prop · GA03129 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1986/87:129 om vissa frågor om ersättning för uppehälle vid vård inomsocialtjänsten, m. m. Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås att en kommun får rätt att ta ul ersättning för uppehälletav vuxna personer som på gmnd av missbmk får värd eller behandling i ett vård eller boende eller i ett familjehem. Regeringen föreslås fåbemyndigande att föreskriva om den högsta ersättning som får tas ut för vagedag. Avsikten är att den i princip skall motsvara det högsta avdrag som görsfrån sjukpenningen vid sjukhusvård och som är . Förden missbrukare som har sjukpenning och som får vård i ett hem för vård ellerboende föreslås att sjukpenningen inte skall minskas automatiskt som sker.Försäkringskassan föreslås att först efler begäran av den kommun som svarar förvårdkostnaderna minska sjukpenningen pä samma sätl som för den som vårdas påsjukhus. Enligt förslaget skall därefter betala ut ettbelopp som motsvarar minskningen till kommunen. De nya bestämmelserna avsesäven omfatta missbrukare som får vård i familjehem. Vidareföreslås att kommunernas möjligheter alt uppbära folkpension som ersättning förvård eller försörining skall upphöra beträffande bl. a. de missbrukare somomfattas av den föreslagna ersättningsskyldigheten. Denya bestämmelserna föreslås träda i kraft . 1 1986/87. Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs att 34 § socialtjänstlagen (1980:620)skall ha följande lydelse. Stöd- och hjälpinsatser av behandlingskaraktär medför inle kostnadsansvar för den enskilde vårdta-garen. För andra stöd- och hjälpinsatser får kommunen ta ul skälig ersättning. Slöd- och hjälpinsatser av be-handlingskaraklär medför inlekostnadsansvar för den enskilde vårdta-garen. Kommunen får dock, utombeträffande underårig, ta ul ersättning för uppehället av den som på grund avmissbruk av alkohol, narkotika eller därmed Jämförbara medel får vård ellerbehandling i ett vård eller boende eller 1 ett familjehem. Regeringenbemyndigas meddela föreskrifter om den högsta ersättning som får tas utförvarje dag. För andra stöd- och hjälpinsatser än som angetts nu får kommunen taut skälig ersättning. Om en underårig genom socialnämndens försorg får vård iett annal hem ån del egna, är föräldrarna skyldiga att i skälig utsträckningdelta i kommunens kostnader enligt grunder som regeringen föreskriver.Socialnämnden får i sådant fall uppbära underhällsbidrag som avser den underårige. Bestämmelsernai första stycket gäller inle i fråga om tjänst för vilken avgift har bestämis enligl35 §. Denna lag träder i kraft . 2 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs all 3 kap. 15 § och 10 kap. 3 § lagen(1962:381) om allmän försäkring' skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 15 §- Sjukpenning utgår ej för tid då denförsäkrade a) fullgör värnpliktstjänstgöring eller vapenfri tjänsteller genomgår mili tär grundutbildning för kvinnor; b) är inlagen i sådant hem som avses i 12 § lagen(1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga med stöd av 1 § andra stycket 2 eller tredje slycket sagda lag; c) är häktad eller intagen i kriminalvårdsanslall; d) i annal fall än under b) eller c) sagts av annanorsak än sjukdom 'qgits om hand på det allmännas bekostnad; e) vistas ulomlands i annal fall än då den försäkradeinsjuknar medan han utför arbete som etl led i en här i riket bedriven verksamhel eller som anställd på svenskt handelsfartyg eller under sjukdom eller i fall som avses i 8 § andra stycket reser till utlandet med medgivande. För varie dag då en försäkrad För varie dag då en försäkrad bereds värd i elt sådant hem för bereds vård i elt sådanthem för värd eller boende enligt social- vård eller boende eller familjehem Ijänstlagen (1980:620) som ger vård enligt sodaltjänsdagen (1980:620) och behandling åt missbrukare av som ger vård och behandling ål alkohol eller narkotika, skall sjuk- missbrukare av alkohol eller narko- penningen minskas på del sätt som lika, skall sjukpenningen på begä- framgår av 4 § andra styckel. ran av den kommun som svarar för vårdkostnaderna minskas på det sätl som framgär av 4 §andra stycket. Det belopp som sjukpenningen minskas med skall betalas ut tillkommunen. hinder av första styckel utgår sjukpenning till försäkradsom avses under c) vid sjukdom som inträffar under tid då han får vistas ulomanstalt och därvid bereds tillfälle att förvärvsarbeta. 10 kap. 3 §3 Därest pensionsberältigadi annat fall ån som avses i 2 § under hel månad är intagen i annan anstalt änsjukhus eller ock tillfälligt vistas utom anstalten, äger den som driveranstalten att, i den mån regeringen så förordnar, uppbära så stor del av den pensionsberältigadeså månaden belöpande folkpension, som svarar mot kostnaderna för vården eller försöriningenpå anstalten, varvid den pensionsberätligade dock skall äga erhålla visslbelopp för sina personliga behov. Vad nu sagts skall äga ' Lagen omlryckl 1982:120. ' Senasie lydelse 1983:960. 'Senaste lydelse 1986:242. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse motsvarandetillämpning för det fall alt den pensionsberätligade åtnjuter vård ellerförsörjning mol avgift, som erlägges av kommun eller landstingskommun. Åtnjuter barn, för vilketbarntillägg ulgår, i annal fall än som avses i 2 § sista stycket under helmånad vård på anstalt eller eljest vård på allmän bekostnad, äger den somdriver anstalten eller det kommunala organ som svarar för vårdkostnaden att, iden mån regeringen sä förordnar, uppbära sä slor del av barntillägg för månadensom svarar mot vårdkostnaden. Prop.1986/87; 129 Första stycket gäller intei fråga om pensionsberältigad som åtnjuter helinackordering i för äldremänniskor eller som bor i gruppbostad eller elevhem som avses i lagen(1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. Första stycket gäller intei fråga om pensionsberältigad som åtnjuterhelinackordering i för äldre människor, 2. bor i gmppbostad eller elevhem som avses i lagen(1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl., eller 3. skall betala ersättning enligt 34 § första stycketsocialtjänstlagen (1980:620). Dennalag träder i kraft den . 1986/87; 129 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 26 mars1987 Närvarande; statsrådet , ordförande, och statsråden ,, , , R. , , , ,, G. , Lönnqvist Proposition om vissa frågor om ersättning för uppehällevid vård inom , m. m. tillkallade den dåvarande chefen försocialdepartementet en parlamentarisk kommitté för alt göra en översyn avbestämmelserna om vård oberoende av samtycke inom socialtjänst- ochsjukvårdslagstiftningen. Kommittén antog namnet socialberedningen (S 1980:07).Efter regeringsskiftet år 1982 fick socialberedningen nya direktiv och delvisny sammansättning. Enligt de nya direktiven (Dir. 1982:106) skall beredningen bl.a.göra en allmän uppföljning och utvärdering av socialtjänstreformen. En av defrågor som nämns särskilt gäller kostnader för kost och logi när någon får slöd-och hjälpinsatser av behandlingskaraklär enligl 34 § socialtjänstlagen(1980:620). I direktiven sägs bl.a. följande: I 34 § första stycket socialtjänstlagen (SoL) anges altstöd- och hjälpinsatser av behandlingskaraklär inte medför kostnadsansvar förden enskilde. Förarbetena lyder på alt vårdtagaren i dessa fall skall vara frifrån allt kostnadsansvar. En annan tolkning av lagen går emellertid ul på altavgift kan las ut för kost och logi. Det har i detta sammanhang anförts atl frihet frän sådantkostnadsansvar skulle vara olämpligt från bl. a. rehabiliteringssynpunkt. Beredningen bör bedöma denna fråga med hänsyn lillmotsvarande bestämmelser inom främst sjukvården samt lill de ekonomiskakonsekvenserna. Socialberedningen överlämnade etl delbetänkande(Ds S 1984:17) Rehabilileringspenning till missbrukare - vissa avgiftsfrä-gor. (Ledamölervid betänkandets avlämnande; försäkringsrätlsrådei , ordförande, f.d.riksdagsledamolen , riksdagsledamoten , f.d. riksdagsledamolenErik , landstingsrådet , riksdagsledamolen ,avdelningschefen och riksdagsledamoten .) I betänkandet läggs fram förslag om att den som inte kanförvärvsarbeta därför att han på grund av missbruk genomgår vård och behandlingi ett hem för vård eller boende skall ha rätt till viss ersättning som avberedning- Beredningen föreslår vidare alt 34 § Prop.1986/87:129 SoL ändrasså all det klart framgår att missbrukare som vistas på framför alll vård eller boende normall skall belala en skälig ersättning för Slutligen föreslås att vissa sjukpenning- och pensionsbeslämmelsersom har samband med nu nämnda frågor skall Genom regeringsbeslut fickriksförsäkringsverket (RFV) i uppdrag att utreda frågor om pensioner ochbostadstillägg vid anstaltsvistelse. RFV överlämnade betänkandet(Ds S 1984:9) Pensionsförmåner vid institutionsvistelse. förslag om upphörande av sjukpenningavdrag för missbrukare på institutioneroch om upphävande av kommuners rätt alt uppbära försäkrads folkpensionsförmåneri vissa fall. vilka förslag hell överensstämmer med de förslag somsocialberedningen lägger fram i sill belänkande. Utan all lägga några förslaguttalar sig RFV också för en ändring av 34 § SoL och gör även i övrigt vissauttalanden om en kommuns rätt att initiera vissa utbetalningar till kommunenvilka helt överensstämmer med socialberedningens förslag. RFV:s betänkande,som innehåller ytterligare förslag i fråga om folkpensionsförmåner, har remissbehandlats.Remissinstanserna är positiva till eller har inte något atl erinra mot deförslag som ovan angetts överensstämma med socialberedningens förslag. tillkallade dåvarande chefen försocialdepartementet en kommitté (Dir. 1985:13) med uppdrag att se översjukförsäkringens roll när det gäller förebyggande åtgärder och i samband medrehabilitering. Kommittén antog namnet rehabiliteringsberedningen (S 1985:02). Sodalberedningens ovan angivna betänkande har remissbehandlats.Flera remissinstanser är tveksamma lill att genomföra en särlösning medrehabiliteringspenning för missbrukare innan rehabiliteringsberedningen harbehandlat frågan om ersättning under rehabilitering. Regeringen har mot dennabakgrund beslutat atl överlämna sodalberedningensbetänkande såvitt del avser rehabiliteringspenning till rehabiliteringsberedningen.Jag avser därför att i det följande endast behandla de övriga förslagen isocialberedningens betänkande. Beredningens egen sammanfattning av dessaförslag samt lagförslagen i dessa delar bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 1 resp. 2. En förteckning över remissinstanserna och ensammanställning av deras yttranden över de förslag som jag nu lar upp bör fogaslill protokollet i detta ärende som bilaga 3. 2.1.1 Avgiftsbestämmelsen i 34 § första stycketsocialtjänstlagen 34 § första stycket socialtjänstlagen (1980:620, SoL) harföljande lydelse. Stöd- och hjälpinsatser av behandlingskaraklär medför intekostnadsansvar för den enskilde vårdtagaren. För andra slöd- och hjälpinsatserfår kommunen la ul skälig ersättning. Bestämmelsen bygger ursprungligen på de förslag omgenomgripande förändringar av sodallagsliftningen som sodaluiredningen ladefram i betänkandet (SOU 1977:40) Socialtjänst och socialförsäkringslillägg. skulle en vårdlagare vara fri från kostnadsansvar inle bara förbehandling utan ocksä för mal och logi. Ulredningen hänvisade lill alt vård ochbehandling som gavs inom sjukvården som regel var kostnadsfri. fä värd inom säväl som sjukvården. För atl intestyra efterfrågan borde reglerna enligt utredningen vara i huvudsak desamma inomde båda vårdområdena. Som ytterligare skål framhölls att vården kunde varakortvarig, att vårdtagaren kunde ha kostnader för sin bostad och alt han ellerhon måste ges förutsättningar att återvända hem. Regeringen anslöt sig till utredningens förslag i denproposition varigenom socialtjänstlagen infördes (prop. 1979/80; 1). Ipropositionen (s. framhölls särskilt atl beslämmelserna i lagen(1962:381) om allmän försäkring (AFL) om reduceringar i vissa fall avsocialförsäkringsförmåner l.ex. reduceringen av sjukpenning och pension vidvistelse i etl hem för vård eller boende - borde uppmärksammas. Vidareframhölls atl man borde uppmärksamma alt sådana slöd- och hjälpinsatser som inlehade vård eller behandling som primärt syfte - t.ex. inackordering på eltinackorderingshem - kunde medföra ett kostnadsansvar för den enskilde. Dettasenare uttalande kom dock inle till uttryck i propositionens lagförslag. I sodalutskotlels betänkande med anledning avpropositionen behandlades frågan ytteriigare (SoU 1979/80:44 s.84f). UtskoUetbetonade aU den enskilde i skälig utsträckning själv borde bidra till kommunenskostnader i de fall socialnämndens insatser inte hade vård eller behandlingsom huvudsakligt syfte. Utskottet avsåg därmed främst olika former av boende.För all klargöra detta föreslog ulskollel etl förtydligande av 34 § första slyckel.Riksdagen beslöt härefter bestämmelsen om rätt för kommunen att ta ul skäligersättning för andra stöd- och hjälpinsatser (rskr. 1979/80:385). I allmänna råd (1981:1) Rätten tillbistånd understryks att gränsdragningen mellan insatser av behandlingskaraktär och mera ser- vicebetonade insatser är flytande. På samma hem för vård eller boende eller i samma familjehem kan insatser av bägge slagen förekomma. Insat serna kan också enligl i samma hem först ha behandlings karaktär och sedan övergå lill huvudsakligen boende. Regeringsrätten har i endom (RÅ85 2:39) slagit fast aU Prop. 1986/87:129 en vårdlagareinte kan åläggas kostnadsansvar för någon del av socialnämndens insatser alltså inte ens för kost och logi - när insatserna har vård eller behandlingsom primärt syfte. 2.1.2 Avdragpå sjukpenning vid sjukhusvård Enligl3 kap. 4 § AFL skall sjukpenning minskas med . för varie dag då enförsäkrad får sjukhusvård, dock med högst en tredjedel av sjukpenningensbelopp. Avdragetpå sjukpenningen vid sjukhusvård skall inle betraktas som en avgift. Motivenför en minskad sjukpenning är att den som blir intagen på sjukhus får såväl frisjukvård som mat, husrum och vissa kläder och att man på delta sätt skaparrättvisa mellan sjuka som vårdas på sjukhus och sjuka som vårdas hemma. Bestämmelsernaom sjukpenningavdrag gäller inte bara vid sjukhusvård utan enligt 3 kap. 15 § AFLockså dä en försäkrad bereds vård i etl sådant hem för vård eller boende enligtSoL som ger vård och behandling ät missbmkare av alkohol eller narkotika.Anledningen lill det är atl den som vistas på ett behandlingshem isjukpenningavseende bör befinna sig i samma situation som den som vistas påsjukhus. Trots atl sjukpenningav-dragel inte skall uppfattas som en avgiftligger det nära till hands att i praktiken ändå göra det. Bestämmelsen i 3 kap.15 § AFL och den särskilda bestämmelsen i 34 § SoL om befrielse frånkostnadsansvar vid stöd-och hjälpinsatser av behandlingskaraktär har därvidkommit att uppfattas som motsägelsefulla. 2.1.3 Rättatt uppbära pension vid vistelse på institution och familjehem Enligtbestämmelserna i 10 kap. 3 § AFL och bestämmelser i kungörelsen (1962:393) omrätt i vissa fall för kommun eller annan att uppbära folkpension gäller bl. a.att om en pensionsberältigad under en hel kalendermånad är intagen i ett vård eller boende enligt SoL eller på annat sätt får vård eller försöriningmot avgift som erläggs av en kommun, får kommunen uppbära den pensionsberältigadesfolkpension och därav tillgodogöra sig sina kostnader för vården eller försöriningen.Bestämmelserna avser endast folkpension jämte pensionstillskott men inte allmänfilläggspension, ATP. Den pensionsberätfigade skall i regel tillförsäkras ettbelopp som lägst motsvarar förbehållsbeloppel vid helinackordering i servicehusenligt 47 § socialtjänstförordningen (1981:750). Detta förbehållsbelopp utgör ide flesta fall av folkpensionen för en ogift ålderspensionär jämte pen-sionstillskott.För att pensionen skall kunna reduceras på det beskrivna sättet krävs att den pensionsberätligadevarit inskriven på institution eller i ett familjehem under en helkalendermånad (den s. k. hdmånadsregdn) dvs. från och med den första och tilloch med den i en kalendermånad. Detråder vissa motsägelser i gällande lagstiftning mellan ä ena sidan 34 § SoL som ej medger en kommun att ta ut ersättning av den enskilde för 8 vård ochbehandling och å andra sidan bestämmelserna i 10 kap. 3 § AFL som ger en kommunrätt att uppbära folkpensionsförmåner för sina kostnader för vården. 2.2.1 Den enskildes kostnadsansvar vid institutionsvårdoch vård i familjehem Mitt förslag: Den kommun som svarar för värdkostnaderna färrätt atl ta ut ersättning för uppehället av vuxna personer som på gmnd avmissbruk fär vård och behandling i etl hem för vård eller boende eller i eltfamiljehem. Socialberedningens förslag: Överensstämmer i princip medmitt (betänkandet s. 70-73). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser har tillstyrktberedningens förslag eller lämnat del utan erinran. Skälen för mitt förslag: I 34 § första stycket SoL föreskrivsatt stöd- och hjälpinsatser av behandlingskaraklär inte medför kostnadsansvarför den enskilde vårdlagaren. Bestämmelsen har tolkats olika av kommunerna. kommuner har ansett atl vårdlagaren i dessa fall skall vara fri från alltkostnadsansvar, medan andra har tolkat lagen så att avgift kan tas ut för kostoch logi. Denna osäkerhet har lett till en varierande och därmedotillfredsställande tillämpning av bestämmelsen. Regeringsrätten har dock i endom slagit fasl att när stöd- och hjälpinsatser enligl SoL har vård ellerbehandling som primärt syfte en vårdlagare inte får åläggas kostnadsansvar förnågon del av insatserna - alltså inte ens för kost och logi (RÅ85 2:39). En jämförelse mellan bestämmelserna i 34 § första stycket SoLoch vissa bestämmelser i visar att de ekonomiska konsekvenserna för denenskilde i praktiken kan bli mycket varierande. Jag tänker då på bestämmelsernaom sjukpenningavdrag som tillämpas då en försäkrad bereds vård i elt sådant vård eller boende enligt SoL som ger vård och behandling åt missbrukare avalkohol eller narkotika. För den som har sjukpenning görs således etl avdragfrån sjukpenningen för de dagar då han vårdas. Jag tänker också på kommunernasrätt alt uppbära folkpensions-förmåner när någon är inlagen pä hem för värdeller boende. För den som har folkpension får kommunen uppbära folkpensionenmed undanlag för elt förbehållsbelopp på i allmänhet av pensionen.Kommunens rätt att uppbära folkpension gäller dock endast om någon under en helkalendermånad är intagen på etl hem för vård eller boende. Om den som harpension blir inskriven i en månad och utskriven den näst sistadagen i nästkommande månad har kommunen ingen rält att uppbära pensionen trotsatt vederbörande vistats pä behandlingshemmet i näslan . Den sominte har sjukpenning eller pension utan eventuellt annan inkomst har ingenkostnad. ti /87. Det nuvarande regelsystemet kan således leda till att denenskilde i vissa Prop. 1986/87:129 fall får behålla endast en mindre del aven socialförsäkringsförmän, medan han i andra fall inle betalar något undervärdtiden och kanske har en större summa pengar till godo när den är slut. Detolikartade ekonomiska utfallet kan motverka ett gott behandlingsklimat ivården. Ur rehabiliteringssynpunkt finns det skäl för alt en vissersättning skall betalas. Vården av den enskilde inriktas till en del på alt hanskall kunna leva ett självständigt liv, vilket bl.a. innebär att kunna taansvar för sin egen ekonomi. Vården skall vidare så långt möjligt anpassas Ullförhållandena i samhället. Att i mån av förmåga betala för sitt uppehälle ärett centralt inslag i en normal tillvaro. Utgångspunkten att förhållandena pä eltbehandlingshem så mycket som möjligt skall likna förhållandena i samhället iövrigt talar således för att en viss ersättning bör betalas. Vård och behandling i ett familjehem bör ses som en alternativeller kompletterande vårdform till vård vid etl hem för vård eller boende ochdessa båda vårdformer bör därför i detta sammanhang behandlas lika. Underåriga hjälptagare, dvs. personer , haransetts inte själva behöva ersätta kostnader för egen vård eller behandling.Föräldrarna är dock skyldiga att i skälig utsträckning delta i kommunenskostnader för vård i ett annat hem än det egna. Jag anser inte att det finnsskäl aft nu ändra på dessa förhållanden. Jag anser således att endast vuxna missbmkare,dvs. personer som har fyllt , bör omfattas av skyldigheten att självabetala för sitt uppehälle. Jag föreslår atl 34 § SoL ändras så att det klart framgåratt vuxna personer som på grund av missbruk av alkohol, narkotika eller därmedjämförbara medel får vård eller behandling i ett hem för vård eller boendeeller i ett familjehem skall betala för uppehället på behandlingshemmet. Detta förslag innebär att kommunerna i fortsättningen fårta ut en ersättning för uppehälle inte bara på sådana hem som är inriktade påett boende utan också på hem som är inriktade på att huvudsakligen ge vårdeller behandling. Mitt förslag medför att såväl den som vistas frivilligt iett behandlingshem som den som vistas där med tvång kommer att omfattas aversättningsskyldighet förutsatt att han eller hon har inkomster att betalamed, dvs. i regel sjukpenning eller pension. Det kanske kan förefalla olämpligtatl avgiftsbelägga sådan vård som sker med tvång. Å andra sidan skulle det varaotillfredsställande att den som inte är motiverad för frivillig vård kommer iett ekonomiskt bättre läge än den som samtycker till sådan vård. Vidare talarrehabiliteringsskäl lika starkt för att ersättning skall betalas i båda fallen. Det kan förefalla naturligt att den enskilde betalarersättningen fill den som rent faktiskt svarar för hans uppehälle, dvs.institutionen eller familjehemmet. Å andra sidan är det i regel den kommun somhar placerat vårdtagaren som betalar vårdkostnaderna. Det är därför rimligt attersättningen betalas till den kommunen. 2.2.2 Föreskrifter omden högsta ersättning som får tas ut Mittförslag: Regeringen bemyndigas meddela föreskrifter om den högsta ersättningsom kommunerna får ta ut för vaoe dag för uppehälle vid slöd- ochhjälpinsatser av behandlingskaraktär. 1 fråga om de inackorderingshem somhuvudsakligen tillhandahåller ett boende för missbrukare får kommunen liksom hittillssjälv bestämma en skälig ersäUning. Socialberedningensförslag: Överensstämmer i princip med mitt (betänkandet s. 73 f). Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser har tillstyrkt beredningens förslag. kommunbetonar att gränsdragningen mellan behandlingshem och inackorderingshem börbehållas sä att kommunen skall kunna ta ut en högre ersättning förinackorderingshemmen. Motivet för delta är att den som vistas på behandlingshemofta har utgifter för lägenhet och därtill hörande kostnader. Så är vanligeninte fallet för boende på inackorderingshem varför den högre avgiften som lasut där får anses befogad. Skälen för mitt förslag:Del är viktigt atl den ersättning som den enskilde skall betala inle är så högatt den motverkar rehabiliteringen. Den får inte heller sältas så högt att detblir svårt för den som vårdas alt t.ex. belala hyra för sin bostad på hemorteneller att bidra till sin familjs försörjning. Jag anser del lämpligt att ersättningenhögst motsvarar det avdrag som görs från sjukpenningen vid sjukhusvård och somför närvarande uppgår till högst , per dag. Regeringen bör bemyndigasatt föreskriva om den högsta ersättning som kommunerna skall få ta ut.Ersättningsfrågan bör lämpligen regleras i socialtjänstförordningen (1981:750). När det gällerinackorderingshem eller andra liknande hem som i stort sett enbart fillhandahällerett skyddat boende i förening med viss omvårdnad eller tillsyn bör kommunenprecis som själv kunna bestämma vilken ersättning som skall utgå.Skälet till detta är att de som bor i dessa hem - i motsats till dem som vistaspå behandlingshem - oftast inte har några utgifter för en egen privat bostadoch därtill hörande kostnader.