prop · GA03135 · 1986-12-31 00:00:00 — Omlillståndshavare åsidosätter villkor som angetts i tillslåndsbeslutel, Prop.skall tillsynsmyndighet förelägga honom att inställa verksam- 1986/87: 135 heten eller sä begränsa verksamheten sä all villkoret uppfylls.Tillsynsmyndigheten får förordna om rättelse på tillståndshavarens bekostnad. Vadsom föreskrivs i tredje styckel om åsidosättande av villkor skall även gällabedrivande av verksamhet ulan nödvändigt tillslånd enligl miljöskyddslagen,dock att tillsynsmyndigheten här får medge viss kort anståndstid föreupphörandet av verksamheten, om företagaren ansöker omtillståndsprövning samt utan dröjsmål vidtar sådana försiktighetsmått som kanantas vara tillräckliga enligt denna lag. Ibeslut om föreläggande enligt denna paragraf skall tillsynsmyndigheten sätta utvite, om del inte finns mycket starka skäl däremot. Vissaredaktionella ändringar kan behövas i närliggande lagmm. Kemikonlorelavvisar bestämt förslag om skärpning av sanktionssystemet medmiljöskyddsavgifter. Frågan om en automatisk och blint slående miljöskyddsavgiflär inte ny. Den diskuterades nämligen redan när det nuvarande systemet medmiljöskyddsavgifter infördes . Även vid det tillfallet framfördeskraftig kritik från näringslivel, bl a från och Kemikontoret.Statsmakterna tillbakavisade då tanken på ett mera onyanserat påföljdssystemoch beslutade att miljöskyddsavgifter skulle kunna utgå endast under vissaförutsättningar, nämligen att överträdelsen skall ha medfört ekonomisk fördelsamt risk för betydande störning i omgivningen. Kemikontoret anser att det inteföreligger några skäl för en ändrad inställning. Inte heller harnaturvårdsverket övertygande kunnat visa på konkreta fall som motiverar en såhård skärpning av påföljdssystemet. Kemikontorethar däremot inte några erinringar mot förslag till avkriminaliseringi miljöskyddslagen. Betydelsen härav är dock begränsad mot bakgmnd av att demera kvalificerade överträdelsema numera är slraffsanktionerade i . Kemikontoretanser att statsmakterna i stället för att onyanserat skärpa påföljdssystemetbör ändra en bestämmelse i miljöskyddslagen som berör tillsynsmyndigheternasbefogenheter. En tillsynsmyndighet bör få möjlighet att utan dröjsmål vidbehov ingripa och medge en temporär avvikelse från I ex ett villkor i etltillståndsbeslut. skulle ett företag som får problem att hålla ett villkor i etttillstånds-beslut kunna vända sig till tillsynsmyndigheten.Tillsynsmyndigheten skulle i sin tur, om den finner att tillräckliga skälföreligger, utan omgång kunna medge att företagel tillfälligt får avvika frånvillkoret. Givetvis kan tillsynsmyndigheten vid sin prövning också finna attnågon avvikelse inle bör medges. Tillsynsinyndighetens beslut bör kunna överklagasbåde av företaget och den som företräder motstående intressen om beslutet gättnågon av dem emot. Förslagethar flera fördelar jämfört med förslag. oftagoda och öppna kontakterna mellan företag och tillsynsmyndigheter Prop. Vidare får tillsynsmyndigheterna ytterligare en"inkörsport" 1986/87: 135 för tillsynen. Resurser behöver inte tas i anspråk vid koncessionsnämnden om tillsynsmyndigheten kan klara ut problemen. Dessutom kan förelagen få elt snabbare besked, eftersom handläggningstiderna i allmänhet torde vara kortare vid tillsynsmyndigheterna än vid . Förslaget skulle också innebära all sk fortgående överträ delser kan undvikas eller i varie fall avsevärt begränsas. Kemikontorethar inte några erinringar mol förslaget att avkriminalisera några av de i dagstraffbara överträdelserna i miljöskyddslagen. Betydelsen härav år dockbegränsad mot bakgrund av att de mera kvalificerade överträdelserna numera är slraffsanktioneradei . Enannan fråga är om förslag angående skärpning av sankfionssystemelmed miljöskyddsavgifter är motiverat. Detbrukar anses åvila den som vill ha en förändring av gällande rätt att visa attändringen är motiverad. Det kravet har inte uppfyllt. framställning på närmare 50 sidor till regeringen fmnsknappast några konkreta exempel som ger övertygande stöd för verketsuppfattning att överträdelserna av tillstånd, förbud, villkor ellerföreskrifter är sä vanliga atl en skärpning av påföljdssystemet är motiverad. Enkontakt med flera av landets länsstyrelser ger tvärtom stöd för Kemikontoretsuppfattning atl en klar majoritet av de som bedriver förprövningsplikligmiljöfarlig verksamhet verkligen anstränger sig för att leva upp fill de kravsom samhället genom tillständs- och tillsynsmyndighe-tema ställer på dem ochatt företagen i allmänhet lyckas i sina ansträngningar. Idetta sammanhang kan även förtjäna framhållas, att en pådrivande faktor iföretagens miljöansträngningar är betydelsen av goda relationer tillbefolkningen på den ort till vdken en s k miljöstörande industri är lokaliserad.Allt fler företag torde vara medvetna om, atl ett akfivt och verkningsfulltengagemang i miljöskyddsarbetet är en väsenfiig fömtsättning för sådana godarelationer till den närmaste omgivningen. Givetviskan inte förnekas att det inträffar överträdelser även om de är klart färte änvad naturvärdsverket vill göra gällande för att motivera en skärpning avpåföljdssystemet. Flera orsaker kan ligga bakom överträdelserna. Kemikontoret harnaturligtvis inte något att invända mot att samhället straffar den som med uppsåt eller av oaklsamhet bryter mot miljöskyddsla gen och därmed får ekonomisk fördel av brottet. Det är inte heller särskilt anmärkningsvärt all samhället genom sanktionssystemet vill eliminera den ekonomiska fördel som en fysisk eller juridisk person har haft av ett brott som har orsakat betydande störning i omgivningen även om kostnaden ofta kvarstår för att klara det villkor eller liknande som har överträtts, t ex att anskaffa, installera och driva en reningsanläggning. I detta sammanhang bör man också ha i minnet alt företagel numera kan komma att få utge 179 skadestånd enligt den nyamiljöskadelagen (1986; 225). Bakomflertalet överträdelser lorde emellertid inte ligga syftet atl lill- 1986/87;135 skansa sig en ekonomisk fördel. Betydligt mera vanligt är att överträdelsenbottnar i alt det har visat sig inle vara tekniskt möjligt eller ekonomisktrimligt att uppfylla det uppställda villkorel. I detta sammanhang bör påpekasatt överträdelsen inte sällan "upptäcks" genom alt företaget vändersig till tillsynsmyndigheten och berättar om det inträffade för att få råd.Förhållandet kan också bli känt genom alt förelaget vänder sig till tillståndsmyndighelenför att få del överträdda villkoret justerat. Det är alltså vanligt att det ärdel förelag som t ex överträder etl villkor som lar kontakt med myndigheternaför att få hjälp. Detförtjänar också att nämnas all det inte heller är ovanligt att företaget mereller mindre "tvingas" fortsätta överträdelsen fram till desstillsynsmyndigheten har hunnit ompröva det aktuella villkoret. Handläggningslidenhos tillslåndsmyndigheten kan nämligen vara lång. Enligt Kemikontoret är det iden situationen knappast realistiskt att begära atl företaget skall upphöra medöverträdelsen genom att stoppa eller avsevärt begränsa produktionen. En sådanåtgärd skulle nämligen kunna medföra sädana negativa reaktioner hos kundernaatt företaget kan tvingas lill friställningar eller förelagets fortlevnad tomäventyras. I stället bör överträdelsen av etl villkor eller liknande bringasatt upphöra genom att företaget utan omgång får det "fdsatta"villkoret justerat. Naturvårdsverketkonstaterar att "överutsläpp definitionsmässigl är fill skada för miljöneller innebär oacceptabla risker för den". Gentemot detta uttalande kananföras att de emissionsbegränsningar som åstadkommits sedan miljöskyddslagenkom till har varit så långtgående att ett nu gällande emissionsvillkor oftaavser en nivå långt under den där en miljöstörning kan befaras. Den gräns somett sådant villkor anger är då satt i enlighet med Immissionssakkunnigasuttalande "att i varie fall onödiga immissioner inte bör tolereras" (SOU1966; 65,s211). har i dessa fall föreskrivit och företageni sin tur accepterat att en så låg immissionsnivå som möjligt skalleftersträvas inom ramen för skäliga kostnader. Det ligger för övrigt iföretagels intresse att dels efterkomma omgivningens önskemål om att slippaonödiga miljöstörningar, dels skapa utrymme för sådana utbyggnader avverksamheten vilka i varie fall i inledningsskedet inte kan komma till ståndutan att den sammanlagda immissionen -den icke onödiga immissionen enligl Immissionssakkunnigasbetraktelsesätt - ökar något. Ettavgiftssystem åtföljs uppenbarligen av anspråk på mer omfaUande och därmedkostnadskrävande utsläppskontroll. 1 de mänga fall fastställda emissionsnivåerligger väl under den nivå där störning kan befaras kommer merkostnaderna inte atlvara lill nägon nytta. Tvärtom tar de resurser från mer angelägna uppgifter. Ävennär överträdelsen har orsakats av en olyckshändelse kan den som utövar den miljöfarliga verksamheten enligt nuvarande bestämmelser åläg gas alt utge en miljöskyddsavgift, nämligen om utövaren haft en ekono misk fördel av överträdelsen och den medfört risk för betydande störning i omgivningen. Kemikontorethar svårt att godta redan gällande rätt, eftersom utövaren . av den miljöfariigaverksamheten i praktiken knappast kan påverka situa- 1986/87: 135 tionennär överträdelsen bottnar i en olyckshändelse eller etl villkor som visat siginte vara tekniskt möjligt eller ekonomiskt rimligt aU uppfylla. Sanktionssystemetär än mer svårt att godta, om förslag skulle genomföras. Förslagelhar ju de orimliga konsekvenserna att den som överträder ett villkor t ex pägrund av en olyckshändelse eller för alt villkoret inte är tekniskt möjligteller ekonomiskt rimligt att uppfylla, kan drabbas av en miljöskyddsavgift, ochdetta trots att överträdelsen av villkoret inte orsakat betydande risk förstörning i omgivningen. Inte heller behöver enligt förslaget visaatt utövaren har haft någon ekonomisk fördel av överträdelsen. Kemikontoret kaninle godta ett så automatiskt och blint slående sanktionssystem. förslag till skärpningar av miljöskyddsavgiften är orimligtur rättssäkerhetssynpunkt framgår också vid en jämförelse med den ekonomiskasanktionen förelagsböter, som införs i den Ijuli 1986. Företagsbolensom i likhet med miljöskyddsavgiften kan utkrävas av en juridisk personinnehåller nämligen flera begränsande omständigheter som måste vara uppfylldaför att någon skall kunna åläggas att utge dylika böter. Bl a skall etl brou habegåUs. Vidare skall brottsligheten ha inneburit elt grovt åsidosäuande avsärskilda skyldigheter som åvilar företagaren. Dessutom skall visas attföretagaren inte har gjort vad som skäligen kan krävas för att förebyggabrottsligheten. Sådanaför rättsåkerheten betydelsefulla begränsningar vill alltså naturvårdsverketse avskaffade når verket föreslår alt det i fortsättningen vid utkrävande av miljöskyddsavgiflinte skall behöva visa att överträdelsen medfört ekonomiska fördelar ochbetydande risk för störning i omgivningen. Isammanhanget vill Kemikontoret också peka på vad som anfördes i förarbetena Ulländringarna i miljöskyddslagen när miljöskyddsavgiften infördes (jfr prop1980/81; 92). Redan dä diskuterades nämligen frågan om en ytterligt hård ochautomatiskt verkande miljöskyddsavgift. Föredragande statsrådet underströk attgrundprincipen vid miljöskyddsavgiftens utformning bör vara att en avgiftskall tas ut bara i sädana fall då en överträdelse enligt miljöskyddslagen harmedfört ekonomiska fördelar för den som utövar den miljöfarliga verksamheten,eftersom avgiftens syfte är atl eliminera ekonomiska fördelar av överträdelsen. Hanframhöll vidare att det var nödvändigl atl införa ytteriigare en begränsning avdel avgiftsbelagda området utöver avgränsningen om ekonomisk fördel.Föredraganden pekade på all det från miljöskyddssynpunkt var mest angeläget atlen miljöskyddsavgift togs ut för överträdelser som orsakade miljöstörningar.Andra gärningar, som för övrigt mera sällan medför några ekonomiska fördelar,borde undantas från miljöskyddsavgiften. Miljöskyddsavgiftenborde alltså enligt föredragande statsrådet förbe hållas gärningar som orsakat störningar i miljön. Men inte ens alla sådana gärningar borde beläggas med miljöskyddsavgift. Flera skäl anfördes för 181 I många fall kunde del med hånsyn tilldel sätl på vilket Prop. föreskrifterna i tillständsbeslul var utformadevara svårt all avgöra i vilken 1986/87; 135 omfattning otillåtna utsläppskett. Därtill kom att mät- och kontrollmöjligheterna inle alltid var av tillfredsslällandekvalitet. Miljöskyddsavgift borde därför enligl föredraganden bara tas ut i defall dä del var hell klart att verksamhelen inte var tillåten. Men även i sådana fall kunde ett otillåtet utsläpp av eltämne ibland anses vara mindre allvarligt för miljön enligt föredraganden. De iett tillståndsbeslut medgivna utsläppen av ämnet kunde nämligen vara stora iförhållande lill den extra belastning på miljön som det otillåtna utsläppetorsakat, även om överträdelsen i och för sig inte var bagatellartad utan bordeföranleda ett traditionellt straff. Mot den angivna bakgrunden förordade föredragandestatsrådet alt miljöskyddsavgiften skulle åläggas endast för överträdelser somutöver ekonomiskfördel även har medfört betydande störning för omgivningeneller risk för sådan störning. Lagrådet hade inte några invändningar mot förslaget i denhär delen (ses.453). Förslaget godtogs också av regeringen och (prop1980/81:92, JoU 1980/81:21, rskr 1980/81:273). Kemikonlorel anser att de skäl som låg till grund förbegränsningen av miljöskyddsavgifien gäller med samma styrka även . Till detta bör läggas att ett rekvisitlöst avgiftssystemsom förslag drabbar koncessionsnämnden med en merbelastningeftersom antalet ärenden om miljöskyddsavgift kan komma alt öka. Detta lordebli till förfång för nämndens viktigaste uppgift, som är frågan om tillstånd. Dessutom kan förelagens goda och öppna kontakter medtillsynsmyndigheterna komma att äventyras genom del föreslagna systemet medmiljöskyddsavgifter. En besvärande principiell olägenhet med ett system avmiljöskyddsavgifter är all detta får karaktären av retroaktiv lagstiftning.Avgifterna skall tillämpas på omständigheter som fastställts under förflutentid och under förhållanden som påtagligt kan skilja sig från de nu rådande. En utgångspunkt i samband med att överträdelse av villkori etl tillståndsbeslut sker måsle vara atl rättelse i första hand skallvinnas. Omsorgen om miljön måsle alltså gå före omsorgen om avgiften. Detgäller självfallet i första hand de insatser som görs av företaget som bedriverden miljöfarliga verksamhelen, men också tillsynsmyndighetens agerande. Väljerman det föreslagna avgiftssystemet kan resultatet bli negativt för miljön. Kemikonlorel har pekat på atl förslagatt införa en automatiskt och blint slående, höjd miljöskyddsavgift inte är nytt. Ett liknande förslag var föremål för behandling är 1981. stannade då med regeringens, lagrådets och flertalet remissinstansers stöd för ett mera nyanserat påföljdssyslem än del nu föreslagit. De skäl som dä anfördes för atl miljöskyddsavgifien skulle omgärdas av vissa begränsande rekvisit gäller enligt kemikonlorel med samma styrka . har i sin framställning till regeringen inte heller överty gande kunnat visa på konkreta fall där verkels föreslagna skärpning av 182 påföljdssystemethade varit att föredra. Naturvårdsverkels förslag till änd- Prop. ringar i miljöskyddslagen bör alltså avvisas. 1986/87: 135 Kemikontoret anser att tillsynsmyndigheterna i stället börfå möjlighet atl vid behov medge ett temporärt avsteg från ett villkor i ett tillslåndsbeslut. T ex skulle ett företag som får problem all hålla eltvillkor i ett tillståndsbeslut kunna vända sig tilltillsynsmyndigheten. skulle i sin tur, om den finner aU lillräckligaskäl föreligger, utan omgång kunna medge atl förelaget tillfälligt får avvikafrån villkoret. Givetvis kan tillsynsmyndigheten vid sin prövning också finnaalt någon avvikelse inte bör medges. beslut bör kunna överklagasbåde av företaget och den som företräder motstående intressen om beslutet gåttnågon av dem emot. Förslaget har flera fördelar jämfört med naturvårdsverketsförslag. De ofta goda och öppna kontakterna mellan företag ochtillsynsmyndigheter rubbas inte. Vidare får tillsynsmyndigheterna ytterligareen "inkörsport" för tillsynen. Resurser behöver inte tas i anspråkvid koncessionsnämnden om tillsynsmyndigheten kan klara ul problemen. Dessutomkan företagen få ett snabbare besked, eftersom handläggningstiderna i allmänhettorde vara kortare vid tillsynmyndighelerna än vid koncessionsnämnden förmiljöskydd. Förslaget skulle också innebära att sk fortgående överträdelserkan undvikas eller i varie fall avsevärt begränsas. Kemikontoret föreslår mol denna bakgrund att 40 § andrastycket ML ändras så att det i fortsättningen framgår att fillståndsbeslutenligt miljöskyddslagen inte hindrar en tillsynsmyndighet att tillfälligtändra ett villkor när ändringen är påkallad av en omständighet som harinträffat efter det ursprungliga villkorets bestämmande. Av 48 § ML framgår altett sådant beslut skulle kunna överklagas. Vid sidan av tillsynsmyndighetens möjligheter att vidbehov snabbt ingripa och tillfälligt ändra etl villkor eller liknande börenligt Kemikontorels mening tillståndsmyndigheten alltså även i fortsättningenenligt 27 § ML efter ansökan av tillståndshavaren få upphäva eller mildravillkor i ett tillslåndsbeslut. Så bör kunna ske om det är uppenbart atlvillkoret inte längre behövs eller är strängare än nödvändigl eller omändringen påkallas av omständighet som inle förutsågs när tillståndetmeddelades. BUaga 8 Prop. De remitterade förslagen 1986/87" 135 Lag om ändring i miljöskyddslagen (1969: 387) Härigenom föreskrivs i fråga om miljöskyddslagen (1969:387)' dels aU 1,8, 10, 40, 43, 44 a, 45 och 52 §§ skall ha följande lyddse,dels alt det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 39 a, 41a och 64 §§,samt närmast före 64 § en ny mbrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse If Dennalag är tillämplig på 1. utsläppande av avloppsvatten, fast ämne eller gasfrän mark, byggnad eller anläggning i vattendrag, sjö eller annat vattenområde, 2. användning av mark, byggnad 2. användning av mark, byggnad eller anläggning på sätt som eljest eller anläggning på sätt som eljest kan medföra förorening av vatten- kan medföra förorening av mark, drag, sjö eller annat vattenområde, av vattendrag, sjö eller annat vat tenområde eller av grundvatten, 3. användning av mark, byggnad eller anläggning på sättsom kan medfö ra störning för omgivningen genom luftförorening, buller, skakning, ljus eller annat sådant, om störningen ej är helt tillfällig. Lagen är icke tillämplig på sådant Lagen är icke tillämplig på sådant utsläppande av avfall som avses i utsläppandeav avfall som avses i lagen (1971: 1154) om förbud mot lagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten eller på dumpningav avfall i vatten eller på störning i radiomottagningsapparat. Ej heller är lagen tillämplig i fråga Ejheller är lagen tillämplig i fråga om joniserande strålning eller in- omjoniserande strålning eller be- verkan av elektrisk ström från träffandeelektriska och magne- elektrisk anläggning, varom särskil- tiskaverkningar av en elektrisk an da bestämmelser gäller. läggning, varom särskilda bestäm melser gäller. Åtgärd eller användning som enligt vad nu sagts omfattasav lagen kallas miljöfarlig verksamhet. 8§Är det av särskild betydelse från naturvårdssynpunkt eller eljest med hänsyntill allmänt intresse, kan regeringen med avseende på viss del av landetförbjuda allt utsläppande av avloppsvatten, fast ämne eller gas från mark,byggnad eller anläggning i vattendrag, sjö eller annat vattenområde, om det kanske utan oskäligt intrång för innehavare av fabrik eller inrättning somanlagts innan beslutet meddelats eller för kommun eller annan som böoatavleda avloppsvatten. ' Lagenomtryckt 1981:420. Senaste lydelse 1984:912. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. Bestämmelserna i första styckel gäller även utsläppande avavloppsvatten, fasl ämne eller gas från mark, byggnad eller anläggning så allmark eller grundvatten kan förorenas. Regeringen får meddela föreskrifter om att 1. vissa slag av fabriker eller andra inrättningarinte får anläggas, 2. avloppsvatten av viss mängd, art eller sammansättninginte får släp pas ut, 3. fast avfall eller annat fast ämne 3. fast avfall eller annat fast ämne inte får släppas ut eller läggas upp inte fär släppas ut eller läggas upp sä aU vattendrag, sjö eller annat så att mark, vattendrag, sjö eller vattenområde kan förorenas, annat vattenområde eller grundvat ten kan förorenas, 4. vissa slag av inrättningar eller deras användninginte får ändras på ett sätt som kan medföra ökad eller ny olägenhet eller som i annat avseende är av betydelse från störningssynpunkt utan atl koncessionsnämnden har lämnat tillstånd enligtdenna lag eller anmälan har gjorts hos den myndighet som regeringen bestämmer. skall, om det behövs, med stöd av 43 §andra stycket förelägga den som utövar miljöfarlig verksamhet att fuUgöra sinundersökningsskyldighet enligt ett särskiU kontrollprogram. 40 § Om lillstånd inte har givits enligt Omtillstånd inte har givits enligt denna lag, får en tillsynsmyndighet dennalag, får en tillsynsmyndighet meddela etl föreläggande om så- meddela ettföreläggande om så dant försiktighetsmått eller förbud dantförsiktighelsmäll eller förbud som uppenbart behövs för aU la- som behövsför att lagens bestäm gens bestämmelser skall efterievas. I bråds- I brådskande fall eller när det i öv- kände fall eller när det i övrigt finns rigl finns särskilda skäl får förelåg- särskildaskäl får föreläggandet ges gandet ges och i andra omedelbartoch i andra fall först se- fall först sedan det visat sig aft rät- dandet visat sig aU rättelse inte kan telse inte kan vinnas genom råd. vinnas genom råd. Tillståndsbeslut enligt denna lag hindrar inte en tillsynsmyndighetfrån att meddela sådana brådskande föreskrifter som är nödvändiga till följd avsärskilda omständigheter. Om en tillständshavare åsidosätter villkor som angivits i tillslåndsbeslutel, får en tillsynsmyndighet förelägga honom att vidta rätlelse. Om en lillståndshavare åsidosätter villkor som angivits itillståndsbeslutet, får en tillsynsmyndighet förordna om rättelse på hans bekostnadeller förelägga honom all själv vidtaga rättelse. I beslut om föreläggande enligt denna paragraf får entillsynsmyndighet sätta ut vite. 1986/87; 135 Om någon underlåter att iaktta vad som har angivits i ettföreläggande enligt 40 § första stycket eller om han åsidosätter vUlkor somhar angivits i ett lillståndsbeslut eller förbud eller föreskrifter som harmeddelats med stöd av 40 § andra stycket eller 41 §, får tillsynsmyndighetenförordna om rättelse på hans bekostnad. Om det finns förutsättningar för ettföreläggande enligt 40 § första stycket får ett sådant förordnande ges utanalt föreläggande har meddelats, om tillsynsmyndigheten med hänsyn lill riskenför allvarliga skador eller av andra särskilda skäl finner att rättelse börske utan dröjsmål. Kan verksamheten vid en anläggning befaras vara miljöfarlig, är innehavaren skyldig att på begäran lämna tillsynsmyndighet behövliga upplysningar om anläggningen. Om verksamheten vid en anläggning kan befaras varamiljöfarlig, är innehavaren skyldig att lämna tUl-synsmyndigheten behövligaupplysningar om anläggningen. får förelägga innehavarenatt lämna sådana upplysningar. Tillsynsmyndighetfår förelägga den som utövar verksamhet som kan befaras vara miljöfarlig attutföra för Ullsynens fullgörande behövliga undersökningar av verksamheten ochdess verkningar. kan i stället, om det finnes lämpligare,föreskriva att sådan undersökning skall utföras av annan än den som utövarverksamheten och utse någon atl göra undersökningen. Det åliggerden som utövar verksamheten att ersätta kostnad för undersökning som avses iandra stycket andra punkten med belopp som tillsynsmyndigheten fastställer.