prop · GA0358 · 1986-12-31 00:00:00 — Engenomgripande översyn av naturvårdslagen och de sektorslagar som rörutnyttjande av naturen skulle bli nödvändig. Föreningen anser dock att en sädanändring av lagsiiftningen är angelägen och bör påbörjas . På kort siktkan troligen vissa fördelar från naturvårdssynpunkl uppnås med del nuföreliggande förslaget till ny jaktlag. Beredningen har gjort i och för sigaktningsvärda försök atl placera in jakten som elt medel att uppnå den allmännanaturvårdens mål. Föreningen tror emellerlid inte att förslaget är tillräckligtför att leda till avgörande förbättringar för faunavården. 10.2Inledande bestämmelser, 13§§ 10.2.1 Riksåklagaren: 2S. I paragrafen sägs att med viltavses vilda däggdjur och fåglar. Vad gäller fåglar innefatlar delta utiryckäven tamfåglar. I 1 § jaktstadgan har gränsdragningen mellan vilda djur ochtamdjur lösls pä elt sätt som inte ger anledning lill någon iveksamhel.Beiräffande vad som avses med bon har i specialmotiveringen uttalats, atthärmed avses inte bara bävrarnas hyddor utan även deras dammbyggnader. Medhänsyn till lagalitelsprincipen anserjag att även dammbyggnader bör anges ilagtexten, varvid jag vill erinra om all så sketl i 2 § jaktstadgan. 10.2.2 : Beredningen hävdar (s344) alt "det är mest förenligt med lagstiftningen att betrakta fångst avvill för ringmärkning eller för andra liknande ändamål som en form av jakl,trots atl besiilningstagandet i dessa fall är endast av kortvarig arl." Vibeklagar, att beredningen inte tagil hänsyn till de vägande juridiska argument,som talar mot en sådan uppfattning. Förslaget om lagstiftning beträffandemärkning av djur berör särskilt ringmärkningscen-tral. RC. somsedan 1960 är ansvarig för märkningen av vilda fåglar i . Märkningsresultatenger etl oumbärligt underlag för svensk och inlernalionell naturvård, förjaktvården och för grundforskningen rörande fåglars livslängd, vandringar ochorienleringsförmåga. --- 1förarbetena till jaktlagstiftning riktas ingenslans några betänklighetermot att låla del allmänna språkbruket vara avgörande för vadsom skall anses som jakt, och i såväl regeringens proposiiion som 195 utskottetsutlåtande ges stöd för utredningsmannens förslag, alt vad som i Prop.1986/87:58 allmänl språkbruk anses vara jakl skall vara vägledande viddefinilionen av begreppel jakl. En så vidsträcki tolkning av begreppel jakt,atl del även skall anses omfalta ringmärkning, strider klarl mot lagsliftarensintentioner; lag medförde ingen ändring i detta. Enligt riksmuseels bestämda uppfattning är ringmärkninginte jakt. Stöd för denna uppfattning är inte svårt atl finna hos denjuridiska sakkunska pen. Om förslaget förverkligas, kommer del alltså all vållaavsevärda merkostnader och ofta direkt förhindra meningsfull forskning. Molbakgrund av vad som anförts får i stället föreslå atl verksamhelenmed märkning av djur får regleras av regeringen genom särskild bestämmelsedärom i jaktlagen. Museet är berett all medverka vid ulformningen av en kommandekungörelse, avsedd atl ange auktorisation, rikfiinjer och villkor förmärkningsverksamhelen. Vad som ovan sagls gäller i lillämpliga delar ocksåriksmuseets mångåriga framgångsrika märkning av salar och rävar, liksom debiologiska universilelsinslitutionernas verksamhet med märkning av fåglar ochdäggdjur i en rad olika forskningsprojeki. 10.2.3 : 1§. Verkel anser att andrastycket i 3§ ("Uiöver bestämmelserna i värden av viltet") av systematiska skälbör flyttas till I § och där bilda ett nytt, andra stycke. 3§.----- Enligl beredningens förslag skall fredningenalllid upphöra, när jakt efter viltarlen är tilläten. Verket finner deltalämpligt och ansluter sig därför till beredningens förslag. ----- Verket ansluter sig till bedömningen attringmärkning är alt betrakta som en form av jakt, trots allbesittningstagandet av viltet endast är kortvarigt. Ringmärkning är dock en delav den velenskapliga forskning som är nödvändig för att riktiga administrativabeslut skall kunna fattas inom jaktens och viltvårdens område. Det fär därförinte bli så atl en enskild markägare skall kunna hindra en forskningsverksamhetav typ ringmärkning som av det allm.änna bedöms som både viktig och nödvändig.Naturvårdsverket föreslår därför atl 7§ komplelteras på sådanl säll alt enmarkägare och jakträttsinnehavare får skyldighet att efter särskilt beslul avlänsstyrelsen tåla alt anläggning för viltforskning exempelvis förringmärkning - ulförs på fastigheten, om det inle medför olägenhel avbetydelse. 10.2.4 delar beredningens uppfattning att fredningen av en skallupphöra inte bara under allmän jakttid ulan även under tid då licens -och/eller skyddsjakt får bedrivas. 10.2.5 Hovrätten förnedre : 1 §. Hovrätten anser atl denna paragraf inte är erforderlig.Särskilt med den av hovrätten ovan ifrågasatta ändringen av lagens rubrik börparagrafen kunna utgå. Om paragrafen skall kvarstå vill hovrällen påpeka språkliga utformningen av ledel "rätten lill jakt och jakten"framstår såsom oformlig och något oklar lill sin innebörd. Den inledningsvis gjorda definitionen av"vilt" bör förtydligas så atl del av lagtexten framgår om därmedavses även fåglars ägg. Tolkningsproblem kan annars uppkomma vid lillämpningenav andra bestämmelser i lagen, l.ex. 3§ och 34§ 1. Beredningen har enligl sin molivering till paragrafenssisla mening funnit del rikligare atl belrakta de förfaranden som där anges som elt med jakt 196 Hovrällen kan emellerlid inte finnanågra bärande Prop. 1986/87:58 skäl för att frångå den nu gällandedefinitionen av begreppet jakt, som innefattar även angivna förfaranden. 10.2.6 Sverigeslantbruksuniversitet: Enligt förslaget till jaktlag 2 10.2.7 Skogs- ochjordbrukets forskningsråd: I kapitlet om förslag lill jaktlag vill rådelpåpeka att beredningens förslag att belrakla fångst av vilt för ringmärkningeller motsvarande sannolikt kommer alt göra det svårare för forskare atlutnyttja sådana metoder. 10.2.8 iÄlvsborgs län: Ringmärkning sker i enlighet med rikllinjer somNaturhistoriska meddelar. Några negaliva följder har inle påståttsuppkomma genom delta förfaringssätt. Ringmärkning sker inte i syfte att tillägnasig viltet. För atl inte i onödan försvåra denna verksamhel som lämnar vikligakunskaper om djuriivet anser att ringmärkning inte heller ifortsättningen skall betraktas som jakt. Anm.: Liknande synpunkier anförs av länsstyrelsema i Södermanlandsoch . universiteten i , , , och Uppsalasaml av och . 10.2.9 Centralorganisationen /SR: 1 sin moliveringtill laglexlen sä ger beredningen att vilt som hålls i vilihägn är att betrakta som vill medan motsatsen gäller för djur som hålls i anläggningar för uppfödning och ännu inte släppts i frihet. Definilionen är enligl /SRs mening oklar. Vad gällertex för en reproducerande grupp hjortar i hägn. och tamdjur bör göras klarare vilket förslagsvis kan skegenom ett tillägg till den föreslagna lagtexten. 10.2.10 : §3. EnligtSvenska jägareförbundets uppfattning bör gälla att djur av art som jagas på licens är fridlyst såvida inle jakten bedrivs i enlighet med de bestämmelser som angivits i licensen vad avser jaktberätiigande mm. 10.3 Viltvården, 4-8 §§ 10.3.1 Riksåklagaren: 5§. De straffsanklioneradebestämmelserna i såväl andra som iredje styckena i paragrafen har erhållit enför allmänt hållen formulering. Vad gäller hundförbudet anser jag all nugällande regler i jaktstadgan, som är väl kända av allmänheten, är klartlämpligare än Del lorde vara svårl att avgöra om en katt uppenbarligeninte står under någons lillsyn. gällande bestämmelser är all föredra. 10.3.2 Skogsstyrelsen:Beredningen föreslår alt , om del up- Prop. 1986/87:58 penbart behövs med hänsyn till viltvården, får besluta om skyldighet för markinnehavare alt låla all anläggning för viltvårdsändamål ulförs på fastigheten om det inte medför olägenhet av betydelse (7§jaktlagen). Skogsslyrelsen avslyrker detta förslag. Anläggning, skötsel ochlillsyn av dessa anläggningar måste för att praktiskt kunna fungera ske eftergemensamma överenskommelser mellan berörda parler. 10.3.3-------------------- : 5§.Verkel nolerar atl beredningen här ersatt det lidigare i della sammanhang använda ordel "störa" med det mera värdeladdade uttrycket "ofreda". Verkel är emellertid tveksamtlill denna förändring. Denna kan leda till en försvagning av skyddet för det vilda, eflersom även avsiktliga störningar inte alltid torde omfattas av begreppet "ofreda",--- ----- Enligt specialmotiveringen gäller markägarensmöjligheter all ofreda vilt endast situationer när del är fråga om althålla borta vilt från "särskilt skadekänsliga markområden" (sid 346).Verket anser alt denna begränsning måste bättre återspeglas i laglexlen än vadsom nu är fallel. Som en för viltet förbättrande åtgärd föreslår beredningenvidare skärpta och mera klara bestämmelser för hundhållningen. Naturvårdsverketinstämmer i behovet av en förbättrad hundhållning. Verkel är emellerlidytterst tveksamt till förslaget som innebär att det nuvarande tidsbegränsadehundförbudet uiökas atl gälla . Skälel för detla ställningstagande ärflerfaldigl. ----- Genom den avgränsning som hundförbudet har (1mars - 20 augusti) är det möjligt dels att skapa en stor respekl förden känsligaste perioden för de vilda djuren och dels - under hänvisning lill övrig tid - minimera antalel undanlag från hundförbudet. Beredningens förslag kommer otvivelaktigt att leda till enstörre mängd delaljbestämmelser (undantag) för den enskilde hundägaren. Emellerlid är hundhällningen inte tillräckligt bra idagoch delvis beror detta på oklara bestämmelser. förordar därföralt bestämmelserna om hundhållning bättre anpassas till den räitstillämpningsom utvecklats mol bakgrund av del behov av frihei från störningar som viltet har. Bestämmelserna i 12§ JS har varil föremål föråtskilliga tolkningar, från såväl enskilda som myndigheter och olikaorganisationer. Härvid har främst lydelsen i 1 mom första stycket varil avintresse, nämligen "Under förbudstid skall säväl jakthund som annan hundhållas under sådan vård atl den hindras löpa lös i mark där förbudeiråder". Frågan har därvid gälll huruvida den citerade lydelsen innebär allen hund måsle vara kopplad eller ej, saml vad som avses med"kopplad". Genom rällspraxis har lydelsen numera den innebörden, vadbelräffar marker där del finns vilt, all hunden skall vara kopplad eller, omdel är fråga om en synnerligen genomdresserad hund, gå fot. Med"genomdres-serad" förslås - trots den uppenbara risken för allalllför många hundägare okritiskt skall anse sin hund som"genomdresserad" - en hund som i alla situationer står under förarensdirekla kontroll -------- är ståndpunkt- den atl myckelrestrik tiva bestämmelser för hundhållningen innebärande etl i lagstiftningen klart uttrycket koppellvång i marker där det finns vill - skall gälla under viltets yngdtid (). Under övrig del av året bör gälla samma regler som , dvs hundar skall hållas under sådan tillsyn alt de hindras från att driva eller förfölja villebråd, när de inle används vid jakt.------------------------------ Del kanlilläggas atl molsvarande bestämmelse om koppellvång för Prop. 1986/87:58hundar redan finns i den norska jaktlagstiftningen. anser att gällande bestämmelsefungerar förhållandevis väl och orsakar mindre svårigheler än vad denföreslagna bestämmelsen sannolikt skulle göra. Verkel föreslår därför attnuvarande reglering skall bibehållas. Beredningen anser alt bör fä enmöjlighet att besluta dels alt en markägare skall vara skyldig all låla enviltvårdsåigärd som inle medför olägenhet av belydelse och dels all inskränkaeller förbjuda jakl på en faslighet. Förutsällningen för della är all deluppenbart behövs med hänsyn fill villvården. Nalurvårdsverkel har ingaprincipiella invändningar mot förslagen. Verket är emellerlid iveksaml till del verkliga behovet aven sådan möjlighet. Några klara fall när det förelegat behov av en liknande beslämmelse kan verkel ej erinra sig. De befogenheter som avses erhälla genomdenna bestämmelse är långtgående. De nödvändiggör myckel grannlaga bedömningarsom kräver stor sakkunskap i jaktliga och faunistiska frågor. Del kan därför,bl.a med hänsyn till atl länsslyrelserna ofta inle har sådan sakkunskap,ifrågasättas, om det inte i stället bör ankomma på regeringen med rätt fördenna att överiåla åt förvaltningsmyndighet, dvs , att falla deakluella beslulen. För en sådan ordning talar också atl beslut av denna karaktärbör vara enhelliga, oberoende av var i landel marken är belägen. 10.3.4 Hovrätten för nedre : 5§. Första slycketbör mot bakgrund av naturvårdslagens sladgande på områdel kunna ulgå. 1 anslutning lill stadgandet i andra stycket har hovrättentill särskild diskussion haft uppe frågan om friluftslivets inverkan på viltetoch i samband därmed bla beredningens överväganden rörande orienteringstävlingari betänkandet s. 234. Mot bakgrund härav vill hovrätten fästa lagsliftarensuppmärksamhet på behovet av en precisering av stadgandet i denna viktiga fråga. Tredje och fjärde styckena bör av samma skäl som föranlettberedningens förslag avseende stadgandena i 22§ nuvarande jaktlag införas ilagen om lillsyn av hundar. Hovrätten har ingen erinran mot bestämmelserna isak, Begreppel "jakiområde" i lagtexten bör molbakgrund av vad beredningen i specialmotiveringen anfört om bestämmelsenstillämplighet klart definieras. 1 anslutning härtill vill hovrätten framhållabehovet av en specificering av begreppet även för tolkningen av andrabeslämmelser i lagförslagel, tex 20 och 26§§. En sådan definiiion kundelämpligen införas i2§. ------- Hovrätten delar uppfaltningen atl vissarestriktioner i den nuva rande rätten att döda katter är befogad och vill för sin del tillägga atl säkerligen åtskilligt dödande av katter ägt rum med stöd av nuvarande bestämmelser utan atl vilivårdssynpunkier därvid varit utslagsgivande för de agerande. Å andra sidan bör sakligt befogad skyddsjakt ej förses med allt för hämmande reslriktioner och del kan ifrågasättas om inte det av beredningen föreslagna rekvisitet "uppenbarligen" härvid är för långt gående. Ej heller rekvisitet "inte slår under någonslillsyn" är entydigt. Bästa avvägningen synes vara att katter som anträffas påsådant avstånd från bebyggelse och under sådana omsiändigheter i övrigt alt de med skäl kan antagas vara övergivna eller förvildade får dödas och alt i övrigt kalt 199 får dödasendasl om den anträffas bedrivande jakt på småvilt under sådana Prop. 1986/87:58omsiändigheter all dödandet är försvarligt från vilivärdssynpunki. 10.3.5 Kammarrätten iGöteborg: 7§. Uttrycket "sådant ändamål" i andra punkten saknar iviss mån anknylning lill inledningen. Kammartälten föreslår att "sädantändamål" byts ut mot "vilivårdsändamål" eller "förtillgodoseende av viltvården"". 10.3.6 iStockholms län:- Vissa former av friluftsliv kan dockmedföra allvarliga störningar på djurlivet. har här inte föreslagit någon uppstramning av gällandelagsliftning utom vad gäller grova medvetna siörningar på vill (5 §). anser dock att reglerna om snöskolertrafikbör skärpas för atl minska störningar på vill och molverka olaga jakt. Vidarefinns behov av alt särskilt framhålla hänsynskrav vid arrangemang av texbåt-tävlingar, slörre orienteringstävlingar mm. Såväl större orienteringstävlingar som motorbåtstävlingarslrider mol lydelsen av 5§ jaktlagsförslagel. Beredningens specialmotiveringpekar dock närmasl pä att angivna slags tävlingar skulle vara lolerablabieffekler av lovliga aktiviteter i naturen trots atl tävlingarna kan medföralill exempel dödsstressning av djur och spoliering av fågelbon. Länsstyrelsenanser all viss precisering av lovliga och olovliga effekler bör göras. Likasåbör tillämpningsföreskrifter utarbetas för att träda i kraft samiidigi medlagen. 10.3.7 i län: Genom föreslagenlydelse av 5§ i nya jaktlagen renodlas det sk hundförbudet till alt gälla . Den föreslagna bestämmelsen ger dock enligl uppfallning fortfa rande upphov till tveksamhet beiräffande vad som menas med "sådan lillsyn" och ""marker, där det finns vilt"'. Grundregelnbör vara atl hund skall hållas kopplad oavsell fid och plals, med undanlag som särskilt får anges, såsom vid jakiutövning och användande av hund i polistjänsten. Nuvarande bestämmelse i jaktstadgan om rätten atl i vissafall döda katt har tolkals och tillämpats myeket olika på skilda håll, mångagånger alltför välvilligt. Den har sålunda på en del håll kommii att åberopasav kommunernas miljö- och hälsoskyddsorgan för all komma tillrätta med desanitära olägenheter som löslöpande kaller i bostadsområden otvivelaktigtmedför. Den nu föreslagna lydelsen av motsvarande beslämmelse (6§ i förslageltill ny jaktlag) återför bestämmelsen till vad den ursprungligen varit avseddför, nämligen all användas enbart i viltvårdssyfte. kommer dock tillämpningsproblem atl föreligga.Hur skall man lex bli klar över, om en katt "uppenbariigen" inte stårunder någons tillsyn. I specialmotiveringen fill den föreslagna bestämmelsenanges, atl det måste vara fråga om en "övergiven katt eller i varie fallen kall som inle bara tillfälligtvis lämnals utan uppsikt". Förhållandetär ju del, atl många, kanske de flesla katter regelmässigt släpps ut och fårröra sig frilt. Som de flesta vet är katten ett mycket självständigt djur ochtorde under dessa strövtåg i omgivningarna få anses stå utan uppsikt. Skall dåkatten, oavsett dessa regelbundna, dagliga och kanske också nattliga strövtågfortfarande anses soQp bara "tillfälligt'" lämnad utan uppsikt? 10.3.8 i : Den avberedningen föreslagna allmänna hänsynsregeln tUl viltet (5§) är väl moliverad. Lydelsen i lagtex ten måsle dock noggrant övervägas så atl inle vistelse i naturen för aUmän rekreation, naturstudier eller idrott och friluftslivförsvåras på gmnd av 200 tolkningssvårigheler av lagens egentliga mening. 10.3.9 i län: Enligt förslagel skalllänsstyrelsen ha Prop. 1986/87:58 möjlighet att förbjuda jakt på fastighet, om jakten där alldeles klart överut nyttjas. är iveksam till om skäl finns att införa en sådan Som framgårav läns jaktvårdsföreningsyttrande påverkas tillgången på småvilt i mycket liten utsträckning av jakten,i varje fall sett över något större områden. En alltför intensiv jakt meddrivande hund på mindre områden kan dock påverka viltet inom angränsandeområden. Etl sådant missförhållande bör emellertid kunna stävjas med stöd avbestämmelsen om jakt med drivande hund i 23§ i den föreslagna lagen. Anm.: Liknande synpunkier anförs av iVästernorrlands län. Centralorganisationen /SR, . 10.3.10----------------------------------------- Länsstyrelseni : Vikten av viltvård har i förslagel till jaktlag särskilt betonats i 4§ där detanges atl vården skall ske i syfle att främja en med hänsyn till såväl allmännasom enskilda intressen lämplig utveckling av viltstammarna. All på delta sätlskriva in i lagtexten atl bevarandel av viliei inle enbari är en fråga ijakträttsinnehavarens inlresse är enligl mening en vikligaccentuering. 10.3.11------------------------------------------- Länsstyrelseni : Det finns ett behov av vilivårdsåtgärder på mänga fasligheter. Allfastighetsägaren förfogar över jakträtten, ulgör en viklig förutsättning förhonom eller henne att acceptera vilivårdsinsatser. Del finns dock skäl atttydligare markera att fastighetsägaren har ell ansvar för villvården på sinfaslighel. - Med viltvård avses här det vidare begreppel faunavård, Detlaansvar skulle lämpligen kunna skrivas in i den nya jaktlagen. 10.3.12--------------------------- iJämtlands län: Enligt lagförslagels 7§ får länssty relsen möjlighet att under vissa förutsättningar ingripa med tvingande beslut mot mark- och jakträttsinnehavare. 1 besluten om åtgärd föreslås få sätta ut vite.- Enligl mening förefaller förslaget på dennapunkt väl drastiskt. Innan en sådan ålgärd vidtas bör vederbörande gesmöjlighel atl rätta lill påstådda missförhållanden. En erinran härom iförfattningstexten bör övervägas. 1 många fall lorde det vara möjligt alt kommatill rätla med försummelser genom räd och anvisningar. Det finns även skäl atlöverväga om inle elt beslut om förbud eller inskränkningar i rätten att jagabör sändas lill inskrivningsmyndigheten för anteckning i faslighelsboken. På såsätt får köpare av fastigheten mfl möjlighet atl bli underrättade om beslutet. 10.3.13------------------------ : Iförslaget till ny jaktlag vill beredningen skriva in bestämmelser om viltvård. Härigenom undersirykerman sambandet mellan jakl och viltvård. Detta är olyckligl eftersom viltvårdenmåste betraklas som en samhällelig uppgift. De beslämmelser som föreslås avberedningen kan dessulom sägas vara läckla lill stor del av naturvårdslagen.Vi föreslår därför atl bestämmelserna gällande viltvården utgår. Om så inteskulle ske, vill vi påpeka den olyckliga ordalydelsen i §5, andra stycket.---- Ordalydelsen "eller annars ofredas"kan las som intäkt för alt en markägare har rätl all avvisa utomstående från sinamarker med hänvisning till alt de ofredar viltet. Därigenom kan lagstycketkomma att 10.3.14Svenska jägareförbundet: §5. Enligl Svenska jägareförbundets be- Prop.1986/87:58 stämda mening bör i huvudsak nu gällande bestämmelser - innebärandebla någol skilda krav på hundhällningen under vår och sommarlid respektiveunder höst och vinter gälla även fortsättningsvis. 1 samband med den nya lagstiftningen bör även övervägashuruvida del tidigare datumet för hundförbudets upphörande -är kortekt valt. Vissa skäl lorde lala för atl hundförbudet skulle kunna upphöraredan den 15 augusti vilkel bla har belydelse vid fastläggande av tider förIräning av jakthundar mm. Enligl Svenska jägareförbundets uppfattning ärhållandel av kall ofta synnerligen bristfälligt. Inle sällan förses katter, somsedan slappes lösa vind för väg, med halsband vilket då skulle indikera altkatten "står under någons tillsyn". Vidare bör observeras atlkatlproblem inom tätbebyggt område inle sällan har lagit så allvariigavändningar atl hälsovårdsmyndigheterna beslutat om lämligen omfattande aktionermot förvildade eller halvförvildade kattbeslånd. Mol bakgrund härav motsättersig den föreslagna skrivningen av 6§ och föreslår istället följande. "Katt, som anträffas utanför gård eller trädgård därden hör hemma och som uppenbarligen står under bristande tillsyn, må avjakträttsinnehavaren eller av någon som förelräder honom dödas. Inomtätbebyggt område erfordras dock tillstånd av polismyndigheten för såväl fångstav katt som all döda kall." §7.----- Båda frågorna är enligt Svenska jägareförbundetsuppfattning Vad avser möjligheten för länsstyrelsenatl meddela förbud eller inskränkning i rätten att jaga på en fastighet tordedel faktiska förhållandel vara alt det endasl i utomordentligt sällsynta fallkan bedrivas en så omfallande jakiutövning på en mindre fastighet altgrannmarkernas viltbestånd blir lidande. Det förekommer emellertid allfasligheler av olika slag, sportstugelomter och molsvarande utesluts urjaktvårdsområden eller icke medtages vid bildande av jaktvårdsområden. Dessafasligheler lorde, såvida inle särskilda skäl föreligger, i allmänhetunderstiga 2 ha slorlek. Enligl Svenska jägareförbundels uppfattning börlänsstyrelsens räll atl besluta om förbud eller inskränkningar i rätlen altjaga endast omfatta sådana fastigheter inom gränserna för elableradejaktvårdsomräden och andra slörre fungerande jaktliga enheter. Vad avser skyldigheten för markägare att tåla anläggningför viltvårdsändamål på sin fastighet gäller att avsaknaden av nu föreslagenbestämmelse i vissa fall hindrat utomordentligl angelägna viltvårdsåtgärder.Del har exempelvis i flera fall varit lal om mycket stora viltvattenprojeklinom områden där starrslålter tidigare förekommit. Det tänkta dämningsområ-delär inle sällan fastighetsuppdelat. Varje fastighet har tillagts sin lott avstarrtäklen. Denna fastighetsdel saknar så gotl som alltid produktionsvärde.Inte sällan omintetgörs emellerlid viltvattenprojekt av atl känd ägare avfastighetsdel inle kan nås eller atl ägaren av något skäl motsätter sigdämningsförelagel. 1 sådana fall skulle en betydande vinst föreligga med nuföreslagen skrivning. Mol bakgrund härav tiUstyrker medviss tvekan förslaget.