prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — Utrikeshandeln lämnar nu ett betydandeöverskott. Sysselsättningsläget har förbättrats markant och arbetslösheten harbegränsats. Efteren snabb ökning har resurs- och kapaci- Prop.1986/87:100 tetsutnyttjandet i industrin från till tredjekvartalet Bil. 12 1986 sjunkit någol. Under konjunkturuppsvinget åren 1979-1980angavs fullt kapacitetsutnyttjande i av företagen under en periodav fyra kvartal. Nivän nåddes återigen och ännutio kvartal därefter anger av företagen att kapaciteten är fulltutnyttjad. Industrikonjunktureni är emellertid inne i ett betydligt lugnare skede än , ochindustriproduktionen kom under första hälften av att utvecklas någotsämre än förväntat. En viss återhämtning kan emellertid förutses under andrahalvårel 1986. Den totala tillväxten i industriproduktionen beräknas därmed bliungefär lika stor som . Enligt konjunkturinstitutetshöstbarometer förväntas såväl orderingång som produktionsvolym komma att stigaunder fjärde kvartalet. Även när perspektivetförlängs är produktionsplanerna övervägandepositiva. Däremot tyder barometeruppgifterna på att sysselsättningen iindustriföretagen kan komma att försvagas något . Spridningen mellan företag ochbranscher är emellertid Uksom tidigare förhållandevis stor. I september 1986räknade närmare en fjärdedel av företagen med ökad produktion jämfört med närmast föregående sexmånadersperiod samtidigtsom en tiondel av företagen förutsåg en minskning. Utvecklingen för år1987 som helhet är svårbedömd, främst med hänsyn till den internationella utvecklingen. Konjunkturprognosernafrån våra största utländska handelspartner är också något motsägelsefulla.Enligt tillgängliga indikatorer förefalleremellertid tillförsikten inom det svenska näringslivet att vara god.Sysselsättningen som helhet kan därmed förväntas öka även men ien nägot lägre takt än under innevarande år då tillväxten beräknas bli ca 32 000 personer. Ovissheten omutvecklingen är därvid givetvis betydande ochett under loppet av året försämratarbetsmarknadsläge kan inte uteslutas. Erfarenheterna visar att förändringarkan inträffa med kort varsel både branschmässigt och regionalt. Det är därförnödvändigt atl upprätthåUa en hög arbelsmarknadspolitisk beredskap och attnoggrant följa och tolka de både positiva och negativa signaler somkaii uppenbaras . Efterfråganpå arbetskraft mätt som anlalet till arbelsförmedlingen anmälda lediga platservar 1986 något svagare än år1985. Totalt beräknas antalet nyanmälda platser med mer än tio dagarsvaraktighet uppgå till ca 570000 . Inom yrkesområdettillverkningsarbele inom industrin anmäldes ca 86000 platser under de elvaförsta månaderna 1986, vilket innebar en avvikelse med några tusen jämfört medsamma period . Den säsongrensade utvecklingen av anmälda lediga platsersedan år 1981 Prop. 1986/87: 100 illustrerasav följande diagram. Nyonaaldq lodiga platsar nad mar On 10 dagars voroktiiot _» 1.1 1 .L L 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 IIII............................ av deplatser som anmäls till förmedlingen kommer från den offentliga sektorn,trots atl sektorn endast svarar för mindre än en tredjedel av den totalasysselsättningen. Denna "överrepresentation" av offenlliga arbeten kansannolikt delvis hänföras till strukturella skillnader mellan offentlig ochprivat sektor vad gäller andelen deltidsanställda, praktiska möjligheter tilltjänstledighet, benägenhelen att ersätta kortare vakanser, inställningen tillinternrekrytering m. m. Det kan emellertid inte uteslutas atl det också är enindikator på varierande efterlevnad av lagen om allmän platsanmälan mellanolika sektorer och näringsgrenar. summan av anlalet sysselsatta och antalet arbetslösa - ökade betydligtunder . Totalt uppgick ökningen till 35000 personer varav 24 000 kvinnor, vilket var det största tillskottet på femår. Även under de tre första kvartalen 1986 har ökningen varit betydande och som helhet kanutbudet av arbetskraft beräknas öka med ca 24000 personer; * AKU:s augustisiffror för arbetskraftsulbud,sysselsäUning och arbetslöshet är här och i fortsättningen juslerade med hänsyntill mätveckornas förläggning. av 1980-taletutgjordes nettoinströmningen till Prop. 1986/87: 100 arbetskraften enbart avkvinnor. Antalet män i arbetskraften var oföränd- Bil. Den storaefterfrågan på arbetskraft som råddeunder jämfört med de föregående åren var emellertid sannolikt enstarkt bidragande orsak till att arbetskraftsutbudet även bland män ökade deltaår. En till omfattningen begränsad ökning har noterats även . Detrelativa arbetskraftstalet för kvinnor är nu . Antalet tonåringari arbetskraften har sjunkit . Detta har sin grund dels ien minskning av befolkningen i dessa åldrar men dels också i elt minskalarbetskraftsdeltagande. Ålderspuckeln har förskjutits från tonåringar tillde äldre ungdomarna i åldern och dessa är denåldersgrupp som ger det största bidraget till utbudsökningen. Arbelskraftsutbudel i åldern55-64 år fortsätter att minska på grund av minskande befolkning i dennaåldersgrupp. Ett av de viktigaste målen för regeringens ekonomiskapolitik är alt öka sysselsättningen.Antalet sysselsatta har också vuxit mycket snabbt . ökade antalet sysselsatta med närmare 40000 personer och mellan åren 1984 och 1985med näslan 50000 personer. Två Iredjedelar av dessa var kvinnor. Under är 1986kan ökningen utifrån ulvecklingen beräknasuppgå till ytterligare ca 32 000 personer. Det är alt märkaatt sysselsättningsutvecklingen har kommit lill stånd som dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna har reducerats. Del bör också noteras attsysselsättningsökningen till fullo har sitt ursprung i en ökad heltidssysselsättning. ökade antalet heltidssysselsattamed i det närmaste 60000 personer medan anlalet deltidssysselsalta minskademed ca 10000. Tendenserna motökat arbetstidsuttäg är också tydliga bland dem som arbetar deltid. Det minskadedeltidsarbetet står huvudsakligen att finna blanddem som arbetar än 20 limmar . Även under år 1986har ökningen av antalet heltidssysselsatta varit väsentligt större än denlotala sysselsättningsökningen. Antalet personer som arbetar kort deltid harsjunkil ytterligare. av kvinnorna arbetar deltid mot avmännen. Vidkonjunkturuppgångarna under 1970-lalet var tillväxten av sysselsättningenuttryckt i personer något slörre än nu . Uttryckt i timmarär emellertid den nu aktuella uppgången väsentligt större än den föregående.Intensiteten i konjunkturuppsvinget är således betydligt kraftigare än för fem.år sedan. Sysselsätlningeninom industrin har fortsatt alt öka , vilket innebär att antaletanställda i denna sektor ökat oavbrutet . Inom jord- och skogsbruket fortsätterminskningen trendmässigt, men inom byggnadsverksamheten har sysselsättningsnivån varit stabil . Utöver industrin noteras,betydande ökningar inom den privata tjänsteproduktionen. Den kommunala expansionstakten har avta- 10 Inom statlig verksamhet består denlångsamma nedgång som harpågått . Prop.1986/87:100 Bil. Arbetslöshetenoch de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna Sysselsättningstillväxten under är 1986 beror i likhetmed läget under föregåendeår pä att efterfrågan på den öppna arbetsmarknaden har varit mycket stark. Volymen sysselsättningsskapandeåtgärder har begränsats med mer än40% . Rekryteringsstödets omfattning har reducerats ännumer. Trots den betydandeminskningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och en fortsatt stark ökning av arbetskraftsutbudethar sysselsättningsökningen varit såkraftig att arbetslösheten har kunnat begränsas ytterligare. Under är 1986 som helhet beräknas arbetslösheten ligga påen nivåav drygt 115 000 personereller ca 2,. uppgick arbetslösheten till i genomsnitt 124000eller 2,. Anlalel latent arbetssökande har minskat mellan åren 1985och 1986. Under början av1980-talet fram t. o. m. var arbetslösheten bland kvinnor någrationdels procentenheter högre än bland män. har nivånemellertid varit i stort sett densamma för män och kvinnor. Bland ungdomar i tonåren hararbetslösheten under de elva första månaderna1986 legat på , vilket innebär att minskningen de senaste årenhar fortsatt. Även bland de äldre ungdomarna i åldern har arbetslösheten sjunkit något mellan åren 1985 och1986. Skillnaden är emellertid förhållandevis obetydlig och utvecklingen måsleses mot bakgrund avbefolkningstillväxten i den aktuella åldersgruppen. Även i de äldreåldersgrupperna har arbetslösheten sjunkit . Arbelskraftsutbudel iåldern har emellertid också RalativorbatslOchot totalt cx fBr ungdoMT 16-24flr anl 10 9 B 7 6 5 4 3 2 1 O ' * ' ' '......................... * > t I II I t I 1 I t 1 1 « 77 76 79 80 81 82 83 84 85 86 SflGcngraneat minskat under en följd av år beroende bl. a. på minskadbefolkningsstorlek i åldersgruppen. 1986 vararbetslösheten i genomsnitt 3,bland de äldre vilket innebar en minskning meden halv procentenhet jämförtmed . avarbetskraften består av utländska medborgare. Arbetslösheten har varit ungefärdubbelt sä hög för denna grupp som förarbetskraften i dess helhet. Bland arbelslösa ulländska medborgare fmns ett större inslag av personer som tidigareinte haft något arbete än vad som är fallet bland de arbetslösa iallmänhet, Långtidsarbetslöshetenhar sjunkit väsentligt . 1985 hadeenligt arbetskraftsundersökningarna i genomsnitt drygt en fjärdedel av de arbelslösa varil eller längre. 1986 har andelen sjunkitmed . Framför allt bland de äldsta har andelen långtidsarbetslösasjunkit, men ännu har mer än hälflen av de arbetslösa i åldern varitarbetslösa längre än etl halvt år. Prop.1986/87:100 Bil. Arbetslösheten och de arbetsraarknadspoiitiskaåtgärderna, kvartalsvis Arbetslöshet, 1 OOO-tal Beredskapsarbete, 1 OOO-tal Rekryteringsstöd, 1 OOO-tal Ungdomslag, 1 OOO-tal Departementspromemorian (Ds A 1986:2)ArbeUmarknadspolitikens roll, inriktningocli omfattning Innanjag redovisar mina synpunkter på inriktningen äv arbetsmarknadspolitiken underden kommande våren och nästa budgetår vill jag kort redovisa departementspromemorian (Ds A 1986:2) Arbetsmarknadspolitikensroll, inriktning och omfattning. publiceradearbelsmarknadsdepartementet en promemoria om arbetsmarknadspolitikens roll,inriktning och omfattning. Promemorian är ett diskussionsunderlag från enarbetsgrupp inom departementet, där de senaste 15 årens arbetsmarknadspolitikbehandlas och där en diskussion förs omarbetsmarknadspolitikens inriktning under återstoden av . Yttranden har avgetts av , ,arbetslivscentnim, statens industri- verk(SIND), riksrevisonsverket (RRV), , Huma- Prop.1986/87:100 nistisk-samhällsvetenskapligaforskningsrådet, Delegationen för jämställd- Bil. 12 helsforskning,,, , tillsammans med ,Centralorganisationen /SR, i och : En sammanställning avremissyttrandena finns att tillgå i . I promemorianhävdas, i linje med lidigare rapporter bl. a. från delegationen för arbelsmarknadspolitiskforskning, att arbetsmarknadspolitiken tidvisunder slutet av 1970- och fick ta eU allt för stort ansvarför stabiliseringspolitiken. Vidare förordas atl arbetsmarknadspolitiken under resten av 1980-talet siarkare börinriktas mot att siödja en ekonomiskpolitik inriktad mot tillväxtfrämjande åtgärder och inflationsbekämpning.Detta betyder att arbetsmarknadspolitiken starkare bör betona insalser för attunderiätta arbetsmarknadens funktionssätt (arbetsförmedling) och för att höjakompetensen hos arbetskraften (arbetsmarknadsut- : bildning). En förskjutning av insatserna mot näringslivel och däspeciellt mol den industri- och industrirelaterade tjänstesektorn ansesockså vara angelägen särskilt för ungdomaroch för atl säkerställa näringslivets långsiktiga arbetskraftsbehov.Omfattningen av efterfrågepåverkande åtgärder bördärigenom kunna reduceras, vilket underiäiiar möjlighelen till en mer selektivinrikining av åtgärderna; I promemorianerinras om att en mängd åtgärder har vidtagits för att effektiviseraarbetsmarknadspolitiken och alt det är viktigt att underlätta ochstödja del pågående arbetet med att förbättra styrsystem och resultatuppföljning inomarbetsmarknadsverket. En förstärkning av forskningsresursernakring arbetsmarknadspolitiken ses vidare som angelägen för att skapa bättre underlag förbedömningar av insatsernas utformning, volym, tidsanpassning, m. m. Slutligen diskuteras i rapporten också deekonomiska incitamenten för olika handlingsalternativ för den enskilde. Detbetonas att i princip bör åtgärder med denhögsta prioriteringen från arbelsmarknadspolitisk synvinkel också varaekonomiskt mest fördelaktiga för individen. Flertalet avremissinstansema är positiva till en tyngdpunktsförskjutning i arbetsmarknadspolitiken mot störreinsatser i form av framför allt en ökad salsning på arbetsförmedling ochutbildning. Svenska kommunförbundetoch framför man dock betänkligheter mot att arbetsgruppen ser alltför teknisktpå den geografiska röriighe-ten. Remissinstanserna pekar på attmänniskor kan ha många skäl för att intevilja flytta och atl det är angeläget att ge människor möjlighet att bo kvar pä sin hemort genom en stark regionalpolitikoch genom atl underlätta denyrkesmässiga rörligheten som alternativ till den geografiska rörligheten. Även framgent kommer desysselsättningsskapande åtgärderna sanno likt att behöva ha en relativt stor omfattning och såväl Svenska kommun förbundet som serpositivt på om del lokala näringsli vet kan bidra till detta även om tyngdpunkten i åtgärderna även fortsätt ningsvis blir inom offentlig seklor. RRV är den enda remissinstans som framförvissa invändningar mot Prop. 1986/87:100 tankarna om en tyngdpunktsförskjutningfrån efterfrågéorienterade till ut- Bil. RRV befarar att utslagningen av framför allt ungdomar skallöka. Motiven för detta skulle vara att många ungdomar inte är intresserade aven utbildning, antingen för att de redan har en eller för att de är skoltröttaoch att sysselsättningsskapande ålgärder då bör tillgripas. Satsningen på en förstärkt förmedlingmöter inle ovänlat ett positivt gensvar. Ett par remissinstanser, SIND ochSACO/SR, trycker på all förmedlingen i högre utsträckning bör erbjudaombytessökande god service för atl härigenom få fler av dessa att söka arbetevia förmedlingen, vilket skulle förbättraförmedlingens möjligheter alt tillgodose näringslivets behov avvälutbildad och erfaren arbetskraft. fmns det andra remissinstansersom bl.a. oroas över att förmedlingen i dagslägel inte ger lillräckligt stöd åtsvaga sökande på arbetsmarknaden. Flera av remissinslanserna förordar enförstärkt forskningsverksamhet kring arbetsmarknadspolitiken men också enfortsatt utveckling av resultatanalyseninom arbetsmarknadsverket. De flesta remissinstanserna betonar dock altden huvudsakliga utvärderingen av verksamheten bör ligga utanförarbetsmarknadsverket och förankras i högskolans fasta organisation, där en merlångsiktig uppbyggnad av forskningsorganisationen bör ske. I relation till dearbetsmarknadspolitiska åtgärdernas kostnad satsar små resurser på attutvärdera åtgärdernas effektivitet. En utökad forskning är, enligt fleraremissinstanser, en förutsätlning för att fä till stånd en fortlöpandediskussion om arbetsmarknadspolitikens mål och medel. Rapportens diskussion om de ekonomiskaincitamenten får ett mer blandat mottagande. Flera remissinstanser pekar dockpå att det är den långsiktiga effekten av olika alternativ som bör bedömas ochatt det är angeläget att ersättningarna utformas så att ingen av ekonomiskaskäl avstår från önskvärda handlingsalternativ säsom t. ex. utbildning. Jag avser alt i det följande återkommatill en del av de i promemorian redovisade förslagen. Arbetsmarknadspolitiken och /88 Av den redovisning jag inledningsvis har lämnat framgåralt den förbättring avarbetsmarknadsläget som inleddes har fortsatt under såväl år 1985som . Sysselsättningen har ökal med över 30 000 personer samlidigt som arbetslöshetenlegat på en lägre nivå än årendessförinnan. Detta har kunnat ske som tillslrömningen till arbetsmarknadenvarit mycket stor och de sysselsättningsskapande åtgärderna -beredskapsarbeten, rekryteringsstöd och ungdomslagen - inomarbetsmarknadspolitiken har dragits ner. I ett internationellt perspektiv harSverige ytterligare stärkt sin unika stäUning vad gäller högt arbetskraftsdeltagandeoch låg arbetslöshet. Samlidigt som vi kan konstalera att fler människor är iarbele än någon- sintidigare måste vi vara klara över atl målel full sysselsättning ännu inte Prop.1986/87:100 är uppnått. Arbetslösheten ärenligt svenska mått för hög och vi måste med Bil. 12 fortsatt kraftvidta åtgärder över hela det ekonomiska fältet för att ge alla som så önskarmöjlighet lill ett arbete. Även om vi.kan konstatera alt antalet långtidsarbetslösa och antaletulförsäkrade har minskat så kvarstår dock atl det huvudsakligen är de alltlängre arbetslöshetsperioderna som harförorsakat ökningen av arbetslösheten . Orn vi år 1985hade haft samma genomsnittliga arbetslöshetslid som fram så skulle arbetslöshetenvarit i stort selt oförändrad. Chefen förfinansdepartementet har redogjort för de ekonomiska utsikterna och den ekonomiskapolitiken . Somfinansministern framhållit är bedömningen av utvecklingen under del närmaste året osäker. Detta gäller i synnerhetden internationella ulvecklingen vilken i hög grad päverkar den svenska arbetsmarknaden.Under loppet av har tillslrömningen av lediga platser avtagitnågot. Anlalel personer som berörs avvarsel om uppsägning är något högre än och takten i minskningen av arbetslösheten har avtagit.Samtidigt fortsältersysselsättningen alt öka men i långsammare takt. De indika- , torer på en försämring som finns ger anledningatt skärpa uppmärksamhetenytterligare, men motiverar enligt min mening inte nu generellt ökade insatser inom arbetsmarknadspolitiken. På sedvanligtsätt far en ny bedömning av utsiktema för nästa budgetår göras i samband medkomplette- , ringspropositionen ochjag avser därvid alt aktualisera deeventuella justeringar i de arbetsmarknadspoliliska insalsema som då kan visasig befogade i syfle atl uppnå en fortsatt förstärkt sysselsättning ochminskad arbetslöshet. Som finansministernredovisat tidigare fordrar budgetläget att nya åtaganden finansierassaml alt åtgärder vidtas för att minska utgiftema. Detta gäller även inomramen för arbetsmarknadspolitiken. Inom områdehar utgiftsbegränsningar gjorts i storleksordningen 400 milj. kr. som tillsammansmed andra besparingar inom övriga huvudtitlar har möjliggjort ur bl. a.sysselsättningspolitisk utgångspunkt angelägna förstärkningar av de regionalpolitiskainsatserna och av forskningen. Omprioriteringar inom arbetsmarknadsområdet harvidare möj-hggjort riktade förstärkningar inom arbetsmarknadspolitiken. Jagvill här särskiltframhålla de förslag som jag kommer att lägga fram om en förstärkning avarbetsförmedlingen med 250 tjänster, utökade möjligheter att ge ADB-kunskaperinom arbetsmarknadsutbildningen, förbättringar av med-flyltandebidragetsamt vidgade möjligheter för handikappade ungdomar medvaraktiga funktionshinder atl della i ungdomslag. Jag vill också peka på denförstärkning av arbetskraftsundersökningama som chefen för senare kommeratt förorda. Inomarbetsmarknadspolitiken ryms såväl aktiva insatser för alt siödja enskilda individer ideras strävan att finna elt arbete som passiva insatser i form av ersäitning till den som trolsallt blir arbetslös. Vid ulformningen av politiken är detnaturligt att se de aktiva resp. passiva insatserna som kommunicerande kärl,där ansträngningarna bör koncentreras på alt genom förstärkta aktiva insatser minska behovet av 15 kontantstöd.Denna princip utgör också grunden för vår aktiva arbets- Prop. 1986/87:100marknadspolitik och den s.k. arbetslinjen. Det är ocksä mot denna bak- Bil.12 grund som jagsenarekommerattföreslåförstärktainsatsérbåde vad gäller arbetsförmedlingens resurser och arbetsmarknadsutbildningen. De besparingarsomjag kommer att föreslå har valls på ett sådant sätt att de lillsammans medde förstärkningar som förordas inom de aktiva delarna avarbetsmarknadspolitiken skall medverka lill ett fullföljande av arbetslinjen. Mitt förslag om ell slopande avstarthjälpen inom flyttningsbidragen innebär således inle någon ändrad syn päbehovet av geografisk rörlighet som ett ledi arbetslinjen. Även i en ekonomi i balans kommer lillgång och efterfråganpå arbelen att variera mellan regioner, yrken och branscher på etl sådanl sättatt byte av bostadsort kan bli nödvändigl för alt den enskildes önskemål skalluppfyllas. Ett slopande av starthjälpen' innebär heller inle att den som måsteflytta till ett nytt arbete själv måste bära alla kostnader. Flyttningsbidrageni övrigt kvarstår och förbällras i vissa avseenden och forlfarande gäller attkostnader för bohagstransport och resor för att söka och tillträda det nyaarbelet bärs av samhället i samma utsträckning som . Besparingarna inomarbetsmarknadspolitiken bidrar lill attstödet till nya arbetstillfällen inom sysselsättningssvaga områden kan stärkas inom regionalpolitiken somregeringen beslutat prioritera. Vid utformningen av mina förslag tillreformer och besparingar harjag ocksåanlagt regionalpoliliska synpunkter. Det innebär att slarthjälp fortfarandekan utgå för s. k. nyckelpersoner till näringslivet i stödområdet och att dets. k. medflyttandebidraget försiärks och koncentreras lill de mest utsattaregionerna. Statsbidraget för beredskapsarbelen inom slödområdena A och Bberörs inte av mitt besparingsförslag i denna del. Ett särskilt problem i de mersysselsättningssvaga delarna av landet, i synnerhet i skogslänen, ärsvårigheterna att rekrytera kompetent personal. Arbetsmarknadsutbildningen ulgörhär ett effektivi instrument. inleddesen försöksverksamhet méd bidrag till arbetsgivare som ger arbete till enmedflytlande. Utgångspunkten för bidraget var i första hand att lösa derimedflyttandes problem. Bidrag kan utgå över hela landet ulom i Stockholmsområdet.Stödet har utnyttjats i begränsad omfattning. Jag kommer att förorda attbidragsperioden förlängs till och att bidraget ges en regionalpoliliskprofil. Stöd bör ulgå i skogslänen (, , , ,, och Norrbollens län) och de kommuner ulanförskogslänen som ingår i stödområde C. Detär min övertygelse att stödet på detta sätt bättre skall kunna medverkatill alt både lösa enskildas problem och aktivt medverka till en utveckling avbåde den privata och offentliga sektorn i berörda regioner. I sammanhanget villjag betona viklen av att näringsliv och förvallning aklivt söker medverka tillatt lösa de medflyttandes problem och ej sätter upp onödiga hinder. Etl sådanl hinder, som kortsiktigt kan ha fördelarmen långsiktigt nackdelar, är olika regler om lokala förturer vid sidanav dem som följer av lagstiftningen. När del gäller ökningen av utgifterna förkontantstöd under det senaste årtiondet som av vissa har tolkals som ell tecken på atl regeringen övergett arbetslinjen, vill jag här peka på vissa lendenser i utvecklingen. tidigareframhållit förklaras en stor del av den ökade arbetslösheten under Prop.1986/87:100 av längre arbetslöshetsperioder.Ersättningsnivåerna Bil. 12 inom arbetslöshetsförsäkringen och det kontantaarbetsmarknadsstödet har på gmnd aveftersläpningar framför allt kring , höjts i snabbare takt än den allmänna löne- ochprisutvecklingen. Anslutningsgraden till arbetslöshetskassorna är nuockså högre än . En annan förändringsom har väsentlig betydelse för utvecklingen är systemet för ersättning vid partiellarbetslöshet (deltids- eller säsongarbetslöshet). En allt större andel av demsom får arbetslöshetsersättning är s. k. deltidsmarkerare, dvs. personer somsamtidigt med ett deltidsarbete fårviss inkomslutfyllnad i form av arbetslöshetsersättning. För dessa gällde före en begränsadersättningsperiod med möjlighet till förlängning i vissa fall. Den1 slopades den generella begränsningen.Kvar finns dock en möjlighet att, om det finns särskilda skäl, begränsa ersättningsrätten fördeltidsmarkerare. Denna möjlighet har inle utnyttjats. Ändringen år1984 utgick från en uppfattning om att denarbetsrältsliga lagstiftningen om bl; a. anställningsskydd och permil-teringsrält saml arbetsförmedlingens aktiva arbeteskulle begränsa omfattningen avarbetslöshetsersättningen i samband med deltidsarbete.