prop · GA0395 · 1986-12-31 00:00:00 — avses de räddningsinsatser som staten eller kommunerna skallsvara för i fred vid olyckshändelser och överhängande fara för olyckshändelserför att hindra och begränsa skador på människor eller egendom eller i miljön.Insatser för att hindra och begränsa skador på människor och egendom i krigbenämns också räddningstjänst. Till räddningstjänst hänförs även sådanefterforskning av människor eller luftfartyg som är hänförlig till fjäll-,flyg- och sjöräddningstjänst. under civilförsvarsberedskapoch den del av befolkningsskyddet som syftar till skydd av befolkningen undercivilförsvarsberedskap utgör civilförsvarsverksamhel. Verksamheten i fredstidhar samlats i uttrycket fredsräddningstjänst. Med hänsyn till allfredsrädd-ningstjänslen inte har behandlats i försvarskommittén lar jag upp dendelen av verksamheten mer utförligt i det följande. Civilförsvarsverksamhetenoch fredsräddningsljänsten integreras . ökarkommunernas roll och ansvar i båda verksamheterna. Kommunerna övertog den 1januari 1987 ansvaret för ledningen av civilförsvarsverksamheten pä lokal nivåunder civilförsvarsberedskap och det planläggningsansvar i fred som hängersamman härmed. Övning av civilförsvarsverksamheten decentraliseras successivtoch kommer att genomföras i kommunerna. Genom bildandet av statensräddningsverk den Ijuli 1986 genomfördes en integration av, förutom denstatliga förvaltningen på de båda områdena på central nivå, utbildningen förfredsräddningstjänst med civilförsvarsutbildningen. En mycket stor del avbefälet i krigsorganisationen kommer att utgöras av personal frånfredsräddningstjänsten. är central förvaltningsmyndighet för frågor om befolkningsskydd, innefattande frågor om landlransporter av farligt gods, och räddningstjänst. skall samordna samhällets verksam- 103 hetinom befolkningsskyddet och räddningstjänsten. myndighetoch har möjlighet att meddela föreskrifter för den kommunala Prop. 1986/87:95räddningstjänsten och räddningstjänsten vid utsläpp av radioaktiva ämnen samlför samordning av samhällets räddningstjänst. En annan uppgift förräddningsverket är att samordna tillsynsmyndigheternas verksamhet i fråga omlandtransporter av farligt gods och svara för tillsyn inom verksamhetsområdeti övrigt. skall också bl.a. planera och genomföra utbildningoch övning av civilförsvarsorganisationen och av personal för räddningstjänstoch sotningsväsende samt av beredskapsorganisationen för kärnkraftsolyckor. Ansvaretför den statliga räddningstjänsten är fördelat pä flera huvudmän. Varie kommunskall svara för räddningstjänsten inom kommunen om inte ansvaret ligger på denstatliga räddningstjänsten. Kommunerna och de statliga myndigheterna skallsamarbeta med varandra. Medsyfte att följa upp allvariiga olyckshändelser och tillbud till sådanahändelser har regeringen tillkallat en kommitté (Kn 1981:02), som har fått tilluppgift att göra kompletterande undersökningar belräffande säkerhetsåtgärderoch räddningsinsatser. Kommittén avlämnade betänkandet (Ds Fö1986:3) . Betänkandet har remissbehandlats ochbereds i . har i samråd med generaltullstyrelsen och påregeringens uppdrag utrett frågan om organisation av personalberedskapen förkemikaliebekämpning till sjöss och har föreslagit att räddningsstyrkor fränräddningskårerna i , , , och skallupprätthälla beredskap för att biträda vid insatser motkemikalieutsläpp till sjöss. Det övervägs om inle dessaräddningsslyrkor även skall kunna användas för insatser vid omfattandekemikalieolyckor på land. Inomfredsräddningstjänstområdet pågår ett betydande internationellt samarbete. Bl.a. förekommer samverkan i fråga om åtgärder mot förorening av den marinamiljön. Vidare pågår ett samarbete med övriga nordiska stater som syftar tillatl underlätta och öka räddningstjänstsamverkan över riksgränserna. InomInternationella atomenergiorganet (lAEA) har utarbetats ett förslag tillkonvention om bistånd i händelse av en kärnenergiolycka eller ett radioaktivtnödläge. Arbete pågår med den lagstiftning och de andra praktiska åtgärder somfordras för att skall kunna ratificera konventionen. Efter svensktinitiativ har en översyn påböriats av del nordiska samarbelsavtalet i sambandmed strålningsolyckor, undertecknat i . I fråga omtransport av farligt gods förekommer ett omfattande internationellt samarbete.Detta är nödvändigt med hänsyn till att transporterna ofta är internationella. Inomcivilförsvarsverksamheten och fredsräddningstjänsten pägär ett aktivt arbetemed alt exportera tjänster och varor inom verksamhetsområdet. och kustbevakning deltar således iexportsamverkansgmpper i exportråds regi. Befolkningsskyddetoch räddningstjänsten har under 1980-talel gått ige nom en omfattande översyn och reformprocess. Syftet har varit att effekti- 104 viseraverksamheten bäde i fred och i krig. Jag vill framhålla att de Prop. 1986/87:95grundläggande besluten nu genomförts genom bildandet av statens räddningsverk.samt ikraftträdandet /87 av kommunernas ansvar förledningen av civilförsvarsverksamheten på lokal nivå undercivilförsvarsberedskap och den nya räddningsljänstlagstiftningen. Samtidigtfordras fortsatta insatser för atl förverkliga statsmakternas intentioner. Försvarskommitténanser all den försvarsbeslut fastställda integreringen avcivilförsvarsverksamheten och fredsräddningstjänsten bör fullföljas. En välfungerande fredsräddningstjänsl är enligt kommittén en väsentlig grund för altmotsvarande verksamhet i krig skall kunna genomföras effektivt. Kommitténunderstryker dock betydelsen av utvecklingen av fredsräddningstjänsten underhänsynstagande till krigsuppgifterna. Jagdelar försvarskommitténs syn i fråga om integrationen. Arbete med en sädaninriktning pågår. Det arbetet bör enligt min mening fortsätta varvidkommunernas ansvar för verksamheten successivt utvidgas. Ett viktigt instmmentför att skall kunna påverka utvecklingen i önskad riktning ärinformationsverksamheten. Denna kan även utnyttjas för att främja allmänhetensberedskap och förmåga att ta ett ökat ansvar för den egna säkerheten i fred ochi krig. Försvarskommitténsförslag innebär väsentliga ändringar i inriktningen av befolkningsskyddet ochräddningstjänsten i krig. Jag återkommer till dessa frågor. Räddningsverkethar utarbetat en plan för studie- och forskningsverksamheten för att skapa ettplanerings- och beslutsunderlag för verksamhetens ledning samt för attutveckla ett underlag för tekniska, pedagogiska och administrativa lösningarinom olika produktionsområden. Studie-och forskningsverksamheten utgör enligt min mening en nödvändig grund förutveckling av det framtida befolkningsskyddet och räddningstjänsten. Jag kan ihuvudsak ansluta mig till den inriktning som anges i plan.Även pä detta område bör en så långtgående integration som möjligt ske ochhänsyn tas till krigets krav där det är lämpligt. I forsknings- ochutvecklingsverksamheten bör bl.a. () ochStyrelsen för svensk brandforskning (Brand-forsk) delta. När det gäller detforsknings- och utvecklingsarbete som fordras med anledning av den nya inriktningenav befolkningsskyddet i krig, kommer jag under anslaget F 5. Gemensamförsvarsforskning (s. 188) alt förorda alt resurser avdelas för att kunnagenomföra nödvändigt arbete. Föratt effektivt styra verksamheten mot de uppsatta målen men även för att följa upp och kontrollera denna fordras enligt min mening ett väl utbyggt ADB-stöd. har redovisat ett informationssystem och en datakraftplan (IDP) som i huvudsak hänför sig till civilförsvarsverk samheten. pågår utvecklingen av ett datorstöd för fredsrädd ningstjänsten, som innebär en samverkan mellan den kommunala rädd ningstjänstens, räddningsverkels och länsalarmeringscentralernas syslem. Som ett delprojekt häri utvecklas ett syslem för transport av farligt gods. Jag anser att arbetet med att utveckla ett ändamålsenligt, sammanhållet 105 ADB-stödför verksamhetsområdet bör ges hög prioritet. Åtgärder bör Prop. 1986/87:95vidtas för att säkerställa verksamheten i krig. En viktig aspekt är enligt minmening dessutom att systemet skall vara praktiskt användbart vid akuta insatsert. ex. genom länsalarmeringscentralerna och i arbetet med att höja säkerheten isamband med transporter av farligt gods. framhåller att del i det svenskasamhället visserligen finns ett stort antal skyddsrum men atl det finnsbetydande brister bl. a. till följd av en obalanserad fördelning avskyddsmmstillgångarna. I vissa områden är bristerna så stora atl de medfortsatt byggande enligt nu tillämpade principer inle kan täckas under denärmaste årtiondena. Kommittén finner det oacceptabelt att skyddsbehovet ibristområden inte kan tillgodoses inom överskådlig tid och förordar därför enändrad inriktning av befolkningsskyddet. Sålunda bör, utifrån en samlad syn påbefolkningens behov av skydd, det framtida skyddsrumsbyggandet enliglkommittén i högre grad än inriktas på sådana områden där mer betydanderisker finns för civilbefolkningen. Kommittén förordar dämtöver en väsentligtökad satsning på att komplettera skyddsmmsbyggandet med andra skyddsåtgärdersom kan bidra till atl bristerna täcks inom överskådlig tid. Ett viktigt målför den fortsatta utvecklingen av befolkningsskyddet är enligl kommitténsbedömning att befolkningen i riskområdena fär möjlighet att snabbt komma iskydd vilket understryker betydelsen både av närbelägna skydd och av etteffektivt larmsystem. Det bör enligt kommitténs mening också framhållas atlenklare skydd även bör kunna bidra tiU att, främst utanför riskområdena,förbättra den totala skyddsnivån mot radiakanfall och, i kombination medandningsskydd, mot kemiska hot. I ett grundskydd mot sådana hot är informationoch utbildning samt ledningsförmåga viktiga komponenter. Härutöver bör enligtkommittén olika metoder prövas att höja skyddsnivån i hus och anläggningar isamband med ny-och ombyggnad. Den fysiska planeringen bör i högre grad änhittills kunna genomföras så att riskerna för befolkningen minskas. Med en ökadambition i delta avseende minskar enligt försvarskommittén kraven på särskildaskyddsåtgärder. Moderniseringen av skyddsrum bör enligt kommittén inriktas påskydd mot radiaknedfall och kemiska hot samt väsentligen avse riskområden. Kommittén utgår från att kommunernas nya roll inom dencivila delen av totalförsvaret beaktas vid utbyggnaden av ledningscentraler. Den utbygg nad som skall ske bör enhgt kommitténs mening så långt möjligt la tiUvara möjligheterna lill god fredsanvändning. Enligt kommittén fordras dock fortsalla studier beträffande den kommunala ledningen och de krav som ställs på ledningscentralernas utformning. Kommittén anser det, även med beaktande av kraven på en effektiv ledning, vara tillfyllest all utbyggnaden genomförs i något mera begränsad omfattning än vad som har fömtsatts i programplan, t.ex. genom föriängd användning av vissa befintliga ledningscentraler. Skyddsnivån hos ledningscentralerna bör an- 106 passas till den i detföregående föreslagna nya inriktningen av befolk- Prop. 1986/87:95ningsskyddel. Jagdelar kommitténs syn på inriktningen av befolkningsskyddet i krig. Regeringenhar genom beslut föreskrivit att de resurser som förinnevarande budgetår avsätts lill skyddsrumsbyggandel och för underhåll avskyddsrum i huvudsak skall användas för insatser inom sådana områden sombetecknas som riskområden i aktuella skyddsplaner. Modernisering av skyddsrumskall enligt beslutet inriktas på skydd mot radioaktiva och kemiska ämnen samlväsentligen avse riskområden. Jag avser att föreslå regeringen att ge bl.a. ÖCBi uppdrag atl göra en översyn av de regionala mål- och riskanalyserna. Jagavser vidare att föreslå regeringen att ge i uppdrag att, meden successiv tillämpning av resultatet av denna översyn, genomföra studier ochredovisa en samlad syn på befolkningens behov av skydd i krig med deninriktning som anges i försvarskommitténs förslag. Av vikt är att underlag tasfram för att säkerställa atl i de nya riskområdena skyddsrum kan byggas fulltut i samband med nyproduktion av byggnader och anläggningar. Även i fråga omledningscentraler delar jag kommitténs uppfattning. anser jag vidare att den del av anskaffningsprogrammet förandningsskydd för civilbefolkningen som avser skydd för barn bör påskyndas. Jagvill understryka betydelsen av uppbyggnaden av hemskyddsorganisationen ochökningen av självskyddsutbildningen. a. bör planeringen av ökadsjälvskyddsutbildning under beredskap och krig fullföljas. Självskyddsutbildningenutgör en viktig grund för aUmänhetens medverkan i befolkningsskyddet och ärtill nytta även i fredstid. Närdet gäller befolkningsskyddet i fred är ansvaret fördelat på olika myndigheter.Statens räddningsverk har ansvaret för samordningen mellan myndigheterna avbefolkningsskyddet. Den kommunala räddningsnämnden skall främja olycks- ochskadeförebyggande verksamhet i kommunen. Varie kommun skall svara för attåtgärder vidtas inom kommunen så att bränder och skador till följd av bränderförebyggs. Föratt uppnå praktiska resultat pä befolkningsskyddsområdet måste enligl minmening ett intimt samarbete mellan berörda organ byggas upp. Räddningsverketbör utveckla former och underlag för att fredsräddningstjänsten, i första handde kommunala räddningsnämnderna, skall kunna främja den olycksförebyggandeverksamheten samt påverka den fysiska planeringen för att åstadkomma ett mindresårbart samhälle i fred och i krig. En viktig uppgift inom befolkningsskyddetblir, som framhåller, att följa utvecklingen, identifierarisker och föreslå åtgärder för att förhindra olyckor eller minska risken förskada. Detta gäller inte minst inom området tillverkning, förvaring ochtransport av kemikalier. I detta sammanhang bör även frågor om industriers ochandra anläggningars samt trafikleders lokalisering och utnyttjande behandlas. Inomsystemet med det extra skatteutjämningsbidraget är avsatt 25 milj. kr. för förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor. Bidrag kommer att lämnas under kalender . Enligt min mening kommer detta långsiktiga stöd att vara myc- 107 ketbetydelsefullt för kommunernas arbete med att avvärja de allvarligaste Prop. 1986/87:95 riskerna för naturolyckor. Förmågan att leda räddningstjänsten under sväraförhållanden bör enligt försvarskommitténs mening stärkas. Detta kan ske genomintegrerade övningar eller funktionsövningar mellan kommunledning,civilförsvarsstab och fältstab, dvs. ledningsorganisationens olika besluts- ochansvarsnivåer vid ett och samma tillfälle, samt genom en ökad övningsverksamhetför räddningsorganisalionen t.ex. i form av utökade enhetsövningar. Hemskyddsorganisationenbör också enligl kommitténs mening samövas med den övriga kommunala krigsorganisationen.Kommittén anser att en samordning bör ske med fredsräddningsljänsten och alluppbyggnaden av krigsorganisationens sambandssystem bör genomföras medfredsverksamhetens sambandssystem som bas. är det enligt kommitténnödvändigt att sambandssystemet uppfyller kraven på krigsuthållighel. Kommitténunderstryker betydelsen av att förutsättningarna för räddningstjänsten attmöta kemiska hot förbättras och anser del dessutom angeläget altcivilförsvarsbaserna tillförs lätta ammunitionsröjningsenheter för att möjliggörasnabba räddningsinsatser. Jag delar kommitténs syn och förordar att denna läggs tillgrund för inriktningen av verksamheten. Som kommittén framhåller bör kraven påde olika befattningarna inom räddningstjänsten preciseras och utbildningenplaneras i enlighet härmed. Flera av de förslag som läggs fram av försvarskommitténhar nära anknytning lill räddningstjänsten i fred. Enligt min mening kan enfortsatt integration leda till en effektivare verksamhet både i fred och i krig.Del bör, förutom den direkta ledningen av verksamheten, gällaövningsverk-samhelen, som genomförs i kommunerna, ochmaterielhante-ringen. Försöksverksamheten i fråga om materielhanleringen börinriktas på att finna former för att uppnå standardisering och enhetlighet iutrustningen för verksamheten i krig och i fred. bör enligtmin mening delta i och stimulera detta arbete. Försöksverksamheten bör ävenavse förvaring, vård och underhåll av materielen samt dennas utnyttjande ochtillgänglighet från beredskapssynpunkl. Som kommittén framhåUer spelar verkskydden enbetydelsefull roll för att säkerställa näringslivets verksamhet vidkrigshandlingar. Vid många företag finns väl fungerande räddningsstyrkor redani fred. Formerna för att samordna freds- och krigsverksamheten bör utvecklas.Behovet av kompetens för atl möta kemiska hot bör enligt min mening därvidytterligare beaktas. Jag vill framhålla att har väsentligauppgifter i fråga om samordning av räddningstjänsten i fred. Angelägnauppgifter är ocksä att verka för förbättrade förutsättningar all utnyttjaSveriges , , militära resurser, civilförsvarsresurser,frivilligorganisationer m. fl. Enligt min mening börräddningsverket följa utvecklingen på hela räddningstjänstområdet och förmedlaerfarenheter till dem som har räddningsljänstuppgifler. Tjernobylolyckanhar aktualiserat olika åtgärder för att förbättra bered- Prop. 1986/87:95skapen mot utsläpp av radioaktiva ämnen. Jag vill peka på räddningsverketsroll i arbetet med atl bygga upp en tillfredsställande beredskap i hela landet,utöver den som redan finns i län med kärnkraftverk. Även formerna för attutnyttja den högre beredskap som finns i vissa län och den beredskap som redanfinns inom den kommunala räddningstjänsten bör vara en uppgift förräddningsverket. Sådan beredskap kan enligt min mening också ha betydelse förandra större olyckor, t.ex. kemikalieutsläpp. Beredskapenmot kemikalieolyckor tilldrar sig stort intresse bl.a. mot bakgrund av demyckel allvariiga olyckor som har inträffat på olika håll, senast i iSchweiz . På svenskt initiativ har påböriatett gemensamt nordiskt forsknings- och utvecklingssamarbete om bekämpning avkemikalieolyckor och utsläpp av kemikalier. Samarbetet gäller bekämpning bådepå land och till sjöss. har i samverkan medberörda myndigheter inlett en tvåårig riskanalysstudie på området. Det pågåendeforsknings- och utvecklingsarbetet bäde på det nordiska och på det svenskaplanet bör enligt min mening leda till ökade kunskaper om hur beredskapen börutformas och vilken metodik och teknik för insatser vid kemikalieolyckor sombör användas. har här enligt min mening en viktig uppgift atlfylla. Detfår anses tillfredsställande att samverkan mellan och femstörre räddningskårer för insatser vid kemikalieolyckor till sjöss nu är undergenomförande. Denna utveckling bör enligt min mening fortsätta. Här utöver böräven former övervägas för att inom ramen för räddningstjänstlagen utnyttjadessa mera kvalificerade resurser vid allvarliga kemikalieolyckor pä land.Även möjligheterna att utnyttja kvalificerade styrkor från kemiska industrierbör prövas av . Här kan riskinventeringar och riskbedömningarinom länen vara betydelsefulla och ligga till grund för planering av sådanainsatser och andra åtgärder. Jag vill ocksä understryka betydelsen av samverkanmellan kommunerna i räddningstjänstregioner för att förbättra beredskapen motkemikalieolyckor och utjämna skillnaderna mellan kommunerna. Räddningsverketbör enligt min mening genom rådgivning och information verka aktivt förutveckling av regionsamarbetet. Delsvenska oljeskadeskyddet har utvecklats successivt. Riksda gen (prop. 1985/86:100 bil. 6, FöU 8, rskr. 182) har godkänt en grundsyn för inriktningen av det oljeskyddet för 1990-talet. Grundsynen hade utarbetats inom styrelsens för teknisk utveckling (STU) i samverkan med berörda myndigheter och genom studier och kunskapsuppbyggande forskning inom insatsprogrammmet Teknik för ol jebekämpning till sjöss samt bekämpning och sanering av olja i strand zonen (TOBOS 85). Detta program beräknas bli avslutat under är 1987. Inom ramen för programmet har de dellagande myndigheterna utvecklat sin förmåga till upphandling av teknisk utveckling och materiel genom kravspecifikation. Enligt min mening är det väsentligt att denna förmåga vidmakthålls. Förstärkning av beredskapen sker nu med materiel som 109 anskaffas som ett resultatav programmet. Som framhålls i räddningsver- Prop. 1986/87:95 kelsprogramplan bör programmet fullföljas i den löpande verksamheten. Äveni generaltullslyrelsens programplan anges atl anskaffning avses ske av sädanmateriel. Inom programområdet stödsystem avser general-tullstyrelsen allutveckla befintliga havsövervakningssystem dels för övervakning av utsläpp avolja eller annat som är skadligt för miljön, dels för annan havsövervakning isamarbete med andra myndigheter. För egen del vill jag understryka betydelsenav denna utveckling. är jag dock inte beredd att ta ställningtill enskildheterna i programplanen. komplettering lill programplanen har generaltullstyrelsen redovisat deföreskrifter om användning av kemiska produkter för bekämpning eller saneringvid oljeutsläpp som har utarbetat i samarbete medstyrelsen. Det är enligt min mening angeläget att understryka althuvudprincipen även bör vara alt olja i första hand så långt det ärmöjligt och rimligt skall bekämpas på mekanisk väg. I vissa situationer böremellertid snabba insatser med dispergeringsmedel även från miljösynpunkt varaall föredra eller utgöra ett komplement. Jag vill peka på att frågan omanvändning av dispergeringsmedel övervägs inom ramen för bl.a.Helsingforskonventionen. Närdet gäller räddningstjänsten i fred har enligt min mening statens räddningsverksärskilt betydelsefulla uppgifter på utbUdnings- och övningsområdet för att ökaeffektiviteten. För den kommunala räddningstjänsten har detfulla ansvaret för kompetensutbildningen. Ansvaret för utbildningen avpersonalen inom den statliga räddningstjänsten ligger på resp. statligmyndighet. Det bör enligt min mening vara möjligt för att åtagasig produktionsansvaret för sådan utbildning. har som redanframgått ett ansvar för utbildningen av den kommunala personal som skallbiträda kustbevakning vid insatser till sjöss i samband medkemikalieutsläpp. Verket har också ansvaret för utbildningen av personalen iberedskapsorganisationen mol kärnkraftsolyckor. Denförsöksverksamhet med högre räddningstjänstutbildning som genomförts medpersonal från olika myndigheter bör somjag ser det utvecklas till eltpermanent inslag i verksamheten. bör med täckning av sinasjälvkoslnader kunna bedriva utbildning, genomföra kurser, seminarier osv. isyfte att förbättra samhällets räddningstjänst. Pä uppdragsbasis bör utbildningvidare kunna bedrivas som ett led i export av offentliga tjänster. Särskildainsatser bör göras från verkets sida för att genomföra länsövningar. Dessa börsärskilt avse kemikalieolyckor samt samverkan mellan land- ochsjöorganisationen där övningsbehovet synes vara störst. Jag villunderstryka betydelsen av att övningsverksamheten när det gällerkärnkraflsolyckor genomförs i enlighet med vad som anges i räddningsverketsprogramplan. vid beredskap och i krig ägs av , landstingsförbun det och staten genom . Bolaget har till uppgift att ta emot 110 9ti000-samtalfrån allmänheten och att larma hjälporganen eller vidarebe- Prop.1986/87:95 fordra samtalen till berörd myndighet. Verksamheten bedrivs vid 20läns-alarmeringscentraier. har på regeringens uppdrag den 28januari 1986 avlämnat förslag om hur alarmeringen vid högsta beredskap och ikrig skall genomföras. ansåg att en decentraliseringborde kunna ske selektivt från länsalarmeringscentralerna till de 92civilförsvars-staber som motsvarade de dåvarande civilförsvarsområdena (HC) ochsenast vid högsta beredskap. Denna lösning skulle innebära att 90000-numret,som är väl inarbetat i aUmänhetens medvetande, kan bibehållas även underberedskap och krig i alla områden där övergång tiU det nyaAXE-systemel genomförts. Principbeslutet om decentralisering bör enligtcivilförsvarsstyrelsen fattas av regeringen i ett relativt tidigt skede. förslag har remissbehandlats.Flertalet remissinstanser förordar en decentralisering till de 92 HC men ävenandra lösningar föreslås, t.ex. decentralisering till samtliga kommuner ellerdirekt till hjälporganen.