prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — På förslag av lagrådet har däremot förts in tvä nyaparagrafer. 13 8 upptas en föreskrift som gör del möjligl att i vissa fallersätta direkta underrättelser lill de opriorilerade borgenärerna med enkungörelse. Allmänna regler om krav på delgivning av kallelser ochunderrättelser har tagils upp 14 6. Formenför kungörande Prop. ,§ /-J kap. Kungörelsenom konkursbeslulel skall införas i Post- och och, enligt vadsom föreskrivs i 3 6 lagen (1977:654) om kungörande i mäl och ärenden hosmyndighet m.m., i ortstidning. Närelt beslut eller en åtgärd i nägot annal fall än som sägs i första stycketeller i 8 kap. 11 6 skall kungöras enligt denna lag, skall kungörelsen införasi Post- och och den eller de ortstidningar som rättenbestämmer. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 15 kap. 1 6 KLförslagel. Del första styckelmotsvaras närmast av 18 a 8 andra stycket och 19 8 andra stycket KL.Paragrafens andra stycke saknar direkt motsvarighet i KL men motsvaras i vissmän av bestämmelsen i 18 a 8 första stycket sista meningen KL. Frågani vilken omfattning kungörelse skall annonseras har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.9.4). Angående de närmare övervägandena får jag iförsta hand hänvisa dit. Idet första styckel anges i principiell överensstämmelse med gällande ordningatl kungörelsen om konkursbeslulel skall införas i Post- och Inrikes Tidningaroch enligt vad som föreskrivs i den s. k. kungörandelagen i ortstidning.Kungörande skall alltså ske enligt den s.k. breda principen. Tillkonkursbeslutet knyts en mängd olika rättsverkningar och den krets av personersom berörs av beslutet är vid del tillfället i stort sett okänd. Däremotbehöver del i kungörelsen av naturliga skäl inle längre anges nägot omhandläggningsformen. Om det redan i konkursens inledning beslutas ombevakningsförfarande, bör däremot kungörelsen om konkurs-beslutet lämpligeninnehålla uppgift om detta och om de tider för bevakning m. m. som harbeslämts. Enligt19 8 andra styckel KL skall det av kungörelsen alltid framgå den tidpunkt sombestämts för det första borgenärssammanträdei. En bestämmelse att kungörelsenom konkursbeslulel skall innehålla uppgift om den för edgångssammanträdelbestämda tidpunkten har tagits upp i 2 kap. 24 6. Atl vissa uppgifter om bl.a.kallelse av borgenärerna fill edgängssammanträdet skall föras in i dennakungörelse anges ocksä där. 1det andra slyckel behandlas de övriga fall när kungörelse skall utfärdas enligtkonkurslagen. Därvid har ett ytteriigare undantag gjorts för del fall altkungörelse skall utfärdas i fall som avses i 8 kap. 11 8- Där sägs attförvaltare skall kungöra en auktion för försäljning av boets egendom på sälloch inom lid som föreskrivs för kungörande av exekutiv auktion pä sådan egendomsom del är fråga om. Kungörelsen behöver dock enligt det nämnda lagrummetaldrig föras in i Post- och . Därutöver fär enligt 8 kap. 12 8ytterligare inskränkningar av kungörandet av auktionen göras i vissa fall. Rättenbestämmer själv i vilka tidningar utöver Post- och Inrikes Tid ningar som kungörelsen skall införas. Av kungörelsen om konkursbeslutet behöver inte längre framgå vilka tidningar som rätlen har bestämt för fortsatt annonsering. Enligt vad kommittén uttalar i anslutning fill denna paragrafförutsätts dock att kungörelse under konkursen som huvudregel försin i samma tidning eller tidningar. Som jag har anfört i den allmänna Prop. 1986/87:90motiveringen bör emellertid enligt min mening fortsatta kungörelser an- 15 kap.nonseras i en mer begränsad omfattning än kungörelsen om konkursbeslutet. 1syfte atl uppmärksamma läsare av konkurskungörelsen pä atl fortsattakungörelser kan komma atl annonseras i elt begränsat antal tidningar bör, iförekommande fall en uppgift med detta innehåll införas i kungörelsen omkonkursbeslutet. En föreskrift om delta bör tas upp i den nyakonkursförordningen. Atlkungörandet i vissa fall kan ske i annan form eller i slörre utsträckning änden nu föreskrivna framgår av 4 6 lagen (1977:654) om kungörande i mål ochärenden hos myndighet m. m. Utbyteav kungörelse mol skriftliga underrätlelser till borgenärerna konkurs vari bevakningsförfarande har ägt rum skall följande kungörelserersättas med skriftliga undertättelser lill borgenärerna, om del saknasanledning att anta att kostnaden för tillkännagivandel med kungörelse blirlägre eller alt kungörelse i övrigt är lämpligare, nämligen 1. kungörelse med kallelse tillförhandling angående entledigande av förvaltare, 2. kungörelse med information omatl etl förslag lill utdelning eller efterutdelning har upprättats saml altslutredovisningen och tillsynsmyndighetens utlåtande över den finnstillgängliga för granskning, 3. kungörelse av beslut om altlägga ned konkursen på grund av frivillig uppgörelse, 4. kungörelse med information omatl slutredovisningen och tillsynsmyndighetens utlåtande över den finnstillgängliga för granskning i fall då förvaltare avgår före konkursens slul. Omutbyte sker i de fall som anges i första slyckel 2, 3 eller 4 skall tid somavses i 11 kap. 6 6 tredje stycket, 13 kap. 7 6 iredje styckel och 16 kap. 9 8första slyckel i stället räknas efter den dä underrättelserna sändesul. Paragrafensförsta stycke motsvaras av 15 kap. 2 8 KLförslagel och i viss mån av 203 6 KL.Del andra styckel motsvaras i viss mån av 15 kap. 4 6 första styckelKLförslagel men saknar motsvarighet i KL. Konkurslagskommitténsförslag all byta ul kungörelse mot skriftliga underrättelser lill borgenärernahar diskuterats i den allmänna mofiveringen (avsnitt 2.9.3). Den nu föreslagnaparagrafen innehåller i jämförelse med KLförslagel tvä principielltbetydelsefulla nyheter. Enligt15 kap. 2 6 KLförslagel skall utbyte av kungörelse mol underrättelser ske ivissa särskilt angivna fall om del kan antas all kostnaden förfillkännagivandet därmed blir lägre eller etl utbyte i övrigl framstår somlämpligt. Vid bedömningen av om ell utbyte framstår som lämpligt skall enligtkommittén hänsyn las lill atl underrättelser normalt sett ger mottagarna ensäkrare information än kungörelse. En förutsättning för utbyte är enligtkommilléförslaget atl en kostnadsjämförelse görs. Ävenom beräkningsgrunderna förenklas innebär KLförslagel pä denna punkl ett inle obetydligt merarbete för rätten. Av främst detta skäl föror- 392 darjag, som framgått av den allmänna motiveringen, all bestämmelsen Prop.1986/87:90 utformas på etl sådant sätt att utbyte normall sker i de angivna fallen. Utbyteskall däremot inle äga rum om tillkännagivandet genom kungörande kan antas blibilligare eller i övrigl befinnes vara lämpligare. Rälien behöver såledesnormall inte göra nägon kostnadsjämförelse. Om antalet borgenärer är myckelstort kan utbyte underlåtas. Också om del av någon anledning finns skäl altanta atl borgenärskreisen inle är känd med tillräcklig grad av säkerhet fårutbyte underiälas, även om kostnaderna för tillkännagivandet därmed kan antasbli högre. Denandra nyheten är atl utbyte fär ske endast om bevakningsförfarande har ägt rum.Del sagda har praktisk betydelse endast såvitt gäller kungörande av all ettutdelningsförslag har upprättats. Även kommittén anser alt utbyte normall baraskall fä ske i stor konkurs. Skälen för min ståndpunkt finns redovisade i denallmänna motiveringen. Kungörelse om atl ett uldelningsförslag har upprättalsfär således bytas ul mot underrättelser endast om bevakning har ägt rum. Iförsta stycket anges sålunda som en allmän förulsällning atl bevakningsförfarandeskall ha ägt rum. Häri ligger all bevakningsförfarandet skall vara avslutat,dvs. den bestämda fiden för bevakning skall ha löpt ut. Däremot behöver inte iförekommande fall förlikningssammanlräde ha hållits, än mindre jävstvisierslufiigl ha avgjorts. första stycket har de situationer dä utbyte kan ske räknats upp.Uppräkningen ansluter - bortsett frän de ändringar som föranleds avutformningen av mitt förslag i övrigl - i sak till KLförslagel. Efterpåpekande av lagrådet har i uppräkningen gjorts en del ändringar samtparagrafen i övrigt justerats. Lagrådethar sålunda påpekat all informationen lill borgenärerna om alt enefterbevakning har gjorts bara kan förekomma i konkurser vari bevakningsförfarandehar ägt rum. Lagrådei föreslår därför alt del i det berörda lagrummet (9 kap.21 8) direkt anges all informationen normalt sett skall ske genomunderrättelser lill borgenärerna. Om antalet borgenärer med oprioriteradefordringar är myckel slorl bör däremot underrättelserna kunna ersättas medkungörelse (se näsla paragraf). Milt förslag har utformats i enlighet med vadlagrådet har förordat. Enligtmitt förslag skall borgenärerna i vissa fall kallas till en förhandling förprövning av fräga om atl entlediga förvaltaren (7 kap. 5 8). Till förhandlingenskall borgenärerna normall kallas genom kungörelse. Även i detta fall bör del,som lagrådei föreslagit, finnas en möjlighet att byta ul kungörelsen moldirekta underrätlelser till borgenärerna. 1andra slyckel har införts en bestämmelse vars principiella motsvarighetåterfinns i 15 kap. 4 8 KLförslagel. I det förevarande styckel sägs bl.a. allbesvärsliden beträffande ell beslut atl lägga ned konkursen efter frivilliguppgörelse skall, om utbyte har ägt rum, räknas frän dagen efter den däunderrättelserna sändes ul. Enligt lagrådei bör delsamma gälla vid beräkningenav liden för atl framställa invändning mol utdelningsförslag resp. motslutredovisning. Slyckel har utformats i enlighet härmed. Föratl förebygga tvekan om från vilken dag de olika fiderna skall räknas bör tingsrätten alltid sända ut alla underrättelser . Del bör slutligen påpekasatt om utbyte har ägt rum bör sädana underrät- Prop. 1986/87:90 telser somenligt konkursförordningen skall sändas ut så långt möjligt 15 kap.samordnas med underrätlelser enligt nu förevarande paragraf. Utbyteav underrättelser och kallelser till borgenärerna mot kungörelse 3 6 Omantalet borgenärer med fordringar utan förmänsrätt är myckel stort, fårunderrättelser till dessa borgenärer och sädana kallelser lill dem som intebehöver delges ersättas av ett tillkännagivande genom kungörelse. Paragrafen,som saknar motsvarighet i såväl KLförslagel som KL, har tillkommit efterförslag av lagrådet. Paragrafenhar getts en generell utformning men torde få sin praktiska betydelse främst ide fall som avses i 9 kap. 8 och 2188 och 11 kap. 8 8. Delär inle lämpligt atl borgenärer med förmänsberättigade fordringar berövas dendirekta informationen om olika beslut och åtgärder i konkursen. Ofta ärinformationen i fråga av störst betydelse för dessa. Delbör inle i lagen direkt anges vilket antal borgenärer som motiverar ett sådantutbyte som förevarande paragraf avser att göra möjligt. Kostnadsaspekten börnaturligen väga tungt. Del kan inle heller uteslutas att fordringarnas storlekfär inverka på bedömningen. Omelt utbyte sker enligt denna paragraf, bör rälien beakta del förhällandet atlborgenärer som bor i utlandet generellt sett har små möjligheter all uppmärksammainformation som lämnas genom kungörelse i svenska tidningar. Finns del mångasädana borgenärer, kan den omständigheten utgöra etl skäl mol utbyte. Omutbyte sker trots del, kan det finnas anledning alt tillställa dessa borgenärersärskild information om innehållet i kungörelsen. Formenför kallelser och underrätlelser m.m. Skriftligakallelser och underrätlelser enligt denna lag sänds med posten i vanligt brevlill mottagaren under hans senaste kända postadress, om inte nägot annat följerav särskilda föreskrifter om delgivning. Skallnågon enligt en föreskrift i lagen beredas tillfälle all yttra sig i en vissfräga, fär delgivning äga rum. Paragrafen,som saknar motsvarighet i såväl KLförslagel som KL, har tillkommit på förslag av lagrådei. Jag instämmer i lagrådets uppfattning atl den nya konkurslagen bör la upp regler om formen för olika meddelanden. Med hänsyn till önskemålet om en snabb och enkel handläggning är huvudregeln den all kallelser och underrätlelser sänds i vanligt brev, utan delgivning. Intresset av alt vinna klarhet över atl adressaten har nätts av en kallelse gör sig dock i vissa fall gällande med sådan styrka atl delgivning bör föreskrivas; ibland dock endast som huvudregel. Detta har gjorts i anslutning lill de särskilda beslämmelser som stipulerar kallelser. Ifråga om meddelanden varigenom någon bereds tillfälle atl yttra sig Prop.1986/87:90 över en viss framställning (se t.ex. föreskrifterna härom i 2 kap.13 §, 15 kap. 6 kap. 10 8 och 14 kap. 8 6) kan rätten efteromständigheterna välja mellan vanligt brev och delgivning. Deföreslagna bestämmelserna är inte tänkta att hindra att kallelser ellerförelägganden meddelas vid en förhandling eller elt sammanlräde inför rälienmed verkan för de närvarande. 1 anslutning fill andra stycket kan anmärkas altnär i 11 kap. 8 8 talas om all borgenärer m.fl. "genomunderrättelser" bereds tillfälle att yttra sig över invändning mot ettutdelningsförslag därmed avses alt utesluta delgivning. Bestämmelser om handläggning och besvär m.m. Utöverden exekulionsrältsliga regleringen innehåller KL ett stort antal 16 kap.regler av mer renodlad processuell karaktär. Hit hör inte endast reglerna omsjälva handläggningen utan också regler om när etl beslut i ett konkursärendegår i verkställighet, när beslutet fär överklagas och av vem talan får föras.Regler av denna typ återfinns pä flera olika ställen i KL. Mänga har lagils ini sitt sakliga och tidsmässiga sammanhang. Andra finns samlade i 208-211 a 68KL. Dessa processuella regler kan systematiskt indelas i sex olika grupper: Regler som rör konkursdomarenshandläggning och beslut. Regler som rör rällenshandläggning och beslut i sädana frågor som konkursdomaren hänskjuter tillrällens prövning eller som enligt KL alltid skall avgöras av rätten. Regler som rör sädana tvistemåleller brottmål som har sin grund i den konkursrätlsliga lagsfiftningen. Regler som rör beslut somfattas av borgenärerna. Regler som rör beslut somfallas av tillsynsmyndigheten. Reglerom säkerhetsåtgärder ochtvångsmedel. följande lämnas en kortfattad redogörelse för vilka frågor och måltyper somingår i de olika grupperna saml för några av de för varje grupp utmärkandesärdragen. 1 denna grupp ingår alla de beslut och åtgärder somenligt KL ankommer på konkursdomaren. Utmärkande för dessa är atl de är avprocedurteknisk natur. Vissa undantag finns dock som exempelvis beslut rörandeförvaltarfrågor och fastställande av uldelningsförslag och förvallararvode imindre konkurser. Beträffande konkursdomarens beslut finns vissa gemensammabestämmelser i 210 och 210 a 88 KL. Dessa rör bl.a. överklagande av sådanabeslut. 1 vissa situationer fär konkursdomaren falla beslut först sedan ettsammanträde med borgenärerna har hållits. Detta gäller l.ex. om ny förvaltareskall utses (47 och 48 68 KL) eller om fräga uppkommer att entlediga denutsedde förvaltaren pä grund av påstådd olämplighet för uppdraget (80 6 KL). Enligt KL skall konkursdomaren i flera fall hänskjuta en fräga till rätlen för prövning medan andra frågor alllid skall avgöras av rätten. Särskilda bestämmelser om handläggningen av denna typ av mäl finns i 211 6 KL. De fall som avses är följande: 395 - Om gäldenären bestrider enborgenärs konkursansökan eller om han Prop. 1986/87:90 underlåter all yttrasig över den, skall målet hänskjuias till rätten. - Det ankommer pä rälien alt iordinär konkurs bestämma förvaltarens arvode. - Etl yrkande om all någon annanän gäldenären skall avlägga bouppieckningsed eller beediga viss uppgift ibouppteckningen skall hänskjuias till rätten om del inle medges. - Om förlikning angående enanmärkning mol en bevakad fordran inte kan nås, skall frågan hänskjuias lillrätten. - Framställt mol ellutdelningsförslag i ordinär konkurs skall handläggas vid rätten. - Om ett ackordsförslag harantagits av borgenärerna men konkursdomaren finner anledning atl ackordet inleskall fastställas, skall konkursdomaren hänskjuta ackordsfrågan lill rätten.Delsamma gäller om det vid borgenärssammanträdei inte kan avgöras om förslagethar antagits eller förkastats. De mål som har sin grund i KL men som i huvudsak följer tvistemåls- ellerbrotlmälsreglerna i RB utgörs av - mål vari talan förs omåtervinning lill konkursbo genom stämning, - mål om av förvaltarensslutredovisning, - mål om straffansvar. Förde båda förstnämnda mältyperna innehåller KL inga gemensamma processuellaregler. I 40 b 6 KL finns vissa beslämmelser som anger hur, av vem och närtalan om återvinning får väckas. I 191 8 KL anges vem som får klandraförvaltarens slutredovisning och när sädan klandertalan mäste väckas. I 192 8KL finns ocksä en särbestämmelse som reglerar ansvaret för rättegångskostnaderi ett mäl om av slutredovisning i de fall en borgenär har väcktklandertalan. I 40 b 6 iredje stycket KL finns en motsvarande bestämmelse förmäl om återvinning. I övrigt är lillämpliga fullt ut vidhandläggningen av dessa båda mältyper. Enligt40 b 8 KL kan återvinning påkallas av förvaltaren inle bara genom väckande avtalan ulan också genom anmärkning mot bevakning eller genom invändning motannal yrkande som framställts mol konkursboet. I dessa fall kommer frågan omåtervinning alt prövas i samband med atl anmärkningen eller invändningen prövas.För den prövningen gäller de handläggningsregler som normall tillämpas videxempelvis jävsprocess. Somvanliga brottmål handläggs mål om straffansvar enligt 213 6 KL och omöverträdelse av näringsförbud (212 8). Borgenärerna har enligt KL befogenhet alt fatta beslut i följande tvä fall: - Borgenärerna fär vidföriikningssammanträdet besluta om förlikning angående en framställd anmärkningmot en bevakad fordran. - Borgenärerna fär vid etlborgenärssammanlräde rösta om huruvida elt av gäldenären framlagtackordsförslag skall antas eller förkastas. Reglerom överklagande av dessa beslut finns i 210 b 6 KL. Under en konkurs fattar tillsynsmyndigheten en mängd olika beslut. Ofta är det fråga om att i ett yttrande eller i annan ordning ta ställning fill framställningar eller redovisningar. KL innehåller inga särskil- 396 da regler om dessa beslut,som frän processuell synpunkt är att betrakta Prop. 1986/87:90 som andrabeslut fattade av förvaltningsmyndighet. Förvaltningslagen 16 kap.(1986:223) är i princip tillämplig. Jag vill här med anledning av vad en avlagrådels ledmöier uttalar påpeka att jag därmed inte har tagit ställning tillfrågan i vad män besluten i fräga verkligen går alt överklaga. Huvudregeln är istället att beslut av den här karaktären inte går att överklaga särskilt. Av209 8 KL följer emellertid atl talan mot tillsynsmyndighetens beslut enligt KLinte får föras annal än i tvä där särskilt angivna fall. - beslut vidtvist om hur mycket av en konkurs-gäldenärs arbetsinkomst som skall tillkommakonkursboet (27 8 fjärde stycket KL). - beslut itvist mellan gäldenären och förvaltaren om hur mycket gäldenären skall fä ut avkonkursboet som beneficium och underhäll för sin försörjning (98 8 KL). Regler om säkerhetsåtgärder under konkursansökningsstadiet finns i 14 a-14 c68 KL. Om personella säkerhetsåtgärder under konkursen finns del bestämmelseri 88 och 88 a 66 KL. Tvångsmedel regleras slutligen i 94-96 66 KL. Reglerna idenna grupp intar en särställning därigenom atl beslut i berörda frågor enligtKL kan fatlas såväl av rätten som konkursdomaren. 1KLförslagel har ett stort antal processuella regler samlats i ett särskiltkapitel (16 kap.). Åtskilliga bestämmelser av processuell karaktär återfinnsdock i sitt sakliga och tidsmässiga sammanhang. Slopandet av konkursdomarinstitulionenhar medfört alt systemet har kunnat göras mer enhetligt än . De lösningarsom KLförslagel innehåller i detta hänseende har vid remissbehandlingen fåttett övervägande positivt mottagande. Densystematiska dispositionen av de processuella bestämmelserna i milt förslagbygger på KLförslagel. Del enhetliga konkursförfarandel har medfört attförutsättningarna har förändrats pä en punkl, nämligen när del gäller reglernaom prövning av utdelningsförslag. Systemet med mot uldelningsförslag iordinär konkurs har ersatts av elt syslem som bygger på del som tillämpasi mindre konkurs. Det innebär all invändningar mol förslaget framställs merformlöst och all rälien självmant prövar förslaget. Vidare ges möjlighet allhälla förhandling för denna prövning. 1huvudsak innebär mitt förslag beträffande de tidigare redovisade grupperna avregler följande. Grupperna1 och 2. 1 och med alt konkursdomarinstitulionen nu avskaffas kan diskuterasom det inle i processuellt hänseende borde gälla samma regler beträffande debeslut och åtgärder som handhas av konkursdomaren resp. rätten. EnligtKLförslagel skall prövningen av en tvistig konkursansökan ske inom ramen för konkursärendel. Detsamma gäller prövningen av förvalta rens arvode i ordinär konkurs och av elt yrkande om att nägon annan än gäldenären skall avlägga bouppteckningsed. Däremot skall enligt kommit téns förslag prövningen av en tvistig fordran i konkurs hänskjuias lill särskild rättegång. Delsamma gäller prövningen av ett ackordsförslag som borgenärerna inle har förkastat men som konkursdomaren trots det inle 397 Från systematiskautgångspunkter är det förenat med uppenbara förde- Prop. 1986/87:90 lar omreglerna om handläggningen av olika frågor med anknytning till ett 16 kap.konkursärende kan göras så enhetliga som möjligt. Den splittring som i dagkaraktäriserar reglerna om handläggningen medför all bestämmelserna ibland ärsvåra atl tillämpa. Defrågor som enligt KLförslagel skall prövas i en särskild rättegäng avviker tillsin karaktär inle pä något avgörande sätt frän de frågor som enligt förslagetskall handläggas inom ramen för konkursärendel. flertal av de regler somrör handläggningen föresläs också vara gemensamma. Mest betydelsefullt är allRB:s regler om handläggningen är lillämpliga om inle någol annat sägs ikonkurslagen. Rätlens sammansättning är densamma liksom utgångspunkten förberäkningen av den tid inom vilken talan får föras mot beslutet. Milt förslagutgår från atl även prövningen av tvisliga fordringar och av ackordsförslag somborgenärerna inte har förkastat men som trots det kräver en särskild prövningför faststäilelse, skall ske inom ramen för konkursärendet. IKL finns regler om olika sammanträden som skall hållas inför konkursdomarenresp. Del gäller första borgenärssammanträdei, edgångs-sammanträde,förlikningssammanträde samt sammanträden för att utse ny förvaltare eller föratt pröva en fräga om atl enfiediga en förvaltare som påstås vara olämplig försitt uppdrag. Om elt ackordsförslag har tagits upp skall också borgenärernasamlas lill elt borgenärssammanträde för att rösta om förslaget. Dessutominnehåller KLförslagel nya regler om förhandlingar som rätten häller för attpröva frågor om tvångsmedel. 1mitt förslag har uppdelningen mellan förhandling och sammanträde behållitstrots all båda hålls inför rätten. I konkurslagens mening har etl sammanträdeen annan karaktär än en förhandling. Vid ett sammanträde behöver inte frågoravgöras av rätlen. Detta är emellertid regelmässigt fallet vid en förhandling. Desammanträden som hålls inför konkursdomaren för prövning av fräga huruvidaantalet förvaltare skall ökas (47 6 KL), ny förvaltare utses (48 6) ellerförvaltare entledigas pä begäran av annan än honom själv (80 8 andra stycket)är av delvis annat slag. Här kan starka intressen ställas mot varandra ochsammanträdena syftar lill att bereda samtliga berörda tillfälle att framförasina synpunkter. Dessa sammanträden benämns i mitt förslag förhandlingar (7kap. 3 och 5 66) och föreslås följa samma regler som skall gälla för övrigaförhandlingar i elt konkursärende. Vadsom nu har sagts medför behov av relativt långtgående förändringar iförhållande fill 16 kap. KLförslagel. De särskilda reglerna om handläggningenav frågor som enligt KLförslagel hänskjuls till rättegång måste inarbetas blandde regler som rör handläggningen av konkursärenden och rättens beslut i sådanaärenden. Somredan anförts i anslutning till 1 kap. 6 6 bör om handläggningenav tvistemål i princip gälla vid handläggningen av konkursärenden.