prop · GA0380 · 1986-12-31 00:00:00 — diskuterades alt förlägga en filialfill som en utbyggnad av avdelningens verksamhet. Beslut att bilda ensådan filial fattades sedermera. Verksamheten i har därefter successivtbyggts ut. Forskningsverksamheten i och i har inriktats så ätt dekompletterar varandra. Forskningsavdelningen är landets största vetenskaplig forskning. Flera av avdelningens forskareverkar inom områden som inte alls eller endast i ringa utsträckning finnsföreträdda inom universitet och högskolor. Detta innebär bl.a. att avdelningenmåste ta ett särskilt ansvar för den långsiktiga kunskaps- ochkompetensuppbyggnaden inom arbetsmiljöns olika delområden. Detta sker genom attavdelningen bedriver dels forskning och forskarutbildning, dels utbildning avföretags hälsovårdens personal. Vid forskningsavdelningen, som sysselsätter 340personer i och , finns ett trettiotal professoreroch laboratorer, vilka också ingår i resp. fakultetskollegium i högskolan. Inomdet arbetsve-lenskapliga området finns vid avdelningen kompelens inomämnesområdena medicin, fysiologi, kemi, teknik, psykologi samt toxikologi. Dentvärvetenskapliga uppbyggnaden av avdelningens kompetens är en förutsättningför att avdelningen skall kunna bedriva god forskning pä arbetsmiljöomrä-det. Avdelningen har ett omfattande samarbete meduniversitet och högskolor dels genom den forskamtbildning som bedrivs vidavdelningen, dels genom att många av avdelningens ca 280 forskningsprojektgenomförs i samarbete med olika högskoleinsfitutioner. ,i och de tekniska högskolorna är de forskningsorgansom avdelningen främst samarbetar med. Forskningsavdelningens filial i harpå motsvarande sätt ett omfattande samarbete med universitet i . handieds ca 50 doktorander,registrerade vid universitet och högskolor, helt eller delvis frånforskningsavdelningen. Av dessa är ca hälften anställda vid avdelningen. Jaghar med fillfredsställelse noterat att avdelningen avser all bibehålla sin högaambitionsnivå för denna verksam- 2 1986/87. het.Delta skapar fömtsättningar för såväl en hög kvalitet på forskningen som en godrekryteringsbas för nya forskare inom arbetsmiljöområdet. Till arbetarskyddsstyrelsens resurser för forskningoch utbildning vill jag ocksä räkna landels största bibliotek inom detarbetsvetenskapliga och arbelsmedicinska området. Jag vill i detta sammanhangerinra om att anvisade medel för atl inledauppbyggnaden av ett s.k. ansvarsbibliotek med nationellt ansvar förvetenskaplig och teknisk informationsförsörjning i arbetsmiljöfrägor. utvärderades den samlade forskningenvid avdelningen . Jag vill sammanfattningsvisframhålla att forskningsverksamheten till övervägande del fick mycket godaomdömen av de sakkunniga som utsetts för att granska och bedömma olikaforskningsprojekt. Vid utvärderingen granskades såväl forskningens kvalitetsom pro-dukfivitet samt dess relevans från vetenskaplig och samhälleligsynpunkt. De sakkunnigas värdering har publicerats i en rapport med titelnVärdering av arbetsmiljöforskning: Framstående utomstående forskare"sätter betyg" på arbetsmiljöforskningen vid arbetarskyddsstyrelsen(arbetarskyddsstyrelsen, publikationsservice 1985). Forskningsavdelningens arbete bedrivs i löpandekontakt med arbetslivet. Speciellt utgör den utbildning somarbetarskyddsstyrelsen åriigen anordnar för personal inom företagshälsovårdenen vikfig kontaktyta mellan forskare vid forskningsavdelningen och personalsom har kunskap om och erfarenheter av risker och problem i arbetslivet. Kostnadernaför forsknings- och utbildningsverksamheten beräknas innevarande budgetåruppgå lill ca 114 milj. kr. Dessa medel skall även täcka kostnaderna för dendel av arbetarskyddsstyrelsens informationsverksamhet och adminislrafivaverksamhet som är att hänföra till forskningsavdelningen.Forskningsverksamheten finansieras huvudsakligen via statsbudgeten.Arbetsmiljöfonden bidrar med ett belopp som motsvarar 7,av fondensåriiga intäkter av arbetarskyddsavgiften. Därutöver Ullkommer forskningsanslag,bl.a. frän arbetsmiljöfonden, till projekt som bedrivs av enskilda forskare vidavdelningen. Deresurser som forskningsavdelningen disponerar för forsknings- ochutvecklingsarbete kan av naturliga skäl inte täcka alla forskningsbehov inomarbelsmiljöomrädet. Styrelsen har, på gmndval av aktuella och förväntaderisksituafioner, prioriterat följande forskningsområden underfem-årsperioden1983/84-1987/88: Belastningssjukdomar, lungskador på gmnd av luftföroreningar,metoder för testning av cancerframkallande ämnen och ämnen som kan skada fosteroch arvsanlag, eliminationsteknik samt arbetsorganisation i samband med nyteknik. Arbetarskyddsstyrelsenhar i sin anslagsframställning för /88 redovisat vilka insatser,som skulle prioriteras fill följd av en femprocentig ökning av resurserna tillprogrammet Forskning och utbildning för treårsperioden /88-1989/90. Enligtstyrelsens bedömning skulle en sådan resursökning i första hand användas, förökad forskning om olycksfallsrisker i arbetslivet, produktionsteknisk forskningmed inriktning mot ergonomi, teknisk-fysikalisk forskning med inriktning påelektromagnetiska riskfaktorer saml ökade utbildningsinsatser förförelagshälsovårdens personal och forskarstuderande i arbetsvetenskap. Jagvill erinra om att jag budgetproposition under anslaget C1.Arbetsmiljö - Tillsyn och forskning har beräknat 3,5 milj. kr. för attmöjliggöra ökade insatser inom programmet Forskning och utbildning undertreårsperioden /88-1989/90, Styrelsens prioriteringar när det gällerforsknings- och utbildningsinsatser saml de överväganden i övrigt som harredovisats till grund för dessa anser jag vara väl motiverade. Jag villemellertid i detta sammanhang särskilt iramhålla den vikt jag lägger vidforskning med inriktning på elektromagnetiska riskfaktorer, dvs. hur exponeringför olika typer av elektromagnetiska fält, t.ex. vid bildskärmar, 'kraftledningar m.m. påverkar olika yrkesgrupper. Med hänsyn till all styrelsensbibliotek är ansvarsbibliotek på arbelsmiljöomrädet anser jag det vidareangelägel att behovet av tillgång lill kvalificerad litteratur kan tillgodoses.I den ovan angivna ramen har jag därför beräknat . för budgetåret1987/88 och . för vardera budgetåren 1988/89 och 1989/90 för inköp avkvalificerad vetenskaplig litteratur på arbetsmiljöområdet. År1982 inrättades vid arbetarskyddsstyrelsen en forskningsdelegafion i syfte attstarkare markera uppdelningen mellan styrelsens myndighetsutövning och dessforskningsverksamhet. /86 infördes en ny anslagskonstmktion förarbetarskyddsverket som innebär att verket tilldelas anslag i programlermer.Syftet med att dela upp verksamheten i de två programmen Tillsyn resp.Forskning och utbildning var bl.a. atl åstadkomma en klarare åtskillnad mellanverkets myndighetsutövande funktion och dess övriga uppgifter. Mot bakgmnd avde skilda befingelser under vilka forsknings- och tillsynsverksamheten bedrivsanser jag fiden nu vara mogen att ytterligare markera forskningens friaställning gentemot arbetarskyddsstyrelsen som förvaltningsmyndighet. Forskningsverksamhetenär till sin natur helt skild från arbetarskyddsstyrelsens myndighetsfunktion.Delta innebär alt det finns klara gränser mellan forskarnas och tillsynsmyndighetenskompetens och ansvarsområden. Forskarna skall bedriva sitt arbete under egetansvar. Det är deras uppgift att la fram och analysera data enligt vedertagnavetenskapliga principer och metoder för att besvara specifika frågeställningar.De skall därefter bedöma sina data, delvis med kunskap om vad som harbeskrivits i den vetenskapliga litteraturen, och dra sina slutsatser med hänsyndärtill samt publicera resultaten för diskussion. Här upphör forskarnaskompetens och ansvarsområde. Det ingår inte i forskarnas uppgift, fill skillnadfrån tillsynsmyndighetens, alt l.ex. fastställa gränsvärden för olika ämnen.Jag anser atl del är utomordentligt betydelsefullt att denna ansvars- ochrollfördelning mellan forskningsverksamheten och myndighetsfunktionen framstårsom klar för omgivningen, t.ex. arbetsmarknadens parter, massmedia och andraforskare. Missförstånd har emellertid uppkommit på gmnd av svårigheten att göraen klar åtskillnad mellan forskningens resp. myndighetens kompetens- och ansvarsområde. Fråganom rollfördelningen hänger intimt samman med frågan om forskningensintegritet. Med integritet avser jag här den enskilde forskarens möjligheter att genomförasin forskning från strikt vetenskapliga utgångs- Prop. 1986/87:80 punkteroch publicera resultaten. Forskarna skall inte heller behöva riskera att bliorättvist anklagade för partiskhet eller bristande objektivitet. Bilaga 8Forskarnas integritet är givetvis ytterst, liksom hos alla andra människor. Arbetsmarknadsett moraliskt förhållningssätt till det egna arbetet.Integriteten kan emeller- dep. tid utsättas för betydande påfrestningar, omrollfördelningen mellan myndighetens verksamhet och forskningsverksamheteninte är klar. Det är t. ex. väsenfiigt att forskarna kan utföra undersökningarpå arbetsplatserna utan att uppfattas som företrädare för tillsynsmyndigheten.I annat fall riskerar man att försämra forskarnas möjligheter att studera vissaarbetsmiljöer. Jag anser mot denna bakgrund allforskningsavdelningen bör ges en sådan ställning inom arbelarskyddsverkeis ramatt den kan fungera och uppfattas som ett fristående forskningsinstitut. Utöver att delta förtydligar rollfördelningen,vilket torde gagna båda verksamheterna, är det önskvärt också frånresurssynpunkt. En klar uppdelning av resurserna för forskning och utbildningä ena sidan och tillsyn å andra sidan gör det möjligt för riksdag och regeringalt bättre följa utvecklingen inom resp. område. En sådan uppdelning ökardessutom möjligheterna för ett mera decentraliserat beslutsfattande inom såvältillsyns- som forskningsverksamhet. Mot bakgmnd av de överläggningar som förts mellanarbetsmarknadsdepartementet och företrädare för arbetsmarknadens parterföreslår jag nu därför att forskningsavdelningen fr.o.m. farställning som ett , förslagsvis benämntArbetsmiljöns forskningsinstitut. I insfilutet bör, utöverforskningsavdelningen, även ingå biblioteks- och dokumenlationssektionen samtadministrationen av företagshälsovårdsutbildningen och annan extern utbildning.Dessa verksamheter ingår nu i den administrativa avdelningen vidarbetarskyddsstyrelsen. Till instiiutet bör även föras de administrativaresurser som krävs för alt institutets ledning skall kunna ta över detsammantagna ansvaret gentemot statsmakterna för forsknings- ochutbildningsfrågor. Här vill jag dessutom särskilt understryka behovet avresurser för information så att institutet kan fullgöra sitt informafionsansvargentemot företagshälsovården, arbetsmarknadens parter m.fl. intressenter påarbelsmiljöomrädet. Institutet bör enligt min mening, liksom yrkesinspektionen,ingå som en del i arbetarskyddsverket. Det bör ankomma på regeringen atlfastställa den närmare organisationen för institutet. För institutets chef börinrättas en ordinarie tjänst med beteckningen p. Minavsikt är all, om bifaller mina förslag, föreslå regeringen att insfilutet med verkan får en egen styrelse i vilken arbelarskyddsslyrelsen bör vara representerad. I insfitutets styrelse bör givetvis också arbetsmarknadens parter ingå. På sä sätt torde parter nas möjligheter till insyn i och inflytande över forskningens inriktning komma att förstärkas i förhällande lill nuläget. Den nuvarande styrelsen för arbetarskyddsstyrelsen har nämligen kommit att ägna forskningsfrå gorna alltför lite tid i relafion lill tillsyns- och föreskriftsfrågorna. Jagavser att återkomma fill regeringen med förslag lill sammansättning av institutets 12 Jag vill i detta sammanhang starkt betona den viktjag fäster vid ett fortsatt nära samarbete och informationsutbyte mellaninstitutet och övriga delar av arbetarskydds verket, dvs.arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen. Självfallet bör man även i dennya organisationen ta till vara de uppenbara fördelar som insfitutetslokalisering i direkt anslutning till arbetarskyddsstyrelsen ger. Detsamarbete som har utvecklats mellan forskning och tillsyn, särskilt eftersamlokaliseringen är 1979 till , har visat sig mycket fmktbart för bådaverksamheterna och för kompetensuppbyggnaden bland medarbetarna.Samarbetsformerna, som har en utpräglat informell karaktär, är dock meraberoende av samlokaliseringen än av den organisatoriska samordningen.Föruisätlningarna för samarbetet torde genom organisationsförändringen tilloch med bli bättre eftersom forskarnas oberoende genom elt sådant samarbeteinte pä samma sätt som tidigare kan riskera att sättas i firåga. Som jag anmälde budgetproposition sesf.n. inslmklionerna för över. Idet arbetet skall behovet av bestämmelser rörande institutet samt regler församverkan mellan institutet och arbetarskyddsstyrelsen övervägas. Blandviktigare samverkansregler vill jag emellertid redan nu framhålla åliggande förarbetarskyddsstyrelsen alt medverka i insfitutets utbildning av företagshälsovårdenspersonal samt åliggande för institutet att medverka i arbetarskyddsstyrelsensinternutbildning av bl.a. yrkesinspektörer. Vidare bör i institutets uppgifteringå att beakta arbetarskyddsslyrelsens behov av underlag förföreskriftsarbetet samt att inom ramen för tillgänglig kompetens biståarbetarskyddsstyrelsen med rådgivning. Arbetarskyddsstyrelsen bör ha till uppgift attinformera insfitutel om planerat tillsyns- och föreskriflsarbete på kort ochlång sikt. På samma sätt bör institutet informera arbetarskyddsstyrelsen ifrågor av betydelse för fillsynsverksamheten. Medhänsyn till samlokaliseringen och behovet av att effektivt utnyttja deadministrativa resurserna och de fasta anläggningarna anser jag detändamålsenligt att arbetarskyddsstyrelsen och institutet även i fortsättningendelar viktiga stödfunktioner som t.ex. konlorsdrift, löpande ekonomi- ochpersonaladministration samt produkfion av informafionsmaterial.Insfitulsbildningen föranleder en översyn av arbetarskyddsstyrelsens organisationsamt av i vilken form den administrativa samverkan skall ske. Min avsikt är attstyrelsen ges i uppdrag att göra en sådan översyn och att redovisa lillregeringen förslag om dels den framfida organisationen, dels de administrativasamverkansformerna. Styrelsen bör i del arbetet samråda med RRV ochstatskontoret. Regeringen avser vidare atl uppdra ål arbetarskyddsstyrelsen attlämna förslag fill institutets organisation. Enligtmin mening bör institutsbildningen, inrättande av chefsbefattning samtorganisationsförändringar med anledning härav kunna genomföras inom ramen förde resurser som har beräknats för arbetarskyddsverkel i 1987 årsbudgetproposition. /89 bör institutet filldelas ett eget anslag. Det nya anslagetbör beräknas med utgångspunkt i den programindelning som gällerför arbetarskyddsverket samt i de ändringar av organisafionen som följer avinstitutsbildningen. Jag avser vidare föreslå regeringen att uppdra åtarbetarskyddsstyrelsen att för /89 Prop. lämna in tvåanslagsframställningar, dvs. en för forskningsinstitutet och en för övriga delar avarbetarskyddsverket. /88 finansieras institutets verksamhet över anslaget Arbetsmarknads-Cl. Arbetsmiljö Tillsyn och forskning. Jag avser atl föreslåregeringen dep. alt för /88 lämna särskilda bestämmelser förhur detta anslag skall få disponeras efter institutsbildningen. Statsministern har tidigare denna dag framhållitatl forskning och utveckling huvudsakligen bör bedrivas vid universitet ochhögskolor och att institutsbildningar så långt möjligt bör undvikas. Bakgrundentill detta uttalande är strävan att inte onödigt splittra de begränsaderesurser som står till förfogande för forskning och utveckling. Jag vill därförunderstryka atl den av mig föreslagna insfitulsbildningen inte utgör någonmotsättning till denna princip eftersom del här uteslutande är frågan om enorganisationsförändring inom ramen för befintliga resurser. Jag vill avslutningsvis framhålla den vikt jaglägger vid att det föreslagna institutet, liksom arbetarskyddsslyrelsensforskningsavdelning, fortsättningsvis får det övergripande ansvaret för atlplanera och genomföra vidareutbildningen av olika personalkategorier inomföretagshälsovården. Utbildningen fär härigenom den nödvändiga näraanknytningen till forskning och utvecklingsarbete inom arbetsmiljöområdet, ochden nära anknytning som behövs till arbetslivet och dess behov. Att detföreslagna insfitutel bör ha huvudansvaret för utbildningen motiveras också avatt detta möjliggör elt rationellt utnyttjande av de inom landet begränsaderesurserna för sådan utbildning. sker utbildning avföretagshälsovårdspersonal till största delen genom vidareutbildning av redanyrkesverksamma. Denna utbildning genomförs huvudsakligen av forskningsavdelningeneller på dess uppdrag av universitet och högskolor. Frågan om företagshälsovårdsutbildningenbehandlades av företagshälsovårdsutredning. I proposifionen omförelagshälsovård och arbetsanpassning (1984/85:89) delade jag utredningensuppfattning att det finns skäl att på förlägga vissvidareutbildning av företagshälsovårdens personal till högskolan. Jag framhöllockså att frågan om huvudman för utbildningen måste övervägas ytterligare.Enligt min mening borde tillgången på kompetenta lärarkrafter och andrautbildningsresurser samt verksamhetens karaktär avgöra valet av huvudman förvidareutbildning och fortbildning. Ett uppdrag till universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ) borde därför aktualiseras. En viktig utgångspunkt skulledärvid vara hur vidareutbildningen för sjuksköterskor, sjukgymnaster ochskyddsingenjörer skulle kunna samordnas, UHÄ skulle enligt propositionen ävenöverväga praktiska arrangemang för att arbetarskyddsstyrelsens kurser förföretagshälsovårdens personal skulle kunna tillgodoräknas inom ramen förhögskoleutbildning. Regeringenuppdrog åt UHÄ att i samråd med arbelar skyddsslyrelsen och efter samråd med , högskolan i ping och lägga fram förslag till utbildning inom områ det företagshälsovård. Utgångspunkter för uppdraget var regeringens pro- 14 position omföretagshälsovård och arbetsanpassning samt beslut i anledning avdenna proposifion. UHÄ och arbetarskyddsstyrelsen har var försig inkommit med en redovisning av uppdraget. Frågan om att låtaarbetarskyddsslyrelsens kurser för företagshälsovårdens personal blitillgodoräknade som högskoleutbildning har inte prövats av UHÄ. Denna frågaliksom UHÄ:s och arbetarskyddsstyrelsens förslag i anledning av det ovan nämndauppdraget bereds i . Arbetslivscentmminrättades i samband med medbestämmandereformen som ett friståendeinstitut under statens och arbelsmarknadsparter-nas gemensamma ledning.Verksamheten finansieras huvudsakligen genom medel från arbetsmiljöfonden. Förnärvarande är ca 100 personer anställda vid centrum, varav ett fyrtiotal ärforskare. Arbetslivscentrum skall enligt sin instrukfion(1976:943, ändrad senast 1986:841) bedriva och främja forsknings- ochutvecklingsarbete om förhållanden som rör individer och gmpper i arbetslivet,relationerna mellan arbetsmarknadens parter, frågor om inflytande i arbetslivetsamt arbetsorganisationen och dess funktionssätt. Forskningsverksamheten vidcentmm är koncentrerad till tre programområden:Stmkturföränd-ringar och huvudmannafrågor, styrning och delaktighet i offenfiigverksamhet samt arbetsorganisation, ledning och produkfionsteknisk utveckling. Regeringen uppdrog åt RRV att granskaverksamheten vid arbetslivscentmm. Enligt uppdraget skulle granskningeninriktas pä att belysa verksamhetens inriktning, omfattning och organisation iförhållande fill de mål och rikUinjer som statsmakterna har angivit. RRV har ioktober 1986 redovisat uppdraget för regeringen i rapporten (Dnr. RRVhar i sin granskningsrapport framfört en rad förslag avseendearbetslivscentrums inriktning, omfattning och organisation i syfte att effektiviseraverksamheten och förstärka den vetenskapliga ledningen av centrum. Jag har föravsikt att närmare utveckla min syn på dessa förslag samt ta ställning lillbehovet av en eventuell organisationsutredning i sambänd med atlremissinstansernas synpunkter föreligger. Medhänvisning fill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen dels bereder riksdagentillfälle att ta del av vad jag anfört om arbetslivs-ocharbetsmiljöforskningen, dels föreslår att 1. godkänna att en fristående myndighet förarbetsmiljöforskning inrättas och att forskningsavdelningen vidarbetarskyddsstyrelsen upphör. 2. bemyndiga regeringen att vid den nya myndigheteninrätta en ordinarie tjänst som chef med beteckningen p, 3. till Utredningar m.m. för /88 undertionde huvudtiteln, utöver vad som beräknats i prop. 1986/87:100, bil. 12,anvisa ett reservationsanslag av 1 OOOOOO kr. Jämställdhetsforskningoch kvinnoforskning är två begrepp med delvis olika innebörd.Jämställdhetsforskning avser forskning kring kvinnors och mäns skildaförutsättningar och villkor i kultur och samhälle medan kvinnoforskningsnarare avser forskning om kvinnor ur ett kvinnoperspekfiv. Liksom i föregåendeforskningspolifiska proposifion kommer i det följande begreppetjämställdhetsforskning att användas som ett samlingsbegrepp för de bådainriktningarna. Jämställdhetsforskningenhar ingen lång tradition i . har emellertidområdet tilldragit sig alltmer intresse. Flera olika faktorer samverkar tilldetta. Delegationen (A 1983:01) för jämställdhetsforskning (JÄMFO) sominrättades för att initiera, samordna och följa jämslälldhetsforskningen harspelat en viktig roll. Vid universiteten har de s. k. fommorganisationernautfört ett angeläget arbete och fungerat som en kontaktpunkt för många kvinnligaforskare och forskarstuderande. De tjänster för jämställdhetsforskning somenligt beslut (prop. 1983/84:107 UbU:28, rskr. 401) numera finnsinrättade vid humanisfisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet bör även nämnasi detta sammanhang. har också i samband med de två senasteforskningspolifiska besluten (prop. 1981/82:106, UbU:37, rskr. 397, prop.83/84:107, UbU:28, rskr. 401) framhållit jämställdhetsforskningen som ettprioriterat område. Trotsdetta kan man konstatera att någon bred jämställdhetsforskning intevuxit fram inom alla de områden där detta vore önskvärt. Det finns fleraorsaker till detta. Ett problem är alt jämställdhetsforskning bedrivits nästanuteslutande av kvinnliga forskare. Ett annat problem är att så få kvinnor,relativt sett över huvudtagel ägnar sig ät forskning. Chefenför har redovisat vissa förslag somsyftar till att öka andelen kvinnliga forskare. För egen del avser jag att viaJÄMFO särskilt noga följa utvecklingen av andelen kvinnliga forskare, dekvinnhga forskarnas villkor och vilket utrymme jämställdhetsforskningen gesinom olika discipliner och vid olika universitetsorter. Jag vill samfidigtframhålla att jämställdhetsforskning måste bli en angelägenhet även för demanliga forskarna. För att uppnå elt stimulerande forskningsklimal anser jagocksä att samar- betemellan jämslälldhetsforskare inom övriga nordiska länder bör uppmuntras. Inomramen för arbetet i Nordiska ministerrådets jämställdhets-kommitté ges därfördessa frågor särskild uppmärksamhet. Iregeringens politik för jämställdhet utgör åtgärder för att förbättra kvinnornasvillkor på arbetsmarknaden en central del. Målet är atl kvinnor och män skallvälja utbildning och arbete efter sina intressen och förutsättningar i ställetför enligt traditionella könsrollsmönster. Isamband med att regeringen presenterade ett åtgärdsprogram för att förbättrakvinnornas villkor på arbetsmarknaden (prop. 1984/85:130) gavs JÄMFO i uppdragall utarbeta ett forskningsprogram. Uppdraget skulle genomföras i samråd medberörda myndigheter och forskningsorgan samt ha sin utgångspunkt i en avarbetslivscentmm utarbetad förstudie angående forskningsbehov inom området.JÄMFO överlämnade rapporten fill den dåvarandejämställdhetsministern. Rapporten har tillställts ett femtiotal organisationeroch myndigheter med anknytning fill forskningsområdet.