prop · GA031 · 1986-12-31 00:00:00 — Liksom f. n. skall äktenskapsförord registreras (jfr 7kap. 3 § tredje stycket). kräver inte äktenskapsförord enligt ÄktB men kanregistreras (jfr 8 kap. 1 §). Om anteckning i äklenskapsregislret skall ske iytterligare fall, får det ankomma på regeringen atl meddela föreskrifter omdet. Ansökanom registrering görs hos tingsrätt. Till ansökan skall fogas den handling som skallregistreras. Begärs registrering av en gåva som inte har skett skriftligen,skall uppgift om gåvan lämnas i en handling som har undertecknats av bådamakarna. (Jfr16 kap. 2 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen saknar motsvarighet i GB. När en make söker registrering kan ansökningen gesin till en tingsrätt, vilken som helst. Genom att inle utpeka viss tingsrättsom exklusivt behörig att ta emot handlingarna undviks sådana rättsförlustersom nu kan inträda om del i efterhand visar sig att en handling har lämnats intill fel domstol (jfr NJA 1954 s. 325). Tingsrätten skall sedan vidarebefordrade uppgifter som skall registreras till äktenskapsregistret. Eftersom gåva mellan makar inle längre kräveräktenskapsförord eller någon annan handling har makarna getts möjlighet att fågåvan registrerad pä grandval av en av dem båda undertecknad skriftlig uppgiftom gåvan. Rätlen skall ta in handlingen i protokollet ochgenast översända bestyrkt kopia av handlingen till den myndighet som föräktenskapsregistret med uppgift då handlingen gavs in till rätlen. Begärs registrering av en gåva skall tingsrättenlåta föra in en kungörelse om delta i Post- och och iortstidning. Detsamma gäller om makar gör en anmälan om bodelning enligt 9 kap.I § andra stycket eller om makarna eller en av dem ger in en bodelningshandlingför registrering. (Jfr16 kap. 3 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar närmast 8 kap. 11 § andrastycket, 13 kap. 15 § och 15 kap. 21 § GB. Kungörandet i ortstidning skall ske medutgångspunkt i den ort där makarna har eller efter äktenskapsskillnad ellermakes död - hade hemvist när talan om äktenskapsskillnad väcktes ellerdödsfallet inträffade 'Ändrad lydelse i propositionsförslaget. (jfr3 § första stycket lagen 1977:654 om kungörande i mål och ärenden hos Prop.1986/87: 1 myndighet m. m.). 16 kap. 4 § ÄktB Om ansökan bifalls, anses registrering ha skett dendag handlingen kom in till rätten. (Jfr16 kap. 4 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen saknar motsvarighet i GB. I 23 kap. ÄB finns f. n. bestämmelser omförordnande av skiftesman och dennes uppgifter med avseende på det arvskiftesom han skall förrätta mellan arvingarna. Till dessa bestämmelser hänvisas i 13kap. 1 § första stycket GB. Härigenom blir bestämmelserna om skiftesmantillämpliga även vid bodelning. Som familjelagssakkunniga har ansett är detemellertid mera logiskt att ha de fullständiga bestämmelserna iäktenskapslagstiflningen och låta ÄB hänvisa dit, eftersom bodelning alltidskall ske före arvskifte i de fall då båda behövs. En sådan omläggning hardärför nu gjorts. Vidare har den ändringen gjorts atl den skiftesman somförordnas enligt bestämmelserna i betecknas bodelningsförrättare. För ÄB: s del har beteckningen skiftesmanbehållits. Givetvis kan del även i fortsättningen vara samma person somförordnas att vara såväl bodelningsförrättare som skiftesman. Något hinder motatt dela upp uppgifterna (dvs. göra bodelning först och arvskifte sedan)föreligger dock inte. Om makarna inte kan enas om en bodelning, skalldomstolen på ansökan av make förordna någon att vara bodelningsförrättare. Omdet behövs får flera bodelningsförrättare förordnas. Om boet efter den ena makens död ställs underförvaltning av en boutredningsman, är denne utan särskilt förordnandebodelningsförrättare. Detta gäller dock ej, om någon annan redan har förordnatseller om boutredningsmannen är delägare i boet. (Jfr17 kap. 1 § i de sakkunnigas förslag) Denna paragraf motsvarar i huvudsak 23 kap. 5 § ÄB.Vad som där sägs om ingivande av bouppteckning i avskrift eller lämnande avuppgift om dag för inregistrering av bouppteckning har dock inte tagils med iförsta stycket av förevarande paragraf. Enligt 9 kap. 4 § ÄktB fårbodelningsförrättare utses redan av den anledningen alt det behövs för att fäboupp- Enligl 17 kap. 5 § ÄklB åligger det vidare bodelnings- Prop.1986/87: 1 förrättaren att vid behov se till alt bouppteckning görs. Även omden ena 17 kap. 2 § ÄktB maken har avlidit får bodelningsförrättare utses innanbouppteckning har förrättats. Eftersom det vore opraktiskt alt ha olikaförutsättningar för förordnande av bodelningsförrättare och skiftesman kan ävenskiftesman utses innan bouppteckningen har gjorts (se den nya lydelsen av 23kap. 5 § ÄB). Även för skiftesmannen gäller bestämmelsen i 17 kap. 5 § ÄklB omskyldigheten att se till alt bouppteckning görs. En boutredningsman är utan särskilt förordnandeäven bodelningsförrättare. Bestämmelsen härom och de i stycket angivnaundantagen är desamma som i gällande rätt. Lika litet som f.n. innehållerandra stycket någon bestämmelse om testamentsexekutörs behörighet somskiftesman. Den finns i stället i 23 kap. 5 § andra stycket ÄB. Ansökan om förordnande av bodelningsförrättareskall, om mål om äktenskapsskillnad pågår, göras i målet. I annat fall skallansökan ges in lill en tingsrätt som är behörig att pröva tvister om bodelningmellan makarna. (Jfr17 kap. 2 § i de sakkunnigas förslag) I förevarande paragraf anges hos vilken domstol enansökan om förordnande av bodelningsförrättare skall göras. Bestämmelsernagäller även för förordnande av skiftesman (se den nya lydelsen av 23 kap. 5 §första stycket ÄB). Om mål om äktenskapsskillnad pågår (beträffande innebördenav detta uttryck se 9 kap. 9 §) skall ansökan alllid göras hos den domstol somhandlägger målet. Med hänsyn till främst eventuella återkallelser av talan ärdet den enda domstol som tillföriitligen kan fastställa om mål omäktenskapsskillnad pågår. Ges ansökningen in sedan domen på äktenskapsskillnadhar vunnit laga kraft eller är det fråga om bodelning med anledning av en makesdöd, är det reglerna om bodelningsforum i 10 kap. 9 § somavgör vilken domstol ansökan skall göras hos. Skall ansökan prövas i mål om äktenskapsskillnad,gäller vad som sägs i 14 kap. 9 § också förordnande av bodelningsförrättare.Även i annat fall skall domstolen, innan den avgör frågan, bereda den andramaken tillfälle att yttra sig. (Jfr17 kap. 3 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenhar motsvarighet i 23 kap. 7 § första stycket ÄB. Om mål om äktenskapsskillnadpågår skall ansökan om förordnande av bodelningsförrättare handläggas ochprövas i skillnadsmålel enligt bestäm- melsernaom interimistiska beslut i 14 kap. 9 §. Ett förordnande av bödel- Prop.1986/87: 1 ningsförrättare är dock i sak inle att jämställa med ettinterimistiskt beslut i7 kap. 4 § ÄktB utan är ett slutligt avgörande avdenna fråga. Eftersom en bodelningsförrättare alltid skall utses så fort enmake begär det (se 17 kap. 1 §) är den enklare handläggning som sker i fråga ominterimistiska beslut tillräcklig även när det gäller förordnande avbodelningsförrättare. Om den ena maken begär attbodelningsförrättare skall utses, skall den andra maken beredas tillfälle attyttra sig över yrkandet. Därvid kan denne framlägga synpunkter på valet avperson för uppdraget som bodelningsförrättare. Den andra maken kan beredas tillfälleatl avge sitt yttrande skriftligen men det kan också inhämtas muntligen vidförhandling. Om domstolen har kallat makarna till en förhandling och den makesom har framställt yrkandet om förordnande av bodelningsförrättare uteblir,skall yrkandet anses återkallat om inle även den andra maken begär attbodelningsförrättare utses. Om ansökan om förordnande avbodelningsförrättare görs ulan att mål om äktenskapsskillnad pågår skalldomstolen också bereda den andra maken (eller dennes rättsinnehavare) tillfälleatt yttra sig innan frågan avgörs. Vid utseende av skiftesman skalldödsbodelägarna beredas tillfälle atl yttra sig (se den nya lydelsen av 23 kap.5 § första stycket ÄB). Om en make är missnöjd meddomstolens personval när det gäller utseende av bodelningsförrättare, kan makenöverklaga domstolens beslut enligt 18 kap. 3 §. Till bodelningsförrättare fårendast förordnas den som har samtyckt till det. Bodelningsförrättaren skallentledigas om det finns skäl fördel. Innan beslut fattas om entledigande skallbodelningsförrättaren få tillfälle att yttra sig. Förordnanden som meddelas när målom äktenskapsskillnad pågår upphör att gälla, om talan förfaller eller ommålet avskrivs av annan anledning än den ena makens död. (Jfr 17 kap. 4 § i de sakkunnigas förslag) I första stycket av förevarandeparagraf finns bestämmelser som i sak motsvarar 23 kap. 6 § och 7 § andrastycket ÄB. Bodelningsförrättaren skallentledigas om det finns skäl för det. Sådana skäl kan vara att denifrågavarande personen är lämplig som bodelningsförrättare elleratt bodelningsförrättare inle längre behövs. I det senare fallet måste makarnavara överens, eftersom bodelningsförrättare skall vara förordnad så länge någonmake begär det (17 kap. 1 §). Innan domstolen i ett sådant fall entledigar enbodelningsförrättare måste dom- ' Ändrad lydelse i propositionsförslaget. stolen således försäkrasig om att makarna är överens om detta. Vad som Prop. 1986/87: 1 nu haranförts om makar gäller även för deras rättsinnehavare. När fråga 17 kap. 5§ ÄktB uppkommer om att entlediga skiftesman gäller delsamma för dödsbodelägarna(se den nya lydelsen av 23 kap. 5 § första stycket ÄB). Utformningenav bestämmelserna i andra stycket har följande bakgrand. Om en bodelning har gjorts och talan omäktenskapsskillnad därefter förfaller, skall bodelningen inte återgå ulanbestår. Den egendom som en make har erhållit vid en sådan bodelning blir dockinte genom bodelningen enskild utan skall i egenskap av giflorättsgods ingå ien kommande ny bodelning mellan makarna (om inte nägot annat har föreskrivits ietl mellan makarna upprättat äktenskapsförord). Detsamma gäller om bodelninghar gjorts och makarna fortsätter äktenskapet sedan domstolen har avskrivitmålet om äktenskapsskillnad. Om målet avskrivs sedan den ena maken har avlidit,blir bodelningen också bestående. Vad som behöver regleras är vad som händer medbodelningsförrättaren om talan förfaller eller målet avskrivs, innan denne harfullgjort sitt uppdrag. Om målet avskrivs på grund av en makes död behövsalltjämt bodelning. Någon anledning att på grand av dödsfallet låtabodelningsför-rättarens uppdrag upphöra finns därför inte. Om den efterlevandemaken och den avlidna makens rättsinnehavare gemensamt bedömer att de kan klaraav att själva göra bodelningen, kan de tillsammans begära hos domstolen altbodelningsförrättaren entiedigas. Om målet avskrivs av annan anledning än denena makens död eller om talan om äktenskapsskillnad förfaller, skall däremotförordnandet för bodelningsförrättaren upphöra all gälla, eftersom det dä inlelängre är aktuellt att göra någon bodelning. Bodelningsförrättaren skall vid behov se lill attbouppteckning förrättas. Varje make skall uppge sina tillgångar och skulder. Omen make underiåter atl lämna uppgifter lill bouppteckningen, får domstolen påansökan av bodelningsförrättaren förelägga och döma ut vite. En make är skyldig att bekräfta riktigheten av enupprättad bouppteckning med ed inför domstolen, om den andra maken begär del.I ett sådant fall får domstolen inte avsluta målet förrän eden har avlagts.Domstolen får för detta ändamål förelägga och döma ul vite. (Jfr17 kap. 5 § i de sakkunnigas förslag) Som redan har berörts vid 9 kap. 4 § har dennuvarande bouppteck-ningsförrällarens uppgifter lagts pä bodelningsförrättaren.Om en make har begärt att en bodelningsförrättare skall förordnas i syfte attfå till stånd en bouppteckning, är det självklart alt del åvilarbodelningsförrättaren att setill alt bouppteckning görs. Normalt torde det krävas atl bouppteckning Prop.1986/87: 1 förrättas när makarna inte är ense. Det kan emellertid inteundantagslöst n kap. 6 § ÄktB fordras att en bouppteckning i formell meninggörs inför vaoe bodelning vid äktenskapsskillnad. kan det räcka med i själva bodelningshandlingen tar in uppgifter om egendomen. Liksom det i9 kap. 4 § har överlåtits åt makarna att själva avgöra om en bouppteckningbehövs när de själva skall förrätta bodelning har i första stycket avförevarande paragraf bodelningsförrättaren fått rätt att avgöra ombouppteckning behövs vid bodelning med anledning av äktenskapsskillnad. Helt annorlunda ligger saken till vid bodelning medanledning av en makes död. Enligt 20 kap. 1 § ÄB föreligger nämligen enskyldighet att upprätta bouppteckning när någon har avlidit. I vissa fall kandock en s. k. dödsboanmälan ersätta skyldigheten att upprätta en bouppteckning(20 kap. 8 a § ÄB). Det är om den dödes tillgångar eller, när den dödeefterlämnar make, tillgångarna jämte den dödes andel i makens giftorätts-godsinte räcker till mer än att täcka begravningskostnaderna och andra utgifter medanledning av dödsfallel. En ytterligare förutsättning är dock alt tillgångamainte omfattar fast egendom eller tomträtt. I första stycket av förevarande paragraf behandlasockså vilka möjligheter en bodelningsförrättare har om en make underiåler attlämna uppgifter till bouppteckningen (jfr 11 kap. 12 § andra stycket GB).Domstolen kan då på ansökan av bodelningsförrättaren förelägga vite saml ävendöma ut vitel. Vitesfrågorna behandlas som domstolsärenden. Andra stycket innehåller bestämmelser ombouppteckningsed, liknande dem som finns i 20 kap. 6 § andra stycket ÄB (jfr11 kap. 12 § tredje stycket GB). Om den ena maken begär att den andra maken skallavlägga bouppteckningsed, skall denna talan handläggas som dispositivttvistemål. Domstolen får inle skilja målet ifrån sig förrän edgängsplikten harfullgjorts. För att ge domstolen verksamma medel att tvinga fram edgången harmöjlighet öppnats alt i målet förelägga och döma ut vite. När edgången har fullgjortskan domstolen meddela avskrivningsbeslut och i samband med det fastställaeventuell kostnadsersättning i målet. Bodelningsförrättaren skall bestämma tid och platsför bodelning samt kalla makarna lill förrättningen. Kan makarna inte komma överens, skallbodelningsförrättaren pröva sådana tvistiga frågor som är av betydelse förbodelningen och inte är föremål för rättegång. I sådant fall skall han i en avhonom underskriven handling själv bestämma om bodelning i enlighet med dennabalk. Finns det inget att dela, skall detta anges i bodelningshandhngen. (Jfr17 kap. 6 § i de sakkunnigas förslag) 1986/87: 1 Omen bodelningsförrättare har förordnats, är det denne som bestämmer 17 kap.6 § ÄktB när och var bodelningen skall förrättas. Del ankommer på bodelningsförrättarenatl kalla makarna till förrättningen. Om den ena maken är död skall i ställetdennes rättsinnehavare kallas. Om en make - eller en avliden makes rättsinnehavare- uteblir från förrättningen trots att han eller hon bevisligen har fått del avkallelsen utgör det inget hinder mot att förrättningen genomförs. Vid förrättningen skall bodelningsförrättaren iförsta hand försöka få makarna all komma överens om fördelningen av egendomen.Om det inte går skall bodelningsförrättaren själv bestämma om fördelningen. När bodelningsförrättaren själv skall bestämma omfördelningen kan del ibland vara nödvändigt alt först ta ställning till vissamellan makarna tvistiga frågor som är av betydelse för bodelningen. Enligl desakkunniga råder delade meningar om vilka befogenheter som skiftesmän enliglgällande rätt har när det gäller atl pröva sådana frågor som är prejudiciellai förhållande till själva delningen. I andra stycket slås emellertid fast atlbodelningsförrättaren skall pröva sådana frågor. Han skall således till en bönan pröva vem avmakarna viss egendom tillhör. Givetvis kan han inte med bindande verkan avgöraen fråga där tredje man är part. Däremot kan han la ställning till om vissegendom vid fördelningen makarna emellan skall anses tillhöra den ena makeneller en utomstående och verkställa delningen av makarnas egendom utifrån sillställningstagande i den frågan. Etl sådant avgörande blir, om del inleklandras, bindande makarna emellan men inle bindande i förhållande lill tredjeman, som fortfarande kan göra sin rätt gällande. Bodelningsförrättaren skall vidare pröva omegendomen skall ingå i bodelningen (jfr 10 kap.). Han skall också beräkna andelarmed tillämpning av bestämmelserna i 11 kap. eller - i förekommande fall -efter den jämkning enligl 12 kap. som han kan finna befogad. Enbodelningsförrättare skall självfallet inte tillämpa jämkningsbeslämmelserna i12 kap., om parterna i bodelningen är överens om att det inle skall ske. När bodelningsförrättaren har slutförtandelsbestämningen skall han göra lottläggningen. Om en make begär att fåöverta den andres bostad eller bohag, skall bodelningsförrättaren också göraden behovs- och skälighetsprövning som skall ske i sädana fall. Som har framgått av det anförda ärbodelningsförrällarens arbete uppdelat i ett antal avgränsade moment. Ommakarna är överens om lösningen av de frågor som aktualiseras under ett avdessa moment, skall bodelningsförrättaren lägga makamas överenskommelse i dendelen till grund för del fortsalla bodelningsarbelet. Del kan t. ex. länkas altmakarna är ense om andelsberäkningen men tvistar om lottläggningen. I eltsådant fall skall alltsåbodelningsförrättaren utgå från makarnas överenskommelse belräf- Prop.1986/87: 1 fande andelsbeslämningen när han lägger ul lotterna. Om makarna inte är ense i en fråga som är avbetydelse för bodelningen, skall bodelningsförrättaren kunna avgöra frågan.Härigenom undviks den fördröjning som enligl nu gällande ordning inträffar ombodelningsförrättaren hänvisar makarna atl först tvista om saken vid domstol.Bodelningsförrättaren kan alltså i fortsättningen inte skjuta avgörandet av endelfråga ifrån sig. Om makarna eller en av dem vill att han skall la ställningi en prejudiciell fråga kan han inte undandra sig det. Bodelningsförrällarens handläggning av enprejudiciell fråga måste bli summarisk och enkel. Han får formlöst inhämta deuppgifter som behövs för atl avgöra saken. Del får också ankomma på makarna atlförebringa den erforderliga utredningen. En fråga för sig är om makarna eller en av demskall ha rätt att föra en tvistig fråga lill domstol i stället för alt låta denavgöras av en bodelningsförrättare. Så länge någon bodelningsförrättare intehar förordnats föreligger självfallet inget hinder mot atl väcka talan viddomstol i en fråga som är av betydelse för bodelningen. ÄklB innehåller inteheller något förbud mot att en sådan talan väcks sedan bodelningsförrättare harförordnats. Om en make finner det vara så viktigt för den fortsattabodelningsförrättningen att en prejudiciell fråga avgörs av domstol, bör haneller hon ha möjlighet alt föra särskild talan rörande frågan. Därtill kommeratt en make ibland kan vara intresserad av att få frågan avgjord genom eltavgörande som har en vidare rättsverkan än den som en bodelningsförrättaresbeslut kan medföra. Om maken för en sådan tvist till domstol, utgör dettaliksom enligt gällande ordning elt hinder mot att bodelningsförrättaren prövarfrågan. Den nya ordningen innebär attbodelningsförrättarens prövning än mer får karaktären av ett judicielllförfarande än f. n. Hans befogenheter såvitt avser den prejudiciella prövningenblir i princip desamma som domstolens. Därmed anges också begränsningen.Bodelningsförrättaren får inte pröva sådana frågor som inle heller domstolenäger pröva prejudiciellt. Innebörden av bodelningsförrällarens prövning kanbelysas genom en blick på den betydelse som förrättningen får för framliden.Bodelningsförrällarens avgörande påverkar inte en utomståendes möjligheter atlgöra sin rätt gällande. Det är bara makaraa emellan som bodelningen blirbindande, om den inle klandras till rätlen. Del är vidare endast fördelningenav egendomen som omfattas av avgörandets rättsverkan. Häri inbegrips inle barasjälva lottläggningen utan även sådana delar av bodelningen som avser huravidaegendomen ingår i bodelningen, värderingen och andelsbestämningen. Dessafrågor kan inte pä ordinär väg tas upp på nytt sedan förrättningen har vunnitlaga kraft. En make är vidare förhindrad all därefter fä prövat om han ellerhon hade större behov av bostaden och därför hade bort tilldelas denna.Fördelningen av egendomen gäller även om den missnöjda maken aldrigaktualiserade frågan om elt övertagande av bostaden under bodelningen. 15 1986/87. Förrättningensrättskraft omfattar också frågan om vem av makarna som Prop. 1986/87: 1 varägare till viss egendom. Sedan bodelningen har vunnit laga kraft kan 17kap. 6 § ÄktB inte den andra maken på ordinär väg få prövat om egendomen istället tillhörde honom eller henne. Genom bodelningen har den make som därvidhar tilldelats egendomen fått äganderätt till den i förhållande lill den andramaken. Även när det gäller skuldtäckningen stårbodelningsförrättarens avgörande fast sedan bodelningen har vunnit laga kraft.Det innebär atl fördelningen av egendom vid bodelningen inte kan ändras påtalan av den ena maken även om det senare skulle visa sig all skuldfrågan harbedömts felaktigt av bodelningsförrättaren. En annan sak är att del bara ärfördelningen av egendom som inte kan rubbas på ordinär väg. Det bakomliggandeskuldförhållandet påverkas inte av bodelningsförrättarens avgörande, inte ensom det är makarna själva som är parter i detta. En förmögenhets-rättsligfordran som den ena maken har på den andra eller en fordran på underhållavseende tiden före den dag till vilken bodelningen hänför sig kan prövas i entvist mellan makarna oavsett hur bodelningsförrättaren bedömderättsförhållandet. Om bodelningsförrättaren är hindrad att pröva vissprejudiciell fråga därför att rättegång pågår i den frågan när bodelning skallske, kan det ibland vara lämpligt atl göra en partiell bodelning. Vid dennadelas makarnas bo med undantag av den egendom eller så mycket egendom varsfördelning beror av domstolens avgörande. Om en tvist pågår mellan en make och en utomståendeom t. ex. äganderätten till viss egendom, påverkar utgången av denna tvistgivetvis bodelningen. Är det angeläget atl bodelningen sker innan tvisten haravgjorts, kan det ibland lösas genom atl bodelningsförrätlningen görsvillkorad. Alternativa lösningar på bodelningen kan då bestämmas beroende påvem som vinner tvisten. Motsvarande gäller om tvisten avser en makes skuld lillnågon utomstående. Det är inte säkert alt resultatet avbodelningsförrättningen blir att egendom skall utges av den ena maken till denandra. Det kan vara så att bodelningsförrättaren delar den ena makens åsikt attdet inte finns någon egendom som skall ingå i delningen. Även om det finnssådan egendom som skall ingå i delningen kan den gå åt helt och hållet förskuldtäckningen. Resultatet av en tillämpning av jämkningsreglerna kan bli attvardera maken behäller sin egendom. Om makarna har fullständig egendomsskillnadkan bodelningsförrätlningen ha haft till syfte enbart att avgöra en begäran avden ena maken om all få överta bostad eller bohag som tillhör den andra maken.Denna prövning kan utmynna i att förrättningsmannen beslutar alt någolövertagande inte skall ske. Om förrättningsmannen kommer fram till alt det intefinns någol all dela, skall detta anges i bodelningshandlingen. Härigenom blirförrättningsmannens ståndpunkt i denna fråga klarlagd. Om en make är missnöjdmed förrätlningsmannens avgörandedärför att maken anser att del finns egendom att dela eller Prop. 1986/87:1 därför att makens begäran om att få överta bostad eller bohag inte harlett 17 kap. 7 § ÄktB lill elt beslut om övertagande, får maken föra klandertalanenligt 17 kap. 8 § andra stycket. Bodelningsförrättaren har rätt att få arvode ochersättning för sina utgifter. Kostnaderna skall betalas av makarna med hälftenvardera. Bodelningsförrättaren kan dock vid bodelningen bestämma en annan fördelning,om den ena maken genom vårdslöshet eller försummelse har orsakat ökadekostnader eller om makarnas ekonomiska förhållanden ger särskild anledningtill det.