliktig realisationsvinst om . Efler överklaganden av såväl somtaxeringsintendenten ändrade kammartälten länsrättens dom bl. a. på det sättetatt avdraget för förbättringskostnader sattes ned till . ochfastställde realisationsvinsten till . överklagade kammarrättens dom tillregeringsrätten. Regeringsrätten beslöt att inie ta uppöverklagandet lill prövning med hänvisning till att överklagandet skett försent. Prövningen av deklarationen inleddes sålunda avtaxeringsnämnden och avgjordes slutligt . Möjligheten att skjuta upp beskattningen avrealisationsvinster infördes . Ursprungligen var del möjligt att fåuppskov eildast i samband med tvångsmässiga avyttringar, dvs. sädana som skettpå grund av expropria- tion, hot om sådan åtgärd m. m. infördes regler omuppskov också Prop. 1986/87:130 vid frivilliga avyttringar under vissaförutsättningar. Ett uppskov innebär i korthet att realisationsvinsten frånen försäljning undantas från beskattning vid den taxering dä beskattningenskulle ha skett enligt ordinarie regler. En förutsättning är dock atluppskovsbeloppet investeras i en ny faslighet. Enligt de regler som är aktuellai fall - ivångsavytlringssiluaiionen - gäller att den fastighetsom skall ersätta den avyttrade skall vara jämförlig med denna för all uppskovskall kunna medges. Som ytteriigare förutsättning gälleratt ersättningsfastighetenskall förvärvas . nämligen före utgången av Iredje kalenderåret eflerdel år då realisationsvinsten uppgetts eller bort uppges till beskattning isjälvdeklarationen. Tidsfristen kan föriängas med efter dispens av riksskalleverketom det finns särskilda skäl. Det sagda innebär för Åslröms del allrealisationsvinsten hade bort uppges vid deklarationstillfället ochatt en ersättningsfastighet hade måst förvärvas före utgången av trekalenderår därefter, dvs. senast vid utgången av är 1981. Riksskatteverketmedgav emellertid genom elt beslut att tidsfristen förlängdestill utgången av . Det saknas laglig möjlighet att medge ytterligareförlängning. som gått har vid flera tillfällenförsökt att skaffa en ersättningsfastighet, men inte lyckats. Detta synes hängasamman med att den ersättningsfastighet som den uppskovssökande skall skaffaskall vara jämförlig med den avyttrade. Det avyttrade markområdet användes av Åströmför utvinning av grus. Området utgjorde en del av den som jordbruksfastighetlaxerade Gäddvik 6:7. Vid det tillfälle då markområdet bildades somsjälvständig fastighet taxerades detta som annan fastighet. Fastigheten synesha beställ av skogsmark och innehållit avsevärda grusmängder. Jämförlighelskravet innebar svårigheter för skaffa en ersättningsfastighet eftersom tillgången på likvärdigafastigheter var liten. har emellertid också varil intresserad av merarenodlade jordbruksfastigheter, men i den delen haft svårigheter atl få förvärvslillståndenligt jordförvärvslagstiflningen. Dessa svårigheter synes i de flesta fallenha berott på all aktuella fasligheter haft flera intresserade köpare, där detlegat i rationaliseringsinlresse att brukningsbar mark tilldelades aktiva'jordbrukare med intilliggande mark för sammanläggning till störte bmkningsenheter.En ytteriigare försvårande faktor synes i det sammanhanget också vara att Åströminte tidigare varit aktiv inom jordbruk och dessuiom uppnåttpensionsåldern. Genom en lagändring infördes bestämmelser om altvinster vid fastighetsförsäljningar skulle vara skattepliktiga i sin helhet oavsett hur fastigheten innehafts. Enligl ikraftträdandebeslämmelserna skulle de nya reglerna gälla för avyttringar efter utgången av . Dessför innan hade en fasiighelsvinst varil skattepliktig i sin helhet om fastigheten innehafts än . Om fastigheten innehafts eller längre 5 var av vinstenskattepliktig. Vid tvångsavyltring var av vinsten Prop. 1986/87; 130 skattepliktigoavsett innehavstid. 1en ansökan om resning i målel angående beskattning av realisationsvinsten, därregeringsrätten undanröjde länsrättens och kammarrättens domar, gjorde atl överlåtelsen skett under sådana förhållanden all del varil frågaom expropriation eller liknande förfarande. menade atl de äldre realisalionsvinstreglernadärför skulle vara tillämpliga enligl punkten II avövergångsbestämmelserna lill lagstiftning (1976:343), vilket skulleinnebära att av vinsten skulle vara skattepliktig. Enligl den av Åströmåberopade ikraftträdande-bestämmelsen skulle äldre bestämmelser gälla i frågaom expropriation eller liknande förfarande om lalan i målel väckts före den 1april 1976 eller om egendomen tagits i besittning senasl nämnda dag. Regeringsrättenfann emellertid att övergångsbestämmelsen inle var lilllämplig eftersom Luleåkommun hade förvärvat fastigheten genom köpeavtal den 29 mars 1977.Regeringsrätten avslog däriör resningsansökningen. Enligtnämnda övergångsbestämmelser gäller alltså atl det skall vara fräga omexpropriation eller liknande förfarande och inle om tvångsavyltring i dennågot vidare betydelse som används vid uppskovsbedömningen. Birger.4ström debiterades skatt på grund av försäljningsvinslen då länsrätten år1980 på talan av laxeringsintendenlen höjde hans taxering. Skatten uppgick tillca 3,9 milj. kr. Därtill kom kvarskatteavgift och respitränta med sammanlagi612 . Respitränta utgår på grund av aU skattekrav aktualiseras förstefter den tidpunki då skatt enligt taxeringen skulle ha betalats omskattepliktig inkomst fastställts i ordinarie tid. betalade inte dennaskatt utan erhöll anstånd med betalningen, varvid anstånds-ränta började löpa. Sedankammarrätten faslslällt att någon skattepliktig realisationsvinst inteuppkommit nedsältes skattekravet till . Därtill kom kvarskatteavgift, respiträntaoch anståndsrånta med sammanlagt . betalade detsammanlagda beloppet om . Sedanregeringsrätten undanröjt kammarrättens och länsrättens domar uppkomånyo den situationen att någon realisationsvinst inte beskattades. Det belopp Åströmhade betalat återbetalades därför lill honom jämle en reslitutionsränta om . Skattekravetaktualiserades därefter ånyo vid den handläggning som vidtog efterregeringsrättens avgörande. är situationen den att en skatt på . Därtill kommer ytterligare 870000 kr.avseende kvarskatteavgift, respitränta och reslitutionsränta. Sedan Åströmerhöll anstånd med betalning av det sammanlagda beloppet utgår anståndsräntafortlöpande. Detsamlade skattekravet, inklusive avgifter och räntor, uppgår till ca 5,3 milj. kr. Härav har betalat drygt 7670(X) kr. Mitt förslag: Etl belopp om 2 milj. kr. utbetalas lill BirgerÅström. Skälen för mitt förslag: såg sig tvingad atlsälja markområdet pä grund av kommunens önskan om markförvärv inför denväntade industriexpansionen i . gjorde en beräkning av hurförsäljningsvinslen vid elt skiljeförfarande skulle komma att beskattas. Delsynes ha varit denna beräkning som legat lill grund för hans ställningstagandeatt lill slut gå med på ett skiljeförfarande i stället för att låla kommunenfullfölja expropriationen. Visserligen gjorde högsta instans sedermera enannan bedömning i skattefrågan, men de olika ställningstagandena i den skatleprocesssom följde på försäljningen visar ändå atl hade visst fog för sinberäkning. Beskattningsreglerna har föranlett särskilt stora problem.Dessa hänger samman med atl förvärv av fasligheten låg mycketlångt tillbaka i liden och alt del försålda markområdet utgjorde en del av enstörte fastighet. Vidare tillkommer omständigheten att avyttringen skedde i enbrytningslid mellan två system för beskattning av faslighetsförsåljning-ar. Detskiljeförfarande som hade sin grund i att kommunen önskade expropriera markenresulterade i en avyttring som anses frivillig vid tillämpning avövergångsbestämmelserna till lagstiftning men som en tvängsavyttringvid tillämpning av uppskovsbestämmelserna. Med karaktären av tvängsavyttringföljer alt en ersättningsfastighet skall vara jämförlig med den avyttrade. Medhänsyn till del avyttrade markområdets speciella karaktär har också jämförlighelskravetmedfört särskilt stora problem. Bedömningen av huruvida någon skattepliktigrealisationsvinst uppkommit har varierat. Frågan har gällt mycket storabelopp, vilket naturligtvis medfört en betydande osäkerhet om vilket belopp somrent faktiskt varil tillgängligt för den enskilde. Den uppkomna situationen måste betecknas som unik motbakgrund av dels anledningen lill avyttringen, dels del förhållandel atl delursprungliga förvärvet av fastigheien låg långt tillbaka i tiden och delsfastighetsdelens karaktär, med åtföljande komplikationer i uppskovssammanhang. Jag vill betona atl det i endasi utomordentligt speciellafall bör komma i fråga att en åtgärd vidtas avseende ett enskilt skatteärende.Den prövning som därvid skall göras måste omfatta samtliga omständigheter iärendet. Vid en sådan sammanvägd bedömning som det inte ankommer på skattemyndigheternaatt göra skall konsekvenserna av en i och för sig riktig taxering framstå somsynnerligen stötande mot bakgrund av den eller de händelser som lett fram tillskattskyldigheten. Enligt min mening är denna fömtsättning uppfylld i dettafall. Mot bakgrund av vad jag anfört anser jag all starka skältalar för ett ingripande i syfte alt lindra bekymmersammasituation. Detta bör lämpligen ske genom atl ett belopp betalas ul till honom.Vid bedömningen av det belopp som bör ställas till regeringens förfogande i detta syfte är en givenutgångspunkt att den försäljning som skett skall Prop. föranleda beskattning.Vidare bör man beakta den skattekredit som har haft och sominneburit möjligheter för honom att förtänta kapitalet, åven omsituationen i övrigt inneburit svårigheter för honom att fritt disponera beloppet iväntan på atl skattekravet slutligt fastställs. rimlig storlek av beloppetanser jag vara 2 milj. kr. Regeringenbör således föreslå att anvisa elt särskilt anslag på statsbudgetenför detta ändamål. Utbetalningen bör komma till stånd under innevarandebudgetår. Anslaget bör därför anvisas på tilläggsbudget. Medhänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen föreslär tillViss utbetalning till B. på tilläggsbudget II Ullstatsbudgeten för budgelårel 1986/87 under sjunde huvudtiteln anvisa ett anslagav . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå atl anta det förslag som föredraganden lagtfram.