prop · GA03105 · 1986-12-31 00:00:00 — Länsstyrelseni : Slopandet av begreppet förvaltningsenheter bör bidratill ökad flexibilitet och bättre råvamutnyttjande i förhållande till behovet. 2.7 Det kommunala vetot Förslagetatl den kommunala vetorätten tas bort i råvamprövningen berörs avlänsstyrelserna i och saml av och . : Den prövning som sker enligt förslaget till Iräfiberiaginnefattar inte frågor om hushållning med mark- och vattenområden. Styrelsenaccepterar därför atl det kommunala vetot tas bort i detta sammanhang. 17remissinstanser har berört förslaget om att bör övertaansvaret för tillsyn och kontroll från de kommunala byggnadsnämnderna.Samtliga tillstyrker förslaget. Skogsstyrelsen:De skogsvårdsslyrelser som har uttalat sig om detta förslag är positivtinställda till uppgiften. De framhåller att dessa nya arbetsuppgifterej kan utföras inom ramen för nu tillgängliga resurser. Skogsstyrelseninstämmer i detta och fömtsätter att problemet med att finansiera kostnadernalöses. Föratt tillsynen skall kunna fungera bör skogsvårdsstyrelserna få rätt att frittta del av erforderliga handlingar och förhållanden av betydelse i sammanhanget. Skogsstyrelsenanser därför atl någon form av uppgiftsskyldighet vad gäller förbrukning avträfiberråvara bör skrivas in i den nya lagen. Uppgifterna bör redovisas tillskogsstyrelsen . lämnar förslag till komplettering avlagtexten: "Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter omskyldighet för den som förbmkar träfibertåvara eller ur riket utför sådan varaatt lämna uppgift om förbmkningen eller utförseln." Länsstyrelseni : Tillsynen av efterlevnaden av bestämmelserna bör flyttasöver till skogsvårdsstyrelsema. Dessa arbetar regionalt och har därmed enbättre överblick än ett kommunalt organ, dessutom besitter de en självklarkompetens för verksamheten. : Med hänsyn till att råvamprövningen skiljs ut frånbyggnadslagstiftningen är det en självklarhet att inte längreskall vara tillsynsorgan för träfiberanläggningar. En överflyttning tillskogsvårdsstyrelserna verkar logisk mot bakgmnd av den kompetens dessa organhar. Bilaga 3 Prop.1986/87: 105 Dennalag är tillämplig på användningen av träfibertåvara. Lagens syfte är attmotverka brister inom skogsindustrins råvaruförsörjning. 2§Med träfibertåvara avses i denna lag 1. mndvirke, 2. sådan råvara, som härtör frånrundvirke. Barkutgör inte träfibertåvara. Iföljande typer av anläggningar får träfibertåvara inte användas utan tillståndav regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Eldningsanläggningeller anläggning för framställning av trädbränsle om användningen av träfibertåvara uppgår till minst 10000 m' fast mått per kalenderår. Skogsindustrienanläggning om användningen av träfibertåvara uppgår till minst 200000 m fast mått per kalenderår. Regeringenfår meddela föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd för sådana falldär prövning inte bedöms nödvändig för att tillgodose syftet med denna lag. Etttillstånd skall avse användning av en viss mängd träfibertåvara per kalenderår.Tillståndet får förses med villkor. Etltillstånd får inskränkas eller upphävas om det under de tre senast förflutnakalenderåren genomsnittligt har utnyttjats mindre än till och denminskade användningen kan förväntas bli bestående. Ändringen får endast avseden del av tillståndet som inte har utnyttjats. Om verksamheten vidanläggningen har lagts ner får dock tillståndet upphävas omedelbart.Tillståndet får också inskränkas eller upphävas på ansökan av tillståndshavaren. Tillsynenöver efterlevnaden av denna lag samt föreskrifter och villkor som har meddelatsmed stöd av denna lag utövas av den myndighet som regeringen bestämmer(tillsynsmyndigheten). På begäran av tillsynsmyndigheten skall innehavaren av enanläggning 1. lämnamyndigheten de upplysningar och tillhandahålla de handlingar som behövs förtillsynens utövande, och 2. ge myndighetentillträde till anläggningen i den omfattning som behövs för tillsynensutövande. Om en begäran enligt 7 § inte följs fårtillsynsmyndigheten vid vite förelägga innehavaren att fullgöra sin skyldighet. beslut enligt 7 och 8 §§ fåröverklagas hos kammarrätten genom besvär. 10 § Den som harmeddelats tillstånd enligt 3 § skall betala en avgift för täckande avkostnaderna för tillsynen (lillsynsavgifi). Regeringen får meddela föreskrifterom tillsynsavgiften. Beslut om uttagande av tillsynsavgift meddelas avregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Den som uppsåtligen eller av oaklsamhei använder iräfiberråvaraulan behövligt tillstånd eller bryter mot föreskrift eller villkor som harmeddelats med stöd av denna lag skall dömas till böter eller fängelse . Brott som avses i 11 § får åtalas av allmän åklagare endasiom brottet har anmälts till åtal av tillsynsmyndigheten. Denna lagträder i kraft . 1 anläggningarsom omfattas av 3 §, där verksamheten vid lagens ikraftträdande bedrivs medtillstånd enligt 136 a § byggnadslagen (1947:385), skall tillstånd och villkorsom har meddelats enligt sistnämnda lag i lillämpliga delar anses sommeddelade enligt den nya lagen. I anläggningarsom omfattas av 3 §, där verksamheten vid lagens ikraftträdande bedrivs utantillstånd enligt 136 a § byggnadslagen (1947: 385), får verksamheten bedrivasutan tillstånd så länge användningen av träfiberråvara inte överstigeranvändningen under basåret. Med basår avses det av dåanvändningen vid anläggningen var högst. Vid anläggningar för framställning av irädbränsleoch vid eldningsanläggningar avses med basår dock det av åren 1980, 1981 och1982 då användningen vid anläggningen var högst. Föreskrifter i136 a § byggnadslagen (1947: 385) om förvaltningsenheter gäller till utgångenav . Förvaltningsenheter får dock registreras endast om ansökan hargjorts före den nya lagens ikraftträdande. 1986/87: 105 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , f d. justitierådet Sterzel,regeringsrådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 5 februari1987 har regeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämtalagrådets yttrande över förslag till lag om träfiberråvara. Förslaget har inför lagrådet föredragits avhovrättsassessorn . Förslaget föranleder följande yttrande av lagrådet: Innebörden av paragrafens andra mening är oklar. Lagrådetifrågasätter om det inte är tillräckligt att föreskriva atl tillståndet intefår inskränkas mer än all det motsvarar den förväntade framlida användningen.För den händelse tillståndshavaren själv begär all tillståndet inskränks ellerupphävs torde hans begäran alllid böra bifallas. Vidare bör i paragrafen tasupp en regel om beslutanderätten i frågor om inskränkning och upphävande avtillstånd. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande utformning: "Om etl tillstånd under de tre senast förflutnakalenderåren genomsnittligt har utnyttjats mindre än lill fårtillståndet inskränkas, dock ej mer än till vad som motsvarar den förväntadeframtida användningen. Har verksamheten vid anläggningen lagts ner fårtillståndet upphävas. Ett tillstånd skall också inskränkas eller upphävas om tillståndshavarenbegär det. Beslut enligt denna paragraf meddelas av regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer." Som framgår av specialmotiveringen innebär punkt 3 iövergångsbestämmelserna en viss skärpning av tillståndskraven för äldreanläggningar. Lagrådei ifrågasätter om det inte bör medges atl verksamheten viddessa anläggningar fortsätter enligt äldre regler under en övergångslid iavvaktan på att erforderligt tillstånd enligt den nya lagen hinner utverkas.