prop · GA0313 · 1986-12-31 00:00:00 — Flertalet för-valtningsätgärder som rör ett löneboställes jordbruk skall emellertid beslutas av boställsnämnden, stiftsnämnden eller kammarkollegiet. Den kyrkliga egendomsförvaltningen ärsåledes splittrad på flera förvaltare,som var och en för sig har svårt att påverkahela förvaltningen. försvårarorganisationen stora och samlade grepp överdet kyrkliga jordbruket i stiften. Man har därför efterlyst en enklare ansvarsfördelning. Förespråkare finns försäväl en centraliserad som en helt decentraliserad förvaltning av löneboställenas jordbruk. Ändringari detta avseende måste bli tämligen omfattande. Förutsättningar för en tillräckligpolitisk enighet om sådana ändringar torde f.n. saknas. Förslagi den frågan bör i vart fall anstå tills kyrkokommitté(Kn 1982:05) har framlagt sitt slutbetänkandeoch detta har remissbehandlats. De förändringar av den lokala kyrkliga strukturen och av organisationen /87:13 påstiftsplanet som kommittén kan komma att föreslä kan nämligen erbjuda nya förutsättningar för organisationen av kyrkans egendomsförvaltning. Detbör slutligen understrykas att de förslag som läggs fram i denna promemoria vill visa på förenklingar som bedöms kunna göras inom dennuvarande kyrkliga förvaltningslagstiftningens ram. Om förslagen skall genomföras förutsätter det dock sä många och omfattande ändringar i de nuvarande bestämmelserna att detta bör uppdras ät en särskild sakkunnig. Nägot förslag till författningsändringar som föranleds av vad som föresläs i det följande har därför inte fogats till dennapromemoria. Först när den har remitterats och en bedömning av remissutfallet ger en uppfattning om förutsättningarna för att genomföra reformer är det meningsfullt att lämna direktiv för utarbetandet av reviderade författningstexter. TJÄNSTEBOSTÄDER FÖR ORDINARIE FÖRSAMLINGS- PrOp. Enligt 23 § lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader(omtryckt 1982:379) skall pastoraten tillhandahålla de ordinarie församlingsprästerna - d.v.s. kyrkoherdar och komministrar - tjänstebostäder pä prästgård eller i bostadslägenhet på annan fastighet, om regeringen bestämmer det. Bostaden skall godkännas av stiftsnämnden enligt föreskrift i kungl. cirkuläret ang. vissa bestämmelser i anledning av prästlönereglementets upphävande m.m. Pastoraten svarar för kostnaderna för tjänstebostäderna men får gottgöra sig den tjänstebostadshyra som prästerna betalar. Regeringen kan befriaett pastorat från skyldigheten att tillhandahålla tjänstebostad. I 9 § förordningen (1965:729) med vissa bestämmelser om anställning som präst föreskrivs att en präst är skyldig att bo i anvisad bostad (tjänstebostad). Regeringen kan dock befria en präst frän bostadstvänget, Förslag om att till domkapitlen delegera beslutenatt befria ett pastorat från skyldigheten att hälla tjänstebostad elleren tjänstinnehavare frän skyldigheten att bebo tjänstebostaden lades fram i en promemoria i och fick stöd i de flesta inhämtade remissyttrandena över densamma. Med anledning av motioner vid kyrkomöte hemställde kyrkomötet ocksä attförslagen i promemorian skulle genomföras (mot. 1984:27, 28, 43 och 86, LU 12, kskr 28). Till följd av den oro och osäkerhet beträffande tjänstebostäderna som uppkommit pä grund av debat- ten omprästgårdshyrorna och åtgärder frän vissa Prop. skattemyndigheters sida - se avsnitt 3.3 - har den föreslagna delegationen ännu inte genomförts. De närmare bestämmelserna om anordnande avtjänstebostad t präst har meddelats i LFKJ och FFKJ. I 2 § LFKJ definieras prästgärd som kyrklig jord på vilken tjänstebostad är anvisad åt ordinarie församlingspräst för vilken en sådan bostad skall finnas enligt regeringens beslut. Om tjänstebostad är anvisad pä egendomen blir den löneboställe. Har det inte angetts i regeringens beslut atttjänstebostaden skall tillhandahållas på prästgärd, får pastoratet självt avgöra om den skall anvisas på prästgård (10 § LFKJ). Det är pastoratet som har att anordna prästgården samt underhålla och vid behov nybygga husen på den. Om en ny prästgärd skall anordnas eller om pastoratet vill ersätta en prästgård med en annan, skall stiftsnämnden godkänna platsen för den (11 § LFKJ). I den förteckning över den kyrkliga jorden i stiftet som stiftsnämnden enligt 2 § FFKJ har att föra skall för varje prästgård anges, om den utgör en särpräglad miljö eller omfattar en kulturhistoriskt värdefull byggnad. För en sådan prästgård skall stiftsnämnden ocksä i förteckningen ange desärskilda föreskrifter som den har meddelat för dess värd och användning. Vid förvaltningen av en prästgård skall nämligen naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen beaktas i skälig omfattning (3 och 6 §§ FFKJ). Nybyggnad eller väsentlig ombyggnad av hus pä en prästgärd får ske endast efter medgivande av stiftsnämnden. Detsamma gäller i fråga om andra åtgärder som kan inverka på denyttre eller inre byggnadskaraktären hos hus på en prästgård (7 § FFKJ). skall inhämta Prop.1986/87:13 yttrande i ärenden om skyddsföreskriftereller om byggnadsåtgärder, i den mån det inte är obehövligt(9 S FFKJ). Bestämmelser om prästgårds storlekoch beskaffenhet m.m. meddelas i 4 och 5 §§FFKJ. Boställsnämnderna har uppsikt överpastoratens förvaltning av prästgårdar (22 § LFKJ). De skall tillse att pastoraten fullgör sina åliggandenenligt bestämmelserna samt att de har prästgårdsbyggnadernanormalt försäkrade (49 och 50 §§FFKJ). Boställsnämnderna kanmeddela pastoraten förelägganden eller förbud som behövs för bestämmelsernas efterlevnad (51 § FFKJ). Minst en gång vart tionde är skall en prästgärdbesiktigas av boställsnämnden och i övrigt när det behövs(52 § FFKJ). Pastoratet skall kallas och tjänstebostadsinnehavaren skall underrättas förebesiktningen. får anlita biträde av sakkunnig vid besiktningen (53 § FFKJ). Tjänstebostadsinnehavarens rättigheter och skyldigheter regleras i kungörelsen (1968:649) om vissa tjänstebostäderm.m. inom offentlig verksamhet, vilken nu kommer att ändras med hänsynbl.a. till ändringar i hyreslagstiftningen fr.o.m,. De allmänna bestämmelserna om hyra för tjänstebostäder åt tjänstemän medstatligt reglerade avlöningsförmåner har ocksä gällt för prästerna. Dessabestämmelser har meddelats i kungörelsen (1961:333) angående tjänstebostadshyra m.m. (senast ändrad 1984:537) och den numera upphävda kungörelsen(1961:334) angående bränslekostnads-gottgörelse till innehavare av vissa tjänstebostäder . fastställer hyra förtjänstebostad . åtpräst (8 § FFKJ; K.br. Samråd skall dessförinnanäga rum med statens personalbostadsdelegation(SPD) och tjänsteinnehavaren skall beredas tillfälle att yttra sig över den hyra som avses skola utgä.I samband med upphävandet av tjänstebostadssystemet för statens tjänstemän vid utgångenav avskaffas emellertid SPD.Byggnadsstyrelsen övertar funktionen som rådgivande organ i fråga om tjänstebostadshyror. För rådgivningen,som blir frivillig, kommer stiftsnämndernaatt debiteras en viss kostnad. Före gällde att den hyra som fastställdes förprästernas tjänstebostäderskulle motsvara hyran för en likvärdig bostad i den allmänna hyresmarknaden. Begränsningar gälldeemellertid i tvä avseenden. Hyra skulle endast erläggas fören bostadsyta av högst 140 kvm för en kyrkoherde och högst 115 kvm för en komminister. Vidaremaximerades hyran till en viss procent av bostadsinnehavarens inkomst enligten s.k. hyres-procentregel. Kostnadsutvecklingen på hyresmarknaden ledde till att flertalet präster endast betalade hyra med ett enligt sistnämnda regel begränsatbelopp för sina bostäder. Detta fick i sin tur till följd att skattemyndigheterna på en del hällbörjade eftertaxera prästerna förförmånen av låg bostadshyra. I några fall medfördedetta efterbeskattning med betydande belopp för präster som hade relativt begränsade inkomster och var skyldiga att bebo onödigt stora bostäder. För flertalet statstjänstemän med tjänstebostad upphördetjänstebostadstvånget med utgångenav . För prästerna, som utgjorde den störstakvarvarande kategorien av tjänstebostadsinnehavare- det finns f.n. ca 1 650 prästgårdar som äranvisade som tjänstebostäder - har man dock inte varit beredd att ännu slopa bostadstvånget. mot träffades den25 en överenskom- Prop. melse mellan arbetsgivarverket, och om nyaregler för bestämmandet av tjänstebostadshyranför prästerna. Hyresprocentregeln slopades med utgången av . I stället maximerades den yta för vilken varmhyra skall betalas till 100 kvm för samtliga präster.Kallhyran beräknas i övrigt med tillärapningav SPD:s beräkningsmetoder, som bl.a. innebär att hänsyntas till olägenheter på grund av att expedition kan finnas i samma hus sombostaden, ocentralt läge m.m. Ny varmhyra skall fastställas årligen.Under en treårig övergångsperiod får mänadshyrandock endast höjas med högst . vid hyreshöjningar resp. år.Fr.o.m. skall en fullständiganpassning till marknadshyran för enmotsvarande bostad ske för de 100 kvm för vilka prästenskall betala hyra. Regeringen har godkäntöverenskommelsen och gjort de författningsändringarsom föranleddes därav. Den träffade överenskommelsen uppfyllde enligt underhandsbesked från de krav som verket ställt upp föratt efterbeskattning inte skall behövaske. informerade samtliga skattechefer om att sädan inte längreskulle förekomma, vilket likväl inte hindrat lokala skattemyndigheter pä vissa hällfrän att fortsätta med eftertaxering av en del präster föråtnjuten bostadsförmän. Att de präster som drabbats av sädana åtgärder upplever sig vara orättvist behandlade jämfört med flertalet kol- leger i andrataxeringsdistrikt är inte ägnat att förvåna. leder de betydande hyreshöjningar, som mångapräster har att förvänta till följd av de nya reglerna också till ansökningarom befrielse frän skyldigheten att bebo tjänstebostad. 5 1986/87. Prästernas familjesituation har förändrats under Prop. I ökandeutsträckning har de yrkesarbetandemakar. Med hänsyn härtill och till barnens skolgång m.m. ter det sig då ofta bekvämare för familjen att skaffa en bostad i en tätort och slippa bo isolerade i en glesbygdsförsamling och med skyldighet att sköta en onödigtstor bostad och tomt. Härtill kommer de svårigheter och kostnader sora är förenade medbostadsanskaffning, när prästen är skyldig att flytta från tjänstebostadenvid anställningens upphörande. Pastoraten å sin sidahar att svara för underhåll och reparationer samt uppvärmning av överflödiga utrymmen påprästgårdar, som endast ger begränsadehyresintäkter. Är prästgärdsomrädetdärtill av större omfattning, skall pastoratet svara för skötseln av vadsom anses överstiga en normal villatomt,enligt SPD:s normer ca 1 000 kvm. Frän såväl som frånSvenska kyrkans har därför ifrågasatts ominte tiden nu är mogen för att avskaffa tjänstebostadssystemetför prästerna. 3.4 Slopande av tjänstebostadssystemetför präster Under senare århar pastoraten i ökad utsträckning päansökan befriats frän skyldigheten att hålla tjänstebostad. En successiv minskningav antalet tjänstebostäder för präster har sålundaskett. Den hastiga förändring av förutsättningarna för hela systemet med tjänstebostädersom skildrats i föregående avsnitt har emellertid nu forcerat denna utveckling och drivitfram krav på avskaffande av tjänstebostadstvångetför prästerna. Avvecklingen av en boendeform med månghundraårigatraditioner i värt land sker inte problemfritt. Ändå är det PfOp.1986/87:13 svårt att komma ifrån att utvecklingen i familj och samhälle leder till ett uppbrott frän gamla former. Man löser inte problemet med prästensnärkontakt med sin församling genom att uppehålla ett bostadstvång. Det är mot denna bakgrund som här föresläs att det nuvarande tjänstebostadssystemet för prästerna avskaffas. Som en naturlig följdav den kommunala självbestämmanderättenbör pastoraten sedan själva fär avgöra om de anser att de behöver anvisa bostad åt sina präster. De är närmast tillatt bedöma bostadsmarknaden på orten och rekryteringsmöjligheterna om bostad inte kan erbjudas. Om tjänstebostadssystemet avskaffas för prästerna liksomdet har skett för övriga tjänstemän, medför det administrativa förenklingar. Enligt 2 § LFKJ bliren prästgärd, pä vilken tjänstebostad inte längreär anvisad, löneboställe.Ett sådant, som är taxerat som annan fastighet, står enligt 22 §samma lag under stiftsnämndens uppsikt. Regler för hur denna skall utövas finns i FFKJ. Enligt 62 §denna förordning gäller förstiftsnämnden i tillämpliga delar vad som är föreskrivet om boställsnämnds uppsiktöver förvaltningen av löneboställen som ärjordbruksfastigheter . Ävenom tjänstebostadssystemet upphör kan naturligtvis nuvarande prästgårdar ocksä i fortsättningenanvisas som bostäder ät präster som är villiga att hyra dem. Men ingen präst är längre tvingad att bo i en prästgärd som är för stor,obekväm eller olämpligt belägenfrån prästens eller hans eller hennes familjs synpunkt. Pastoratet blir ä andra sidan inte längre skyldigt att tillhandahälla bostad av en bestämd storlek och Prop. beskaffenhet eller att över huvud taget anordnabostad ät sina präster. Däremot kan det ligga i pastoratets intresse åtminstone i glesbygdsområden att kunna erbjuda prästerna hyresbostäder av lämplig storlek för att kunna locka sökande tillprästtjänsterna. Men sädana bostäder kan kanske hellre tillhandahållas i en bostadsfastighet av standardtyp, som både för tjänsteinnehavaren och pastoratet ställer sig billigare och mera lättskött . Om pastoratens löneboställen föreskrivs i 14 § LFKJ att förvaltningen skall inriktas pä att egendomens avkastningsförmåga tillgodogöres på ekonomiskt bästa sätt. Naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen skall beaktas i skälig omfattning . I och med att prästgårdshyrorna kommer upp i normal marknadsnivå för den bostadsyta som skall stå till tjänsteinnehavarens förfogande bör bestämmelsen i fråga inte hindra att bostaden alltjämt hyrs ut till en präst. Pastoratet bör däremot undersöka i vad män överskjutande utrynimen i byggnaden kan avskiljas och ev. utnyttjas på annat sätt, som pastorsexpedition och församlingslokaler eller som bostad för någon annan. En prästgård, som inte erbjuds som bostad ät en församlingspräst, kan uthyras till annan person eller upplåtas för andra ändamål. I sista hand kan också försäljning bli aktuell. En försäljning kan sannolikt i många fall vara försvarligfrän ekonomisk synpunkt. Om pastoratet ändå anser att det bör kunna erbjudabostad åt prästen bör - även efter ett slopande av tjänstebostadssystemet -möjlighet finnas att få använda köpeskillingen från den tidigare prästgården tillatt bekosta anskaffandet av en annan lämplig Likaså börmedlen kunna fä tas i an- Prop. språk för att bekosta nyinrättande eller utvidgning av en pastorsexpedition som behövs för att ersätta expeditions- och arkivutrymmen i denförsålda prästgården. Ett avskaffande av tjänstebostadssystemet för prästerna medför otvivelaktigt en riskför att mänga äldre byggnader av betydande värde frän kulturhistorisk synpunkt inte längre bli kvar i allmän ägo och under offentlig uppsikt. Mänga präst-gärdar med tillhörande byggnader utgör också ettväsentligt inslag i den samlade miljön kring en sockenkyrka. har byggnaderna och miljön skyddats genom de förvaltningsbestämmelser somrefererades i avsnitt 3.2. Så länge en tidigare prästgård blir kvar i pastoratets ägo som löneboställe kan man alltjämt omge den med särskilda skyddsbestämmelser. Men om pastoratet avhänder sig prästgården, blir en ny ägare inte bunden av sädana bestämmelser. Endast ombyggnaden är sä märklig att den kan förklaras för byggnadsminne, kanden i sädana fall åtnjuta ett särskilt skydd med stöd av allmän lag. Det är därför av största vikt att ett beslut om avskaffande av tjänstebostadssystemet för präster föregås av en grundlig inventering av prästgärds-beståndet i vårt land. Ett första led måste vara att stiftsnämnderna med biträde av de antikvariskamyndigheterna fullföljer det åliggande de har enligt 3 S FFKJ. De bör alltså slutföra den inventering av prästgårdarna som behövs för att i förteckningen över dem kunna ange om de har ett särskilt värde från kulturhistorisk eller miljösynpunkt. Vidare skall stiftsnämnderna meddelade särskilda föreskrifter som avses i 6 §FFKJ för prästgärdens vård och an- Prop. vändning i ett sådant fall. Genom särskild föreskrift i den plan, som enligt 14 § FFKJ skall finnas upprättad förlöneboställena kan sådanabestämmelser göras tillämpligaockså om prästgården upphör att vara tjänstebostadoch övergår till att bli löneboställe. Åtgärder övervägs inom för att med medverkan arbetet med inventeringen av prästgårdsbeståndet skall intensifieras. Därigenom färman också underlag för eventuella beslut om byggnadsminnesförklaring av särskiltvärdefulla prästgårdar. Stiftsnämnderna ochlänsstyrelserna behöver ett visst rådrumför att fullfölja prästgårdsinventeringarna och meddela de beslut som föranleds därav.Även och har övervägt att åsin sida genomföra en inventering av prästgårdarna.Genom den skulle man bl.a. utröna vilka tjänstebostädersom man bedömer angeläget att fränpastoratens synpunkt alltjämt kunna erbjuda som bostad åt en församlingspräst med hänsynbl.a. till bostadsmarknaden på orten. Ensuccessiv anpassning av tjänstebostadshyrorna tillmarknadspriser sker vidare och skall enligt det förut nämnda avtalet vara genomförd . Den hyressättning som dähar uppnåtts kan tjäna till vägledningför pastoraten, om de efter ettslopande av tjänstebostadssystemet likväl vill erbjuda en tjänst innehavare bostad i prästgården. Med hänsyn till vad nu sagts bör avskaffandet av tjänstebostadssystemet för prästerna inledas tidigast fr.o.m. den 1 juli 1987.Vid den tidpunk- ten bör pastoraten befrias frän skyldigheten att Prop. tillhandahålla tjänstebostad åt en nytillträdande präst. Däremot bör en kyrkoherde eller komminister, som vid utgången av är ordinarieinnehavare av en tjänst, vilken då är förenad med rätt till tjänstebostad, ha kvar den rätten så länge han eller hon kvarstår i tjänsten och önskar begagna sig av rätten. Skyldigheten för en präst att bebo en anvisad tjänstebostad skall däremot upphöra fr.o.m. nämnda datum. Meden sådan övergångsreglering kan man sannolikt räkna med att åtskilliga präster kan vilja begagna sig av tjänstebostadsrätten även efter upphävandet av tjänstebostadstvånget. Någon brådstörtad avveckling av prästgärdsbeständet skulle dä inte behöva ske och pastoraten skulle i mänga fall få god tid på sig att överväga hur de vill ordna bostadsfrågan för sina präster eller disponera de prästbostäder som blir övertaliga till följd av reformen. De grundläggande föreskrifterna ora boställsnämnderna finns nu i 5, 7 och 8 §§ LFKJ. Antalet boställsnämnder i stiften och omfattningen avderas verksamhetsområden bestäms av regeringen. skall i sänder utseordförande och två andra ledamöteri näranden. Av de senare skall en vara arrendatoroch den andre, som inte får vara arrendator, skall utsesefter förslag av stiftsförbundet av . Stiftsnämndenskall höras i fräga om valet av ordförande och vid utseende av arrendatorsrepresentanten skall sammanslutningsom företräder arrendatorer i stiftet höras. uppgifter framgår av bestämmelser i och FFKJ samt i instruktionen(1971:863) för boställsnämnderna. Detankommer bl.a. på boställsnämnden att efter besiktning bestämma arrendevillkoren vid utarrendering av löneboställesjordbruk och annan kyrklig jordbruksegendom, som inte förvaltas av stiftsnämnden (15 S LFKJ). Beträffandejordbruk som stiftsnämnden förvaltar skall boställsnämnden föreslä arrendevillkoren(17 § FFKJ ) . Frågan om omdisposition av löneboställesjordbruk skall prövas av boställsnämnden utom ide fall som innebär att självständigtjordbruk inte längre skall uppehållas päfastigheten. Dä skall frågan prövasav stiftsnämnden (19 § LFKJ). Ävenupplåtelse av vissa nyttjanderätter skall prövasav stiftsnämnden (17-18 §S LFKJ). Boställsnämndenskall tillse att pastoraten full- Prop. gör sina åligganden ifråga om anordnande av prästgård och underhäll och skötsel av den. Nämnden skall vidare ha uppsikt över prästgårdarnaoch löneboställenas jordbruk och skall för detta ändamål besiktiga egendomen (22 § LFKJ, 49-61 §§ FFKJ). Pä stiftsnämndens uppdrag kan en boställsnämnd besiktiga även annan kyrklig egendom samt utföra värdering av kyrklig jord som skall försäljas (72 S FFKJ). Boställsnämndernahar också enligt 3 § i den för dem gällande instruktionen (1971:863) fått särskilda uppgifter i samband med rationaliseringen av den kyrkliga jorden. De skall verka för en sädan rationalisering, följa fastighetsmarknaden och underrätta stiftsnämnden när jordbruksfastighet som kan bli aktuell att förvärva är till salu. Antalet boställsnämnder är f.n. 57. Kostnaderna för dem betalas ur kyrkofonden och uppgick för /84 till , varav . i arvoden, . i reseersättningar, . för skrivhjälp och expenser samt . som lönekostnadspålägg (LKP). Härtill kommer kostnader för nämndernas deltagande i kurser och sammankomster inom eller utom stiftet samt för anordnande av sädana arrangemang. Dessa kostnader betalas frän stiftsnämndernas förvaltningsanslag. Ledamöter arvoderas f.n. med . och ordförande med . Ordföranden har dessutom ett fast månadsarvode, som har bestämts med hänsyn till antalet prästerliga tjänstebostäder och bebyggda löneboställen inom boställsdistriktet. Därför varierar de fasta månadsarvodena mycket inom olika delar av landet,från . i Lunds stifts I. boställsdistrikt till . i det minsta distriktet. 4.4 Utvecklingen av boställsnämndernas funktion Prop.1986/87:13 Kyrkans boställentjänade från början ettdubbelt syfte, dels som bostäder ät prästerskapet,dels som jordbruk med uppgift att bereda prästen/bostadsinnehavarenhans uppehälle. Sä länge prästerna självabrukade bostället eller uppbar avkastningen avdet, utövade de också kontrollen överatt boställena hävdades väl.Men denna kontrollfunktion upphörde med 1910års boställsordning. Prästernavar inte längre förvaltare eller brukare av boställsjordbruken. Statens intresse av en uppsiktriktades nu mot boställsarrendatorerna. Är 1925 inrättadesboställsnämnderna med främsta uppgift att ha uppsikt över löneboställenas förvaltning.Det dåvarande kontrollintresset kan närmast jämföras med det som föranledertillsyn över stiftelser. Avkastningen avdet enskilda pastoratets prästlönetillgångar- boställen, fonder m.m. - utgjorde nämligen t.o.m. är1982 en komponent vid den avräkning mellanpastoraten och kyrkofonden som syftade till en viss utjämning av kostnaderna för präst- och kyrkomusikerlönerna. Staten hade således anledning att bevaka att löneboställenas avkastning höll en skälig nivå och att kapitalet inte minskades. Pä senare år har boställsnämnderna ocksåfått i uppgift att verka för ett annat statligt intresse, nämligen strukturrationaliseringen av landets jord-och skogsbruk. Som en följd av tillsynsansvaret och av boställsnämndernassammansättning och särställning i förhållande tillpastoraten har de även blivit instanser inför vilka arrende- och hyrestvister avhandlas och oftalöses. Mänga nämnder, ochsärskilt deras ordförande, fyller i kraft av sin erfarenhet och lokalkännedom dessutom en viktig funktion som rådgivare i mark- och bygg-nadsfrägor till säväl pastorat som stiftsnärander. 4.5 Kritikav boställsnämndsorganisationen . Kritik mot boställsnämndsorganisationen har framförtsi följande avseenden. Boställsnämndernas roll i den kyrkliga jordförvaltningenbidrar till den uppdelning av förvaltningsansvaretsom motverkar en effektiv och lönsamjordbruksdrift. Boställsdistrikten är för små - det finns förlite att göra för boställsnämnden. Rekryteringen av lämpligapersoner till posterna som boställsnämndsordförandeförsvåras av de låga arvodena. Dessa i sin tur är en följdav alltför små distrikt med otillräckligtsysselsättningsunderlag. Den lagstadgade sammansättningenav boställsnämnderna är stelbent och motsvarar intealltid de lokala förhållandena. T.ex. i stift finnsnumera bara ett bebyggt löneboställe kvar medan arrendatorsintresset lagenligt har enföreträdare i vardera av stiftets tvåboställsnämnder.