prop · GA03122 · 1986-12-31 00:00:00 — Avsaknad av skoglig yrkeskunskap i sådana fall kan tyda mer på spekulation eller kapitalplacering än på intresse för aktivt skogsbruk. Styrelsen föreslår därför atl ordet lantbruksföretagbibehålls i 6 § närmast före 1. 2.6.11 i : Länsstyrelsengodtar den föreslagna ändringen atl paragrafen gäller endast jordbruks- och trädgårdsnäringen. Man måste emellertid ha klart för sig risken för atl kapitalstarka ägare med intresse för jakl och fiske m. m. kan komma atl påverka prisnivån på skogsbruksfasligheter. Bosättningskravet gäller enligt förslagel orten i ställetför som tidigare egendomen. Om samhällets strävan är all hålla kvar bosättningen ute på 138 landsbygden för atl bibehålla serviceunderlag m.m. såmotverkas denna Prop. 1986/87:122 strävan av den föreslagna ändringen. 2.6.12 i : Bestämmelserna i 6 §angående brukning, bosättning och yrkeskunskaper föreslås ändrade i så måtto atl de endast skall omfatta jordbruks- och trädgårdsförelag, dvs, inte skogs bruksföretag. har inget atl erinra mot förslagel under förulsällningall de särskilda regionalpolitiska hänsynstagandena i 7 § kommer au omfattahela länet. I annat fall anser länsslyrelsen alt bestämmelserna bör omfattajämväl skogsbruksfastigheter med åberopande av den betydelse dessa har isynnerhet i glesbygden. Tillämpningsanvisningarna kan sedan utformas på ettsådant säll att en viss liberalisering sker i synnerhet i jämförelse med merjordbruksbelonadefastigheter. 2.6.13 i : Utredningenföreslår all eventuellt krav om bosättning i forlsällningen inle ska avse egendom utan ort och endasi avse utvecklade eller utvecklingsbara jordbruks- eller irädgårdsnä ringsförelag - alltså ej skogsförelag. Bosättningskravel har tillämpats myckel sällan iNorrbollens län. Länsslyrelsen tillstyrker ändringsförslaget. Utredningen föreslår också atl krav om yrkeskunskaperbegränsas till all gälla utvecklade eller utvecklingsbara jordbruks- eller irädgårdsnäringsförelag- alltså inte heller här avse skogsförelag. Länsslyrelsen har ingen invändning mol delta förslag. 2.6.14 kommun: Kommunen föreslår att nuvaranderegler vad gäller bosättning bibehålls. Om önskemålet om en levande landsbygd skall kunna förverkligas bör möjlighel finnas att kunna vägra förvärvstillslånd med hänsyn till atl förvärvaren inte kommer alt bosätta sig på egendomen. Det torde i allmänhel innebära bättre förutsättningar all sköta egendomen på ett tillfredsställande sätl om bosättning sker på denna. Möjligheten att kunna vägra förvärvstillslånd utifrån bosättningskravel torde vara viktig för atl tillvarata regionalpoliliska hänsyn. En förulsällning för alt vägra förvärvslillstånd förskogsbruksfastigheter bör normalt vara atl det finns eil användbart bostadshuspå egendomen. Beträffande kravet pä yrkesmässig brukning ochyrkeskunskaper för skogsbruksföretag är kommunen beredd atl accepterautredningens förslag med hänsyn till den utveckling som beskrivs i utredningen. 2.6.15 kommun; Den uppmjukning som utredningenföreslår beträffande bosättningskravel för jord- och trädgårdsnäringsföretag på orten, där orten avses ett område kring egendomen som omfattar närmaste tätort, står inle i harmoni med utredningsdirektivens uttalade syften att lagen bl. a. skall främja boendel på landsbygden saml stärka sambandet mellan ägande och brukande. Elt förhällande där jordförvärvslagen med den nu föreslagna lydelsen om lillålelse för förvärvare av lanlbruksegendo- mar alt bosätta sig i dess närbelägna tätorter kommer all i avsevärd grad minska och/eller försvåra möjligheterna atl bibehålla och skapa en levande landsbygd. Mol bakgrund av de i delta yttrande tidigare redovisade moti ven för behovet av långtgående regionalpolitiska hänsynstaganden i jord förvärvsfrågor bör utredningens förslag om uppluckring av lagens krav vad gäller bosättningsplikt inte godtas. Den föreslagna formuleringen utgör en allvarlig begränsning i glesbygdskommunernas strävanden atl åstadkomma en levande landsbygd. Gällande lags stadgande om bosättningskravhuvud- 139 sakligen på fastigheien bör ur allmän synpunkt såledesinte ändras. 2.6.16 kommun:Kommunen vänder sig emot alt förslaget skiljer Prop. 1986/87:122 på jord- och skogsbruksföretag. Den nuvarande formuleringen bör gälla eftersomdet kombinerade företaget har slor betydelse för boendet i glesbygderna. 2.6.17 ; Enligl kommunens mening börbegreppet "bosatt på orten" preciseras ytterligare. För övrigt harkommunen ingen erinran. 2.6.18 ; Krav på yrkeskunskaper för attdriva lantbruksförelaget gäller för utvecklat eller utvecklingsbart förelag. Nuvarandekrav om bosättning på den fastighet, där jord- och/eller skogsbmk bedrivs kanmildras till krav om bosättning på orten. Enförutsättning för överlevande och utveckling av alla lantbruksföretag är godakunskaper om bmkande. Krav pä yrkeskunskaper är nödvändigt. 2.6.19 Bräckekommun; Utredningen föreslår att skogsbruksföretag ej ska omfattas av 6 § i gällande jordförvärvslag vilket innebär att förvärvslill stånd inte får vågras med motivet atl man kan anta att förvärvaren inte kommer alt bosätta sig på egendomen eller yrkesmässigt bruka den saml om man kan anta all lillräckliga kunskaper saknas för drift av lantbruket. Utredningenkonstaterar atl skogsfasligheter ofta är obebyggda. kommun är av denuppfattningen att detta förhållande inle gäller hos oss. Vi tror därför atl enförändring enligt utredningens förslag kan innebära atl bosättning i glesbygdomöjliggörs lill förmån för en tätortsbo som har sin utkomst av annanverksamhet och som kommer att driva skogsföretaget som fritidssyssla. Enliglvår tolkning av förslagets § 7 finns ändå möjlighet till föreskrifter ombosättning och brukande i vissa regioner i landet varför föreslagen ändring av§ 6 kan accepteras av kommun. Sambandet boende-bmkande är av avgörandebetydelse för glesbygdens överlevnad. Däremotdelar kommunen utredningens uppfattning om yrkeskunskaperna men menar atl detär viktigt med en viss baskunskap. Åläggande om viss basutbildning ska kunnaske enligt 11 § jordförvärvslagen. 2.6.20 Pajalakommun; Nuvarande regel om bosättning på orten ändras enligt förslagel lill att dels endast gälla jordbmks- eller trädgårdsnärings företag (alltså ej skogsbruksförelag) och dels lill atl gälla orten där egendo men fmns. Kommunenanser att samma bosättningskrav bör gälla för skogsbmksföretag som förjordbruk. Annars är det risk för att glesbygden avfolkas ännu mer med ägaretill skogsbruksfastigheter boende i kanske långt avlägsna tätorter. Elt sådantkrav kan uppfyllas genom att vid förvärvet framläggs plan innebärandebosättning. 2.6.21 ; Styrelsen är positiv tilländringarna i 6 § jordförvärvslagen. Ett lägre ställt krav på förvärvare av jordbmks-eller trädgårdsföretag främjar förvärv av fastigheter för deltids- ellerfritidsbruk vilket i sin tur underiättar boendet på landsbygden. 2.6.22 ; - - - avstyrker bestämt den föreslagna förändringen då den inte enligtförbundets uppfattning står i överensstämmelse med det regionalpoliliskahänsynslagande som föreslås i § 1. Eubosättningskrav bör enligt Lantbrukarnas riksförbunds uppfattning avse alla slag av jordbruksfastigheter. I de fall lämplig bostad saknas bör dispens för bosättning på orten kunna lämnas. En sådan dispens bör 140 särskiltkunna beakta sådana omständigheter som kan komma i fråga vid Prop. 1986/87; 122förvärv av skogsfastigheter. Del är enligl Lantbrukarnas riksförbundsuppfattning nödvändigt att bosättningskravel omfattar samtliga jordbmksfastighetermed hänsyn till önskemålet alt i större utsträckning tillåta förvärv av mindre lantbmksföretag.Lantbrukarnas riksförbund vill understryka att jordförvärvslagen måsteinnehålla bestämmelser som slår i överensstämmelse med de mål som förvärvslagstiflningenuppställer. Att ett fåtal förvärv vid tillämpning av nuvarande jordförvärvslaghar avslagits på grund av atl förvärvaren saknar yrkeskunskaper eller atl bmknings-och bosättningskrav inle uppfyllts är enligl Lantbrukarnas riksförbunds uppfattninginget skäl atl ändra bestämmelsen. Det är istället nödvändigt alt kraven påförvärvaren skärps för att lagens syften skall uppfyllas då prisprövningen avförvärvsegendomen och rationaliseringsbestämmelsen mjukas upp. Skogsbmkoch jordbruk kräver yrkeskunskaper. finner delriktigt att dessa krav måste anpassas med hånsyn till vilket slag av egendomsom förvärvaren avser att förvärva. I fråga om skogsfasligheter bör särskildhänsyn las till skoglig erfarenhet. Det bör emellertid understrykas att ävenandra utbildningsformer och yrkeserfarenhet från jord och skog i vissa fall kanvara tillfredsställande. Del gäller särskilt mindre lantbruk. kan inle acceptera att förvärvare av skogsfastighet skall undantasfrån krav på yrkeskunskaper då såväl näringen som samhället eftersträvar ettaktivt skogsbruk. 2.6.23 : Viinstämmer med utredningens slutsatser att särskilda krav inle skall ställas påbosättning och kunskaper hos dem som förvärvar skogsfastigheter. Vi finner detdock glädjande men motsägelsefullt att utredningen i detta avseende anser attdel är möjligt att skilja på skogsfastigheter och andra fastigheter när denna möjlighelavvisats tidigare (se avsnittet om undantag från förvärvsprövningen). 2.6.24 ; Del ärangeläget att motverka att jord- och skogsbruk förvärvas uteslutande i kapilalplaceringssyfte.Varie överlåtelsereglering bör tillse att köparen avser att själv driva egendomenoch har erforderliga kunskaper för att kunna göra detta. TCO avstyrker därförden föreslagna ändringen av 6 § enligt vilken sådana krav endast skulle ställaspå förvärvaren av jordbruks- eller trädgårdsnäringsföretag. Motsvarande kravbör även fortsättningsvis ställas också på förvärvaren av skogsegendomar.Åtminstone bör företräde ges till köpare som besitter yrkeskunskaper och avseratt aktivt bedriva skogsbruk. 2.6.25 Centralorganisationen /SR; /SR anser att skogligutbildning skall tillmätas stor vikt vid förvärvsprövning då del gäller renaskogsbruksfastigheter eller fastigheter där skogsbruket klan dominerar. att bosättningskravet relativt skoglig utbildning ej bör vägatungt annat än i utpräglad glesbygd. 2.6.26 Landsorganisationeni ; LO stöder förändrade bestämmelser gällande de särskilda krav på fysiska personer som finns i jordförvärvsla gen. Vi vill betona vikten av att kravet på yrkeskunskaper bibehålles oförändrat vad gäller jordbruksförelag och irädgårdsföretag som är ut vecklade eller utvecklingsbara. Dädet gäller skog anser vi alt alla som förbinder sig att bruka fastigheten i enlighet med av skogsvårdsslyrelsen fastställda skogsbruksplaner får 141 2.6.27 ; Som ett led i strävandena atl liberali- Prop. 1986/87;122 sera jordförvärvslagen föreslås bl.a. att fysisk person som vill förvärva skogsmark inle skall behöva styrka någol yrkeskunnande.Det föreslås också räcka alt förvårvaren är bosatt på orten. Som skäl anförsatt det blivit allt vanligare att skötseln av skogen lämnas bort och att dagligtillsyn inle behövs. Förslagel lämnar öppet för renodlade kapitalplaceringsköpav skogsfastigheter, och del kan diskuteras om del är förenligt med deallmänna strävandena all få till stånd ett aktivt skogsbruk. Det är tveksamt omman på detta sålt skall vidga köparkreisen och riskera alt driva upp priset påskogsfastigheter. finner således den föreslagnabestämmelsen diskutabel men vill likväl inte motsätta sig att lagstiftningsker. 2.6.28 Sverigesallmänna hypoteksbank: - - - Av utredningen framgår atl endasi elt fåtalförvärv har avslagils med huvudsakligt motiv all förvärvaren saknaryrkeskunskaper eller au förvärvaren inte kommer all bosätta sig på egendomeneller yrkesmässigt bruka den. Mot denna bakgrund bör bestämmelserna ombosättning, yrkesmässig brukning och yrkeskunskaper helt kunna slopas. 2.6.29 : Så långt möjligt är bör brukande- och boendeplikten även införasvad gäller skogsbruken, i likhet med jordbruken. 2.6.30 Småbrukare iVäst: Utredningens förslag alt små jordbmk återigen ska få köpas tillstyrker vidärför varmt. För all hindra spekulation av personer som inte vill bosätta sigoch bruka jorden vill vi ha krav på bo-och bmkningsplikt vid nyförvärv, sominte är släktköp. Av tradition är småbrukarna skeptiska lill juridiska ägareav jord- och skogsmark. Varken , bolagen eller kyrkan sköter sinmark pä något föredömligt sätt. Särskilt skogsmarken kör de sönder och misshandlarmed stora tunga jätlemaskiner och kalhyggen. Den tekniken ger på lång sikt intemer utan sämre lillväxl i skogen. Del föreliggande förslaget innebär en vissuppmjukning för juridiska personer atl förvärva skogsmark. Om man skulle varakonsekvent med jordbruksministerns direktiv borde man i stället underlätta förjordbrukarna, särskilt småbmkarna, att få komplettera med skog från framföralltkyrkan men även övriga juridiska personer. 2.6.31 ; anser, atl förhållandena är sådana,atl bestämmelserna om bosättning, yrkesmässig brukning och yrkeskunskaper hosförvärvaren hell kan slopas. 2.6.32 : Den föreslagna lydelsen innebär, vidförvärv av skogsfastigheter, ett fullständigt slopande av kravet på boende påeller i anslutning till fasligheten samt alt yrkeskunskaper saknar betydelse. Samhällets mål för landsbygdens/glesbygdens utveckling,vilka ges stor tyngd i utredningen, förutsätter givetvis att ägare till lantbruksfasligheter(inkl rena skogsfasligheter) i största möjliga mån bor och verkar i den bygddär fastigheien är belägen. Mol den bakgrunden anser SSR all vissa krav bör kunnaställas på boende också vid förvärv av rena skogsfasligheter. Kravet behöver själv- 142 falletinte gälla bosättning på fastigheten ulan kan t.ex. avse boende i Prop.1986/87:122 bygden. Vidare bör relativt generösa dispensregler kunna utformas. SSR finner det anmärkningsvärt all yrkeskunskap tillmätsså liten vikt vid förvärv av skogsfasligheter. Det rimmar illa med samhälletsambitioner atl verka för ett aktivt privatskogsbruk och tyder på en beklaglignedvärdering av de enskilda skogsägarnas kunnande och yrkesambitioner. Bakgrundentill dagens goda skogsiillslånd är inle minst de många enskilda skogsägarnasgoda kunskaper i och intresse för skogsskötsel. SSR anser därför atl företräde skallkunna ges sådan förvärvare av skogsfaslighei, som kan dokumentera praktiskaoch/eller teoretiska kunskaper i skogsbruk. 2.6.33 Sågverkens råvaruförening:Nuvarande lag ger möjlighet atl vägra tillstånd, om det kan antas atlförvärvaren inle kommer att bosätta sig på egendomen eller att yrkesmässigtbruka den. Här föreslär utredaren, att bosätlningslvånget pä egendomen ändrastill "bosätta sig på orten". Denna förändring anser Råvaruföreningenvara positiv. 2.6.34 : 1 fråga om förvärvshinder för fysiska personer har förbundet ingainvändningar mot den föreslagna nya lydelsen av 6 § avseende uttrycket"utvecklat eller utvecklingsbart" jordbruks- eller trädgårdsföretag.Det är också angeläget att kravet på atl brukaren skall besitta godayrkeskunskaper och ha praktisk erfarenhet bibehålles. För trädgårdsnäringens del ser vi med tillfredsställelsepå det mildare bosättningskravet dvs. att inle kräva mer än atl brukaren skallvara eller avse atl bli bosatt på orten. Inle sällan är brukarens bostad, dädel gäller Irädgårdsföretag, belägen på annan plats än egendomen i övrigl.Denna trädgårdsnäringens speciella karaktär bör beaktas. För trädgårdsnäringengäller detta särskilt då det är fråga om förvärv av lillskottsmark exempelvisplantskolornas behov av "jungfruelig" mark för uppdragning av virus-och i övrigl sjukdomsfritl växtmaterial. Man måste då ofta söka sig bort frånföretagets närmaste omgivningar. Behovet av lillskottsmark till trädgårdsföretagenär inte alllid betingat av arronderingstekniska skäl ulan kanske mer avnäringens speciella karaktär. Då kulluranlalet år relativt stortkan viss del av produktionen utan svårigheter ur stmklur-ellerrationaliseringssynpunkt förläggas till längre bort liggande marken-heter,vilket således inle får förhindras av krav på särskild bosättning. Förväxthusproduktionen gäller det vanliga förhållandet, att företagen som avavsättningsskäl ofta lokaliserats intill siörre samhällen, nu omgärdats avbebyggelse så all mark för den nödvändiga utbyggnaden av produktionen måstesökas utanför tätorterna. För dessa företag är del ur marknadssynpunktnaturligt att behålla företaget inne i samhället och även den bosättning som ärberoende härav. Förbundet vill således härmed peka på några tillfällen, dåkravet på bosättning på den förvärvade egendomen inte kan bli aktuell och inleheller bör vara tvingande genom lagstiftning. 2.7.1 Lantbruksstyrelsen: Utredningen har i portalparagrafenbetonat att vid tillämpningen av lagen skall särskilt den regionalpolitiska utvecklingen beaktas. Delta gäller i hela landet. Innebörden av detta är enligt styrelsens mening alt företagens storlek, utformning, driftsinriktning och dylikt skall anpassas efter regionala och lokala förhållanden. Den allmänna liberalisering som karaktäriserarutredningens förslag gör Prop. 1986/87; 122 del läitare för personer utananknytning till orten att förvärva mindre fastigheter, främst skogsfasligheter.Dä fastighetspriserna förväntas gå upp bland annat genom prisprövningensslopande, kan det bli svårt för den till de utpräglade glesbygderna knutnabefolkningen att hävda sig mol köpstarkare utbointressen. Det finns i sådanaområden starka regionalpolitiska skäl för att sysselsättnings- ochförsörjningsmöjligheterna i jord- och skogsbmket i första hand skallförbehållas de i orten boende eller sådana som permanent vill bosätta sig där.Utredningens förslag alt, genom särskilda bestämmelser i jordförvärvslagens 7 §,ge möjlighet att prioritera dessa förvärvare tillstyrks därför. Mol utredningens förslag all 7 § skall gälla endasi isärskilda av regeringen utpekade glesbygdskommuner har många av delantbruksnämnder vars verksamhetsområden inle berörs av de av utredningenutpekade områdena anfört invändningar. Enligt styrelsens mening bör 7 § kunnatillämpas i områden utanför lämpliga pendelavstånd till tätorter därkompletterande inkomslmöjligheler av tjänsl finns. I sådana bygder är det därförangeläget att jordförvärvslagen kan användas för atl främja tillkomsten avkombinationsföretag, dvs. sådana företag där jord- och skogsbmk kombineras medannat företagande i orten. Med hänsyn lill vad nämnderna anfört vill styrelsenförorda att inom varie län tas fram program eller riktlinjer som också angerområden av den karaktär atl 7 § är tillämplig. Paragrafens lydelse behöver dåändras lill följande "I områden där det är av särskild regionalpolitisk belydelsefår lillstånd till förvärv vägras om egendomen behövs för att främja sysselsättningenpå orten". Styrelsen delar utredningens uppfattning alt del kommunalainflytandet är viktigt vid tillämpningen av 7 §. Enligt styrelsens uppfattning motiverar flera punkter iutredningens förslag alt länsvisa program görs upp som underlag förjordförvärvslagens tillämpning. I programmen bör främst innebörden avportalparagrafens uttalande om regionalt hänsynstagande och bestämmelsen omallmänt intresse i 4 § första slyckel I preciseras. Vidare bör områden inomvilka 7 § kan tillämpas avgränsas. Även riktlinjer för tillämpningen av skölsellagenkan komma att behövas. Ett exempel på hur ett sådant program skulle kunnautformas finns bilagi yttrandet från lantbruksnämnden i . De länsvisa programmen bör utformas av lantbruksnämnden inära samarbete med länsslyrelsen och kommunerna. Även andra regionalamyndigheter samt organisationer bör ha möjlighet att påverka innehållet.Programmet bör slutligen fastställas av . Styrelsen anser att det finns skäl för etl ökat kommunaltinflytande i förvårvsfrågorna. DeUa gäller främst i de utpräglade glesbygderna.Även i övriga områden kan det ibland finnas skäl för detta. Intresset för ochbehovet av kommunalt inflytande i förvärvsfrågor växlar avsevärt från kommuntill kommun. Frän allmän resurssynpunkl är del angeläget att få ändamålsenligaoch rationella samrådsrutiner. Styrelsen vill förorda atl det kommunalainflytandet i första hand utövas genom principsamräd i anslutning lill altlänsprogram upprättas. Härvid kan överenskommelse träffas om i vilka fallkommunen skall få ärenden på formell remiss. Allteftersom erfarenhet nås börantalet sådana formella kontakter kunna minskas. Styrelsen vill erinra om allkommunalt inflytande redan finns genom ortsombuden. Dessa utses avlantbruksnämnden på förslag av kommunen. Mot denna bakgrund avstyrker styrelsenutredningens förslag lill ändring i jordförvärvsförordningen med innebörd atl kommunensyttrande i särskilt 144 utpekade områden alltid skall inhämtas. Ikommuner med områden där 7 § är tillämplig bör riktlinjer utarbetas Prop.1986/87; 122 för den strukturella och ägandemässiga utvecklingen inom jord- ochskogsbruket och hur denna skall kunna samordnas med annan utveckling inomkommunen. Exempel på hur sådana riktlinjer kan vara utformade har ocksåbifogals yttrandet från lantbruksnämnden i för kommun. Styrelsenvill i delta sammanhang erinra om den försöksverksamhet avseende kommunallinflytande i jordförvårvsfrågor, som bedrivs i gles-bygdsdelegalionens regisedan den 1 juli 1986 i sju kommuner. Försöket, som är treårigt, syftar lillatt klarlägga behovet av samråd mellan kommun och lantbruksnämnd iförvärvsfrågor samt att få fram lämpliga - för ändamålet väl anpassade -rutiner. 2.7.2Skogsstyrelsen; Enligl utredningen är det angelägel alt del tillgängliga sysselsätlningsunderlageli jord- och skogsbruket tas till vara så långt som möjligt i de utprägladeglesbygderna. Enligl uppfattning kan det ifrågasättas om intedenna begränsning lill utpräglade glesbygder och en exemplifiering somutredningen ger är alltför snäv. Hur stora delar av landet som bör omfattashänger ytterst samman med vilket mål samhället har för landsbygdensutveckling. Enligl vad som har redovisats under föregående punkl om bosättningfinns del dokumenterat vilka önskemål som finns hos kommunerna i lännär det gäller jordförvärvslagens tillämpning för att främja landsbygdensintressen. Om de av utredningen föreslagna lagändringarna genomförs skulledessa önskemål inle kunna tillgodoses med mindre än atl de regionalpolitiskahänsynstagandena omfattar även dessa bygder. förslag bör förvärvstillstånd kunna vägras om förvärvaren inleavser atl själv bruka egendomen eller att bosätta sig på den. Det skulle ocksåvara möjligt atl med stöd av de regionalpolitiska bestämmelserna vägra förvärvslillståndom egendomen behövs för atl stärka sysselsältningsunderlaget för en redanetablerad jord- och skogsbruksföretagare på orten. anser altdel vid tillämpningen av dessa bestämmelser är vikligt atl beakta att allaföretag som har sin verksamhet på orten kan ha slor betydelse försysselsättningen där. "Etablerade skogsbruksföretagare" bör därföravse alla typer av lokalt anknutna förelag oavsett storlek och företagsform.Så t. ex. kan i vissa skogs- och glesbygder sysselsättningen för de som ärbosatta på orten och för i skogsbruket fast anställd arbetskraft främjas genom atlförbättra en på orten etablerad skogsförvalinings förutsättningar att bedrivaett rationellt skogsbruk. Dessa förvaltningars verksamhet har ofta storbetydelse för att upprätthålla en levande landsbygd och en lillfredsställande samhällsservice.Del finns skäl att beakta detta då ansökan från förvärvare som inte bor eller inleavser att bosätta sig på orten prövas. Skogsstyrelsenkonstaterar alt skillnaden mellan områden med och utan regionalpoliliska hänsynkommer att öka, när det gäller samhällets styrning via jordförvärvslagen, omutredningens förslag genomföres. Inte minst därför kan del ifrågasällas om inlede regionalpolitiska hänsynen borde tillämpas inom störte områden än de somutredningen har antytt. En tänkbar lösning är all utvidga bestämmelserna till atlgälla områden där glesbygdsstöd kan utgå. Del kan hävdas alt bakgrunden lillglesbygdsstödet och till den regionalpoliliska anpassningen avjordförvärvslagen är i Slort setl densamma och alt en sådan samordning därförär konsekvent. Skogsstyrelsenhar inget atl invända emot all kommunernas yttrande skall inhämtas inom områden där regionalpolitiska hänsyn skall tas.