prop · GA037 · 1986-12-31 00:00:00 — Lagrådet framhöll all del i allmänhel ligger i bolagelseller föreningens inlresse atl få annan firma registreradmen alt del inle alltid kan vara säkert all så kommer alt ske. Med hänsynhärtill kunde enligt lagrådel ifrågasättas om del i aktiebolagslagen och andraberörda lagar borde upptas föreskrifier om tvångslikvidalion för det fall atlanmälan om ny firma inte görs sedan viss lid förflulil efler det att den gamlaflrman avförts ur registret. Föredragande statsrådet framhöll (s. 292) attdenna fräga knappasl skulle medföra några svårigheter i prakliken. Någrasärskilda regler för denna situation har inte införts i aktiebolagslagen (jfrprop. 1975: 103 s. 549). Mot den bakgrunden har det inte heller ansellsbehövligt alt införa sådana regler i förevarande lag. 115 kap. behandlas registreringsfrågor. Under 5 § i det kapiflet har gjorls enhänvisning till firmalagens beslämmelser när det gäller att avföra enregistrerad firma som har hävts. Registrering m. m. Somjagnärmare har utvecklat i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.8) 15 kap.skall de ekonomiska föreningarna pä samma säll som hitlills regislreras hoslänsslyrelserna i länsvis förda föreningsregisler. Kapiliel om registreringbygger även i övrigt pä samma principer som FL. Vissa förenklingar har dockvidtagits. LiksomFL bygger sålunda den nya lagen på den s. k. normalivprinci- pen. Del betyder att en ekonomisk förening har räll lill registrering, om den bildas och organiseras i överensstämmelse med lagens föreskrifter och della styrks inför registreringsmyndighelen med de uppgifter och handling ar som särskilt föreskrivs i lagen. Rätlen att vinna regisirering är alltsåinle 260 beroende av myndighelstillstånd. Registrering skall ske, om hinder mot Prop. 1986/87:7 detla intemöter på grund av föreningslagen eller annan författning. Registreringssystemethar belydelse främst genom den legaliieiskoniroll 15 kap. av de ekonomiskaföreningarna som det medför och den publicitet som följer med systemet. Genomregistreringssystemet flllvaratas det allmännas inlresse av atl kunnakontrollera atl en förening uppfyller de förulsältningar som anges i lagen föralt den skall få regislreras och därmed vinna rältssubjekliviiei. Vidare medgersystemet en kontroll av all stadgarnas beslämmelser inte strider mol de reglerlagen uppställer till skydd för föreningsmedlemmar eller borgenärer och andraenskilda. Genom publiciteten åstadkoms att tredje man kan få inblick iföreningens förhållanden i vikliga avseenden. Liksomi FL anges i den nya lagen de fall då skyldighet föreligger att göra anmälanför registrering. När sådan skyldighel föreligger har föreningen också rättatt erhålla registrering, givetvis under förulsältning all föreningen företerde handlingar som skall inges för registreringen. Skyldigheten atl registrerainnefattar sålunda skyldighel att inge den behövliga dokumentationen. Deföratsättningar för anmälningsskyldighet som anges i lagen är alltså samiidigiförulsältningar för rätt att få registrering. Systemet innebär också att föreningarnainle har rätt att kräva registrering i andra fall än när föreskrift omregistrering finns. I något fall föreligger dock inle skyldighel men väl rältall på anmälan få lill stånd registrering (se t. ex. 14 kap. 1 §). Registreringsbestämmelsemai FL är delvis flll sin karaklär en inslruklion för regislreringsmyndighetenangående vad som vid olika tillfällen skall iakltas beiräffande införingar iregistret m.m. I syfle att förenkla registreringsbestämmelsema i själva lagenhar en del av de beslämmelser som riklar sig till registreringsmyndighelen ochsom är mer av detaljkarak-lär tagits bort. Sådana verkställighetsföreskrifterkan lämpligen - i den män de behövs - meddelas av regeringen i en förordning. Regislreringsmyndighetför en ekonomisk förening är i det län där föreningens slyrelseenligt sladgarna har sitl säle. Etlföreningsregister skall föras hos registreringsmyndighelen för registreringarenligt denna lag eller andra förfatiningar. Regeringenkan förordna att elt föreningsregisler skall föras gemensamt för två ellerflera län. Vad som sägs i denna lag om län gäller även område för vilkel ettgemensamt föreningsregister förs. Regeringeneller den myndighel som regeringen besiämmer meddelar föreskrifier om avgifteri registreringsärenden enligt denna lag. (Jfr13 kap. 1-3 §§ i ulredningens förslag.) Paragrafensom i huvudsak överensstämmer med gällande rätl (4 och 117 §§ FL) innehållerbestämmelser om registreringsmyndighet och föreningsregisler. Den innehållerockså ett bemyndigande för regeringen att föreskriva avgifter iregistreringsärendena. Försia stycket Prop. Härföreskrivs att i det län, där föreningens styrelse enligt sladgarna har sitt säle, liksom hitlills skall vara registreringsmyndighet. ' Tillskillnad från akflebolagen registreras de ekonomiska föreningarna såledesregionalt. Idetla stycke regleras regislreringsmyndighetens skyldighel atl föra föreningsregister.Närmare anvisningar om hur regislrel skall föras kan meddelas av regeringen isärskilda tillämpningsföreskrifter till den nya lagen. Införingarna i registretgmndas på anmälan av föreningen eller på underrättelse av rätten ellerkonkursdomaren. Införingarna kan dessutom vara grundade på åtgärder som regislreringsmyndighetenvidlar ex officio. Bestämmelseni detta stycke om gemensamt register för flera län överensslämmer med en regeli FL som tillkom i samband med den nya firmalagstiftningen (jfr prop. 1974: 4s. Bestämmelsen har motsvarighet i I § handelsregisterlagen (1974:157). Enligtdetta stycke bemyndigas regeringen alt bestämma om skyldighet för sökande atl ivissa fall beiala avgifi i registreringsärende. Föreskrifier om avgifier avdetla slag faller i princip inom lagområdet och därmed inom riksdagenskompelens (8 kap. 3 § regeringsformen). Med slöd av 8 kap. 9 och 11 §§regeringsformen kan emellertid bemyndiga regeringen att utfärdasådana föreskrifter med räll för regeringen att överiåla åt förvaltningsmyndighetatl meddela beslämmelser i ämnel. Registreringsmyndighetenskall utan dröjsmål kungöra i Posl- och vad som införs iföreningsregistrel med undanlag för regisirering av underrättelse enligt 11kap. En kungörelse som avser ändring i ett förhällande som harinförts i registret skall endast ange ändringens art. (Jfr13 kap. 4 § i ulredningens förslag.) Paragrafensom i huvudsak överensstämmer med 104 § försia slyckel FL innehållerbeslämmelser om kungörande av införingar i föreningsregistrel. Iförsta meningen görs hksom i gällande rätt undantag från kungörelse plikten i fråga om meddelande från konkursdomaren all föreningen har försatts i konkurs eller att förhandling om offentligt ackord har inletts liksom för anmälan alt beslut härom upphävis eller konkurs avslutats eller 262 förhandlingom offenthgt ackord avslutats eller upphört. I dessa fall sker Prop.1986/87:7 nämligen kungörelse i del mål som är anhängigl hos konkursdomaren. Eftermönsier av 18 kap. 2 § aktiebolagslagen i dess lydelse enligt SFS 15 kap.1985:58 föreskrivs i andra meningen ell förenklal förfarande för kungörelsersom avser ändring i ett förhållande som har införts i regislrel. Isädana fall skall kungörelsen avse endasl ändringens art men inle dess närmareinnehåll. Kungörelsen skall innehålla l.ex. all en förändring har skeltbeträffande en förenings firmalecknare men däremot inle uppgift om vilken ellervilka som är föreningens firmalecknare efter ändringen. Likaledesi linje med de förenklingar i kungörelseförfarandet som har genomförls iaktiebolagslagen har någon motsvarighet till den särskilda regeln om kungörandei 104 § andra stycket FL inte lagils in i den nya föreningslagen (jfr 18 kap. 2§ aktiebolagslagen i förhållande till 202 § andra slycket i 1944 årsaktiebolagslag). Delsom enligt denna lag eller särskilda bestämmelser har blivit infört iföreningsregistrel skall anses ha kommit lill Iredje mans kännedom, om detenligt 2 § har kungjorts i Posl- och och det inle avomständigheterna framgår atl han varken kände till eller borde ha känt lill delsom kungjorts. (Jfr13 kap. 5 § i utredningens förslag.) Enligtparagrafen som i huvudsak överensslämmer med 105 § försia slycket FL harregistreringen och elt kungörande enligt 2 § den verkan all Iredje man skallanses ha kännedom om del som har blivit infört i regislret. Undantag görs dockför del fall att det av omständigheterna framgär atl han varken kände lilleller borde ha känl lill del som kungjorts. Hänvisningenlill kungörande enligt 2 § innebär alt presumlionen om kännedom enligtförevarande paragraf gäller hela den regisirerade ändringen, trots all endastarten av en ändring har kungjorts (se prop. 1984/85: 38 s. 9). Bådemotsättningsvis av denna paragraf och av allmänna rättsgrundsatser följer atlell förhållande som inle har blivit kungjort inle heller kan åberopas mot annanän den som kan visas likväl ha känl till förhållandet (jfr prop. 1975: 103 s. 558). Omen sökande vid anmälan för registrering inte har iakttagit vad som ärföreskrivet om anmälan, skall han föreläggas alt avge yltrandeeller vidta rättelse. Detsamma gäller, om registreringsmyndigheten finner allelt beslut som anmäls för registrering eller en handling som bifogasanmälningen 1. inte har tillkommit i behörigordning, 2. lill sitl innehåll strider motdenna lag eller annan författning eller stadgarna, eller 3. i någol vikligare hänseende haren otydlig eller vilseledande avfattning. Om sökanden inte rättarsig efler föreläggandel, skall anmälan avskri- Prop. 1986/87: 7 vas. Enunderrättelse om denna påföljd skall las in i föreläggandet. Finns del ävenefter del alt yttrandet har avgetls något hinder mol regisirering yj ochhar sökanden hafl lillfälle atl yttra sig över hindret, skall registreringvägras, om del inle finns anledning atl ge sökanden elt nytl föreläggande. Bestämmelsernai första stycket ulgör inte hinder mol registrering av elt beslut avföreningsstämman, om rätten lill talan mot beslutet har gått förlorad enligt 7kap. 17 § andra stycket. Registreringsmyndighelenskall genast skriftligen underrätta föreningen när registreringsmyndighelenfattar beslul enligt 11 kap. 18 §, 12 kap. 7 § Iredje stycket eller 16 kap. 2§. (Jfr13 kap. 6 § i utredningens förslag.) Paragrafeninnehåller bestämmelser bl. a. om när regisirering skall vägras. Denöverensstämmer i huvudsak med 100 § FL. Bestämmelsernainnebär att registrering av anmälan inte kan ske utan föregåendelegaliieisprövning i formellt och materiellt avseende. Registreringsmyndighelenskall således se lill alt uppgifler och handlingar lämnas enligt bestämmelsernai lagen och de tillämpningsföreskrifter som regeringen kan komma att utfärda.Regislreringsmyndigheten skall också granska att beslut och annat som anmälangäller överensstämmer med lagens och stadgarnas föreskrifter liksom atl beslullill sitt innehåll inte strider mot lag eller annan författning. Granskningenskall vidare innefatta atl beslutet inle har fått en avfattning som gör det inågot viktigare hänseende otydligt eller vilseledande. Detlastycke innehåller i överensstämmelse med gällande rätl bestämmelser omförfarandet hos registreringsmyndighelen. FLinnehåller i 99 § en särskild bestämmelse om att ansökan eller anmälan skallvara åtföljd av stadgad avgifi. Någon molsvarande uttrycklig beslämmelse häromfinns inte i den nya lagen. Såsom framgår av 1 § Qärde stycket i delta kapitelbemyndigas regeringen atl meddela föreskrifier i fråga om avgifter. Om sökandeninle har erlagt avgift som föreskrivs där, har han inte iakttagit vad som ärföreskrivet för anmälan för regisirering. Av förevarande paragraf följer attföreningen då skall föreläggas alt beiala regislreringsavgiften. Efterkommersökanden inte föreläggandet, skall avskrivningsbeslul meddelas. I100 § femte slyckel FL finns en beslämmelse som sammanhänger med att enekonomisk förening enligt FL förvärvar ensamrätt flll sin firma endast inom dellän där föreningen är registrerad. Bestämmelsen har inle fått någonmotsvarighet i den nya lagen, eftersom firmaskyddet enligt den nya lagenomfattar hela landet. Tredje slycket Prop. Eltföreningsstämmobeslut som inle har kommii till i behörig ordning eller som på grund av silt innehåll strider mol lagen eller sladgarna får enligt P' paragrafeni princip inte registreras. Enligt 7 kap. 17 § andra stycket kan dock eltsådant föreningsstämmobeslut bli gällande, om klandertalan inle väcks inom vissangiven lid. Elt beslut som blir gällande därför att klandertalan inle väckskan enligt förevarande bestämmelse regislreras. Utgångspunkten är alltså allnär klanderfristen har gått lill ända någol hinder förregisirering inte längre föreligger. Skulle registreringsmyndigheten finna altdet finns en klandergmnd som måste göras gällande genom talan ,bör ulgången av avvaktas. Har klandertalan väckls, börregistreringsmyndighelen i princip inte verkställa regisirering förrän domföreligger. Attbeslut regislreras innan preskriptionstiden har löpt ul hindrar i och för siginte alt klandertalan ändå anslälls. Klandertalan får också väckas, omregistreringsmyndigheten skulle ha registrerat föreningsstämmobeslut som är ennullitet. Vad som brukar betecknas som nullitetsfall har berörts i inledningentill specialmotiveringen till 7 kap. 17 §. Harföreningsstämmobeslul registrerats, kan medlem m. fl. genom talan vid domstolenligt 7 kap. 17 § få registreringen upphävd. Beiräffande beslul som ärunderkastade klanderpreskriplion gäller dock att lalan måsle väckas innanpreskription inträtt. I vad mån lalerätt i sådana fall skall tillerkännas andraän föreningsmedlemmar, styrelseledamöter eller andra som särskilt anges i 7kap. 17 § får bedömas enligt allmänna rättsgmndsatser. Talan mot beslul omregisirering kan också föras i administrativ ordning (se 6 §). Detligger i sakens nalur alt regislreringsmyndigheten har rält att från sökandeninfordra de handlingar och uppgifter som behövs för prövning enligt förevarandeparagraf. Detlastycke innehåller en beslämmelse om underätlelseskyldighet i vissa fall. Enligt18 § förvaltningslagen (1971: 290) föreligger skyldighel för registreringsmyndighelenall lämna underrättelse om innehållel i beslul som myndigheten meddelar medanledning av skedd anmälan. En motsvarande bestämmelse finns i 21 § i detförslag till ny förvaltningslag som har förelagts genom prop.1985/86: 80. Någon särskild bestämmelse om det behövs därför inte i förevarandelag Qfr 100 § sjätte stycket FL). Däremoi bör föreskrivasunderrättelseskyldighet i de fall då registreringsmyndigheten meddelar beslutulan föregående anmälan. Det gäller när registreringsmyndighelen har avförtförening ur registret enligt 11 kap. 18 §, förklarat fråga om fusion förfallenenligt 12 kap. 7 § Iredje stycket eller förelagt eller dömt ul vite enligt 16kap. Föreskriften i delta stycke skall ses mot bakgmnd av reglerna i 6 §om besvär. Ifirmalagen (1974:156) finns bestämmelser om avförande av en firma ur registretsedan en dom om atl häva firmaregistreringen har vunnii laga kap. kraft. (Jfr13 kap. 7 § i ulredningens förslag.) Paragrafensom i sak överensslämmer med 103 § 1 mom. första stycket FL innehåller enhänvisning till firmalagens regler om avförande av en registrerad firma.Bestämmelsen korresponderar med 14 kap. 3 § andra slycket. Där hänvisas tillflrmalagen i vad avser de maleriella bestämmelserna om förbud mot användningav firma och om hävande av firmaregistrering. Av systematiska skäl harbetämmelsen om de registermässiga konsekvenserna av beslul om hävande placeratsi kapitlet om regisirering. Beslåmmelsernaom iredje mans rätl all föra lalan mol registreringen av en firma finns alltsåi firmalagen. Om tredje man lider skada genom en införing i föreningsregistreli andra fall än när firmainlrång föreligger, har han enligt 102 § andra stycketFL räll att vid domslol föra lalan om registreringens hävande och omskadestånd. Någon motsvarighet till den bestämmelsen har inte lagils med idenna lag. Någol praktiskt behov av en sådan bestämmelse synes inte finnas.Såviit gäller den som har registrerats såsom styrelseledamot, verkställandedirektör, suppleant eller firmalecknare följer av 6 kap. 15 § andra slyckelalt den som anmälningen avser alllid har rätl alt göra anmälan både omutseendet och om ändring. Myndighetsbeslul i lillslåndsärenden enligt 6 kap. 3 eller 4 §, 8 kap. 3-5 §§, 9 kap. 6 §eller 8 § försia stycket 1 eller 10 kap. 6 § femle slycket överklagas tillregeringen genom besvär. Etlbeslut av registreringsmyndighelen som innebär alt anmälan har avskrivits ellerregistrering har vägrats enligt 4 § första och andra styckena överklagas tillkammarrälten genom besvär från beslutets dag. Delsamma gällerell beslut av registreringsmyndighelen som avses i 4 § Qärde stycket. Länsstyrelsensbeslul enligt denna lag överklagas i övriga fall till kammarrätten genombesvär. (Jfr13 kap. 8 § i ulredningens förslag.) Paragrafeninnehåller beslämmelser om överklagande av beslut som har meddelats enligtlagen. Paragrafen överensslämmer i huvudsak med 105 a § FL. Kooperationsutredningenföreslog att i ärenden där beslutanderätten enligt lagen ankom på regeringen ellermyndighel som regeringen bestämmer, besvär över sisinämnda myndighets beslut,med visst undanlag, skulle prövas av kammarrätien. Någonsådan ändring av besvärsordningen har dock inte gjorts. De ärenden som det här är fråga om prövas i försia insians av kommerskolle gium (se förordningen, 1969:228, om prövning av vissa ärenden rörande ekonomiska föreningar). Ärendena är till sin natur sådana där lämplighets- 266 bedömningar dominerar.Under arbetet med en ökad delegering från rege- Prop. 1986/87: 7 ringskanslielhar del inte varit akluelll att delegera denna typ av ärenden Qfrbetänkandet Ds SB 1983:1 Det fortsatla delegeringsarbetet i regerings- 15kap. kansliet).Inte heller på motsvarande andra områden har avgöranden av dettaslag delegerats från (se 18 kap. 7 § aktiebolagslagen och5 kap. 2 § lagen om årsredovisning m. m. i vissa förelag). Häranges de fall då myndighelers beslul skall överklagas till regeringen. Deärenden som sålunda slutligen kan prövas av regeringen kan inordnas i följandegrupper: /.Dispenser från krav på svenskl medborgarskap och bosättning i . Krav påsvenskt medborgarskap och bosättning i landet gäller enligt 6 kap. 4 § och 8kap. 3 § i princip för styrelseledamöter och verkställande direktören saml förrevisorer, om inle regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmermedger undanlag. Delsamma gäller på grund av hänvisningen i 6 kap. 11 § och 11kap. 7 § till bl. 6 kap. 4 § även firmalecknare och likvidalor liksomgranskare enligt 8 kap. 17 § jämförl med 8 kap. 3 §. Dispenser från krav atl ulseverkställande direktör eller auktoriserad revisor. Enligt 6 kap. 3 § skall enekonomisk förening med mer än 200 anställda utse verkställande direktör, ominle regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer på grund avsärskilda skäl medger undantag från denna skyldighet. Enligt 8 kap. 4 § fårregeringen eller den myndighet som regeringen besiämmer, om det finns särskildaskäl, medge alt en viss sammanslutning eller ell visst revisionsorgan ulsesflll revisor trots atl revisionen därmed inle kommer att förrättas av någonauktoriserad revisor. I 8 kap. 5 § uppställs krav på auktoriserad revisor, ominte regeringen eller den myndighel som regeringen besiämmer medger altföreningen i stället ulser en godkänd revisor. Dispenser från vissa krav somavser redovisning och vinstdisposition. Regeringen eller den myndighel somregeringen besiämmer kan medge undantag från kravel på uppgift omomsältningssumman enligt 9 kap. 6 §, kravel på specificering av akiier enligt 9kap. 8 § försia slycket 1 och från bestämmelserna i 10 kap. 6 § femle stycketom avsättning lill reservfond. Närdet gäller besvär enligt detta siycke (liksom fö. enligt tredje stycket) följerav 11 § förvaltningslagen (1971: 290) att besvärsberättigad är den som beslutetangår, om det gått honom emot. Den allmänna besvärsliden är enligt 12 § andraslycket samma lag från den dag då klaganden fick del av beslulel.Molsvarande beslämmelser finns i förslagel till ny förvaltningslag (22 och 23§§). Idetla stycke föreskrivs i huvudsaklig överensstämmelse med 105 a § andra slyckel FL Qfr även 18 kap. 7 § andra slycket aktiebolagslagen) att registreringsmyndighetens beslul överklagas till kammarrälten genom be- 267 svär frånbeslutets dag, när registreringsmyndigheten . 1986/87: 7 har 1. avskrivitanmälan eller vägrat registrering enligt 15 kap. 4 § första och 15 kap. andra styckena, 2. avfört förening ur regislrel enligt11 kap. 18 §, 3. förklarat fråga om fusionförfallen enligt 12 kap. 7 § tredje stycket, eller 4. förelagteller dömt ul vite enligt 16 kap. 2 §. Besvärsberättigad i ärenden som avses i andra stycket är den som beslutetangår, om det gått honom emot. Att kammarrättens beslul kan överklagas lillregeringsrätten följer av 33 § förvaltningsprocesslagen (1971:291). Enligtden nya föreningslagen har all fullgöra vissa yllerligareuppgifter. Sålunda skall i vissa fall utfärda kallelse lillföreningsstämma (7 kap. 7 §) samt tillsätta medrevisor, särskild kvalificeradrevisor, behörig revisor och granskare (8 kap. 2, 6, 9 och 17 §§). Ocksålänsstyrelsens beslut i sådana frågor överklagas till kammarrätten genom bevär.Om besvärsberättigad och besvärslid i dessa fall gäller vad som anförts ispecialmotiveringen till försia stycket. Ivissa fall då en förvaltningsmyndighet har bifallit en ansökan rörande enförening, t. ex. att en viss regisirering skall göras, kan beslulel vara tillförfång för iredje man. I sådana fall passar inte förvaltningslagens beslämmelserom talerätl och besvärstid. Del är här fråga om en tvist mellan föreningen ochIredje man. Uppkommer en sådan tvist får den därför lösas genom lalan molföreningen vid allmän domslol. Situationen är då parallell det fall somsärskilt har reglerats i firmalagen när det gäller förbud alt använda firma ochhävande av firma också i fråga om akliebolag prop. 1975: 103 s. 563). IFL ingår elt stort anlal bestämmelser om straff för överträdelser av 16kap. föreskrifierna i lagen. Många förfaranden straffbeläggs både ibrottsbalken och i FL, vilkel bidrar lill alt göra sanktionssystemetsvåröverskådligt och invecklal. Etlmolsvarande sanktionssystem fanns aktiebolagslag. I den nuvarandeakliebolagslagen har lagstiftaren däremoi sig kunna slopa de flesla avde äldre akliebolagsrätlsliga straffbestämmelserna. De straffbestämmelser somtäcks av regler har således lagits borl. Vidare harstraffsladgandena slopats i sådana fall där andra sanktionsformer, t. ex.skadestånd, har bedömis vara lämpligare (se prop. 1975: 103 s. 567). Eflermönster från akliebolagslagen har straffbestämmelserna i den nya föreningslagen förenklats krafligl. Grundprincipen har varil atl straffsank tion skall användas endasl om överträdelse av en regel medför verklig 268 skada eller fara församhällel eller någon enskild och frågan inle lämpligen Prop. 1986/87:7 kan regleras på annat sätt, l.ex. med skadestånd eller administrativ kon troll i förening med vitesföreläggande. Medanstraffsanktionerna sålunda har begränsats har däremot möjligheterna attförelägga vite vidgats (se 2 §). Detbör i detla sammanhang framhållas all även om elt förfarande inle ärkriminaliserat kan skadeståndsansvar komma i fråga för försumliga funktionäreri föreningen. Detla kan bli aktuellt t. ex. vid en försummelse atl enligt 3kap. 6 § Qärde stycket lämna en medlem uppgifl om de insalser han har gjort. Tillböter eller fängelse i högsl etl år döms den som uppsåtligen eller avoaktsamhet bryler mol 6 kap. 8 § andra slyckel andra meningen eller 9 § förstaslyckel andra och tredje meningarna. Till böter döms den som 1. uppsåtligeneller av oaklsamhel underiåler alt föra medlemsförteck ning eller hålla sådan förleckning tillgänglig enligt 3 kap. 6 §, eller 2. uppsålligeneller av oaktsamhet bryler mot 14 kap. 3 § försia stycket. I fall som avses i 8 kap. 16 § första stycket skall inte följa ansvar enligt (Jfr15 kap. I § i ulredningens förslag.)