prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — I motsats till vad som antogs har ensnabb ökning skett av antalet personer somdeltidsmarkerar som antalet personer som enligtarbetskraftsundersökningarna arbetar deltid av arbetsmarknadsskäl minskar.Den utveckling som vi fått innebär att arbetslöshetsersättningen kommit att utnyttjas som komplement till ettdeltidsarbete. Ersättningen harhärigenom för den enskilde mer och mer fält karaktären av en permanent sidoinkomst som den förarbetsgivarna underlättar atl hålla kvar vid anställningsformer som förutsätterutfyllnad från annat håll. Kostnadernaför arbetslöshetsersättning lill deltidsmarkerare har ökat kraftigt och beräknas uppgå till i storleksordningen 1000milj. Denna utveckling är enligt min mening helt oacceptabel. Jag villdärför för kännedommeddela alt jag avser att senare föreslå regeringen att inom arbetslöshetsersättningens ram vidta åtgärder föratt komma till rätta med problemet. De av mig nämndafaktorerna påverkar givetvis utbelalningsbehovet för arbetslöshetsersättningoberoende av förändringar i arbetsmarknadsläget och därmed är antalet utbetaldakronor för kontantstöd inte en adekvat mätare av regeringens ambitioner eller graden avmåluppfyllelse. Jag kommer atl föreslå höjningar avarbetslöshetsersättningen och utbildningsbidragen. ökar kostnaderna förkontantslödet, men är därmed inte etl uttryck för att regeringen övergerarbetslinjen. Jag vill slutligen i sammanhanget erinra om att en särskildutredare , arbetar med frågor kring den framtidaarbetslöshetsersättningen och därvid kommer bl. a. vissa av de frågor jag härhar tagit upp att behandlas. Detövergripande målet för sysselsättningspolitiken är som jag tidigare framhållil full sysselsättning elier arbete ål alla.Arbetsmarknadspolitiken 17 är ett vikligl instrument för atl förverkliga dennamålsättning, men inte det Prop. 1986/87:100 enda. De åtgärder som vidtas inom bl. a. den ekonomiskapolitiken, regio- Bil. 12 nal-,utbildnings- och industripoliliken har avgörande betydelse för hur väl vilyckas uppnå de övergripande målen. Den s. k.arbetslinjen innebär att arbete eller utbildning skall prioriteras före passivainsatser. Den primära uppgiften för arbetsförmedlingen är således alt såsnabbt som möjligt finna sådana lösningar att en sökande kan komma i arbeteeller utbildning. Härvid skall förmedlingen givetvis utnyttja alla de instrument som står till dessförfogande. Del i särklassvärdefullaste instmmenlet härvidlag är den personal som arbetar inomarbetsförmedlingen och personalen vid arbetsmarknadsinstituten. Det är genom deras kunskap,erfarenhet och kontakter det stora flertalel förmedlingsuppdrag skall lösas. redovisade departementspromemorianframhålls att en ökad vikl bör läggas på utbudsinriktade verksamheter, dvs. huvudsakligenarbetsförmedlings- och utbildningsinsatser. Detta är i linje med min syn påarbetsmarknadspolitiken. Mot bakgmnd härav och för att möjliggöra ett fortsattutvecklingsarbete i effektivitets- och kompetenshöjande syfte kommerjag atlförorda att arbetsförmedlingens resurser förstärks med 250 tjänsler. Förmedlingen hartill uppgift att betjäna både arbetssökande och arbetsgivare. Inom arbetsmarknadsverket harunder senare år ett omfattande arbete laglsned för att förbättra servicen till kunderna. Enligt min mening har denna inriktning av arbetet varit riktig ochframgångsrik. Mest markant harförändringen visat sig i förkortade vakanstider för de lediga platserna. En ledig plals inom induslrin tillsätts nu normaltinom mot . Med en snabbare tillsättning av delediga platserna vore det nalurligl allarbetslöshetstidema för de arbetssökande skulle sjunka. Utveckhngenhitintills har inte gått i denna riktning. Den genomsnittliga arbetslöshet sliden läg de tre förstakvartalen vilket var samma nivå som . Dennedgång i arbetslöshetstidema som harkunnat noteras mellan och för alla sökande kan till inte oväsentlig del tillskrivas förtidspensioneringi de äldsta åldersgrupperna som antalet friställda i dessa åldrarhar minskat. Andelen långlidsarbetslösabland de arbetssökande i åldern under har minskat endast marginelU underdenna konjunkturuppgång, vilket enligt min mening är oroväckande.Problemen kring långtidsarbetslösheten har tagils upp i elt antal skrivelsertill regeringen bl, a. från . Med depersonalförslärkningar som jag kommer alt förorda, kombinerat med bl.a. den beslutade ulbyggnaden av det ADB-baserade platsförmed lingssystemet, och ettmålmedvetet utnyttjande av andra instrument som arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbete och rekryteringsstöd finner jag det rimligt att antaletlånglidsarbetslösa vid förmedlingen skall kunna reduceras från drygt30000 till väl under 25 000 personer . börvakanstiderna kunna hållas oförändrade eller minskas. Jag avser att med () diskutera hur tillskottet av tjänster bäst kan disponeras för att dels bidra till att uppnå detta mäl, dels kunna utgöra underiag fören vetenskaplig ulvärdering av: betydelsen av resurstillskottet. I sammanhanget vill jag ocksä nämna att 18 regeringeni direktiven för AMS arbete med treåriga budgetramar har Prop. 1986/87: 100 aktualiserat frägor som rör ytterligareeffeklivitetshöjande åtgärder. I en politik medökad tonvikt pä utbudsinriktade åtgärder utgör utbUdning ett viktigtgmndelement. I den förat nämnda departementspromemorian framhållsbl.a. att ekonomiska incitament, dvs. högre ersättning, för den enskilde attvälja utbildning före arbetslöshetsersättning vore motiverat. Inom ramen för de begränsadeekonomiska resurser som står till vårtförfogande är en sådan reform nu inte möjlig. Dessutom villjag peka på att de ekonomiska incitamenten redan i för den gmpp som inte har rätttill ersättning från arbetslöshetskassa utan uppbär kontant arbetsmarknadsstöd(KAS) eller inget stöd alls vid arbetslöshet. vill jag framhålla atten utbildning i sig måste anses så värdefull att extra ersättningarborde vara obehövliga. Mot bakgrand av att av alla ledigaplatser kräver utbildning och/ellererfarenhet i yrket och att de strukturella förändringarna i samhälletökar, växer också kraven på utbildning. Jag anser det därför motiverat att öka utbildningsinsatserna. Jag kommer sålundaalt förorda alt medel beräknasför upphandling av arbetsmarknadsutbildning för 5 000 fler personer än vad som beräknades i 1986 årsbudgetproposition. Totalt beräknar jagatt arbetsmarknadsutbildningen skall kunna omfatta ca 120000 personer. Somjagtidigare har framhållit får behovet av bl. a. utbildning omprövas isamband med komplelteringspropositionen. Sysselsättningsskapandeåtgårder i form av beredskapsarbeten och rekryteringsstöd skall enligt minmening utnylljas för de gmpper av sökande för vilka plaisförmedlande och vägledande åtgärder inkl.utbildning inle har visal sig lämpliga. När det gäller rekryteringsstödet har regeringoch riksdaguttalat att delta primärt skall ulnylljas för att ge arbete för långtidsarbetslösa. En sådan inriktning harifrågasatts utifrån vetskapen atl ju lidigare aktiva insatser kan vidtas förden sökande, desto snabbare leder delta tillett arbete för den sökande. Jag delar helt denna uppfattning, men måstesamtidigt konstatera att så länge vi har sökande, vars situation vi inte har lyckats lösa så skallvåra resurser i första hand utnyttjas för dessa. Jag finner detnaturligt att denna inriktning av resurserna också skall gällaberedskapsarbetena. I den takt vi lyckaslösa de långtidsarbetslösas problem genom förmedlings-, utbildnings- ellersysselsättningsskapande insatser frigörs resurser för ytterligare insalser förövriga arbetssökande för att förebygga uppkomsten av långa arbetslöshetslider. Vad gälleromfattningen av beredskapsarbeten och rekryteringsstöd har jag utgått irån attarbetsmarknadsläget inte skall försämras utan jag räknar med i huvudsakoförändrad omfattning av dessa åtgärder. Jag avser att åierkomma med enreviderad bedömning i samband med kompletterings-propositionen. Arbetslösheten bland ungdomar i åldern20-24 år är trots den allmänt förbättrade utvecklingen på arbetsmarknaden hög. sjönk arbetslösheten i gruppen för atlmot slutet av året återigen öka. Årsgenomsnittet synes bli detsammasom . har emellertid antalet sysselsatta ökat med 10000 personer. Trots en relativt stark ökning 19 avantalet sysselsatta har således arbetslösheten för denna åldersgmpp inle Prop.1986/87: 100 reducerats. Förklaringen härtill är, somjag tidigare nämnl, atttillväxten i . 12 dessa åldersgrupper nu är stark, men del är samtidigtoroande att ungdomarna i så begränsadutsträckning får del av den förbättrade konjunkturen. För huvuddelen avungdomarna är situationen den att de har korta, men upprepadearbetslöshetsperioder. De får således vikariat och andra tidsbegränsade arbeten. Ett skäl härtill är att de harbrisier i sin utbildning. Enligt min mening är del väsentligt attansträngningarna intensifieras för all motivera och stödja ungdomarna lill engångbar yrkesutbildning; Inte minst gäller detta de unga kvinnorna. När det gällerungdomarna under har arbelsmarknadens parter nu träffat överenskommelserinom ett antal avtalsområden om villkoren för inskolningsplatser. Nägraerfarenheter av dessa finns ännu inte, men jag utgår från atl inskolningsplatsernaskall visa sig vara ett verkningsfullt sätt atl underlätta övergången mellanskola och arbete för dem som har svårigheteratt klara detta via andra insalser. Jag vill understryka altinskolningsplalser inte skall vara den normala vägen ut i arbetslivet. De skall utnyttjas med urskiljning för dem sombehöver det. Inomregeringskansliet bereds de förslag som lämnats av utredningenom en översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen (ÖGY). De förslag som kankomma att läggas med anledning härav kommer alt påverka omfattningen och eventuelltockså utformningen av såväl ungdomslag som inskolningsplatser ochjag avser atti samråd med chefen för utbildningsdepartementetåterkomma till dessa frågor. En betydande del av de medel som anslåstill arbelsmarknadspolitiska åtgärder avser insatser för arbetshandikappade.Merparten anslås till yrkesinriktad rehabilitering och sysselsättningsskapandeåtgärder, främst i form av lönebidrag samt bidrag för anordnande av skyddalarbete för sådana sökande som annars inte kan få varaktigt arbele. Desysselsällningsskapande ätgärderna förhandikappade har byggts ut kraftigt . har såledesplatserna i skyddat arbete eller arbete med lönebidrag ökal med ca 15 000, inberäknat de platser i skyddatarbete hos offentliga arbetsgivare, som inrättades fr. o. m. budgetårel1985/86. För de sökande, som därigenomkunnat få varakliga arbeten, torde alternativet i flertalet fall ha varit förtidspensionering. Både för denenskilde och för samhällel är det väsentligt bättre att de i stället gesmöjlighet atl utföra produktivt arbete och på andra sätt aktivt delta isamhällslivet. Del är nödvändiglatl också fortsättningsvis ha en hög ambitionsnivå när det gäller åtgärder för degmpper av sökande som möter de största svårig hetema på arbetsmarknaden. Det gäller inte enbart de insatser som görs särskilt för dessa sökande. Lika angeläget är atl de arbelsmarknadspoliti ska åtgärder, som finns generellt för de sökande, utformas så alt de också kan stödja sökande med arbelshandikapp. Jag avser i det följande att föreslå att åldersgränsen för arbete iungdomslag höjs för ungdomar med varakliga fysiska funktionshinder, så atl också de, som på grund av sitt handikapp har haft en fördröjd skolgång, skall kunna få arbetslivserfaren het genom ungdomslagen. Jag återkommer medmitt förslag i anslulning till atl jag behandlar ungdomslagen. Beträffande övriga frågor som gäller 20 åtgärderför arbetshandikappade återkommer jag i samband med alt jag tar Prop.1986/87:100 upp arbetslivsfrågorna. I den tidigarenämnda departementspromemorian berördes behovet av ytterligare/or5n/« inomarbetsmarknadsområdet. Regeringen avser att undervåren 1987 förelägga en särskild proposition om forskningsfrågor. Jag kommer i anslulning till dennaatt presentera mina överväganden ochlämna förslag till hur en förstärkning av den arbetsmarknadspoliliskaforskningen bör kunna utformas. Frågor rörande internationella arbetsorganisationen ()behandlas senare i inledningen under elt särskilt avsnitt, ILO-frågor. Övrigafrågor rörande internaiionelll samarbete behandlas under resp. sakområde iinlednings-avsnittet. Inom ramen för dens. k. nordiska handlingsplanen för ekonomisk tillväxt och full sysselsättning,som utarbetats gemensamt av de nordiska ländemaoch som fastställts av , har en serie projekt inletis på nordiskt plan. Syftet är attgenom samarbete och finansiellt stöd kunna pröva idéer i elt land och överföraresultatet och erfarenheterna till andra länder. Projekten skall pågå och finansieras dels via nordiskamedel, dels nationellt. Jag kommer under anslaget B 5. Sysselsättningsskapandeåtgärder föreslå 0,5 milj. kr. för den nationella finansieringen. De arbetsmarknadsprojekt som pågår inomramen för handlingsplanen ärhuvudsakligen inriklade på längtidsarbetslösas och ungdomars problem. ISverige berörs bl.a. av ett ungdomsprojekt. Vidare kommer ett utbildningsprojekt inom data- ochrobotteknik att genomföras vidNordkalottens AMU-cenler. Projektet skall bedrivas i samarbete med tekniska högskolan i , distriktshögskolan iAlla och tekniska skola.Särskilda kurser kommer att riktas till kvinnor som saknar erfarenhetav tekniska yrken. Den gemensamma nordiska arbetsmarknadenär grunden för det nära samarbete som pågått . Handlingsplanenbör enligt min mening kunna innebära etlytterligare närmande mellan de nordiska länderna när del gällerarbetsmarknadspolitiska frågor. Möjligheterna att fördjupa och vidareutveckla detta samarbete bör enligt min mening bättretillvaratas. Jag ser därför positivtpå de initiativ som i olika avseenden tas inom Nordiska arbetsmarknadsutskottet(NAUT). Av de projekt som där pågår vill jag särskilt framhålla försöken allåstadkomma någon form av utbyte av platsinformation mellan de nordiska ländernabaserad på ADB. Inom ram bedrivs ett intensivtsamarbete kring arbetsmark nadspolitiska insaler och dessas kopplingtill den ekonomiska politiken. har elt omfattande arbete genomförts kring den tekniska utvecklingens betydelse för sysselsättning och arbeismarknaden som helhel. Två andra huvudområden är behovet av skilda former av flexibilitet i arbetslivet och betydelsen av lokala sysselsättningsinitiativ. Vid den arbetsmarknadsministerkonferens somOECD genomförde i no vember 1986 kring dessa ämnesområden kunde konstateras atl den sven- 21 ska synen pävikten av en aktiv arbetsmarknadspolitik vinner allt slörre Prop.1986/87:100 internationellt gehör. Vid den europeiskafackliga samorganisationens (EFS) konferens i föreslog denfinländske utrikeshandelsministem all en kommissionför sysselsättningsfrågor i skulle bildas. Kommissionen har bildats och leds av den förreösterrikiske förbundskanslern . Regeringen har beslutat att bidra med 0,5 milj. kr. ARBETSLIVSFRÅGOR Prop.1986/87:100 Regeringens politik på arbetslivsområdet syftar till altskapa goda förhållanden på arbetsplatserna för de anställda. Arbetslivspolitiken avserde samladeåtgärderna pä arbetsplatserna som har möjliggjorts främst genom 1970-taletsarbetsrättsliga lagstiftning. Jag tänker här pä lagarna om anställningsskydd ochanställningsfrämjande åtgärder, ai-betsmiljölagen, lagarna ommedbestämmande i arbetshvet och styrelserepresentation, arbetstidslagen m. fl, lagar. Den sammanhållnaarbetsUvspolitik som härigenom har blivil möjlig på arbetsplatsernagäller inte bara anställnings- och arbelsmiljöförhållanden generellt. Den tarockså sikle på de enskilda arbetstagarna i enlighet med vad jag redogjordeför i regeringens proposition (1984/85:89) om förelagshälsovård ocharbetsanpassning. Denna proposition ledde lill vissa lagändringar m. m. som trädde i kraft den 1januari 1986. Flera av reformernapå arbetslivets område kritiserades för att hindra ett rationeUtbeslutsfattande inom näringslivet och den offentliga sektorn. står det dock klart att dessafarhågor var överdrivna och atl reformernainneburit fördelar för alla parter. Sedan dessutom medbestämmande- ocharbetsmiljöavtal nu har träffats mellan parterna inom alla större områden på arbetsmarknaden har bilden avarbetslivsreformerna förändrats ytterligare. Genom ett antal internationella undersökningarvet vi att svenska arbetstagarejämfört med arbetstagare i flertalet av konkurrentländer i allmänhetär bättre informerade och arbetar med slörre engagemang och ansvar. Den svenskaarbetslivslagstiftningen och avtalspraxisentorde här ha bidragit till att lägga en grand för dessa positiva förhållanden på arbetsmarknaden. 1970-taletsreformarbete på arbetslivels område kan sägas ha utgjort en investering förSverige som kan ge återbäring underkommande årtionden. För detta krävs dock att arbetslivspolitiken fortlöpandeutvecklas och anpassas till samhällsutvecklingen. Inomarbetsmiljöområdet måste studier av hur skador i arbetslivet uppkommer och hur dekan förebyggas föras vidare genom en kraftfull salsning på forskning. Genomarbetarskyddsstyrelsens föreskriftsarbete och insatserav arbetsmarknadens parter, inte minst i det lokala arbetsmiljöarbetetpå arbelsplatsema, måste vi arbela vidare för att skapa sunda och säkra arbetsmiljöer. Samhällets tillsyn måsteockså utvecklas och beakla nya samband mellan arbetsmiljö och ohälsa.Särskild uppmärksamhet måste ägnasallvarliga olycksfallsrisker, förebyggande av belastningsskador och skadortill följd av dén ökade kemikalieanvändningen. Även konsekvenser av ny teknikför arbetstagarnas hälsa, arbetstillfredsställelse och deras möjligheter attsjälva påverka sin arbetssituation kommer atl behöva uppmärksammasytterligare. Ett fullföljande avarbetslinjen i svensk arbetsmarknadspolitik mäste innebära atlarbetshandikappade, i stället för alt erhålla kontant stöd, skall kunna försörja sig genom egel arbete. Detta fömtsätter en fortsatt hög ambitionsnivå när det gäller arbetsmarknadspoliliska åtgärder för de ar betssökande som har de störstasvårighelerna på arbetsmarknaden. " Olika undersökningar visar att en stordel av arbetskraften i varierande Prop. 1986/87:100 grad har nedsattarbetsförmåga som begränsar deras möjligheter att utföra Bil. 12 arbete.Erfarenhetsmässigt vet vi också att flertalet av de arbetshandikappadesökandena vid arbetsförmedlingen har arbetslivserfarenhet. Dessaarbelshandikappade har således haft ett arbele men har av olika skäl, som ofta sammanhänger medarbetshandikappet, setl sig tvungna atl lämna arbetet. Mot dennabakgrund är del uppenbari att ökade ansträngningarkrävs för att hindra alt en funktionsnedsättning blir ett arbelshandikapp somleder lill arbetslöshet eller i värsta fall en utslagning från arbetsmarknaden.Det är därför nödvändigt att i än högre grad förebygga att skador ochfunktionshinder uppstår och alt se lill att de - om de ändå uppstår inte fårdessa följder. I propositionen om företagshälsovård ocharbetsanpassning harjag närmare utvecklathur jag ser på dessa frågor. Jag framhöll där nödvändigheten av atlarbetsmiljö och arbetsförhållanden i övrigt anpassas till de , enskildaarbetstagamas fömtsättningar. Dessutom behövs aktiva insatser avföretagshälsovården så att de som drabbats av skador och funklionsnedsättningarkan rehabiliteras och vara kvar pä arbetsplatsen. Jag kommer i det följande att närmareredovisa pågående och planerat förändrings-och utvecklingsarbete inom hela arbetslivsområdet, bl. a. rörandearbelsmiljö, yrkesinriktad rehabilitering och arbetsanpassning, arbetsrätt,arbetstider samt internationella frågor inom området. Regeringens strävanden att begränsa utgiftsökningarna ochminska underskottet istatens budget har medfört att även arbetarskyddsverket har fatt minskade anslag. Anslaget C 1. Arbetsmiljö Tillsyn och forskning minskas realtmed /871988/89. Besparingen har kunnat begränsas genom omfördelningar inomverksamhetsområdet. De medel som lillförs arbetarskyddsverket utöverhuvudförslaget är avsedda för denregionala tillsynsverksamheten, för forskning samt för utbildning avföretagshälsovårdens personal. Utbyggnaden av förelagshälsovården har under del senasteåret gått snabbare änväntat. Ytterligare ca 150000 arbetstagare fick tillgång till företagshälsovård, som omfattarca av samtliga arbetstagare. Skälen lill att utbyggnaden har gåttså snabbt är flera. Såväl arbetsmarknadens parter som yrkesinspektionen ocharbetsmiljöfonden har intensifierat sina ansträngningaratl främja förelagshälsovårdens utbyggnad. Däruiöver har sannolikl också delnya bidragssystemet betytt mycket för att slimulera utbyggnaden. Ijuni 1985 tillkallade jag en särskild utredare () med uppdrag all se över bestämmelsernaom sekretess och tystnadsplikt på arbelsmil jöområdet. Uiredaren skall belysa det behov som kan finnas för skydds- 24 ombudoch ledamöter i skyddskommitté alt föra information vidare lill Prop.1986/87:100 cenlral facklig organisation. tillkallade jag en särskilduiredare (A 1986:01) med uppdrag att se över sanktionssystemel vidarbetsolyckor som inträffar till följd av brister i arbetsmiljön.Utredningen har antagit namnet arbets- olycksutredningen. Utredningen skäll kartlägga hur det nuvarande på följdssyslemet vid arbetsmiljöbrott isamband med arbetsolyckor fungerar och överväga de förändringar i regelsystemet och de övriga åtgärder som kan vara nödvändiga för att få tillstånd etl effekiivt sanklionssyslem. Ulredningens arbete skall avslutasunder . . Regeringen har inovember 1986 överlämnat en skrivelse (1986/87:68) till med enredogörelse för asbestkommissionens arbete och för de samlade ålgärdema mol asbest. Regeringen uppdrog åt () att granska verksamhelen vid arbetslivscentrum. Enligt uppdraget skulle granskningen belysaverksamhelens inriktning, omfattning och organisation i förhållande till de måloch riktlinjer som statsmakterna har angett. RRV har i enrapport (Dnr 1986:393) redovisal uppdraget förregeringen. Arbetsmiljöfondenhar avlämnat en verksamhetsberättelse för /86 samt en verksamhetsplanför 1986/87 - 1987/88. Av verksamhetsplanen framgår att drygt hälften av fondens medeltill forskning och utveckling, som för budgelåret. 1987/88 beräknas.uppgå till140 milj. kommer atl fördelas på områdena kemiska arbetsmiljöproblem samt psykiska och sociala aspekter i arbetslivet,arbetsorganisation och medbestämmande. Jag avser atlåterkomma till frågor om forskning inom arbelslivsområdel i den särskildaforskningspolitiska proposition som regeringen kommer atl lägga fram för under våren1987. Riksdagenhar godkänl regeringens proposition (1985/86:40) om samlad tillsyn av arbetsmiljön (SoU 1985/86:6, rskr.70). Beslutet innebär att tillsynenav arbetsmiljön vid vissa mindre arbetsställen förs överfrån kommunerna lill yrkesinspektionen. Förslaget om alt avskaffa den kommunala tillsynen behandlades i betänkandet (Ds A 1985:1) Samlad tillsyn avarbetsmiljön. Övriga förslag i detla betänkande,t. ex. frågan om tillsynens inrikining, organisation och arbetsformer,avser jag att senare återkomma till. Genom beslut tilldelade regeringenAMS medel lill ettprojekt för teknikupphandling av daiorbaserade hjälpmedel för handi- 25 kappade.AMS har lämnal en redovisning av TUFFA-pro- Prop. 1986/87:100jektet (Teknikupphandling För Funklionshindrade i Arbetslivet). Projekt- Bil.12 arbelet har bedrivits i samverkan med företrädare för statskontoret. Handikappinstitutetoch styrelsen för teknisk utveckhng (STU). Särskilda kravspecifikationsgrupper har behandlat hjälpmedel för synskadade,rörelsehindrade, hörselskadade och intellektuellt handikappade. 1 dessagmpper har bl. a. ingåtl tjänstemän frånAmi-S med sakkunskap inom resp. handikappområde samt förelrädare förHandikappinstitutet och Samhällsföretag.AMS har sammanställt en preliminär rapport med kravspecifikation för etldaiorbaserat system för ökad tillgänglighet till arbetsplatser för arbetshandikappade.För gmppen inlellektuelh handikappade måste ytterligare ett par delprojekt genomföras innan en kravspecifikation kanpreciseras. Projektgmppen har orienterat bl.