prop · GA03112 · 1986-12-31 00:00:00 — Åklagarmyndigheteni : Nuvarande bestäm melser i 24 kap. 5 § andra stycket föreslås utvidgade på sä sätt alt ett sådant anhållande vid endast skälig misstanke skall kunna fullföljas med häktning. Förslaget innebär att den, mot vilken endast skälig misstanke föreligger, skall kunna vara berövad friheten mot enligt gällande regler. Jag ställer mig tveksam till om det finns tillräckliga skäl för en sådan utvidgning. Förslaget synes utgå från att i många fall sannolika skäl inte föreligger vid tiden för häktningsframställ ning men all åklagarna antar att sådana skall framkomma till häktningsför handlingen. Denna utgångspunkt är enligt min mening inte riklig. Emeller tid kan ytterligare en, mera avgörande invändning riktas mot förslagets utformning. Såsom utredningen redovisat dispenserar nuvarande 24 kap. 5 § andra stycket både från kravet på sannolika skäl och från de särskilda häktningsgmnderna. Enligt förslaget efterges kravet på fulla häklnings grunder endast såvitt gäller misstankens styrka. Däremot skall någon av de särskilda häklningsgmndema föreligga. På gmnd av anhållningsgmnder- nas direkta anknytning till häktningsgmnderna skulle detta såvitt jag kan förstå få till följd att anhållande endast kommer alt kunna ske då redan från början någon av de särskilda häktningsgmnderna kan visas föreligga. Den nuvarande bestämmelsen i 24 kap. 5 § andra stycket torde i myckel stor utsträckning tillämpas i fråga om de särskilda häktningsgrundema. Ett inte ovanligt exempel utgör fall av olaga hot, där anhållande sker enbart för att närmare få utrett risken för att den misstänkte sätter sitt hot i verket. Det förefaller dessutom bli mycket begränsade möjligheter anhållande i utevaro om det inte är fråga om brott med s.k. obligatorisk häktning. Att med den säkerhet som förslaget kräver konstatera en särskild häktnings gmnd torde mera sällan vara möjligt innan man fåll tillfälle att tala med den misstänkte, särskilt om han inte ens är till namnet säkert identifierad. iGöteborgs åklagardistrikt: För alt effektivt kun- Prop. 1986/87:112 nadriva en fömndersökning krävs i vissa mål en möjlighet till personellatvångsmedel på en nivå där bevisningen ännu inte är av samma styrka som i denormala häklningsfallen. Den föreslagna regleringen av omhäktningsförhandlingarföranleder ingen invändning från min sida. Förslagetom utredningshäktning, som är avsett för sådana fall, får anses fylla de kravsom från rättssäkerhetssynpunkt är rimlig. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Liksom utredningen föreslär anser jag del rimligt alten ulredningshäklning av denna art lämpligen bör omprövas efter viss lid,varvid ny utredningshäktning inte får beslutas. Motivet för den sistnämndaregeln torde vara alt svensk lag normalt krävt sannolika skälför häktning. Då utredningen argumenterar från den utgångspunkten alt detöverhuvud inte kan accepteras några längre frihetsberövanden gmndade endast päskälig misstanke finns del anledning påminna om alt inte harnågot att erinra därvidlag. Jag har dock inte någon erinran mot förslaget omomhäklning efter utredningshäktning. Åklagarmyndigheteni Handens åklagardistrikt: Omhäktningsförhandling föresläs ske var Qortondedag. Nuvarande regler med omhäktningsförhandling efter begäran från försvaretmåste ur rättssäkerhetssynpunkt vara helt tillfredsställande. Den föreslagnaordningen kan endast ha som effekt att utredningen försinkas. Jag skulle idetta sammanhang bedöma det till minst . Detta kan aldrig vara i denhäktades eller rättssäkerhetens intresse. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Med de korta tidsfrister, som kommer att stå tillförfogande för polis och åklagare när det gäller gripna och anhållande, är detsjälvklart att man i måste föra in en regel, som fastställeratt en person kan häktas, då endast skälig misstanke om brott föreligger. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Ingen erinran finns mot förslaget om en möjlighettill häktning vid endast skälig misstanke. Jag är dock benägen all tro attdenna bestämmelse kommer alt utnyttjas i betydligt större utsträckning än vadutredningen fömtspår. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Om domstolarna vidhåller sina förhållandevis högabeviskrav kommer antalet häktningar sannolikt att minska på gmnd av allåklagarna på ett så tidigt stadium får svårare all visa alt "sannolikaskäl" för misstanke om brott föreligger. För alt kunna vidmakthållaeffektiviteten i brottsbekämpningen bör domstolarna tvingas att sänka sinabeviskrav för häktning. Den föreslagna ordningen all häktning framledes i ettstort antal fall kan ske med stöd av en lägre grad av misstanke -"skäligen misstänkt" - framstår som lämplig. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Om ett stadgande skall införas som medger häktning påskälig misstanke bör det enligt min mening uttryckligen betonas alt stadgandetendast bör tillämpas undantagsvis. Åklagarmyndigheteni Tierps åklagardistrikt: Till följd av den korta anhållningstid som kommer att stå buds för utredning och med hänsyn till föreslagna bestämmelse i 24 kap. 1 § 3 stycket RB kan det fömtses all del kommer att bli vanligare än att beträffande häktad 264 skälenför häktning upphör före åtalet och huvudförhandlingen. Eftersom Prop.1986/87:112 det är angeläget att någon inte berövas friheten lätigre än absolutnödvändigt, anser jag alt åklagaren bör få befogenhet att besluta omfrigivning av häktad person och att åklagaren därefter endast skall behövaunderrätta rätten om beslutet. Föreslagna befogenhet för åklagaren tordesärskilt vid veckoslut och kunna minska tiden för frihetsberövandeteftersom det är tänkt att rätten endast skall ha beredskap för beslut mellanklockan . Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: När en häktad bör frigivas, ankommer det f n. pädomstol att häva häktningen. För alt nedbringa tidernas längd förfrihetsberövande bör åklagare få behörighet alt besluta om frigivande,exempelvis då kollusionsfara upphört. Åklagaren skall sedan meddelavederbörande tingsrätt om beslutet och tidpunkten för frigivandet. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Jag ställer mig minst sagt skeptisk tillförslaget att införa s.k. ulredningshäklning. Institutet tycks till sinkaraktär vara att i viss mån jämställa med dagens utredningsanhållande enligt24 kap. 5 § 2 stycket, som utredningen tyvärr vill ha bort. Men dagens maximalaanhållandetid kan med utredningshäktning komma att förlängas. Tillden visserligen nedkortade anhällningstiden skall läggas utredningshäktning ihögst . Kontentan av förslaget blir alt man, bara för att tillgodosekravet på att en frihetsberövad person inom viss kort lid ställs inför domare,kan komma att förlänga liden för frihetsberövandet jämfört med dagens regler. Möjlighetentill s.k. utredningsanhållande enligt 24 kap. 5 § 2 stycket vill man ta bort.Därmed skulle man vrida ett ofta använt och oumbärligt vapen ur händernapå de brottsbekämpande organen. Förmodligen avses den s. k.utredningshäktningen att träda i stället för nuvarande an-hållningsinslilut.Men med den tungroddhet, som måste följa av alt ytterligare en instans kopplasin och häktningsförhandling måste ske, blir dagens utredningseffekUvitet mednödvändighet naggad i kanten till men för brottsbekämpningen. Sveahovrätt: Enligt 24 kap. 18 § skall omprövningsförhandhng vid s.k.ulredningshäklning ske senast efter den förhandling då häktningenbeslutades. Som framgår av 24 kap. 1 § stycket 3 i förslaget krävs för ulredningshäklningendast skälig misstanke om brott, vilket emellertid svarar mot rekvisitet förfrihetsberövande enligt art. 5 i (jfr betänkandet s.55-56). Med hänvisning härtill vill hovrätten ifrågasätta om inte tidsfristenför omprövningsförhandling kan bestämmas exempelvis , detta förall möjliggöra att den kombineras med huvudförhandlingen i målet. Hovrättenöver och : Se under 2.1 Brottsmisstankens styrka och brottet somkvalifikationsgmnd. SödraRoslags tingsrätt: Frågan om ett bättre skydd mot obefogade frihetsberövanden blir mer angelägen genom att utredningsmannen före slår att häktning skall kunna ske vid en lägre grad av misstanke än "sanno lika skäl", s. k. ulredningshäklning. Förslaget innebär att en misstänktkan vara frihetsberövad som anhållen eller häktad på svagare 265 brottsmisstankeän sannolika skäl. Vi anser inte alt förslaget i denna del Prop. 1986/87:112tillgodoser rätlssäkerhetskravel och avstyrker alt det läggs till gmnd förlagstiftning. En konsekvens av förslaget som inte har beaktats är attåklagarens prövning om brottsmisstanken är hållbar överförs på rätten efter eneller . Enligt gällande lag prövar åklagaren konUnuerligtanhållandegmnden och måste på fjärde dagen ta ställning till om den misstänkteskall släppas eller om en häktningsframställning kan göras. Enligt förslagetkan den misstänkte hållas häktad på svagare misstanke än sannolika skäl underen vecka till omprövningsförhandlingen. Därefter måste sannolika skälföreligga. Vi anser att man alhid måste kräva "sannolika skäl" förett anhållande eller en häktning. Ang.upphävande av häktningsbeslut se under avsnitt 9 Organisatoriska frågor -kostnadsfrågor. Göteborgstingsrätt: Tingsrätten tillstyrker utredningens förslag att man bör införa enmöjlighet alt häkta på skälig misstanke om det vid häktningsförhandlingen intefinns sannolika skäl för den misstänktes skuld, men det finns skäl att räknamed all sådana omständigheter kommer fram genom del fortsattautredningsarbetet. Såsom även utredningen framhållit utgör detta inte någonändring i sak eftersom bestämmelsen ersätter den nuvarande regeln omutredningsanhållande i 24 kap 5 § andra stycket RB. Möjligheten att hålla densom skäligen misstänks för häktningsgrundande brott i förvar i avvaktan påfortsatt utredning är en fömtsättning för att effekUvilelen ibrottsbekämpningen ej skall minska eller skyddet för medborgarna försämras.Det förhållandet att lagandet i förvar nu föreslås ske under det att denmisstänkte är häktad i stället för anhållen får väl närmast ses som enanpassning till inlemaliondl praxis. Såvitt framgår är del bland de övriga avEuroparådets medlemsstater bmkligt att häklningsinstitulet kommer in i detstraffprocessuella skeendet på ett tidigare stadium än varit vanligt iSverige. På de skäl utredningen anfört tillstyrker Ungsrätten förslaget omomprövningsförhandling. Domstolsverket:Som utredaren påpekat finns det en risk för alt en nedkortning av tidsfristernai överensstämmelse med europeiska kommissionens praxis leder till attunderlaget för domstolens prövning av häktningsfrågan blir mer bristfälligt änför närvarande i vissa fall. Mot bakgrund av detta föreslås all häktning isådana fall skall kunna ske på en lägre misstankegrad än sannolika skäl - s.k.utredningshäktning - och att häktningsfrågan omprövas inom högst . DVavstyrker all en särskild bestämmelse om utredningshäktning införs. Enligt DVs mening innebär möjligheterna till utredningshäktning först och främst ett diskutabelt avsteg från principen aft del för häktning skall föreligga sannolika skäl för att den misstänkte begått brottet. Vad som kanske ändå är viktigare är att anpassningen till EuropakonvenUonens krav till följd av förslaget riskerar att i stället bli en försämring jämförtmed vad som gäller. kan en misstänkt såsom anhållen vara berövad friheten trots att det vid en domstolsprövning framkommer alt del inte finns sannolika skäl för att han begäu gärningen. Enligt förslaget kan en misstänkt vid samma låga beviskrav däremot bli berövad friheten som anhållen och häktad , sammantaget 266 Detförhållandel all en domstol prövat graden av Prop. 1986/87:112misstanke bör inte medföra att frihetsberövandet kan vara längre vid en lägremisslankegrad. Vid jämförelsen har bortsetts från det undanlagsfallet attdomstolen kan förordna om uppskov enligt 24 kap. 15 § RB. Syftetmed utredningshäktningen är att ge åklagaren att presentera fullahäktningsskäl. DV delar uppfattningen all en nedkortning av fristerna gör detnödvändigt att i vissa fall kunna ge åklagaren denna möjlighet. DV förordaremellertid i stället en lösning som är mer lik det i använd institutet"oprelhold anholddse". Domstolen skulle därvid enligt DVs förslag påyrkande av åklagaren kunna förordna om uppskov med häktningsfrågan för alt bereda åklagaren möjlighet alt fullständiga utredningen.Härigenom skulle man slippa alt införa en möjlighet till häktning på lägremisstankegrad än sannolika skäl som huvudregeln med korta lidsfristerinte uppluckrades mer än nödvändigt. Enbestämmelse om all domstolen kan besluta om uppskov i nu ifrågavarande fall kanregleras i 24 kap. 13 § RB. Eftersom den i betänkandet föreslagna bestämmelsenom ulredningshäklning i 1 § tredje stycket därvid bortfaller bör den nuvarandelydelsen i 5 § andra stycket om anhållande utan fulla häktningsskäl behållas. RPS:Förkortningen av häklningsfristen kommer alt medföra, all en domstol iblandkommer att fä la ställning till häktningsfrågan på ett bristfälligareutredningsmaterial än . I betänkandet föreslås därför all domstolen ivissa fall inledningsvis skall kunna häkta på en lägre grad av misstanke, s.k.utredningshäktning (s. 154). RPS tillstyrker detta och vill särskilt framhållaviklen av att förslaget genomförs. Om man inte har möjlighet att i ettinledande skede av en brottsutredning försäkra sig om en misstänkts personfastän fulla häktningsskäl inte föreligger skulle säkert inte så fåkvalificerade brottslingar, beträffande vilka utredningen är besvärlig, gåfria. Däremotmotsätter sig RPS att - som följer av den föreslagna lydelsen av 24 kap I §tredje stycket RB - utredningshäktning inte skulle kunna ske i fall som avses i24 kap 2 § RB. Lagrummet avser häktning oberoende av brottets beskaffenhet ivissa fall, nämligen dä den misstänkte är anonym eller det finns risk att hanflyr utomlands. Förslaget innebär en inskränkning i förhållande vad som fn. gäller, eftersom anhållande kan ske med stöd av detta lagmm i dess nuvarandelydelse ulan särskilda begränsningar (24 kap. 5 § nuvarande lydelse).Inskränkningen har inte närmare motiverats i belänkandet. Den skulle ipraktiken innebära att samhället avstår från lagföring i åtskilliga av dessafall, som enligt presenterad statistik utgör av häktningsfallen(s. 90). Detta kan knappast godtas. Att en bestämmelse inte används alltförofta är inte skäl att avskaffa den, om det faktiskt finns fall där den fylleren funktion. Utredningensförslag innebär också att ulredningshäklning inte skall kunna tillgripas i fall som avses i 24 kap 1 § andra stycket RB i dess nuvarande lydelse, dvs. vissa fall av kvalificerad flyklfara. Nämnda lag mm bör nämligen enligt utredningen upphävas. Som närmare utvecklats (i remisssammanställningen under avsnitt 2.2 De särskilda häktningsgrun- 267 derna) motsätter sig RPSdock att lagmmmet upphävs. Mot bakgrund Prop. 1986/87:112 härav, och påmotsvarande skäl som anförts i föregående stycke, anser RPS attutredningshäktning skall kunna äga mm även i dessa fall. Riksdagensombudmän: Utredaren har utgått ifrån att nuvarande anhåll-ningsregel i 24 kap.5 § andra stycket RB innefattar krav på endast skälig misstanke. Detta synesvara en utbredd uppfattning, inte minst inom polisväsendet. JO Sverne har i ettbeslut' pekat på att lagstiftaren inte har använt uttrycket "skäligmisstanke" i detta sammanhang medan det förekommer i fråga om andratvångsmedel, t. ex. som förutsättning för reseförbud, kroppsvisitation,kroppsbesiktning och husrannsakan. Detta kunde enligt Svernes mening ses somatt man föreställt sig en misstankegrad mellan skälig misstanke och sannolikaskäl. Det skulle således kunna krävas konkreta omständigheter av sådan styrkaatt mer än skälig misstanke föreligger. Jag kan ansluta mig till dennauppfattning. Det är viktigt när del är fråga om bedömningar av denna abstraktanatur på ett från rättssäkerhetssynpunkt sä känsligt område alt beviskraveninte sätts för lågt. Eftersom abstraktionsnivån är så hög innebär de i lagenutsatta kraven delvis en markering av hur omsorgsfull prövningen skall vara ochvilken allmän kvalitet det måste vara på de omständigheter som talar för denmisstänktes skuld. Med hänsyn härtill kan jag inte tillstyrka förslaget om s.k.utredningshäktning. Den tid som åklagaren har till sitt förfogande fram tillhäktningsförhandlingen bör vara Ullräcklig för alt en ordentlig bedömning skallkunna göras om de "normala" häklningsgmndema föreligger. Dennuvarande regeln i 24 kap, 5 § andra stycket bör kunna kvarstå oförändrad. vid : Förkortningen av frister kan antasmedföra, alt domstolarna i häktningssaker föreläggs ett bristfälligareprövningsunderlag än förekommande. Utredningsmannen räknar tydligenmed att häktningsframställningar avslås i fall, där de i rättsordningensintresse helst bort bifallas - och skulle ha bifallils, om ett fullständigarematerial hunnit införskaffas. Han föreslår nämligen en möjlighet till häktningvid lägre bevisstyrka än gmndfömtsättningens sannolika skäl: är vederbörandeblott skäligen misstänkt (för brott enligt normalfallet för häktning) men finnsanledning räkna med att den fortsatta utredningen resulterar i sannolika skälför brottsmisstanken, får häktning ske, om det är av "synnerligvikt", att förvarstagande sker i avvaktan pä ytterligare utredning (24kap. 1 § sista stycket i förslaget). Regelnom sådan "ulredningshäklning" innebär, all erforderliga sannolikaskäl i "normalfallet" av häktningsgmndande brott anteciperas. Den ärsåtillvida en parallell till icke blott reglerna i 24 kap. 5 § andra stycket oms.k. utredningsanhållande ulan även den tankegängen inom åtalsläran, att åtalmå understundom väckas även vid blott sannolika skäl, när principiellterforderliga tillräckliga skäl beräknas bli framtagna under fömndersökningensfortsatta gäng och till huvudförhandlingen. Delinnebär sålunda, att häktning görs möjlig redan pä del tidiga stadium avbrottsutredningen, all bevisningen ännu ej indicerar sannolika skäl för 'JO:s ämbetsberättdse 1985/86 s. 100. denmisstänktes skuld till brottet (men anledning är att anta sådana skäl Prop.1986/87:112 skola komma fram sedermera - ett bevisläge, som visserligen, såsombekant, ej i och för sig konstituerar någon åtalsplikt). 1 förslaget kombinerasden nya principen med den uppenbart behövliga föreskriften, att omprövning aven sålunda beslutad häktning måste företas vid särskild förhandling inomsenast (24 kap. 18 § i förslaget). Ioch för sig hyser forskningsnämnden starka principiella betänkligheter mot enhäktning (lika väl som mot ett åtal) som sker på anteciperade data, vartillkommer nackdelen med de praktiska oformligheter som en antecipa-tionnödvändigtvis drar med sig. Emellertid är det tydligt, att fristförkortningennödvändiggör ett arrangemang som inom rimliga gränser vidmakthållertvångsmedlets effektivitet enligt allmänhetens berättigade anspråk, varförnämnden icke kan ställa sig avvisande pä denna punkt. Sverigesadvokatsamfund: Utredningen föreslår i 24 kap. 1 § tredje stycket RB en ny gmndför häktning. För denna s.k. ulredningshäklning krävs enbart skälig misstankeom brott och att det är av synnerlig vikt att den misstänkte tas i förvar iavbidan på ytterligare utredning. Utredningenexemplifierar ej de situationer som kan vara aktuella då det är av synnerligvikt alt den sålunda misstänkte las i förvar. För all "synnerlig vikt"skall föreligga krävs tydligen ej heller särskilt mycket. Förslaget till dennanya häktningsgmnd inger enligt samfundet vissa farhågor. För att motverkaeffekten av de föreslagna korta fristerna för frihetsberövande ges här ätåklagaren ett nytt instmment i form av utredningshäktning. Utredningen harinte enligt samfundet på ett Ullräckligl övertygande sätt klargjortförutsättningama för häktning på denna nya gmnd. Risk föreligger att mångahäktningsbeslut pä gmnd av ofullständig utredning gmndas enbart på s.k. skäligmisstanke. En sådan utveckling inger enligt samfundet oro. I utredningenfömtsätts dock, all ulredningshäklning endast får ske i det fall det äroundgängligen nödvändigt och att brottels svärhet har stor betydelse vidbedömningen. Vidare föreslås att omhäktningsförhandling skall avhållas inom envecka och att fulla häktningsskäl då skall föreligga för fortsaltfrihetsberövande. Endast under dessa uttalade förutsättningar är samfundetberett att tillstyrka förslaget om häktning på skälig misstanke. : Utredaren föreslår att häktning skall få ske även om det endastföreligger skälig misstanke i de fall då det finns anledning räkna med alltillräckligt underlag för ett påstående om sannolika skäl framkommer under delfortsatta utredningsarbetet. Undantagsregeln får enligt förslaget endastUllämpas under de fömtsättningar som i övrigt anges i 24 kap. 1 § RB. Då detinte finns någon markerad gräns mellan sannolika skäl och skälig misstanke kanförslaget medföra att gränsen generellt sett förskjuts nedåt. Enligt förbundetsuppfattning måste den av utredaren föreslagna häktningsmöjlighelen utnyttjasrestrikUvt, t.ex. i de fall då man avvaktar resultatet av en teknisk utredningoch det skulle kännas otillfredsställande att släppa den misstänkte bara föratt resultatet av denna undersökning ej föreligger. Omutredarens förslag genomförs bör häktningsmöjligheten ej vara be gränsad till de fömtsättningar som uppställs i 1 § av 24 kap. I de fall den 269 misstänkte kan antas viljafly utomlands för att undandra sig lagföring eller Prop. 1986/87:112 straffeller det är fråga om en utländsk medborgare som tillfälligt vistas här måstedet vara lika angeläget att kunna häkta vid skälig misstanke om brott.Häktningsmöjlighelen bör därför även omfatta de fömtsättningar som anges iförslagets 2 §. Förslagetom omprövningsförhandling kommer att medföra betydande merarbete fördomstolarna men förbundet anser del angelägel att den föreslagna bestämmelseninförs. FöreningenSveriges åklagare: av utredaren anförda skäl tillstyrkes förslaget atthäktning skall kunna ske på skälig misstanke om det är av synnerlig vikt misstänkte las i förvar i väntan på ytterligare utredning om brottet ochde förutsättningar som i övrigt anges i 24 kap. 1 § RB är uppfyllda. Föreningenhar inte heller något all erinra mot vad som anförs när det gällerfömtsättningar för gripande och anhållande och s.k. omprövningsförhandling. FöreningenSveriges länspolischefer och Föreningen : Föreningarnavill särskilt framhålla alt förslaget om s.k. ulredningshäklning Ullstyrkes.Härigenom får polisens utredningsavdelningar liksom underanhällningstiden - en möjlighet, att på ett effektivt sätt slutföra tillexempel en teknisk undersökning. Åklagaren kan sedan presentera bevisningen iett sammanhang. Del är ett rättssäkerhetskrav all inledda fömndersökningar blirså noggrant genomförda som möjligt. : Förslaget om häktning på en lindrigare grad av misstanke tillstyrkes,men bör inte begränsas brott av viss svårhet. 1 sådant fall riskeras effektivitetsförlust beträffande en stor gmpp av brott där maximistraffetligger , där tidigare utredningsanhållande kunnat ske enligt RB 24kap. SvenskaRöda korset: SRK anser all del är olyckligt med en särskild häklesform därkraven på misstanke sänks. Trots sin undanlagskaraktär kan regeln feltolkastill den anhållnes nackdel. SRK motsätter sig denna regel. JUSEK:JUSEK tillstyrker utredningens förslag men anser alt möjligheten tillutredningshäktning bör utsträckas till att omfatta även fall enligt 24 kap. 2 §där påtaglig risk föreligger för att den misstänkte genom att fly utomlandsundandrar sig lagföring eller straff Svenskaavdelningen av internationella juristkommissionen: Avdelningen inser detpraktiska behovet att i vissa fall kunna häkta pä lägre grad av brottsmisstankeän "sannolika skäl". Avdelningen tillstyrker därför förslaget idenna del och instämmer i utredarens ståndpunkt att utrednings-häktning endastskall ske när det är oundgängligen nödvändigt. Domstolens granskning skallinriktas på all bedöma om det finns tillräckligt starka skäl att antaga attutredningen inom leder fram "sannolika skäl" förbrottsmisstanken.