prop · GA0380 · 1986-12-31 00:00:00 — Föregen del vill jag anföra följande. UHÄhar i skriften Forskning i högskolan (1986:14) på ettintresseväckande sätt redovisat sin grundsyn på högskolan och det obundnakunskapssökande!. Redovisningen utgör en bakgrund till vad UHÄ föreslår iavsnittet Fakultetsprogram som planeringsinstmmenl. Jag delar UHÄ:sprincipiella syn i nämnda avsnitt. Likväl kommer jag till en annan praktiskslutsats i vad avser den roll, som regering och riksdag bör spela och denanvändning som regering och riksdag kan ha av särskilt utformadefakultetsprogram. Forskningoch forskamtbildning inom ramen för våra fakulteter tar i anspråk storaresurser. Forskningen har också en allmänt erkänd betydel- seför utvecklingen och utvecklingsmöjligheterna inom i stort sett allasamhällssektorer. Mot denna bakgrund är det nödvändigt, att politiskt ansvarigaorgan beslutar om verksamhetens huvudsakliga inriktning. Inomulbildningsdepartementets område sker detta genom att de anslag som anvisastill högskolan ges i termer av de olika fakultetsområdena. Det är således påriksdagen det ankommer att göra den övergripande resursavvägningen mellanforskning inom teknik, medicin, naturvetenskap, samhällsvetenskap, humanioraetc. Pä motsvarande sätt ansvarar för en övergripande avvägning avforskningsresurserna till olika områden genom den medelsanvisning, som görstill forskningsråden för respektive humaniora-samhällsvetenskap, medicin ochnaturvetenskap. anger också vad som skall ingå i en mer permanentbasorganisation för forskning genom att ta ställning till inrättande avordinarie professurer. Riksdag och regering svarar också för de allmäntorganisatoriska förutsättningarna för verksamheten. Dessa preciseras förhögskolans del i högskolelagen och högskoleförordningen. För forskningsrådenoch forskningsrådsnämnden gäller särskilda instruktioner. Viktigt är alt eltsystem byggs upp och vidmakthålls, där olika former av intern kvalitetskontrollingår och som ger kvalitetskriterierna stor vikt i det interna beslutsfattandet.Ett sådant system har vi genom bl.a. de regler som gäller förtjänstetillsättningar inom högskolan, bedömning av avhandlingar och rådensgranskning av forskningsprojekt. Vetenskapssamhällets interna kontrollmekanismerär en garanti för att kvalitetskraven i forskningen i största möjligautsträckning ligger på en internationell nivå. Den rollfördelning vi har mellan statsmakten- regering och riksdag centrala och lokala myndigheter och forskarna självahar vuxit fram . Den utgår från regeringens och riksdagenspolitiska ansvar, svenska myndigheters hävdvunna självständighet samt inteminst de krav som principen om forskningens frihet ställer. Dennarollfördelning ger enligt min mening ett väl balanserat inflytande över olikaslag av forskningsfrågor för de från skilda synpunkter berörda. Fakultetsnämndernabehöver ett kvalificerat beslutsunderlag som innehåller information både ompågående verksamhet, utbyggnadsmöjligheter och utbyggnadsbehov inom skildadelar av sina respektive verksamhetsområden. Likaså kan olika uppgifterbehövas om aktiviteten inom olika områden och om verksamhetens resultat.Uppgifter av delta senare slag kan t.ex. gälla publicerade skrifter,tidskriftsartiklar, liksom medarbetarnas dellagande i internationellasymposier och konferenser. Ett mått på kvaliteten hos forskningsverksamheten,inom en institution ges också genom uppgift om erhållna rådsmedel. Jämfört medandra verksamheter av motsvarande eller också mer blygsam omfattning t.ex.inom det privata näringslivet - har hitfills ambitionsnivån varit låg när detgällt att inom högskolan ta fram sådant kvalificerat planerings- ochbeslutsunderlag. UHÄ omvittnar att själva framtagandet av det nu redovisadefakultetspro-grammaterialet på många håll upplevts mycket positivt.Förhoppningsvis har härigenom grunden lagts för en positiv syn på arbete meddenna typ av frågor. I vilken form arbetet nu skall gå vidare för att Ullgodosede lokala organens behov måste avgöras av dessa själva. altcentralt föreskriva någon viss procedur eller dokumentationsform för detta. Jag har beskrivit vilka uppgifter som ankommeroch bör ankomma på regering och riksdag vid utformningen av den statligaforskningspolitiken. Jag är mot den bakgmnden inte beredd att tillstyrka denav UHÄ' föreslagna försöksverksamheten vid matematisk-naturvetenskaplig ochteknisk fakultet med lokal beslutanderätt ifråga om inrättande av nyaprofessurer och prövning av ämnesinnehållet för befintliga tjänster. Denbetydelse dessa beslut har för utformningen av högskolans basorganisation förforskning gör alt dessa även fortsättningsvis bör fattas av regering ochriksdag. Självfallet är del angeläget att det som underlagockså för de beslut som skall fattas på denna nivå finns information både ompågående verksamhets omfattning och inriktning och om vilka förändringar sombedöms vara mest angelägna av dem som är engagerade i verksamheten. De nu framlagdaprogrammen ger en myckel god bild av den mångskiftande verksamhet som bedrivsinom högskolan. Materialet har varit eU värdefullt underlag inför utarbetandeav förevarande proposition. Informationen till regering och riksdag behövsdock knappast regelmässigt i en sådan omfattning och med en sådandetaljeringsgrad som i fakultetsprogram med den av UHÄ föreslagna utformningen.Jag vill i stället peka på vissa andra typer av information som bör utvecklasför att bl.a, ge bättre beslutsunderlag. Del gäller verksamhelsrapportering,forskningsstatistik och forskningsinformation. I årets budgetproposition har jag pekat på behovetav förbättrad verksamhetsrapportering från högskolan. Deverksamhetsberättelser för högskolan som hitfills lagts fram har - utöverolika slag av ekonomiska uppgifter - huvudsakligen innehållit uppgifter om utbildningeninom högskolan. I del fortsatta arbetet med att utveckla högskolansverksamhetsrapportering bör ökad uppmärksamhet ägnas åt alt la framinformation om forskning och forskarutbildning. En annan form av beslutsunderlag för bl.a. regeringoch riksdag är statistiskt material av skilda slag. () arbetar sedan etl antal år med att förbättra statistiken över högskolansforskning. Etl huvudsyfte har varit att få uppgifter om forskningsresursernaämne för ämne. På gmnd av svårigheter att fa fram gmndmaterial via högskolansekonomi-administrauva rutiner har dessa ansträngningar ännu inte lett tillavsett resultat. Jag vill med anledning härav framhålla attuppgifter om hur resurserna för forskning inom högskolan fördelas mellan olikaämnen måste anses utgöra ett fundamentalt faktaunderlag förforskningspolitiken. SCB bör därför fortsätta arbetet med dessa frågortillsammans med UHÄ och riks-revisionsverket. Arbetet bör bedrivas i sådan taktau en första ämnesstatistik för högskolan kan redovisas inför nästaforskningsproposition. Det innebär att materialet bör föreligga senast hösten1989. En förutsättning för arbetet bör som hitfills vara all högskolansekonomi-administrafiva system i första hand skall kunna användas för uppgiflsinsamlandet.Skulle det visa sig att det inte går att på så sätt fä fram uppgifter fill denangivna tidpunk- ten, bör SCB ha frihet attsamla in uppgifter på annat sätt, dvs. direkt förfrågan tillinstitutionerna. De kostnader i form av arbetsinsatser på insfilutionsnivä sommed nödvändighet blir följden av ett sådant arbets- Bilaga 6 sättskall bäras av högskoleenheterna. Jag återkommer till regeringen i Utbildningsdep. fråga om uppdrag tillberörda myndigheter att arbeta vidare med denna Som stod för detfortsatta arbetet kommer jag ocksä att föreslå regeringen alt iförordning reglera högskoleenheternas skyldigheter alt lämnastaUstiska uppgifter om forskningen inom högskolan. En källa till information om forskningen ärgivetvis också redovisning av uppnådda forskningsresultat. Värdet och behovetav forskningsinformation i olika former har betonats av statsministern. Dessasynpunkter förtjänar att framhävas . Forskningsinformation harmånga och vida syften. Den behövs inom forskarsamhället, mellan forskare ochlänkbara nytljare, mellan forskare och en intresserad allmänhet. En funktionkan också vara att i viss mån utgöra en resultatredovisning för forskningsverksamheten. I högskolans uppgifter ingår att sprida informafionom forskningens resultat. Genom de särskilda medel som ställts tillforskningsrådsnämndens förfogande för forskningsinformation har möjligheternaatt aktivt informera om uppnådda forskningsresultat förbättrats.Forskningsråds-nämndens framgångsrika arbete inom detta område har också visatpå en rad stimulerande och intressanta forskningsresultat. Den information somerhålls pä detta sätt blir givetvis också ett underlag för diskussion ochbeslut om verksamhetens fortsalla omfattning och inriktning. Jag kommer i detföljande att föreslå en förstärkning av medlen för forskningsinformation. Denfrämsta garanten för att kvalitetskraven i forskningen sätts högt ärsjälvfallet, att vetenskapssamhällets egna interna kontrollmekanismer gestillfälle att fälla utslaget på del sätt som de enligt teorin skall göra. Enprincipiellt riktigt fungerande akademisk forskning är i sig själv en ständigtfortgående utvärdering av egna och andras frågeställningar och resultat. Merformaliserad utvärdering äger mm genom bedömningar i samband medtjänstetillsättningar och ansökningar om anslag, betygsättning av avhandlingaretc. Praktiskt sett har dessa formella utvärderingar karaktären av undantag sombekräftar huvudregeln: den bästa utvärderingen består i alt forskarna inom ettområde praktiskt, konfinuerligt och genorn egna publikationer bedömer i vad månde vill acceptera varandras teorier och begrepp. Bredare anlagda, administrativt initieradeutvärderingar kan göras när viss forskning har pågått . Principen bör då vara, att de lar sikte på att utröna i vad män forskarsamhällets egen normala utvärde ring faktiskt fungerar. De kan avse forskare och forskargrupper, forsk ningsprojekt eller forskningsprogram. Utvärderingen kan också avse en hel disciplin, I förknippas begreppet utvärdering av forskning lätt 22 mednaturvetenskapliga forskningsrådets utvärderingar, som ocksä har blivitinternationellt uppmärksammade. Sådana administrativt initierade utvärderingar harblivit allt vanligare . Samtliga forskningsråd under utbildningsdepartementetanvänder sig i större eller mindre utsträckning av detta stöd för sin verksamhet. UHÄ har som ett underlag denna proposifionutarbetat en rapport om sådan kompletterande, administrativt initieradutvärdering av forskning (1986:21). I rapporten redogör UHÄ försitt arbete med ulvärderingsfrågor. Rapporten omfattar en diskussion omforskningens kvalitet och utvärderingar av forskning. 1 denna diskussionredogörs bl.a. för en studie av utvärderingssystemen i vissa västländer, somföretagils inom vetenskaps- och teknikkommilté, CSTP. UHÄ har ocksåengagerat sig i frågor som rör metodutveckling i forskningsulvärderingar. Dettahar skett genom att UHÄ arrangerat ett flertal konferenser om metodfrågor samtgenom stöd till utvärderingsprojekt inom högskolan. UHÄ bifogar en utvärderingavseende TEMA-forskningen i . I rapporten dras slutligen vissaslutsatser och lämnas vissa rekommendationer ifråga om utvärdering och UHÄ:sroll därvidlag. Forskning kan vara svår eller omöjlig för lekmänatt bedöma. Ansvariga myndigheter, regering och riksdag har därför ofta svårtatt direkt utifrån erhållna forskningsresultat bedöma om den fortlöpande,interna prövningen fungerar så som den ideall sett bör fungera. Administrativtinifierade utvärderingar kan, enligt min mening, vara ett instrument i dettasammanhang. Sådana bör främst göras av råden som har kompetens all tolka ochdra slutsatser av dessa. För regering och riksdag är det viktigt att veta attbedömningssysiemet i dess helhet fungerar. Forskningsrådens uppgift är att främja forskning avinternationellt sett hög kvalitet. Detta sker bl.a. genom stöd tillforskningsprojekt, genom sakkunniggranskning i samband med tillsättning avtjänster vid råden samt genom särskilt anordnade utvärderingar. Rådenssammansättning och arbetssätt är en god garanti för att internationelltförankrade vetenskapliga bedömningar styr tilldelningen av forskningsanslag.Forskningsråden bör ha ett fortsall ansvar för brett anlagda, översiktligautvärderingar. UHÄ har en vidare roll i högskolesystemet. UHÅ;suppgift är att arbeta för välfungerande utvärderingsprocesser på såväl lokalsom central nivå. UHÄ skall vidare genom administrativa åtgärder stödja ochfrämja verksamheten inom högskolan och föreslå åtgärder som främjar en godforsknings- och utbildningsmiljö. Administrativt initierade utvärderingar ärett sätt att åstadkomma detta och att bidra till en internationellt sett högkvalitet i fråga om forskning och forskarutbildning. Resultaten av forskningsrådensutvärderingar kan tjäna som ett underlag ocksä för UHÄ i den långsikligaplaneringen av högskolans verksamhet. Ihuvudsak är det forskarsamhället ute i väriden, som sätter normer för vad somär god kvalitet. Svenska forskningsråds och högskolemyndigheters uppgift äratt övervaka, att kvalitet i internationell mening faktiskt blir utslagsgivandevid bedömningen av tjänsteförslag, avhandlingar och. En av de mest centralauppgifterna för högskolan är forskarutbildningen. Genom forskarutbildningenullgodbses såväl högskolans eget långsikfiga behov av kvalificerade lärare ochhandledare som behoven av utbildade forskare i samhället i övrigt. En stor delav den vetenskapliga produktionen utgörs av doktorsavhandlingarna.Forskarstuderande utgör för varje normalt fungerande insfitulion elt omistligt,kontinuerligt vitaliserande inslag i miljön. Som en bakgrund för mina överväganden vill jag härvisa på följande siffror, som belyser utvecklingen inom forskarutbildningen. 3pooi2 500 2 000-1 500-1000-500 Källa: SCB. 83/84 Läsår Antaletnybörjare har efter en mindre nedgång under 1970-lalet kontinuerligt stigitunder . Andelen kvinnor har ökat, men ökningen är inte jämntfördelad mellan fakulteterna, vilket framgår av nedanstående tabell. Nybörjareper fakultet vissa år kvinnor (%) kvinnor (%) kvinnor (%) Källa: SCB. Studieaktiviteten bland doktoranderna är mycketvarierande. Av statistiken framgår att ca en tredjedel av de antagna äricke-akfiva (definierat som lägre akUvitetsgrad än av heltid). Deforskarstuderande inom de fem stora fakulteterna fördelade (procent) efteraktivitet: procentuell andel avfall arbetstid som ägnas åt studierna,höstterminen Statistiken över avlagda examina inomforskarutbildningen visar etl ökande antal avlagda examina.Genomströmningstakten i utbildningen är dock påfallande låg. 1983/84* Källa: SCB. Det finns stora variationer mellan fakulteterna ifråga om antagningen till forskarutbildning. Flertalet av dem som antas till forskamtbildninginom naturvetenskapliga ämnen kommer direkt från den grundläggandehögskoleutbildningen. Inom den experimentella naturvetenskapliga forskningeningår ofta avhandlingsarbeten i större forskningsprojekt. De studerande bördärför ha aktuella kunskaper inom ämnet. Direktövergången medför altnybörjarnas ålder är låg inom matematisk-naturvetenskaplig fakultet. En helt annan situation föreligger i allmänhet inomhumaniora och samhällsvetenskap. Här är doktoranderna ofta äldre och börjarforskarstudierna efter en kortare eller längre tids bortovaro från högskolan.Avhandlingsarbetet har i dessa fakulteter i slörre utsträckning karaktär avfrislående bidrag till kunskapsutvecklingen. påbörjar ca 2000 personer årligenforskamtbildning. Antalet avlagda examina uppgår till ca 1000 . I mångaämnen antas doktorander utan all tillräckliga resurser finns i fråga om bl. a.handledning och studiefinansiering. Av det material som UHÄ har lämnat framgåratt sökande sällan avvisas med hänvisning till bristande resurser. De problemsom blivit följden av detta har utförligt behandlats av flera utredningar. Det lokala planerings- och utvecklingsarbetetmåste, enligt min mening, mer än tidigare ta sikte på att forskarutbildningenskall kunna genomföras inom den föreskrivna normalstudietiden . Föratt detta skall bli möjligt måste instituUonerna ta ett direkt ansvar för dedoktorander de antar. Studerande får inlé antas till forskarutbildning medmindre än att institutionen kan erbjuda godtagbara villkor i fråga omhandledning och arbetsmiljö. Försörjningen måste vara tillfredsställandeordnad. Som exempel pä antagning av forskarstuderande som sker under sådantansvar vill jag nämna temainstitutionen vid i . Dennuvarande situationen i vissa ämnen, där ett stort antal doktorander studerarmed låg genomströmningstakt, måste förändras. Institutioner ochfakultetsnämnder måste ta ett större ansvar för att de studerande lämnarforskarutbildningen . Även fortsättningsvis måstedoklorandstudier kunna bedrivas parallellt med yrkesarbete. Kraven pådoktoranderna får då givetvis sältas i relation härtill. Sedanår 1982 föreskrivs i högskoleförordningen alt antagning till fors- karutbildning skallföregås av en prövning av den sökandes fömlsättningar att genomföra forskarstudierna.En sådan prövning är givetvis ett viktigt led i strävandena alt förebyggastudiemisslyckanden. Efterantagningen måste skyldigheter och ansvar för genomförandet avforskamtbildningen preciseras, både för doktoranderna och för institutionen.En lämplig form för detta synes mig vara att upprätta individuellastudieplaner. När en doktorand förefaller att inte klara av siu avhandlingsarbeteinom normal tid, bör institutionen ge honom eller henne det extra stöd som kanerfordras. Studiefinansieringenär av stor betydelse för effekfiviteten i forskarutbildningen. De former för studiestöd i forskarutbildningen somnu finns är utbildningsbidrag, eventuellt i kombination med assislenttjänst,och doktorandtjänst. Antalet hela utbildningsbidrag uppgår nu till 3200 ochdoktorandtjänsterna ca 500. Assistenttjänslerna kan uppskattas till ca1500. För studiefinansieringen i forskamtbildningen anvisas underfakultetsanslagen ca 285 milj. kr. Uppskattningsvis 1600 forskningsassistenterbedriver egen forskamtbildning på hel- eller delud inom forskningsprojekt,vilka i allmänhet bekostas med andra medel än de som kommer urfakultetsanslagen. I detta sammanhang vill jag framhålla att regeringen nyligengenom ändring i högskoleförordningen föreskrivit att forskningsassistenter somär doktorander, så långt möjligt skall förordnas på doktorandtjänster. Enligtbeslut av regering och riksdag skall doktorandtjänsterna, somdessförinnan endast inrättades inom ramen för en försöksverksamhet, ifortsättningen vara ett reguljärt inslag i sludiefinansieringen. Jag anser allutbildningsbidragen successivt bör omvandlas fill doktorand-tjänster. Jag harnyss framhållit alt begränsningar i antagningen till forskarutbildningen måstegöras. Eftersomdoktorandljänsterna är förknippade med betydande merkostnader jämfört med utbildningsbidragen,behöver resurserna för studie-finansiering inom forskamtbildningen byggas ut.Jag förordar att för den kommande treårsperioden anvisas ytterligare 70 milj.kr. för detta ändamål. Beloppet avser dels höjning av utbildningsbidragen,dels omvandling av ca 700 utbildningsbidrag till doktorandtjänster. Ökningenfördelar sig mellan fakulteter och budgetår enligt följande tabell. Jag vill i detta sammanhang erinra om vadstatsministern anfört i fråga om betydelsen av aU sektorsorganen bidrar tillstudiefinansieringen inom forskarutbildningen. Inom ramen för en doktorandtjänst får utöverforskamtbildning även ingå tjänstgöring som avser undervisning, forskning ochadministrativt arbete. Omfattningen av tjänstgöringen är maximerad till högsttvå femte-, delar av full arbetstid. Eftersom det är angeläget atttjänstgöringen inte inkräktar på forskamtbildningen, måste institutionernakänna etl ansvar för att doktoranderna inte åläggs en så tung arbetsbörda attderas egen utbildning blir lidande. Jag avser att uppdra åt UHÄ att följautvecklingen på detta område och samla in uppgifter om arten och omfattningenav de arbetsuppgifter, som kommit att åläggas de forskarstuderande inom ramenför en doktorandtjänst. Utbildningsbidragför doktorander utgår med /månad. Jag kommer i annatsammanhang att föreslå regeringen aU besluta om en tioprocenlig höjning avbeloppet fill /månad. Jag har vid min beräkning av anslagen tillfakulteterna m.m. beaktat detta. Hum-vida de sociala förmåner som ärförknippade med utbildningsbidrag kan utvecklas är en fråga som får övervägasnärmare inom . UHÄhar redovisat yrkesverksamheten för de 17100 forskarutbildade personerna iSverige, är verksamma inom den offentliga sektorn, vanligen somlärare eller läkare. Nästan en tredjedel av dem har tjänster som högskolelärareoch lärartjänster inom skolan eller tjänster som skolledare. InomSvenska arbetsgivareföreningens (SAF) medlemsföretag fanns nära 1400tjänstemän med forskarutbildning. Antalet tjänstemän med naturvetenskapligeller teknisk forskarutbildning ökade här med under perioden 1974-1985.Detta bör ställas i relation till ökningslakten inom den stafiiga sektorn, därantalet forskarutbildade ökade under i stort sett . Forskamtbildningensmeritvärde har stor betydelse för rekryteringen av Examineradedoktorer har - med vissa undantag - inte svårt att få goda anställningar eftersina examina. Undantagen utgörs i regel av doktorer från de humanistiska,juridiska och teologiska fakulteterna. De som examinerats från dessafakulteter kan ha svårt att få en anställning som motsvarar deras kompetens.För industrins del har () i sin rapport hösten1985 påpekat att av de examinerade civilingenjörerna egentligen bordegenomgå forskamtbildning med hänsyn till det beräknade framfida behovet avpersoner med sådan utbildning. Jag vill emellertid avvisa tanken på att införadoktorsexamen som formellt behörighetskrav för andra befaUningar än för dem somnu har del. Efterfrågan från olika delar av arbetsmarknaden uppstår närforskarutbildningen är av god kvalitet och har elt gott anseende. UHÄ ochberörda högskoleenheter bör ge tänkbara arbetsgivare ökad information om vadforskamtbildningen innebär och om de forskamtbildades kompetens. Jag erinrar om att en genomgången forskarutbildningnumera Ullgodo-räknas som tjänstefid vid lillsättning av statligaeller staUigt reglerade tjänster. Vidare har en sådan utbildning en särskildbetydelse i fråga om tillsätiningskriteriet skicklighet. Delegationenför jämställdhetsforskning (Jämfo) har som underiag för denna proposition lämnatsynpunkter på bl.a. de kvinnliga forskarnas villkor. Jämfopåpekar att kvinnor 1977 utgör mer än hälften av destuderande i den grundläggande högskoleutbildningen och av destuderande i forskarutbildningen. Andelen doktorsexamina som avläggs avkvinnor har legal kring av det totala antalet. Dekvinnliga forskarstuderandena är i genomsniu ire år äldre än de manliga. Andelenkvinnor med lärartjänst varierar mellan fakulteterna. Högsta andelen kvinnorfinns inom humanistisk fakultet, där av professurerna, avdocenttjänsterna och av forskarassistenttjänsterna innehas av kvinnor.Motsvarande siffror är för teknisk fakultet 2, 3, resp. . Uppgifterna visar att det är långt tilljämställdhet mellan kvinnor och män inom forskning och forskamtbildning. Enligt min mening är jämställdhet mellan kvinnoroch män i högskolan inte bara ett mål i sig. Dess uppnående har även en stor,mönsterbildande betydelse för utvecklingen av jämställdheten inom samhället idess helhet. Flera faktorer lägger hinder i vägen för jämställdheten inomforskning och forskarutbildning. Avstrategisk betydelse för jämslälldhetsarbelet inom högskolan är att vikariat,tjänster och utbildningsbidrag utlyses korrekt. Ansökningar bör behandlas isådana former, aU kvinnliga och manliga sökande kan göra sig gällande på likavillkor. En i och för sig vällovlig strävan till smidighet och informelltförfarande får inte tillåtas leda till underiåtenhet att utlysa vikariat ochaU med tillböriig omsorg bedöma föreliggande meriter. nupå regeringens uppdrag meddelat föreskrifter för tillsättning av vikariat Prop. 1986/87:80 inom lärartjänstorganisalionen. Allmänt sett är jag optimistisk.