prop · GA03122 · 1986-12-31 00:00:00 — Del dominerande avslagsskälel har varil ralionaliseringsmolivet(fastigheten har bedömts behöva utnyttjas för förstärkning av närliggandeaktiva jord/skogsbruksförelag). Endasi i elt fåtal fall har för högt priseller andra skäl åberopats som avslagsskäl. 2.1.13 Ljusdalskommun: Lagens tillägg om beaktande av regionalpolitiska aspekter årsynnerligen angelägel för en glesbygdskommun. Tolkning av lagen och den praxissom kommer all utvecklas får mycket stor betydelse. Utvecklingen bör nogaföljas. I lagens första paragraf anges au berörda är förelag inomjordbruket, skogsbruket och trädgårdsnäringen (lantbruksföretag). I denefterföljande lagtexten namnes ej lantbruksförelag ulan jordbruk resp.skogsbruk. En feltolkning kan härigenom uppslå på grund av definitionsfrågan.Nästan undantagslöst drives lanlbruksfasligheterna i som jordbrukmed tillhörande skog. 1 lagtextens samtliga paragrafer bör därför benämningenlanibmksfaslighel nyttjas. 2.1.14 Storumanskommun: Den föreslagna förändringen i lagen innebär all ändamålet ändras frånen inriklning på rationalisering till alt medverka till utveckling av företaginom "jord, skog och trädgård". Detia innebär en öppnare attitydgentemot kombinaiionsförelag. Del understryks också alt när lagen tillämpas skaden regionalpoliliska utvecklingen särskilt beaktas. 2.1.15 : Den föreslagna formuleringen av jordförvärvslagens syfte finnerLRF tillfredsställande. Den ändrade paragrafordningen medför all I § kommeratl bli en portalparagraf som klargör de huvudsakliga ändamålen medlagstiftningen. LRF vill särskilt betona betydelsen av atl jordförvärvslagenssyfte är tydligt med hänsyn till övriga paragrafers konstruktion. LRF tolkarsyftets innebörd som en uppmjukning av nuvarande rationaliseringsbestämmelsevilket ger en vidare syn på förvärvsprövningen. Det regionalpoliliskahänsynstagandet bör medge en tillämpning av jordförvärvslagen med en helhetssynpå bygd och befintliga jordbruksföretag. Familjelantbrukets betydelse måsteäven i fortsättningen utmärka arbetet med jord- och skogsbrukets strukturförändringar. 1 flerasammanhang aktualiserar utredningen, såväl i överväganden som förslagel lill lagtext, förelagsbegreppet. Jordförvärvslagens formella till- lämpningsområde är jordbruksfastigheter. Beroende på jordbruksfastighe tens beståndsdelar jord, skog och byggnader föreslås olika tillämpning. Jordförvärvslagens huvudsyfte atl främja utvecklingen av företag inom jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäring måste enligl LRFs uppfattning leda till en tillämpning som tillvaratar det betydelsefulla sambandet mellan kombinationer jord/skog och l.ex. skog/turism. 1 stora delar av landet är sådana kombinationer utomordentligt vanliga och viktiga. I mellan- och skogsbygder i såväl södra som mellersta och norra är skogsdelen nödvändig för atl trygga lantbruksföretagens fortsalla existens, särskilt som nuvarande situalion inom jordbruket försvårar en utveckling inom jordbruksdelen. Enligl LRFs uppfattning kan olika bedömningsgrunder för jordrespektive skog omöjliggöra all jordförvärvslagen används som re- Prop.1986/87; 122 gionalpolitiskl medel. En helhetssyn på det enskildalantbruksföretaget måste genomsyra lagstiftningen. Ibegreppet att främja utvecklingen av lantbruksföretagen måste ävenuppmärksamnias gränsdragningen mellan s.k. deltidsförelag och heltidsföretag.Beroende på hur egendomen utnyttjas vid förvärvstillfället kan denna komma atlbedömas som elt utvecklingsbart eller inte utvecklingsbart företag. Rentallmänt är utredningens avsikt alt öppna möjligheter för förvärv av deltidsjordbruk.Utredningen vill, med undanlag för vissa geografiskt avgränsade områden,generellt uppmjuka förvärvsprövningen för dessa s. k. mindre lantbruksföretag.Enligt LRFs uppfattning bör näringsutövning och företagande pä landsbygdenvara de naturliga utgångspunkterna för förvärvsprövningen. En fysisk personsom avser atl utnyttja ett mindre lantbruksföretag i kombination med annanverksamhet måste ha företräde före förvärvare vars ändamål med förvärvet endasiär att tillgodose privata fritidsintressen. Den generella uppmjukning ochförenkling som utredningen föreslår tar enligt LRFs uppfattning inte hänsyntill de skillnader som kan föreligga mellan olika förvärvarkategorier -avsikten med förvärvet, förvärvarens kunskaper och det faktum att kapitalstarkapersoner genom att betala ett högre pris kan komma att konkurrera ut personersom önskar bosätta sig på landsbygden. LRF anser att lagtexten inte fullföljerdet syfte som anges för jordförvärvslagen. Snarare är del tvärtom. 2.1.16--------------------------- : 1 § i utredningsförslaget är Där anges att syftel med lagen är "att främja utvecklingen avföretag inom jordbruket, skogsbmket och trädgårdsnäringen". I nuvarandelag talas om alt främja "uppkomsten och utvecklingen av rationella företaginom jordbruket, skogsbruket och trädgårdsnäringen". Lagenbör rimligen också i fortsättningen ha till syfte att medverka till bildandetav ändamålsenliga eller rationella företag, förbättrad artondering etc. Denföreslagna lagtexten svarar dåligt mot ett sådant syfte. Isamma paragraf i förslaget sägs också att "vid tillämpningen av lagenskall särskilt den regionalpolitiska utvecklingen beaktas". Avsikten meddelta uttryck synes oklar. Del bör gå att finna en formulering, som mer direkttar sikte på utvecklingen inom olika regioner. 2.1.17 Sverigesallmänna hypoteksbank: Den hittillsvarande jordförvärvs lagstiftningens allmänna syfte är att främja uppkomsten och utvecklingen av rationella företag inom jordbruket, skogsbmket och trädgårdsnäringen. För landshypoteksinstilutionen liksom för andra kreditgivare är det av stor betydelse att den näringsgren som man är med och finansierar är rationell, utvecklingsbar och har en allmänt sett stabil, god ekonomi. Hypoteksbankenfinner det tillfredsställande att formuleringen av 1 § i den föreslagnajordförvärvslagen "främja utvecklingen av företag inom jordbruket,skogsbruket och trädgårdsnäringen (lantbruksföretag)" tillgodoser dettasyfte även i fortsättningen. 2.1.18 : SSR godtar den före slagna formuleringen. Vi vill dock understryka att portalparagrafens syfte i flera fall motverkas av föreslagen lydelse i andra paragrafer. 2.1.19 : Lagförslaget vill bredda beaktandet av den regionalpolitiskaeffekten vid bedömningarna av olika köpare i lant- bruksnämndernajämfört med dagens snäva inriktning mol familjelantbm- Prop. 1986/87:122ket. vilket anser är positivt. 2.1.20 : Centralstyrelseninstämmer i huvudsak med den beskrivning utredaren lämnat angåendejordförvärvslagens effekter, men vill därutöver påpeka att den knäsatta regelnom kom-pensationsmarksavstående vid förvärv - åtminstone för kyrkans vidkommande- förorsakat stora problem, som försinkal det angelägnastmktur-ralionaliseringsarbetet av den kyrkliga jorden. De allmänna regionalpolitiska målen som uppställs är ocksäfrän kyrkans utgångspunkt vällovliga och i linje med kyrkans uppgift att ocksåvärna om den verksamhet som sker i glesbygd och på små orter. 2.2 Undantag från lagens tillämpningsområde 2.2.1 Domstolsverket:I direktiven uttalas atl utredningen skall pröva om vissa fasligheter kanundantas från förvärvsprövningen. Det framhålls därvid att eventuella undanlagmåste konstmeras så atl inskrivningsmyndigheterna kan avgöra om undantagföreligger, när lagfart söks på förvärvet. Utredningen har funnit del svårtatt konstruera en enkel och lättillämpad undantagsregel. Som en följd häravhar man också avstått från atl lägga fram förslag om en sådan regel. DVansluter sig helt till utredningens bedömning i denna del. Verket villdärutöver särskilt betona att regler med nu avsedd undantagskaraktär måste varamycket lättillämpade om de skall passa in i inskrivningsmyndigheternashandläggningssystem som till stor del bygger på tillämpning av schablonartaderegler. 2.2.2 Riksskatteverket:RSV anser liksom utredningen att små jordbmksfastigheter som saknar intresseur jordbmks- och skogspolitisk synpunkt bör kunna åsättas beskattningsnaturenannan fastighet vid fastighetstaxeringen. Frågan om sådana fastighetersskattemässiga behandling kan dock inle, som kommittén föreslår, avgöras enbartefter samråd mellan taxeringsmyndigheten och lantbmksnämnden. Även dennuvarande femhek-larsgränsen som gäller vid fastighetstaxering måste ses över.Etl system med viss överenskommelse med taxeringsnämnd som utredningen föreslagitpå sid 54 kan leda lill olikheter i taxeringen i landet då det är svårt attgöra en rättvis bedömning med etl stort antal taxeringsnämnder. Ett förslag till lösning av frågan måste föregås avytterligare utredning som bör vara klar . En ändring av gällandeprinciper kan påverka värderingen av småhus 1990. 2.2.3 Lantbruksstyrelsen:-- Utredningenföreslår ingen ändring beträffande generella undantag från förvärvsprövningen.Styrelsen delar denna uppfattning. En förenkling av handläggningen av sådanaärenden som genom de föreslagna ändringarna kan komma att betecknas somjordpoli-liskt mindre intressanta, anser lantbruksstyrelsen vara praktisktgenomförbar. Det är dock inle lämpligt att förenklingen drivs så långt attortsombudens yttranden inte längre inhämtas. 2.2.4 Skogsstyrelsen:Skogsstyrelsen biträder utredningens förslag att inle införa ytterligarebegränsningar i lagens tillämpningsområde. Enligt uppfattningär det jordförvärvslagens effektivitet med hänsyn till angivna syften som iförsta hand bör vara vägledande för överväganden om jordförvärvslagens räckvidd. Ett sådant synsätt kanleda till såväl 91 undantagfrån som utökning av lagens tillämpningsområde. Således kon- Prop. 1986/87:122staterade stmkturutredningen så sent som alt en stor begränsning ijordförvärvslagens effektivitet var dess begränsade räckvidd. Bl.a. har deninle kunnat hindra en utveckling mot ökat flerägande. Utredningen föreslogdärför atl jordförvärvslagens räckvidd skulle utökas lill att omfattasläktförvärv av andel av fastighet och dessutom omfatta alla fastighetsöverlåtelserinom områden med så splittrad faslighetsstmktur att struktur-plan börupprättas. I sitt yttrande över struktumtredningen var positivlill dessa förslag. Närdet gäller ändrad skattenatur för s.k. bostads- och fritidsjordbmk med litenareal finns det anledning atl påpeka alt det lill många av dessa fastigheterhör små skogsskiften ofta med dålig artondering. I vissa fall kan fastigheternadessutom vara belägna i områden med påtagligt svår ägosplittring. Såväl idessa fall som i fall då fastighetens areal behövs för atl utöka etlutvecklingsbart förelag eller ett företag som har regionalpolitisk betydelsekan det ifrågasättas om del inte är av allmänt inlresse att förvärvsprövningsker. Skogsstyrelsenvill också erinra om all del vid ändrad gränsdragning mellan jordbruksfastighetoch annan fastighet, vid sidan av andra skatte-förhållanden, också kan finnasskäl atl beakta att skogsvårdsavgift, enligl gällande regler, skall erläggasför jordbruksfastighet som vid fastighetstaxeringen åsatts delvärdelskogsbruksvärde. 2.2.5 : LMV anser i likhet med utredningen all någon regel om undantag från tillständsplikt grundad på areal eller taxe ringsvärde inte bör införas. En sådan bestämmelse skulle bl.a. avsevärt försvåra pågående och planerade fastighetsregleringar i starkt ägosplitl rade områden. Ianslutning till det som sägs i betänkandet om fastighelsregistret kan påpekasatt någon ägoslagsredovisning numera inte görs i fastighelsregistret. Deägoslagsuppgifter som finns i registrel är föråldrade ochajourhålls inte. Däremot hålls registret ajour med avseende pä uppgifterna omfastigheternas totalarealer. Utredarenär inne på tanken atl man vid fastighetstaxeringen i vissa fall bör prövamöjligheten atl ändra laxeringsnaturen från jordbmksfastighet till annanfastighet. LMV vill i delta sammanhang erinra om all reglerna för värdering avsmåhusfastigheter håller på att ses över av en kommitté (dir1986:21) med pariamentariskt inslag års fastighetstaxering avsmåhusenheter. Förslag om ändring av de hittillsvarande reglerna omavgränsningen mellan jordbruksfastighet och annan fastighet kan prövas efterdel all den nämnda kommittén först har haft tillfälle atl behandla frågan. 2.2.6 Domänverket:Enbart den omständigheten att en fastighet har liten areal eller lågt taxeringsvärde utgör enligl domänverkets mening inte till räckliga skäl för undantag. Såsom utredningen påpekat skulle detta störa ralionaliseringsverksamhelen i ägosplitlrade trakter. Därtillkommer alt sådana småfastigheler ofta ligger insprängda i stora markinnehav med vilka de ur rationaliseringssynpunkt bör införlivas. Do mänverket anser till skillnad från utredningen alt det bör vara möjligt att medge vissa ytterligare undanlag vid tillståndsprövning enligt jordför värvslagen. För två situationer som anges i direktiven - mindre tillskotts förvärv och större skogsmarksköp - borde övervägas undanlag från för vårvsprövning eller förenklad förvärvsprövning. Kretsen av undantagna förvärvspersoner skulle kunna begränsas till fysiska personer som är ak- 92 livabrukare av utvecklade eller utvecklingsbara företag och juridiska Prop.1986/87:122 personer som driver skogsinduslriell verksamhet. 2.2.7 Kammarkollegiet: Närmare bestämmelser omförvaltningen av kyr kans fastigheter finns i lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord (LFKJ), förordningen (1971:860) om förvaltning av kyrklig jord (FFKJ) och förordningen (1971:862) med instruktion för sliftsnämnderna. Kammarkollegiet bedömer läget så att pålängre sikt kommer alt minska sill fastighetsinnehav till förmån för andrakapitalplaceringar. Även om det - mot den nu redovisade bakgrunden - i och försig finns sakliga skäl för all undanta kyrkan, ansluter sig kollegiet tillutredningens motiv mot alt i JFL ta in generella undanlag från lagens tillämpningsområde. De bestämmelser som gäller för förvaltningen av denspecialreglerade kyrkliga egendomen bör däremot komma lill uttryck i denpraktiska tilllämpningen av JFL. Enskilda ärenden om förvärvstillstånd börsålunda prövas----- såall en rationalisering av del kyrkliga fasiighetsinnehavet i 2.2.8 Riksrevisionsverket:Enligt uppfattning har utredningen inle argumenterat påetl övertygande sätt när det gäller möjligheterna au i enlighet med vad somefterlyses i direktiven så långt möjligt förenkla och begränsa nuvarandeprövningsförfarande. Riksrevisionsverkel anser att denna fråga bör undersökasnärmare. En möjlighel vore atl utgå från ett generellt undantag och sedan iförordning lista de områden/ kommuner/län etc. inom vilka det av olika skälbedöms som angeläget att bibehålla nuvarande förvärvsprövning. Listningen börinte göras i lag ulan i förordning, eftersom utvecklingen kan föra med sigbehov av fortlöpande förändringar. Behovet av kontroll av juridiska personersförvärv kan tillgodoses genom en särskild regel om att sådana förvärvareprecis som alltid måste ha tillslånd. 2.2.9 Luleåtingsrätt: Utredningen anser, att undantagsregler grundade på en fastighetsareal eller taxeringsvärde inte är möjliga atl införa. Tingsrätten delar inledenna uppfattning. Även om utredningens olika resonemang om nackdelar medsådana undantagsregler onekligen i viss mån är riktiga, torde det med enlämplig avvägning av gränsen för areal eller taxeringsvärde - eller möjligenen kombination av båda - vara möjligt atl åstadkomma fungerande undanlagsreglerför mindre fastigheter utan alt de olika intressen, som förvärvsprövningenavser atl skydda, åsidosätts i alltför hög grad. Sådana undantagsregler skullekunna gälla fastighel/brukningsenhel, oavsett om förvärvet avser helafastigheten/brukningsenhelen eller endasi del därav. Vad gäller generellt slopande av förvärvsprövningen inomvissa områden anser tingsrätten, i motsats lill utredningen, all en möjlighelhärtill bör införas, lill exempel genom att lantbruksnämnden ges befogenhet atlföreskriva alt förvärvsprövningen skall slopas för viss kommun eller del avkommun, antingen generellt eller beträffande fastigheter under en viss storlek. En omlaxering av jordbruksfastighet lill annan fastighetvid varaktig förändrad användning är som utredningen framhåller - enangelägen förändring, som kan avlasta förvärvstillslåndsprövningen elt inteobetydligt antal ärenden. 2.2.10 Lansstyrelsen iHallands län: delar utredningens upp- Prop. 1986/87; 122 fattning att generella undantag från förvärvsprövningen inte kan göras på Utan att lägga fram något förslag anger utredningen i stället en möjlighetatt ändra fastighetstaxeringslagen så att fastigheter med ringa areal ochhuvudsaklig användning som bostadsfastighet ej skall ha beskattningsnaturenjordbruksfastighet. Med nuvarande skatteregler har emellertidbeskattningsnaturen främst skattekonsekvenser, vilka mäste noggrant övervägas. Beträffandetillskottsförvärv, som i allmänhet förutsätter fastighetsbildning, skulle mankunna pröva förvärvets lämplighet vid lantmäteriför-rättningen. Man kan dåföreskriva elt obligatoriskt samrådsförfarande, där lantbruksnämnden gesmöjlighet att kräva prövning enligt jordförvärvslagen. alltid måste handlägga en del i dessa ärenden,torde del något kunna minska arbetet i lantbruksnämnden utan att nämnvärt ökafastighetsbildarens arbete. Här kan också noteras att fastighetsbildningslageni 3 kap. 5 och 6 §§ innehåller bestämmelser lill skydd för jordbmket. I sinnuvarande lydelse innebär dessa att fastighet för att anses lämplig skall medgetillfredsställande lönsamhet för det företag, som skall bedrivas påfastigheten. För dellids- och fritidsjordbmk är del tveksamt om dessa krav kananses uppfyllda. En anpassning till den ändrade jordförvärvslagen bör ske. 2.2.11 i : Förslaget attomtaxera jordbmksfastigheter som har sitt huvudsakliga värde sombostadsfastighet är diskutabelt. Det är i inte ovanligt atttill många av dessa fastigheter hör små och dåligt arronderade skogsskiftensom behöver läggas till angränsande fastigheter. En ändring av skattenaturenkan då försvåra eller omöjliggöra genomförandet av stmkturtationaliseringen. 2.2.12 i : Utredningen föresläratt taxeringsmyndigheten och lantbruksnämnden bör samråda vidfastighetstaxeringen ifråga om vissa mindre fastigheter i avsikt att ändrataxeringsnaturen från jordbmksfastighet till annan fastighet. Lånsstyrelsenförutsätter atl dessa samråd föregås av övergripande diskussioner mellanriksskattéverket och lantbmksstyrelsen före nästa allmänna fastighetstaxering.De länsvisa samråden bör därefter ses som en fortsättning på och lokalanpassning till vad som framkommit vid ovanstående diskussioner. Samråden ochde därav betingade omtaxeringarna bör endast ske i anslutning till de allmännafastighetstaxeringarna. Att med hänsyn till jordförvärvslagens bestämmelserändra laxeringsnaturen under mellanliggande period bör bl.a. från aUmänrättssäkerhetssynpunkt inte ske. En sådan förändring får så stora effekter förden enskilde också från andra utgångspunkter att en eventuell omlaxering måstegöras för samtliga likartade fastigheter . Istället föromlaxering kan lantbmksnämnden tillämpa ett förenklatprövningsförfarande för sådana mindre från rationaliseringssynpunkl oväsentligasmåfastigheler. 2.2.13 Länsstyrelseni : Utredningen har övervägt olika möjligheter atl avgränsa förvärv från tillståndsprövning t. ex. arealmässigl små fastigheter eller i förhållande till taxeringsvärden eller geografiska områden. I samtliga fall blir det dock gränsdragningsproblem som t.ex. nuvarande förköpslag ändå skulle kräva en handläggning hos kommunerna. Länsstyrelsenanser därför i likhet med utredningen atl taxeringsnaturen 94 (jordbruksfastighet)bör bibehållas oförändrat som grund för tillstånds- Prop. 1986/87; 122plikt. Lättnaderkan ändå uppnås genom att små fastigheter i större utsträckning taxeras somannan faslighet och att tillämpningen av lagen görs relativt generös. 2.2.14 : När del gäller reglerna förjuridiska personers förvärv anförs i direktiven för den nu aktuella översynenatt utredningen skulle studera möjligheten att helt slopa tillståndskravet påstora skogsfastigheter. Styrelsen stödjer utredningens uppfattning om att ett sådantförslag skulle försvåra kontrollen av juridiska personers förvärv och därförinte bör genomföras. 2.2.15 : Iutredningsdirektiven föreslås att en del fastighetstyper och vissa områden ilandet borde kunna undantas från förvärvsprövning. Utredningen avvisar dessa ansatseroch anför gränsdragningsproblem och andra praktiska problem som skäl. Vi delarinte utredningens uppfattning på denna punkt. Vi menar att skillnaderna i jord-och skogsbrukspolitiken motiverar att fastigheterna delas upp med hänsyn tillderas dominerande produktionsinriktning. Fastigheter där skogsbruket ärdominerande för ekonomin bör kunna få förvärvas på en fri marknad. 2.2.16 i : LO har förståelseför de praktiska och sakliga skäl som talar mot en ändring avjordförvärvslagens tillämpningsområde. I den praktiska tillämpningen borde detdock tillses atl ärendena då det gäller fastigheter som utgör klaratillskottsförvärv i rationaliseringssyfte samt renodlade skogsfastigheterbehandlas skyndsamt. 2.2.17 : Utredningen diskuterarmöjligheten atl vidga kretsen av förvärv för vilka prövning inte behöver ske.Det skulle bl. a. gälla mindre företag eller generellt i vissa områden. Sparbanksföreningendelar uppfattningen att generella undantag inte bör införas. Det skulle då blinödvändigt att anförtro åt någon myndighet att pröva om undantagsreglerna ärtillämpliga. En förvärvsprövning bör i enkla fall kunna göras lika snabbt.Generella undantag för vissa områden torde dessutom svårligen kunna förenas medlagens allmänna syften. 2.2.18 Glesbygdsdelegationen: Beträffande förslaget tillomlaxering av små jord- och skogsbmksfastigheter bör detta begränsas tillmycket små enheter. Annars kan fastigheter som har belydelse urregionalpolitisk synpunkt som lämpliga kombinalionsobjeki komma atl undandrassamhällets prövning och därmed kanske inte utnyttjas så bra som möjligt föratt skapa sysselsättning. I områden som omfattas av 7 § bör man vara särskiltrestriktiv med sådana omtaxeringar. 2.2.19 församlings- och pastoratsförbund:Förbundsstyrelsen hyser viss förståelse för de svårigheter utredningen ser vadgäller möjliga undantag från lillståndsprövningen, men anser au utredningenlämnat frågan om undanlagsregler för renodlade skogsfasligheter eller mycketstora sådana fasligheter med en svag motivering och utan gmndläggande analys. Fördekyrkliga kommunernas vidkommande skulle en sådan undantags regel vara till slort gagn - inte minst sedd mot bakgrund av den ovan påpekade s. k. kompensationsmarksprövningen. 2.2.20 : SJA delar utredningens Prop. 1986/87; 122 uppfattning atl de små jord- och skogsbruksfasligheterna som uppenbarli gen inte behövs för atl komplettera andra fastigheter undantas från kravet 2.2.21 : Beträffande frågan om att undanta vissa fasligheter eller slag avmarkförvärv från tillståndsprövning delar förbundet detta skapar gränsdragningsproblem och andra svårigheter som överstigereventuella fördelar. Förbundet vill också understryka vad som framhålls idirektiven, nämligen att det bör beaktas att mindre fastigheter kan vara avbelydelse för trädgårdsnäringen. 2.2.22 : Centralstyrelsen hyser viss förståelse för de svårigheterutredningen ser vad gäller möjliga undanlag från tillståndsprövningen, menanser atl utredningen lämnat frågan om undantagsregler för renodladeskogsfasligheter eller myckel stora sådana fastigheter med en svag motiveringoch utan grundläggande analys. För kyrkans vidkommande skulle en sådan undanlagsregelvara lill stort gagn - inle minst sedd mol bakgrund av den ovan påpekade s. k.kompensationsmarksprövningen. Beträffande förslagel all omtaxera vissa mindrejordbruksfastigheter till annan fastighet, vill centralstyrelsen påpeka atldetta inte saknar belydelse från ekonomisk utgångspunkt med hänsyn till nugällande skattelagstiftning. En del av utredningsförslaget åsyftaderegionalpolitiska effekter kan därmed komma att allvarligt försvagas. 2.3 Förvärvshinder på grund av för högt pris ochkapitalplacering