prop · GA0358 · 1986-12-31 00:00:00 — För tiUsyn över efterlevnaden av sådana föreskrifter ochvillkor har den myndighet som regeringen besiämmer räll till tilllräde till delokaler där montering eller annan preparering av vill bedrivs och delagerutrymmen som används i verksamheten. Myndigheten har också rält alt påbegäran få de upplysningar och handlingar som behövs för lillsynen. Paragrafen ger bl.a. stöd för att föreskrivatillståndskrav för yrkesmässigt bedriven konservatorsverksamhet. Den frågan,liksom bestämmelsen i paragrafens andra stycke om myndighelernas rätt attkontrollera verksamheten, har närmare behandlats i den allmänna motiveringen(avsnill 2.2.1). Till varje länsstyrelse är knuten en länsviltnämnd meduppgift att vara rådgivande organ i frågor om viltvården. Ledamöierna i länsvilinämnden utses enligt föreskriftersom meddelas av regeringen. I paragrafen ges bestämmelser om länsvilinämnderna.Nämndernas funkiion och sammansättning har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.4.1). Regeringen får meddela föreskrifier om skyldighel altavlägga prov i fråga om kunskaper och skjulförmåga som villkor för att få jagaoch om skyldighel atl betala avgift för proven. Regeringen får överlämna ål sammanslulning på jaktens ochviltvårdens område att anordna sådana prov, att utfärda bevis om avlagda provsamt alt ta ut avgift för proven. Paragrafens försia siycke innehåller etl bemyndigande attmeddela före skrifter om avlagt kunskapsprov som villkor för atl få jaga. Andra slyckel ger slöd för all låla jägarorganisaiionerna ombesörja ell sådanl prov. Jag har i den allmänna moliveringen (avsnill 2.3.3) förklarat alt jag inle är beredd atl anslula mig till förslagel om återkommande skjulprov som villkor för all få jaga med klass 1-vapen. Föreskrifierna om skyldighet all avlägga jägarexamen har slöd i elt bemyndigande i vapenla gen (1973:1176). Även om det följaklligen inte finns något behov av de föreslagna lagbestämmelserna om kunskapsprov har jag an sett atl de bör finnas med i den nya lagen. Förall främja viltvården eller andra liknande ändamål som är förenUga med syftetmed denna lag får regeringen meddela föreskrifter om skyldighel för den somjagar 1. att beiala en årlig avgifi (jaktvårdsavgift), 2. atl beiala en avgifi för vissa slag av vilt som fälls. Avgiftersom avses i första slyckel 1 skall bilda en fond (jaklvårdsfonden) som efterregeringens besiämmande får användas för angivna ändamål. Paragrafenmotsvarar 26 och 26a§§ i den nuvarande lagen. Med stöd av bemyndigandel iförsta stycket och rätten alt meddela verkslällighetsföre-skrifter bör del ifortsättningen ankomma på regeringen att meddela bestämmelser om bl.a.skyldighet all medföra jaktkort och atl visa upp sådant kort förmyndighetsrepresentanter som övervakar jakten. Förtillsyn över efterlevnaden av denna lag och föreskrifter, som har meddelals medstöd av lagen, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer utsejakttillsynsman. JakttUlsynsmän får förordnas all med stöd av 47 § ta egendom ibeslag. Paragrafen,som ersätter 39§ nuvarande lag, har utformats delvis efter mönster avmotsvarande bestämmelser i lagen (1950:596) om rätl till fiske. om hur jaktfillsynsmän skall utses och om deras uppgifter börmeddelas av regeringen. FörJaktbroll döms till böler eller fängelse den som 1. med uppsåt eller av grov oaktsamhet olovligen jagarpå annans jaktområde eller där tillägnar sig vilt eller underlåter att iakttavad som föreskrivits i en för jakt meddelad licens eller 2. med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot 3§, 31 §första stycket, 32§ eller mot en föreskrifl som har meddelats med stöd av 25§,29§ 1 eller 30§ första slycket. nuvarande lagsiiftningen finns straffbestämmelser både i jaktlagen och i jaktstadgan. Det förhållandel alt vissa brott mot jaktstadgan ansetts så allvarliga att de bör kunna beslraffas med fängelse har gjort hänvisning ar mellan lagen och stadgan nödvändiga. Dessa hänvisningar har bidragil till elt komplicerat regelsystem som är svårt all överskåda. För alt åstad komma etl mera lättillgängligt regelverk har jag valt att i den nya lagen samla alla påföljdsbestämmelser, även de som gäller överträdelser av föreskrifter meddelade med slöd av lagen. I den nya lagen görs inte heller 87 någonåtskillnad mellan vad som f.n. betecknas olovlig jakl resp. olaga Prop.1986/87:58 jakt. I del förra fallel är det fråga om brott mot ell enskiltintresse och i del andra mol någon beslämmelse lill skydd för viltvården ellerannat allmänt inlresse. Som en samlingsbeteckning för allvarligareöverträdelser används i stället beteckningen jaktbrott. Enligt gällandelagstiftning är olovlig jakt med vissa undantag ett angivdsebrolt. Enligt dennya lagen skall alla jaktbroll höra underallmänt åtal. Punkt1 i paragrafen motsvarar 28§ första stycket, 29§ I mom. andra slycket och 29a§första stycket nuvarande lag saml 28 § 2 mom. andra stycket jaktstadgan. Detstraffbara området för olovlig jakt och det fall när någon olovligen tillägnarsig vilt har emellertid utsträckts fill att gälla också överträdelser som skerav grov oaklsamhel. Nuvarande krav på uppsåt har lelt till alt elt storl antalslraffvärda beteenden efter företagen utredning inte gåll all beivra, l.ex.fall där jägaren åberopar missförstånd eller bristande kännedom rörandejaktmarkens utsträckning. Försummelsen,som skall vara så anmärkningsvärd att den är all anse som grov, kan bestå i altjägaren underlåtit att skaffa sig kunskap om jaktmarksgränserna elleråsidosätter föreskrifierna om tillåten avskjutning i ett upplätelseavtal. Punkten1 omfattar också uppsåtliga och grovt oaklsamma överträdelser vid licensjakt.Del kan vara fråga om brott mot licensens föreskrifier om vilka slags djur somfår fällas eller atl flera djur fälls än vad som har medgivils i licensen. Äroaktsamheten inte atl anse som grov straffas sådana överträdelser enUgl 45 §tredje slyckel. Enliglpunkl 2 skall del betraktas som jaktbroll om någon jagar djur somöverhuvudlaget inte får jagas eller om någon jagar ellerUlan licens eller annal särskilt tillstånd. Som jaktbroll skall också räknasotillåten användning vid jakt av motordrivet fortskaffningsmedel eller annanmotordriven anordning. Detsamma gäller otillåten jakl med drivande hund liksomöverträdelser av föreskrifierna om slalens vilt och om tillåtna jaktmedel. Omelt jaktbrott är atl anse som giovt, döms till fängelse i högsl . Vidbedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaklas 1. omdel avsåg ett utrotningshotat, säUsynt eller värdefulll vUt, 2. om det har utförts vanemässigt eller i större omfattning, 3. om del har ulförls med ofillålen hjälp av ell motordrivet fortskaffningsmedeleller någon annan motordriven anordning. Paragrafenmoisvarar 28 § andra och iredje slyckena saml 29a§ andra slycket nuvarandejaktlag. Som framgår av den allmänna moliveringen (avsnitt 2.2.3) harjag ansettdet påkallat atl som ett led i bekämpandet av den illegala jakten ochboplundringen höja straffmaximum för grova brott mot jaktlagstiftningen. Därmedförlängs också preskriptionstiden till . Straffskärpningsgrunderna ärdesamma som gäller f. n. Ävenoaklsamma eller grovt oaklsamma gärningar kan i och för sig vara att bedöma som grova brott. I prakliken lorde della dock endasl komma i j fråga isällsynta undantagsfall även om brottet exempelvis avsett älg eller Prop.1986/87:58 något annat värdefullt vilt. Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. bryler mol 5§ andra stycket, 6§försia slycket eller 13§, 2. underlåter att fullgöraanmälningsskyldighet som har föreskrivits med stöd av 26§, om gärningen inte ärbelagd med siraff i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 3. bryler mot 27 §, om ansvar förgärningen inte kan ådömas enligt , 4. underlåter att fullgöra skyldighelenligt 28 § eller vad som åligger honom enligt 38§ andra stycket andrameningen, 5. bryter mot en föreskrifl som harmeddelals med stöd av 29§ 4, 30§ andra stycket eller 31 § tredje slycket, 6. bryter mol 35 § eller mot enföreskrift som har meddelals med stöd av 36§, 37§, 38§ försia stycket, 40§försia stycket eUer 41 § första stycket eller 7. underlåter att följa en jakfiedares anvisningarför jakten. Den som med uppsåt bryter mot 34 § döms till böter. Den som av oaktsamhet inle iakttar vad som harföreskrivits i en för jakl meddelad licens döms lill böler, högst ettusenkronor. I paragrafen straffbeläggs gärningar som av olika skälinte anseits böra rubriceras som jaktbrott och för vilka böter ansetts vara entillräcklig påföljd. Punkten 1 moisvarar, till den del denavser överträdelser av bestämmelserna om hundlillsyn och om delägares räll altjaga på samfällighei, 29§ 5 mom. jaktstadgan och 29§ 2 mom. jakflagen. När detgäller brott mot reglerna för hundhållningen görs i den gällande lagstiftningenen gradering av överträdelserna genom tre skilda straffbestämmelser. 1 den nyabestämmelsen finns inte fängelse och inte heller penningböter i latituden. Detförhållandel alt bestämmelsen täcker överträdelser som i avsevärd grad skiljersig åt genom alt vara av mer eller mindre allvariig karaklär bör ändå kunnabeaklas inom ramen för straffmälningen. Bestämmelsen straffbelägger ocksåöverträdelser av förbudet mot att ofreda vilt. Punkten 2, som avser underlåtenhet atl fullgöra denanmälningsskyldighet som kan föreskrivas i fråga om vilt som fälls under jakt,statens vilt och vilt som skadas eller dödas vid sammanstötning medmolorfordon, motsvarar 24 § förordningen (1980:400) om ersäitning vid vissaviltskador och 32§ 3 och 4 mom. jaktstadgan. Punkten 3 avser brott mot skyldighelen att vid jakt setill alt viltet inte utsälls för onödigt lidande och atl säkerheten förmänniskor och egendom inle ävenlyras. En förutsättning för alt bestämmelsenskall tillämpas är att del inte är fråga om någol av de allvarligare brottendjurplågeri resp. allmänfarlig vårdslöshet eller framkallande av fara för annanvilka bestraffas enligl . Bestämmelsen har delvis sin molsvarigheti 29§ 1 mom. jaktstadgan. Punklen 4 avser underlåtenhet att föranslalta om eftersökav skadskjulet vill eller försummelse alllämna underrättelse när skadskjulet klövvilt går Prop. 1986/87:58 in påannans jaktområde. Bestämmelsen har sin molsvarighet i 29§ 1 mom. jaktstadganoch 33 § första stycket nuvarande jaktlag. Vidare straffbeläggs en konservatorsunderlålenhel atl på begäran lämna de upplysningar och handlingar som behövsför lillsynen. /punkten 5 straffbeläggs brott mol föreskrifier om krav på tillgång lill hundför eftersök. Vidare omfattar punklen brott mot föreskrifter om förbud mot jaklmed skjutvapen under vissa tider av dygnet och om medförande av skjulvapen vidfärd med motordrivna fortskaffningsmedel. Bestämmelsen moisvarar i dethänseendet delvis 29§ 2 och 4 mom. jaktstadgan. Punkten6 avser brott mot förbudet att med jaktredskap ta väg över annans jaktmark ochbrott mol föreskrifier som har meddelals om utplantering av vilt, hållande avvill i hägn, handeln med vill, verksamhelen som konservator, kunskapsprov ocholika avgifter. Delvis finns motsvarande bestämmelser i 32 § och 33 § tredjeslyckel nuvarande jaktlag saml i 28§ 4 mom. jaktstadgan. Beredningensförslag alt en underlålenhel att följa jaktledarens anvisningar skall vara ensiraffskärpmingsgrund har utsatts för kritik under remissbehandlingen. Det haremellertid inle ifrågasatts all det finns anledning atl ge jaklledarna delslöd i deras verksamhel som förslaget syflade till. I punkten 7 harunderlåtenheten lagits upp som en särskild förseelse. Iparagrafens andra stycke straffbeläggs skrämmande och lockande av vilt frånannans jaktområde under föruisättning atl det sker uppsåfligen. Motsvarandestraffbetämmelse finns i 33 § tredje stycket nuvarande jaktlag. Tredjestycket slutligen avser bl.a. överträdelser av vad som föreskrivils i en licensom det anlal djur som får fällas under fömtsättning alt denna överskjulningskell av oaklsamhel som inte är grov. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 28§ 2mom. försia slycket jaktstadgan. Densom obehörigen tar befattning med vilt som han vet eller har skälig anledningatl anla har dödats eller åtkommits genom jaktbrott eller brott som avses i 45§ iredje stycket, döms för jakihäleri lill böter eller fängelse i högst sexmånader. Ombrottet är att anse som grovt, döms till fängelse i högst . Vid bedömandeav om brottet är grovt skall särskilt beaktas sädana omständigheter som angesi 44§ andra stycket 1 och 2. Förevarandeparagraf innebär atl den nuvarande bestämmelsen i 28§ 3 mom. andra stycketjaktstadgan om s.k. jakihäleri vidgas tiUatt gäUaäven fall då förbrottet beståri atl jakl har skelt olovligen på annans jaktområde. Den nyssnämndabestämmelsen avser endast fall då förbrottet är olaga jakt. Av den allmännaprincipen om s.k. lagkonkurtens följer dock all, liksom , 9 kap. 6§brottsbalken blir tUlämplig om förbrottet består i all någon har jagatolovligen på annans jaktmark eller där på annal sätt olovligen tillägnat sigvUl, om brottet inle skall anses som ringa. Maximistraffen enligl förevarandeparagraf är nämligen lindrigare än molsvarande straff enligt . 47 § Prop. 1986/87:58 Ertappas någon på bar gärning då han begår jaktbroll, får vilt och sådan egendom som enligl 49 § kan antas bli förverkad eller somkan antas ha betydelse för utredning om broitei las i beslag avjakträttshavaren eller av någon som företräder honom. Samma befogenheltiUkommer därtill förordnade jaktfillsynsmän samt därtill behöriga tjänstemänvid tullverkels kust- eller gränsbevakning. Har egendom tagits i beslag, skall anmälan om dettaskyndsamt göras lill polis- eller åklagarmyndigheten. Den som lar emot anmälanskall förfara som om han själv gjort beslaget. För all undvika all vilt som har tagils i beslag förstörs,får djuret efter värdering säljas på lämpligl sätt. Paragrafens försia och andra siycke motsvarar i huvudsak31 § i den nuvarande lagen. Enligt allmänna beslämmelser ombeslag har var och en som påträffar någon som är i färd med atl begå brott, påvilkel det kan följa fängelse, rätt atl gripa brottslingen och får då ocksåbeslagta påträffade föremål. Bestämmelsen i förevarande paragraf går i detavseendet längre, atl rätten atl ta egendom i beslag inle har gjorts beroendeav att den skyldige grips. Paragrafens andra stycke innebär atl den som mottagitanmälan om beslag har att pröva om de angivna förutsättningarna för beslagföreligger samt iaklla beslämmelsema i 27 kap. om bl.a. vissunderrättelseskyldighet och skyldighel att upprätta protokoll. Tredje stycket motsvarar bestämmelsen i 35 § 2 mom. förstaslyckel jaktstadgan. Om någon har begåll jaktbroll eller brott som avses i 45 §tredje stycket eller 46 §, skall vill som han har kommit över genom brottetförklaras förverkat, om del inte är uppenbart oskäligt. I stället för viltetkan dess värde helt eller delvis förklaras förverkat. Del som förverkats tillfaller jakträttshavaren i de fallsom föreskrivs av regeringen. Paragrafen motsvarar tillsammans med 51 § i huvudsak 30 §första -fjärde styckena och 30a§ försia och tredje slyckena gällande lag. Iöverensstämmelse med vad som f. n. gäller finns del anledning alt med stöd avandra stycket föreskriva att fallvilt eller vilt som har fällts vid jakl medlillåtna medel och eller värdel av sådant vilt skalltillfalla jakträttshavaren. Delta under fömlsätlning att del inte är fråga omvilt som omfattas av de särskilda föreskrifterna om slalens vill. Jaktredskap, fortskaffningsmedel och andra hjälpmedel somhar använls eller medförts vid jaktbroll får förklaras förverkade, om delbehövs för alt förebygga brott eller om det annars finns särskilda skäl. 1 slället för hjälpmedlet kan dess värde hell eller delvisförklaras förverkat. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 30§ femle och sjätte styckena samt Prop. 1986/87:5830a § andra och tredje styckena i den nuvarande jaktlagen. Det bör framhållas atl del kan komma i fråga alt förverkamolorfordon eller del av dess värde även om fordonet inte har använls vidjakten på del sätt som är otillåtet enligl 31 § första slycket. Som framgår avförarbetena lill de gällande bestämmelserna (prop. 1973:68 s. 15) kan det förförverkande vara tillräckligt atl fordonel används som transportmedel till ochfrån brottsplatsen eller för atl föra borl jaktbytet. Som allmän förulsältningför förverkande enligl paragrafen gäller alt del skall vara påkallat för atlförebygga broll eller att det annars föreligger särskilda skäl. I fråga om förverkad egendom gäller särskilda beslämmelserom förfarandet med sådan egendom i den män inte annat följer av 47 § tredjeslycket eller 48 § andra slycket. Regeringen får meddela föreskrifter omundantag från dessa bestämmelser i fråga om djur som behövs för forskningsändamåleller av någon annan särskild anledning inte bör säljas på det sätt som anges ibestämmelserna. Paragrafen motsvarar 36§ 2 mom. andra och tredje styckenanuvarande lag. De särskilda beslämmelser som åsyftas i paragrafen ärbeslämmelsema i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom ochhittegods m.m. saml föreskriften i 42§ vapenkungörelsen (1974:123). Bestämmelsernainnebär alt förverkad egendom i aUmänhet skaU försäljas. Del kan finnasanledning all från sådan försäljning undanta dels djur som behövs förforskningsändamål (36 § försia slycket jaktstadgan), dels djur som kan släppasi frihet (35 § 2 mom. tredje slyckel jaktstadgan). Vad som sägs i 46-48§§ om vill gäller även i fråga omskinn, ägg och bon. Av paragrafen följer alt bestämmelserna om jakthäleri,beslag och förverkande av vilt skall gälla också skinn, ägg och bon. Regeringen får överlåta åt en förvallningsmyndighel atlmeddela sådana föreskrifier eller beslut som avses i 6§ andra stycket, 23-26,29 och 30§§, 31 § andra och iredje slyckena, 36 och 37§§, 38§ försia stycket,40§ första stycket, 41 § första slycket 2, 48§ andra slyckel och 50§. Den delegering som närmasl kommer i fråga med slöd avparagrafen är att regeringen överlåter ål all meddela vissa generella föreskrifier och ål eller atl fatta beslut i vissa slags ärenden. Bemyndigandel omfaltar föreskrifier om undanlag från det generella hundförbudei, undanlag från bestämmelserna om rätt för 92 annanän jakträttshavaren att bedriva skyddsjakt, statens vilt, anmäl- Prop.1986/87:58 ningsskyldighel i fråga om visst vilt, jakttider, licensjakt, kravpå hund för eftersök, skyddsjakt, tillåtna jaktmedel, förbud att jaga medskjutvapen under vissa lider , undanlag från förbudet att jaga frånmotorfordon, utplantering av vilt och vilt i hägn, handel med vilt,konservalorsverksamheten, kunskapsprov, fällavgifier och förverkat vilt. finns i 8 kap. jordabalken och i lagen (1973:188) omarrendenämnder och hyresnämnder. Omen part inte godlar en arrendenämnds beslul i fråga om förlängning av elt avtalom jakträttsupplåtelse eller om villkoren för en sådan förlängning, far partenklandra beslutet genom alt väcka lalan mot den andra parten vid denfastighetsdomstol inom vars område fastigheten är belägen. Klandras inlebeslutet från den dag då beslutet meddelades, är partens rätttill lalan förlorad. Tvist som efter är anhängig vid domstol, fåråterförvisas lill arrendenämnden. Fastighetsdomstolensdom i fråga om fastställande av villkor enligt 19 § och hovrättens dom i frågaom förlängning av ett avtal om jakträttsupplåtelse eller fastställande avvillkor i samband med sådan förlängning får inte överklagas. Iparagrafen anges hur avgöranden i tvister som gäller besittningsskyd-dadejaklrättsupplåtelser skall överklagas (jfr 15-I8§§ lagen, 1957:390, omfiskearrenden; se även 23a§ lagen, 1973:188, om arrendenämnder ochhyresnämnder). Jag har inte ansett det påkallal alt i lagen ta upp någonsärskild forumregel för tvister om jakträttsupplåtelser som inte skall prövasav arrendenämnd. Sådana tvister skall alltså enligt 10 kap 10§ rättegångsbalkenlas upp av tingsrätten i den ort där fastigheten är. Länsstyrelsensbeslut enligl 12 och 33 §§ får överklagas hos slatens naturvårdsverk.Naturvårdsverkets beslul i en överklagad fråga får inte överklagas.Naturvärdsverkets beslut i övrigt med anledning av besvärsärendet fåröverklagas hos kammarrälten genom besvär. Föreskrifterom hur sådana beslul får överklagas som fatlals av en myndighet med stöd av ettbemyndigande enligt denna lag meddelas av regeringen. Iparagrafen ges besvärsbestämmelser i fråga om beslut som kan meddelas direklmed stöd av lagen. Beslut avseende älgjakten har ansetts röra sådana frågor altprövningen vid överklagande bör ske av och inte avkammarrätien. Fullföljdsförbudel i första styckets andra mening beträffandenaturvärdsverkets beslul avser beslul i huvudsaken. Beslul i övriga frägor,l.ex. beslut om avvisning av ell överklagande, får däremoi överklagas hoskammarrätten. Dennalag iräder i krafl då lagen (1938:274) om rätt lUl jakt skall upphöra att gälla. Bestämmelserna i 15-22§§ gäller inte i fråga omupplåtelser av jakträtt som har skelt före lagens ikraftträdande. Äldre bestämmelser om jakträtt för boslällshavare,kronohemmans åbor och innehavare av kronotorp, , odlingslägenheler,kolonat och Qällägenheler och om ansvar och särskild rättsverkan vid brott molsådana bestämmelser skall forlfarande gälla. Den nya lagen inskränker inte de rättigheter somavses i 8§ försia stycket lagen (1938:274) om rätt till jakt. Bestämmelserna i8§ andra stycket samma lag skall tUlämpas i fråga om servitut som innefattarjakträtten på viss faslighet och som upplåfits . Inom område, som jakt har registreratsmed stöd av 13§ jaktstadgan (1938:279) som älgjaklsområde utan atl varalicensområde, får älgjakt ske enligt äldre beslämmelser fills vidare, docklängst till utgången av . Jakträitshavare, som är född ellertidigare och som för samordnad älgjakt har jagat älghuvudsakligen inom etl sådant område som avses i föregående mening, kan fåområdet registrerat som licensområde för liden och ges licensför etl vuxet djur alt skjutas av två eller . För älgjakten inom renskötselområdel får regeringeneller myndighel som regeringen bestämmer för en övergångstid meddelaföreskrifter som avviker från bestämmelserna i 33§. Avpunkl 2 framgår atl bestämmelserna om förlängning av upplåtelseavtal inteskall gälla redan ingångna avtal, om inte parterna efter kommiiöverens om atl föriänga avtalel som överstiger elt år. Bestämmelsernaom rätt fill förlängning skall alltså inte gälla upplåtel-seavial som harförlängts automafiskt efter den nya lagens ikraftlrädande (jfr 7 kap. 7Ijordabalken). Punkt3 avser vissa äldre former av upplåtelser som regleras i 7§ första slycketnuvarande lag. Några nya upplåtelser i dessa former kommer inte alt ske. Jaghar därför ansett del vara lämpligt atl låta de nuvarande bestämmelserna gällaövergångsvis intill dess samtliga upplåtelser av angivet slag har upphört. rätl till jakl på gmnd av urminnes hävd eller servitut. Punkt5 innebär att den som hade sin mark registrerad som älgjaklsområde medgenerell tilldelning jakt kan fortsätta all jaga med en årligtilldelning av elt vuxet djur och årskalv under en övergångslid som sträckersig längst till utgången av . Äldre jakträitshavare kan dessutom fåmöjlighet att fortsätta att jaga vuxet djur på ell sådant älgjaktsområde genomatl detla registreras som licensområde. Bemyndigandet gör det möjligt att meddela föreskrifter om allmän jakt inomhela eller delar av renskötselområdel intill dess all älgjakt kan bedrivas somlicensjakl. Frågorna har behandlals i den allmänna moliveringen (avsnitt2.2.4). 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1943:459) omtillsyn Prop. 1986/87:58 över hundar 1den nuvarande jaktlagen finns bestämmelser om rält för jakträitshavare alt tahand om hund som löper lös. Jag har anslutit mig till beredningens uppfallningatt dessa bestämmelser har en starkare anknytning lill tillsyns-lagensregelsystem än lill jaktlagens. Enligt min mening bör också bestämmelser somsammanhänger med liUsynen över katter brytas ut ur jakflag-sliftningen ochlämpligen sammanföras med molsvarande regler om fillsynen över hundar. Som enföljd härav har lagens rubrik ändrals.