prop · GA0358 · 1986-12-31 00:00:00 — t.ex. sönderkörda skogsbilvägar (mesta jakten bedrivsunder våta höstda- gar), skjulfällsröjningar i ungskogar och julgransstölder,som i prakfiken är Prop. 1986/87:58 svåra att bevaka för markägaren. Några möjligheter lill utökad jakl på kyrkans markerbedöms inle föreligga och anses inle heller önskvärd. Bara i nägra enslaka fall lorde följden förjakiarrendatorér inom kyrkans marker bli en reducerad älgjaktsmöjlighet ombetänkandets förslag skulle komma atl genomföras. 2.8 i : Vad belräffar förslagel omatt etablera kort lidsjakt inom vissa områden, skulle en sådan lösning bidraga lill atl lösa problemet med jaktmöjligheter för dem, som enligl det liggande förslaget skulle bli ulan sådan möjlighet. En förutsättning är mellertid all de områden, somupplåtas, antingen själva omfallar en ansenlig areal eller ligger sä näravarandra all de kan avjagas altemativt. För all inte jaktlrycket skal! bli för storl måste mansäkert lillskapa en organisation där vae delområde jagas högsl en gång perjaktvecka med lämpligt anlal jägare under ledning av anställd jaktledare ochmed en viss administrativ kapacitet. Detta innebär att delområde (endagsjakt) bör omfalta700-1000 ha beroende på terräng, viltiillgång, arrondering m.m. I förekommer jaktenheter av dennaomfattning endast i undantagsfall även om man räknar med samarbete med andraallmänna ägare. Om förslagel med kortlidsjakt genomföres bör del ske i enform där en fast organisation (jaktvårdssammanslulning) ges möjlighet atlarrendera ändamålsenliga marker till ortspris för att utifrån detta områdeorganisera en ändamålsenlig jakt. Härvid är det viktigt alt jaktens ochviltvårdens krav sätts i förgrunden och inte ekonomiska synpunkter ellersirävan atl bereda tillfredsslällelse för största möjliga anlaljaktinlresserade människor. Om ovanslående synpunkier beaktas, anser stiftsnämnden attden föreslagna lösningen med kompletterande kortlidsjakt borde kunna geposifiva effekler. 2.9 : De ökade resurser som slällslill organisaiionernas förfogande bör inle bli till fördelendasl från jägarnas synpunkt. Ökade kunskaper om förutsättningarna för jaklbör leda till initiativ hos kommuner och andra slörre markägare för altklariägga möjligheterna för ökad jakt som kan höja avkastningen från markerna.Del bör också minska riskerna för konflikler mellan jägare och andra gruppersom vill vistas i naturen. ökat stöd bör därmed få positiva effekler frånallmänna rekrealionspoliliska synpunkter. 2.10 jägare:Utredningens allmänt uttalade förhoppningar om atl nya jakllillfällen möjligen går alt lillskapa - är tyvärr fromma förhoppningar utan reelll verklighetsunderlag. Vatje jägare som blir utslagen från sina nuvarande jaktmöjligheter genom ulred ningsförslagen - kommer alt förbli utslagen. Alt det i försia hand blir de socialt och ekonomiskt svagaste jägarna som förlorar de begränsade jakt möjligheter de nu har, gör inte saken bäitre. Trols ulfärdade kommittédirektiv om att ingautredningsförslag får med föra ökade kosinader, anger såväl huvudutredningen som kompletterings- utredningen att deras förslag medför belydande kostnadsökningar. 1 den mån det, mol förmodan, finns några disponibla överskottsmedel tillgäng- 255 liga, anser riksförbundetatt dessa medel oavkortat skall överföras lill resp. Prop. 1986/87:58länsstyrelse som regional förstärkning av jakt och nalurvård. - Landsbygdens jägare motsätter sig på det bestämdaste att den välfungerande, förhållandevis billiga och allmänt omtyckta samordnade älgjaktenslopas eller förändras på föreslagel sätl. Samma förhållande gäller nuvarandejaktlagstiftning som bör behållas oförändrad, eller med smärre jusleringar. 2.11 : LRF har principielllinga invändningar mol de av ulredningen föreslagna ålgärderna. Del bör dockenligt LRF:s uppfattning betonas alt förlusten av jakttillfällen och motviljanatl delta i samverkan över ägogränser svårligen kan ersättas med informalionoch utbildning. LRF nolerar alt utredningen föreslår att jaklrältsinnehavarnaoch deras organisationer skall tillföras resurser. LRF finner del nödvändigtatt även markägarna och deras organisationer får del av dessa medel förinformation och utbildning. bör som ulredningen föreslår varavägledande vad gäller all visa på möjligheter alt bäitre utnyttja jaktmarken.Detla bör även gälla kyrkans och kommunernas markinnehav. Tillfällen tillkortlidsjakt bör bli föremål för en diskussion mellan jägare och markägare. 2.12 : Somframgår av betänkandet är jaktmöjligheterna på bolagsmark i huvudsak välutnyttjade. Normall erbjuds i första hand anslällda i skogsbruket jaktmöjligheloch därefler anställda i egen industri samt ortsbor. Skogsföretagen vill intetvinga elablerade jaktlag att ta emot nya jägare. Således är möjligheternaåtminslone på kort sikl begränsade att erbjuda nya jaktlillfållen. Det skalldock observeras alt förhållandena varierar mellan och inom förelagen. Enliglulredningens mening bör yllerligare jakllillfällen kunna erbjudas genom ellökal anlal korttidsupplåtelser. Flertalet skogsbolag vill dock helst etableraell förtroendefullt och långsiktigt samarbele med jaktlagen för att på så sätlförsöka erhålla en ändamålsenlig viltvård. Delta är inte minst viktigt motbakgrund av den omfattande skadegörelse på skog som vissa viliarteråstadkommer. Möjligheterna alt på skogsbolagens marker erbjuda kortlidsjakt ärdärför små. Ibeiänkandei påpekas att för all tillgängliga jaklmöjligheter skall kommajägarna till del krävs en fungerande förmedlingsverksamhet och all jägarnaslokala organisationer skall la ansvaret för denna. av jaklmöjligheter av goda kontakter mellan markägare och jägare.Enligt vår mening är del därför nödvändigt atl om den förmedlingsverksamhet somföreslås kommer till stånd etl väl fungerande samråd med markägarna etableras. Engod gmnd för etl sådanl samråd kan vi erhålla om markägama får en avsevärtbäitre representation än nu i länsälgnämnder och på andra nivåer i den jaktligaadministrationen. 2.13--------------------------------- : Antalet jägare som förlorar möjligheten att bedriva jakl efter älg på de marker där de nu jagar uppskattas till ca3500 eller ca 1,av det toiala antalet älgjägare. har efler konlakler med länsjaktvårdsförbun-den ochjaktvårdskretsarna kommit till den slutsatsen atl del bör vara möjligl altordna älgjaklstillfällen för merparten av dessa jägare. Omde jägare som riskerar förlora sina älgjaktstillfällen är jäml fördelade över landel motsvarar della 810 jägare per jaktvårdskrets. Om kretsarna kan moiiveras atl medverka i anskaffningen av jaktlillfällen för dessa personer bör de kunna inordnas i befintliga jaktlag. Sannoliktär dock inle fördelningen jämn över hela landet. Det kan Prop. 1986/87:58finnas områden med en viss koncentration åv 'generelljägare. Där kan krävassärskilda ålgärder för att tillskapa jaktmöjligheter för dessa. För alt fåbättre grepp om omfaltningen av detla problem krävs dock en noggrannare analysav generelljägarnas lokalisering ställd i relalion till tiUgången på älgjakt påsamma ort. För denna analys krävs medverkan från länsjakl-vårdsförbunden ochjaktvårdskretsarna. Enfömtsättning för alt de jägare det här är fråga om skall kunna beredasjakttillfällen är dock atl de själva aktivt medverkar för all fålillgång till älgjaklsmark saml alt de är villiga all acceptera de föreskrifierför jaktens genomförande som gäller inom de licensområden till vilka de kananslutas. Medinstämmande i utredningsgruppens förslag lillstyrker Svenska jäga reförbundet således allresurser slälls lill jägareorganisationernas förfogande för alt aktivi verkaför tillskapande av jakttillfällen för de jägare som genom denna älgärdförlorar sin möjlighel atl jaga älg attutredningsgruppens förslag skall vara genomfört inom en övergångslid av tre årefler beslul. 2.14Sveriges länsjaktvårdskonsulenters förening: I likhei med utredaren anserföreningen atl särskilda medel bör ställas till jägarorganisationernasförfogande för upplysning, information och för jaktförmedlande verksamhet. 3.1 : När del gäller ålgärder iprisfrågan får verket hänvisa lill sitt yttrande (sid. 18-19) över"ViU och jakt". 3.2 i : Utredningen har intefunnit skäl aktualisera frågan om en allmän priskonlroll för att komma tillrätla med överpriserna på jaktarrenden. Så länge eflerfrågan på jaktmarköverstiger tillgången skulle det vara svårt atl ha etl praktiskt fungerandeprisstopp. Då det inte föreligger några hinder mot atl beiala arrende vid sidanom vad som formellt avtalats eller beslämts är en fri prisbildning svår attförhindra. I det lägel är del bälire all framför allt söka öka tillgången påjaktmark. Den ålgärden bör rimligtvis utgöra en viss prisdämpande faktor.Länsstyrelsen delar därför utredningens synsäll i delta avseende. Iavsnillel saknar en redovisning av i vad mån företag och särskiltutländska jägare betalar höga arrenden och bidrar till alt öka efterfrågan ochdärmed driva upp priserna. 3.3 jägare: Ulredningen är tämligen ensam om uppfattningen att tiUgången på bra och billiga jaktmarker är så god alt alla som vill jaga "kommer att erbjudas" detla på förmånliga villkor. Verkligheten är hell annorlunda. Det råder redan nu en stor brist på lediga jakttUlfällen. Detla medför att prisnivån för jaklarrenden och andra upplåtelseformer stiger dag från dag. I Syd- och blir jaklarrenden på 100kr. eller mera per hektar allt vanUgare. Skräckexempel på ända upp lill 1000kr. per hektar är känt (ulartendering av kommunägd mark). Med beaktande av de arealkrav per jägare som antyds i utredningen - och som blir följden av bl.a. huvudulredningens lagförslag (delvis en översättningav jaktlag med minimiarealer) - kan de framtida 257 17 1986/87. kostnaderna per jägareförväntas sliga fill . 1986/87:58träffande korliidsjakten nämner utredningen på sidan 21 att (staten) lar ul ca 1000kr. per dag - observera hell utan köttandel. Betydligthögre dagkorlsavgifler (2000-3000kr.) Bristenpå lediga jaktlillfållen är så iögonfallande stor, att även utredningen bordeha uppmärksammat detla förhållande. Beiräffande prisnivån för jakten är dennaså hög att förhållandel upprepade gånger har aktualiserats i . Motden bakgrunden är ulredningens påståenden minst sagl märkliga. Redan nu har deekonomiskl svaga gmpperna slora svårigheter atl kunna skaffa sig lillgiinglill jakl. Går de föreliggande utredningsförslagen igenom, förvandlas jaktenallt mer till ett exklusivt överklassnöje, oåtkomlig för flertalet vanligainkomsttagare. 4Införande av en ny ordning för älgjakten 4.1 : De olägenheter som enövergång lill etl pro-duktionsanpassat älgjaktssystem tveklöst kan medföra företl fålal jägare, har således enligt verkels uppfattning i vissa sammanhangslarki överdrivits. I stort sett varje förändring av villkoren för jakt kanmedföra negativa effekler för en grupp av människor. Dessa negafiva effekterfår emellertid inle hindra en synnerligen angelägen sirävan atl skapa en bälireviltvård genom att göra jakten i slörsta möjliga utsträckningprodukfionsanpassad och så djurvänlig som möjligl. En produkfionsanpassadavskjutning under lång jakttid är av vital betydelse för älgvården. Endast densom inte delar denna uppfattning och exempelvis sätter den egnaköttförsöoningen framför en god älgvård kan hävda all den generellajakten så som den nu är utformad har ett berättigande. Verkets uppfallning idenna fråga delas av den helt övervägande delen av landets jägare. En godälgvård med en djurvänlig jaktform är också ett krav från den faunainlresseradedelen av den övriga allmänheten. 4.2 : har i tidigare remissvarfiUslyrkl atl den framtida älgjakten i hela landet skall bedrivas inom ramenför elt system, som innebär all den är produktionsanpassad. Motden bakgmnden är domänverket berelt att medverka till lösningar som innebär atlprodukfionsanpassad älgjakt kan införas. Det bör dock framhållas att verketinte ensamt kan svara för erbjudanden om jakttUlfällen åt de jägare, som"friställs" vid övergång till nytt älgjaklssystem. 4.3 Länsstyrelseni : Den nu gjorda utredningen beträffande konsekvenserna av beredningens förslag tUl en ytterligare samordning av älgjakten visar enligl mening atl några nämn värda olägenheler inle uppstår för någon kategori jägare. De jaktfillfäUen, som skulle försvinna, om beredningens förslag genomförs, går sannoUkt att ersätta. En övergångstid enligl utredningens förslag kan vara behövlig för att förändringarna beiräffande älgjakten skaU kunna genomföras så smidigt som möjligl. 4.4 Länsstyrelseni : I finns många älgjaktsområ den i storieksordningen . Då det är svårt att förutse i vilken närmare omfattning jakt- och viltvårdsutredningens förslag leder tiU en ökad samordning av älgjakten kan det åtminstone befaras att en hel del av dessa områden kommer alt bli s.k. kalvområden om förslaget genomförs Länsstyrelsenanser mot bakgrund av det anförda alt en modifiering av Prop. 1986/87:58 jakt-och viltvårdsberedningens förslag bör övervägas. Enligt förslagel skallundantagsvis ivåårslicenser kunna meddelas för det fall det kan visas atlsamordningsförsök har misslyckats ("särskilda licensområden"). Förslagetinnehåller således en viss möjlighet till "flerårslicens". Länsstyrelsenanser atl denna möjlighet bör ulvidgas och helsl ersätta alternativet medkalvområden. 4.5 i : Länsstyrelsentillstyrker förslaget om en treårig övergångslid. Därigenom får berörda jägaregod lid på sig för alt söka skaffa sig andra marker atl jaga på. 4.6 i : I Norrbollens länbedrives etl försök med reglerad älgjakt inom området nedanförlappmarksgränsen. I övriga delar av länet kan älgjakten bedrivas antingen underallmän jakttid eller som licensjakt. bedömer att en övergång lillden form av älgjakt som jakt- och viltvårdsberedningen föreslår inte medförnågon nämnvärd försämring för de marklösa jägarna all bedriva älgjakt inomförsöksområdet i länet. 4.7 i : Jakten på kyrkans markeri Slrängnäs stift. Anslutninglill älglicensområden är hög. Dock förekommer vissa arrenden där"generell älgjakt" bedrivs. Möjligheterna bedöms emellertid goda attvid en ändring av älglilldelning lill generell jakt till alt gälla enbartkalvar, föra över en slor del av de nu "generella' områdena lilllicensområden. Nuvarande jaktarrendator skulle då få tillgång lill"fullständig älgjakt". 4.8 Stiftsnämndeni : Förslagel, alt nuvarande generella tilldel ning av ell vuxet djur och en årskalv, skulle ersättas med fri kalvjakt under en kort jakttid, ser nämnden som i huvudsak positivi. siluation då älgstammen väsentligen understiger vad som kan betecknas somnormal storlek, borde dock en möjlighet finnas alt minska avskjutningen även påde sålunda licensfria områdena. 4.9 Stiftsnämndeni : En övergångstid torde under övergångs perioden i stor utsträckning konservera nuvarande förhållande och dess negativa effekler. Jakt- och viltvårdsberedningens förslag har varil bekant länge och möjlighelen för jägare att förbereda sig för en eventuell ändring har stått till buds. Enevenluell övergångsperiod bör, om den överhuvud tagel skall tillkomma,begränsas till . 4.10 - Landsbygdens jägare: Med beaktande av sta tistiska redovisningar från älgjakten, övrigt faktamaterial som föreligger, samt jägarnas klart uttalade mening, finns det inga bärande sakskäl att slopa eller förändra den samordnade älgjakten. En förändring enligt utred ningsförslagen har enbart jaklpolifisk grund. Förändringarna kommer atl slå ul fiera liolusenial jägare från de jaklmöjligheter de har . Osämja och stridigheter bland jägarna kommer alt uppstå. Kostnaderna för jaklfill- fällena kommer all stiga kraffigt. Myndigheterna kommer att få avsevärt ökande arbetsbelastning med adminislralionen av jakten, förulom alla nya besvärsärenden som uppkommer. Ingen vinner på ulredningsförslagen - allaförlorar mer eller mindre (många förlorar alll de har). 4.11------------------------------------------ : LRF finner anledning hänvisa till Prop. förbundels yttrande överjakt- och viltvårdsberedningens förslag vad gäller "EnligtLRF:s uppfattning bör i princip älgjakt bedrivas inom licensområden i enlighelmed beredningens förslag. Under en övergångslid bör möjligheter föreligga förregisirering av särskilda licensområden. Äldre markägare med mindre arealer sominle lidigare deltagit i jaktlig samverkan bör under sitt återstående innehavkunna registrera dessa som licensområden. Tilldelningen bör ske i form avlångtidslicens. Om arealen är t.ex. en femtedel av vad som normalt erfordrasför licens på etl vuxet djur inom länet eller del därav, bör underövergångsfiden filldelning bli elt vuxet djur . Det årvuxet djur inte skjuts eller inte får skjulas tillämpas fri kalvavskjulning ienlighel med beredningens förslag. Övergångsbestämmelserna, upphör vidöverlåtelse av fastigheten. LRFfinner det vidare angelägel alt oavsiktlig avskjutning av fler älgar än vad sommedges i licens avkriminaliseras. Del föreslagna licenssysiemet är ett led idenna strävan men bör kompletteras med regler som innebär atl näsla års hcensminskas med del överavskjulna anlalel." LRFvill undersiryka atl förbundet inle kan tillstyrka jakl- och vUtvårds-beredningensförslag i sin nuvarande ulformning. Den diskussion som förekommil sedanberedningen framlade sitt förslag har inte föranlett LRF att ändra uppfallning.För all åsladkomma, en lill lokala förhållanden, anpassad älgstam och en bättreviltvård krävs enligt LRF:s uppfattning förändringar i nuvarandeälgjaktssystem. Ett förändrat älgjaklssystem får emellertid enligt LRF:suppfattning inte leda lill atl samverkan upplevs som påtvingad. Del motverkarde fördelar som en samordning kan ge. Jaklulövningen har ofta lokalt utformatsmed hänsyn lill jaktmarkens belägenhet, tradition och personliga relationermellan jägarna. Älgjakt med generell tilldelning bedrivs ofta inom mindreområden av dess skäl. EnligtLRF:s uppfattning har del sätt på vilkel jakt- och viltvårdsberedningensförslag genomförs stor betydelse. Del bör från denna synpunkt ligga i bådemarkägarnas och jägarnas intresse att marknadsföra samverkan genom att inta enpositiv inslällning till de personliga önskemål som kan föreligga omjaktutövningen. Frånmarkägarsynpunkl kan enligt LRF:s uppfattning jakt- och viltvårdsberedningensförslag uppfattas som en förlust av en rättighet att på egen mark få skjuta etlvuxet djur. Sådana invändningar är allvarliga eftersom de kan minska filllronfill jakt- och viltvårdsberedningens förslag som helhet. 4.12 : Skötseln av älgslammen kräver samordning av ålgärderna över slörre sammanhängande områden än vad som molsva ras av en genomsnittlig svensk skogs- och jordbmksfasfighel. finner del därför synnerligen angelägel alt de bestämmel ser som reglerar älgjakten motiverar och underlättar samarbele över fastig- helsgränserna vid skötseln av älgstammen. Den möjlighel som inom den generella tilldelningen funnits av.t oavsell markens slorlek och älglillgång åriigen fälla vuxet djur har motverkat denna strävan. Borttagandet av denna beslämmelse kommer därför att ha en positiv belydelse för den framlida skötseln av vårt värdefullaste vill. (Förbundel)lillstyrker atltillstånd alt fälla vuxet djur enbart lämnas fill jaktområden som är av sådanslorlek och har sådan älgstam atl de kan producera minst ett vuxet djur föravskjutning attjaktområden som inte fyller dessa krav får tillstånd alt under 260 enviss begränsad fid fälla etl obegränsat anlal kalvar. Ledamoteni förbundsstyrelsen, , anför i reservation: Prop.1986/87:58 Betänkandet(Ds Jo 1986:1) lägger olillfredsslällande effekter vid ell fullföljandeav Jakt- och vilivårdsberedningens förslag om den framtida älgjakten. Del ärenligt min mening inle sannolikl atl man med fördel kan använda en form avavskjutning av älg också som en stimulans för övergång tiU samverkan i slörrejaktliga enheler. Även om del skulle visa sig all de jägare, som med enlillämpning av Jakl- och vilivårdsberedningens förslag förlorar sin jakl, påelt eller annal sätl kan erhålla annan möjlighet till älgjakt, bygger detlaenligl min mening i alltför hög grad på önsketänkande. Reell möjlighel tilljakl för dessa jägare har inte kunnat påvisas. Utanall i delta sammanhang i delalj gå in på hur frågan skall lösas vill jagskissera följande förslag: Utövertraditionell licensjakl skuUe detla för mindre jakfliga enheter kunnakompletteras med ivåårslicencer. Dessa enheter skulle kunna erhålla sammalägsla tilldelning som för marker med ellårslicens. För de enheter som inteheller uppfyller kraven för tvåårslicens (av jaktmarken) skulle en jaktpå valfritt djur under begränsad jakttid kunna tillåtas. Jakt genomförd pådetta säll skulle i högre grad än Jakl- och vilivårdsberedningens förslagtillgodose principen om produkfionsanpassad avskjutning (av jaktmarken).Samiidigi skulle den livligt diskulerade fria kalv-avskjutningen på de minstamarkerna kunna undvikas. 1det förslag jag ovan presenterat har de nackdelar som finns i Jakt- ochvilivårdsberedningens förslag eliminerats. Följaktligen har också del kompletterandebelänkandet om Tillgång lill älgjakt förlorat aklualilel. 4.13Sveriges länsjaktvårdskonsulenters förening: har tidigare i alll väsentligt tillstyrkt bifall lill del av jakt- ochviltvårdsberedningen framförda förslaget rörande vården av älgstammen. Den nuredovisade ulredningen ändrar inle föreningens inställning fill beredningensförslag. Utredningsresultaten visar entydigl, all del inte finns anledning attvänta yllerligare med ell beslul om en ulformning av älgjakten som gagnarälgvården - och därmed också bland andra alla jägare och som för överskådliglid gör slul på årtiondens diskussioner om hur älgjakten bör bedrivas. 1986/87:58 De remitterade lagförslagen 1 Förslag till Jaktlag 1 §Denna lag gäller viltvården, rälien till jakt och jaktens bedrivande saml frågor som har samband därmed. Utöverbestämmelserna i denna lag gäller föreskrifier i andra författningar i frågaom skyddet och vården av viltet. 2 § Med vill avses i lagen vilda däggdjur och fåglar.Med jakl avses att fånga eller döda vilt och all i sådant syfle söka efler,spåra eller förfölja vilt. Till jakt räknas också alt göra ingrepp i viltetsbon och all la eller förstöra fåglars ägg. 3 § Viltet är fredat och får jagasendasl om detla följer av denna lag eller föreskrifier som har meddelats medstöd av lagen. När viltet är fredat gäller fredningen också dess ägg och bon. 4 §Viltet skall vårdas i syfle att bevara de viltarter som fillhör landels viltbestånd och atl främja en med hänsyn till allmänna och enskilda intres sen lämplig utveckling av viltstammarna. Ivillvården ingår alt genom särskilda åtgärder sörja för all villel får skyddoch stöd och att anpassa jakten efler tillgången på vilt. För att åtgärdernautförs och anpassningen sker svarar markägaren och jakträttshavaren. 5 §Var och en skall visa viltet hänsyn. Idrottstävlingar och annan lik nande friluftsverksamhet i marker där det finns vill skall genomföras så att viltet störs i så liten ulslräckning som möjligt. Viltetfår inte ofredas och inte heller förföljas annal än vid jakl. Förbudet hindrardock inte att lämpliga iilgärdcr vidlas av markinnehavaren i syfte atl molverkaskador av vilt. 6 §Under tiden - skall hundar hållas koppla de i marker där det finns vilt. Under den övriga liden av årel skall hundar hållas under sådan tillsyn atl de hindras från alt driva eller förfölja vill,när de inle används vid jakl. Regeringenfår meddela föreskrifier som avviker från försia slyckel. 7 §Om det på gmnd av elt viltbestånds sloriek finns påtagliga risker för trafikolyckor eUer för allvarliga skador av vUt, får den myndighet som regeringen besiämmer besluta om jakt för att förebygga eller minska dessa risker. Ibeslutet skall beslämmas hur jakten skall bedrivas och om den skall ske genomjakträltshavarens försorg, om han har åtagit sig det, eller genom särskilt utsedda jägare, I beslutet skall också beslämmashur det skall Prop. 1986/87:58 förfaras med djur som dödas eller fångas vidjakten. 8 § Om förekomslenav en viss innebär betydande skaderisker, fär regeringen i fråga omdenna art föreskriva atl den myndighet som regeringen bestämmer får besluta omsådan jakt som avses i 7 §.