prop · GA0354 · 1986-12-31 00:00:00 — Skälen för mitt förslag: Arvs- och gåvoskatten ärprogressiv och tas ut enligt olika skalor beroende på vem som ärver eller färegendom. Tre klasser av arv- och gåvolagare finns. Tillklass 1, som har den lindrigaste skalan, hänförs t.ex. efterlevande make ochbarn. Skatten är här för lotter . I skiktet 200000-300000kr. I det högsta skiktet-över 6000000 kr.-utgår skatt . Till klass 11 hör bl.a. föräldraroch syskon men också mer avlägsna Prop. 1986/87:54 släktingar, obesläkladepersoner och sådana organisationer som inte är allmännyttiga. Härar den lägstaskattesatsen och den gäller för lotter . I skiktet200000-250000 kr. Skalan går upp till ett skatteuttag på 75%och avser då den del av som överstiger . Klass 111 avser främst vissaallmännyttiga stiftelser och ideella föreningar som inte är befriade frånarvsskatt. Skalan är progressiv . Därutöver ulgår skattenkonstant . Mottagare som hör till klass III är fria från gåvoskatt. Vid arvsbeskattningen medgesskattefria grundavdrag med . för efterievande make, . för annanmottagare i klass I och . för mottagare som hör lill klass 11 eller 111.Vid gåvobeskatlningen medges ett enhetligt grundavdrag på . Skiktindelningen i de nuvarandeskatteskalorna fastställdes genom lagstiftning (prop. 1980/81:42,SkU 11, SFS 1980:1056). Då beslutades också de gällande grundavdragen. De vidsamma tillfälle bestämda skattesatserna höjdes, som jag tidigare nämnt, genomlagstiftning (prop. 1982/83: 50 bil.2, SkU 15, SFS 1982: 1191).Ökningen av skatteuttaget avsäg främst de högsta skikten och mellanskikten. När jag nu tar upp frågan om arvs-och gåvoskattens nivå vill jag påminna om de allmänna synpunkter som jagredovisat inledningsvis. Ett mycket högt generellt skalleutlag för med sigsvårbemästrade problem. Jag tänker på de fall där den höga skatten ikombination med någon tillkommande speciell omständighet, t.ex. kursfall påaklier, leder till resultat som inte framstår som rimliga. En annan nackdel medden höga skattenivån är atl den väcker återkommande krav på särskildalättnader för olika slag av egendom. Lättnadsreglerna för jordbruk och företagär exempel pä ingrepp som ansetts påkallade lill följd av del höga generellaskatteuttaget. Sådana särregler för ofta med sig komplikationer vidtillämpningen. Enligt min mening finns det skäl atl låta de nu antyddaproblemen med en hög skattenivå väga tyngre än de fått göra närskattens höjd skall bestämmas. Som ofta framhållits i debatten kandet också sättas i fräga om det är lämpligt alt den svenska arvsskatten markantöverstiger den som gäller i jämförbara industriländer, främst i våra nordiskagrannländer. 1 den frågan vill jag först slå fast att det av främstfördelningspolitiska skäl är uteslutet att reducera den svenska arvsskattenlill de myckel låga nivåer som råder i många av de länder med vilka jämförelserbrukar göras. Däremot anser även jag atl man vid avvägningen av den svenskaarvsskattenivån bör tillmäta intresset av att utjämna de nuvarande skillnadernastörre betydelse än . De nämnda aspekterna som talar försänkning av skatteuttaget måste självfallet vägas mot de fördelningspolitiskaskäl som ligger till grund för arvsbeskattningen. Det är också väsentligt attbeakta de stalsfinansiella effekterna även om vi här rör oss på ett område somtotalt sett ger ett begränsat bidrag till siatens inkomster. Vid en samlad bedömning harjag stannat för all föreslå altden högsta 21 3 1986/87. skattesatsenbestäms lill i klass 1. Skatteuttaget i klass II börliksom Prop. 1986/87: 54 vara högre och jag förordar att den högstaskattesatsen i den klassen blir . Vid sidan av dessa begränsningar av detmaximala skatteuttaget bör skalornas skiktindelning justeras. Jag ser ingaavgörande skäl som talar föratt den hittillsvarande ordningen med ett stortantal skikt i skalan måste bibehållas. Mitt förslag innebär att antalet skiktbegränsas lill sex i båda klasserna. Sedd isolerad medför en sådan omläggningsmärre skattehöjningar i de lägsta skikten. Några sådana effekter uppkommerdock inle vid arvsbeskattningen till följd av att jag ocksä föreslår atl deskattefria grundavdragen skall höjas. Grundavdraget för efterlevande make börfördubblas till . I detta sammanhang vill jag nämna att det finnsanledning atl återkomma till frågan om storleken av efterlevande makes grundavdragi samband med de ändringar i arvsskattelagstiftningen som föranleds av deförslag om en äktenskapsbalk och ändringar i som, enligl vad jagerfarit, kommer alt lämnas till . För andra arvingar i klass I än efterievande makeföreslås en fördubbling av grundavdraget lill . Om mottagaren hör eller III bör avdraget vara . i ställetför nu gällande . Jag föreslår också vissa justeringar av skalan förklass 111. På gåvoskallesidan avslår jag från alt i detta sammanhang föreslånägra ändringar av grundavdragets storlek. Jag återkommer till den frågan isamband med ställningstagandena lill det kommande slut- betänkandet frän AGK. 2.6 Ikraftträdande, m. m. Denya bestämmelserna bör träda i kraft . Ändringarna i lagen omarvsskatt och gåvoskatt bör tillämpas i de fall skattskyldigheten inträderefter utgången av medan de nya förmögenhetsskaltereg-lerna börtillämpas första gången vid taxering. Avslutningsvis vill jag redovisa destalsfinansiella effekterna av mina förslag. Den ändrade värderingen avbörsaktier kan beräknas leda till ett skattebortfall i storleksordningen 300milj. kr., varav ca 200 milj. kr. avser förmögenhetsskatt och ca 100 milj, kr.arvs- och gåvoskatt. De föreslagna ändringarna i fråga om OTC-aklier och andramarknadsaktier leder till ökade förmögenhetsskatleinläkter och minskade arvs-och gåvoskatteintäkter. En närmare beräkning av effekterna är svår att göramen åtgärderna torde i slort sett vara statsfinansielU neutrala. Förslaget omändrad värdering av icke inregistrerade aktier kan beräknas öka inkomsternamed några tiotal . Slutligen räknar jag med atl del lägre arvs-och gåvoskatteuttagel tillsammans med de höjda grundavdragen medför ellskattebortfall på omkring 200 milj. kr. Den sammantagna effekten blir såledesatt skatteintäkterna sjunker med ungefär 500 milj. kr. 3 Upprättade lagförslag Prop. I enlighet med vad jag nu anfört har inomfinansdepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändringi lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 2. lag omändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt. Förslagen bör fogastill protokollet i detta ärende som bilaga 4. Lagen om arvsskatt och gåvoskatt Den nuvarande värderingsregeln i 23 § B för värdepapperhar ersatts med nya och väsentligt utbyggda bestämmelser. Motsvarandebestämmelser har tagits i i en ny anvisningspunkt till 3 och 4§§ i lagen omstatlig förmögenhetsskatt. Jag redovisar de närmare motiven för de nya värderingsreglernai anslutning till anvisningspunkten och hänvisar lill del som där sägs. 28 § och ikraflträdandebesiämmelserna Förslagen har behandlats i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.5 och 2.6). Lagen om statlig förmögenhetsskatt Huvudstadgandet om värdering av värdepapper finns förnärvarande i sjätte stycket av lagrummet. Av författningstekniska skäl harbestämmelserna flyttats till en ny anvisningspunkt. Sjätte stycket innehållerdärför nu endast en hänvisning till den nya anvisningspunkten. Punkt 5 av anvisningarna liU 3 och 4 §§ 1 första stycket finns bestämmelser om aktier som ärinregistrerade på börsens A I- eller A Il-lista. Under bestämmelsen fallerockså svenska depåbevis för utländska aktier, som är inregistrerade på börsen.Till de värdepapper som faller in under första stycket hör ocksä bl. a.konvertibla skuldebrev och optionsrätter. Vissa av dessa värdepapper ärinregistrerade på börsen medan andra handlas vid sidan av börsen medinofficiella noteringar om avslut. Även andelar i aktiefonder värderas enliglförsta stycket. ' Bilagan har uteslutits här. Förslagen är, frånsettredaktionella ändringar, likaly dande med dem som är fogade till propositionen. Andra stycket innehåller de nya bestämmelserna föraktier som omsätts Prop. 1986/87: 54 marknadsmässigt vid sidan av börsen. Meduttrycket aktier som ulan au vara börsnoterade är föremål för marknadsmässigomsättning med regelbundna noteringar om avslut avses aktier som är föremålför regelbundna dagliga noteringar. omfattas således de aktier somfinns angivna på OTC-listan, väntelistan och listan för övriga inofficiellaakUeno-teringar. Andra aktier för vilka noteringar om avslut förekommer merasporadiskt omfattas inte av bestämmelserna. Bestämmelserna i tredje stycket har kommenterats iden allmänna motiveringen (avsnitt 2.4). Bestämmelserna i fiärde stycket har förts över från4 § sjätte stycket. Skall ett annat värde än det noterade läggas till gmnd förvärdering får först priset vid en försäljning under normala förhållandenfastställas. Härefter reduceras beloppet eller beroende på omvärderingen skall ske enligl första eller andra stycket. Som framgått av denallmänna motiveringen kan del vid värdering som avses i tredje slycket finnasanledning att avvika från det noterade värdet lill följd av att de ickenoterade aktierna har sämre rätt till andel i bolagels tillgångar och vinst ände noterade aktierna. Även för dessa fall kan således tillämpning avbestämmelsen i detta stycket komma atl aktualiseras. I femte stycket behandlas aktier och andelar sominle omsätts marknadsmässigt. För sådana aklier och andelar sker värderingen iallmänhet utifrån ett reducerat substansvärde. Detta är fallet om företagetbedriver jordbruk eller rörelse i kommunaiskattelagens mening.Värderingsreglerna i punkt 2 av anvisningarna blir då tillämpliga. Någonändring föreslås inte härvidlag. Har ett sådant förelag också tillgångar i formav börsaktier tas dessa i regel upp lill noterat värde. För framtiden skall denya värderingsreglerna i förstaQärde styckena i stället ligga lill gmnd förvärderingen. En föreskrift om detta har tagits in i sista meningen av femtestycket. Föreskriften tar naturligtvis också sikte på värderingen av aklier irenodlade förvaltningsföretag. / sjätte stycket finns slutligenvärderingsbestämmelser för värdepapper som inle omfattas av reglerna i första tredje och femte styckena. Det rör sig dels om sådana värdepapper somreavinstbeskattas enligt 35 § 3 mom. KL men inle omsätts marknadsmässigt, t.ex. vissa konvertibla skuldebrev och dels värdepapper som vidinkomstbeskattningen inte är föremål för evig reavinstbeskattning, t.ex.premieobligationer. Bestämmelsenhar kommenterats i den allmänna motiveringen (avsniu 2.6). 5 Hemställan Prop. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen lill 1. lag om ändring i lagen(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 2. lag om ändring i lagen(1947:577) om statlig förmögenhetsskatt. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Sammanfattningen i betänkandet (Ds Fi 1986:4) Latentskatteskuld vid arvs- och gåvobeskattning Vårtuppdrag omfattar en teknisk översyn av arvs- och gåvobeskattningen. I uppdragetingår däremot inte att föreslå ändringar i skatteskalorna. Vi skall inte hellerbehandla frågan om beskattning av s. k. företagsförmögenhet. Den frågan skallbehandlas av förelagsskattekommitté (B 1979: 13).Förmögenhetsbeskattningen faller i och för sig också utanför vårt arbetsområde.Om vi framlägger förslag i fråga om arvs- och gåvoskatten som kan fååterverkningar på förmögenhetsskatteområdet är vi dock oförhindrade alt föreslåde följdändringar som krävs i förmögenhetsskattc-lagstiflningen. Enligt våra ursprungliga planer avsåg vi alt underär 1986 slutligt redovisa våra överväganden och förslag. Under den gångnahösten blev emellertid en av de frågor vi skall pröva, nämligen frågan omhänsynstagande till latent skalleskuld, föremål för en livlig debatt. 1 detsammanhanget framförde finansministern önskemål om ett underlag frän kommitténsom skulle kunna läggas lill grund för ell regeringsförslag lill riksdagenunder . Mot den bakgrunden har vi bestämt oss för atl med förturredovisa våra ställningstaganden i fråga om behandlingen av latent skatteskuld. Med latent skatteskuld menas det förhållandet atten försäljning av en tillgång kommer att utlösa en inkomstbeskattning. Så längeförsäljning inte sketl ulgör den framlida inkomstskatten en latent (dold) skuldsom åvilar tillgången i fräga. Den latenta skatteskulden kan aldrig anges tillett exakt belopp eftersom den är beroende av ett antal okända faktorer såsom omoch när försäljning sker, vinstens storlek och den skattskyldiges övrigainkomster. Avdragför latent skatteskuld är som huvudregel inte medgivet vid arvs-ochgåvobeskatlningen. Några undanlag finns. Vid värdering av aktiebolag medgesavdrag för beräknad utskifiningsskatleskuld. Medel innestående på skogskonto,upphovsmannakonto, uppfinnarkonto eller investerings-konto för skog får tas upplill halva värdet. Om medel har avsatts till fond för särskilt ändamål enligtföreskrift i lag eller annan författning och avdrag har medgetts vidinkomstberäkningen för avsättningen får halva det avsalta beloppet tas upp somskuld. Viföreslår alt latent skatteskuld skall beaktas vid arvsoch gåvobeskatlningen påså sätt alt viss egendom skall tas upp till lägre värden än de eljesttillämpliga. Beträffandeaktier och därmed i reavinsthänseende jämställda värdepap- 26 per föreslår vi att deskall värderas till av marknadsvärdet vid tiden Prop. 1986/87:54 förskattskyldighetens inträde, d. v. s. vid arv på dödsdagen och vid gåva närdensamma skedde. Denna regel skall inte gälla de aklier som omfattas avlätlnadsreglerna för familjeförelag. I fråga omfastigheier föreslår vi följande. Omuppskov med reavinstbe-skaUningen beviljats skall hälften av uppskovsbeloppetfå dras av som skuld vid arvs- och gåvobeskattningen. I övrigt skall avdraginle medges för latent skalleskuld vid värdering av fastigheter. Vi föreslår inte heller några regler om beaktandeav latent skatteskuld vid värdering av bostadsrätter eller övrig lös egendom. Våra förslag skall gälla både vid arvs- ochgåvobeskattningen. Lagstiftningen blir nämligen enklare att tillämpa om manhar samma regler vid arv och gåva. Vi lägger inte fram något formligt förslag vadgäller förmögenhetsbeskattningen. Enligt vår mening bör emellertid våraförslag kunna tillämpas även vid förmögenhetsbeskattningen. Som tidpunkt för ikraftträdandet föreslås den 1juli 1986. Om man lar med förmögenhetsbeskattningen bör reglerna tillämpasförsta gången vid taxering. Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (Ds Fi1986:4) Latent skatteskuld vid arvs- och gåvobeskattning Efter remiss har yttranden avgetts av hovrätten för VästraSverige, , , ,(), kammarkollegiet, länsstyrelsernas organisallonsnämnd,länsstyrelserna i och . Aktiefrämjandet, CentralorganisationenSACO/SR, i (LO), (),Styrelsen för . , , , (Aktiespararna), föreningsbankers förbund,och . LRF har åberopatyttrande av Lantbrukarnas skattedelegation. och har åberopat yttrande av Näringslivets skattedelegation. Post-och , har instämt i yttrandet från . Med anledning av betänkandet harskrivelser även kommit in frän och Svenskahandelskammartörbundet. Förbundet har därvid åberopat yttrandet avNäringslivets skattedelegation. Alla remissinstanser utom en tillstyrker i principkommitténs förslag till ändrade värderingsregler för vissa värdepapper ellerlämnar förslaget utan erinran. Arvsskattens nuvarande utformningoch effekter kan ibland medföra vissa problem med själva betalningen avskatten. Dessa problem kan ytterst framtvinga en partiell försäljning avförmögenheten för att möjliggöra en betalning av arvsskatten. Det är i förstahand vid tillräckligt stora förmögenhetsöverföringar med en speciellsammansättning (högt värderade tillgångar, ex. börsaktier) som dessalikviditetsproblem aktualiseras. Reavinstskatten som ulgår på den såldaförmögenheten förstärker dessutom likviditetsproblemen. De hade varit önskvärt om kommitténmer ingående belyst likviditetsproblemens orsaker och samhällsekonomiskakonsekvenser. Även om beskattningen har en viktig fördelningspolitisk uppgiftfår den i enskilda fall inte medföra samhällsekonomiskt oacceptablakonsekvenser. Med gällande skattenivå på slora kapitalöverföringar kanemeUertid sådana effekter inte uteslutas. Mot denna bakgrund anser LO att detfinns behov av en lösning pä aktuella likviditetsproblem. Kommittén anvisarflera tänkbara lösningar på problemen. I likhet med kommittén anser LO att denmest rationella lösningen är att den s. k. latenta skatteskulden beaktas vidförmögenhetsvärderingen . Med några få undantag saknas avdragsrätt förlatenta skatteskulder vid Prop. 1986/87:54 kapitalbeskattningen. MoUveringenfill denna bedömning är flera. Inkomstskatten (reavinstskallen) på en framlidaegendomsförsäljning är knappast någon egentlig skatteskuld. Dessutom är skuldenhögst osäker vilket föranleder betydande tekniska problem vid beräkningen avden. Trots uppräknade invändningar mot alt beakta denlatenta skalleskulden anser LO del ändå finnas principiella skäl som motiveraren avdragsrält för denna typ av "skatteskulder". Avdragsrätten kanbidra till en mera korrekt förmögenhelsvärdering. Dessutom ökar denskattemässiga neutraliteten mellan olika tillgångar och förelagsformer. Enändrad förmögenhetsvärdering i aktuella riktning skulle också förhindra vissasamhällsekonomiska negativa effekter av arvsskatten. En samlad avvägning avredovisade för- och nackdelar motiverar enligt LO att latenta skatteskulderbör beaktas vid såväl arvs- som gåvobeskattningen. På gmndval av de skäl somkommittén redovisar anser också LO att denna typ av skaUeskulder endast bör habetydelse vid värderingen av aktier och från reavinslsyn-punkl jämställdavärdepapper. Lo tillstyrker all värderingen grundas på schablonmässigaprinciper. Frågan om hänsynslagande lill latent skalleskuldvid kapitalbeskattningen har varit föremål för överväganden ilagstiftningsärenden sedan 1960-lalel. De olyckliga konsekvenserna av gällanderegelsystem har belysts i debatten kring arvsbeskattningen av vissa dödsbon.Börsslyrelsen ser det famlagda förslaget som ett steg i riktning mot en merarimlig utformning av arvs- och gåvobeskatlningen samt mot en bättre samordningav inkomst-och kapitalskatt. Börsstyrelsen tillstyrker därför förslaget. Ienlighet med vad kommittén uttalat bör, enligt börsslyrelsens meningprinciperna i förslaget kunna tillämpas också vid förmögenhetsbeskattningen. I likhet med flera andra instanser betonardomstolsverket viklen av alt en enkel lösning väljs. Inkomstbeskattningen har blivitalltmer komplicerad och svåröverskådlig. 1 det reformarbete som bedrivs pådetla område har enkelhelsaspekten fått en mycket mer framträdande roll. Somexempel kan nämnas förslagen i skatleförenkHngskommitténs betänkande (SOU1984:21) Förenklad självdeklaration och (1985:42) Förenklad taxering. Mot denbakgrunden framstår arvs- och gåvoskatlekommilléns förslag all vidtasamordningsåtgärderna på arvs- och gåvoskattesidan i stället för päinkomstskaltesidan väl valt. DV, som särskilt har alt bevaka att handläggningenav ifrågavarande ärenden inte onödigtvis kompliceras, anser atl förslagetuppfyller kraven pä enkelhet och verket har inte heller i övrigl någrainvändningar mot den närmare utformningen av förslaget. Näringslivets skattedelegation pekar i sittyttrande på ett allernativ till den av kommittén föreslagna lösningen.Delegationen anför: Ibetänkandet har kommittén övervägt alternativa lösningar till det fram lagda förslaget atl vid arvsbeskaitningen redovisa av marknadsvär det. Dels har diskuterats atl vid arvsbeskattningen undanta egendom som senare blir inkomstbeskaltad, dels har man övervägt att jämka inkomst skatten på försåld egendom med tidigare erlagd arvsskall. I fråga om den sistnämnda lösningen har kommittén inle ansett det förenligt med sina direktiv atl föreslå lösningar som tar sikte på reglerna om beskattning av 29 4 1986/87. Vi har förståelse för de argument som redovisatsmot atl välja Prop. 1986/87: 54 någon av dessa alternativa lösningar. Vivill emllertid peka på atl de aktuella problemen ulan några större ingrepp ireavinstbeskattningen ändå trots alll bör kunna lösas inom ramen förreavinslbeskatlningen. Som ovan antytts tillämpas i Norgesystemet att vid reavinstbeskattningen som ingångsvärde ta uppbouppteckningsvärdet på arvfångna aktier. Om motsvarande regler skulletillämpas i skulle framtida aklie-vinstförsäljningar av ärvda aktierinte beskattas till den del köpeskillingen motsvarar bouppteckningsvärdet.Någon latent reavinstskatteskuld skulle därför inte behöva beaktas vidarvsbeskattningen. En sådan bestämmelse skulle dessutom vara enkel att tillämpaeftersom den endast kräver mindre förändringar i punkt 2 b av anvisningarnatill 36 § KL. Samma regel skulle också kunna tillämpas på benefika förvärv.Något nämnvärt skattebortfall jämfört med den av kommittén föreslagna lösningenlorde inte heller kunna befaras. En sådan lösning skulle också något förbätlrasituationen för familjeföretagen i vilka aktier måste säljas för att betalaarvsskatten. Hovrätten för västra om det är lämpligt att bryta ut den aktuella frågan till särskildlagstiftning innan kommitténs överväganden när det gäller andravärderingsfrågor har redovisats. Del är en allmän uppfattning bland remissinstanserna attden reducerade värderingen av vissa värdepapper också bör tillämpas vidförmögenhetsbeskattningen. Allmänt gäller, såsom kommitténframhållit, att ju färre olikheter man har mellan arvs- och gåvoskallen destoenklare blir hanteringen. Samma gäller också i relation tillförmögenhetsbeskattningen, åtminstone beträffande de enskilda medborgama. Medtanke på atl skattelagstiftningen som helhet blivit allför komplicerad är delsynnerligen viktigt alt tillvarata varje möjlighet att åstadkomma enklare ochmera enhetliga regler. Därför bör de föreslagna bestämmelserna görastillämpliga, inte bara i fråga om arvsbeskaitningen utan även när del gällergävo- och förmögenhetsbeskaUning-en. Enligl RSVs mening talar sakskälför att vid förmögenhetsbeskattningen hänsyn tas lill latent skalleskuld. Enmateriellt sett riktig taxering fömtsätter i princip avdragsrätt för skulder,dock med den begränsningen att de skall vara förfallna för att beaktas. Förskatter gäller för avdragsrätten all de är debiterade. Sålunda medges i principinte avdrag för latenta skatteskulder och i de fall där undantag föreliggerhar man tillgripit schablon för att fastställa storleken. Svårigheten att mednågorlunda säkerhet fastställa skattens storlek utgör hinder för atl avdragmedges för en fiktiv skatt. I och med att regler införs om evigrealisationsvinstbeskattning förelig ger alltså enligl RSV:s mening sakskäl för att vid förmögenhetsbeskau- ningen ta hänsyn till den latenta skatteskuld som kan finnas. RSV tillstyr ker därför i princip förslaget i den del det avser latent skatteskuld föraktier och liknande värdepapper och finner atl motsvarigheten i huvudsak är genomförbara på förmögenhetsskattens område. Deflesta remissinstanser delar kommitténs bedömning när det gäller Prop.1986/87; 54 avgränsningen av de värdepapper som bör tas upp till ett reduceratvärde. Några organisationer hävdar dock atl en åtgärd bör omfatla även deaklier som f n. värderas enligt de s. k. lätlnadsreglerna. 1 betänkandet behandlas också aktier i sådanaförelag som omfattas av lätlnadsreglerna för familjeföretag. Kommitténsslutsals blir all sådana aktier inte bör omfattas av de föreslagna reglerna medhänsyn lill att dessa får las av sill värde. Detta motiveras medatt hänsynstagande lill latent skatteskuld vid arvsbeskaitningen skulle blialllför "gynnsam" i dessa fall. Oavsett om man inför lättnadsregler förfamiljeförelag av samma innehåll som föreslås för börsaktier eller om man inteförändrar deras arvsskatteregler torde ordet "gynnsam" i sammanhangetsakna all förankring i det allmänna språkbruket. Skattebelastningen i sambandmed generationsskifte i sådana företag är nämligen trots regeln ytterstbetungande och leder oftast till mycket stora likviditetsproblem. 1 motsatsfill vad som gäller för börsaktier innebär det också stora svårigheter atlsälja akfier i företaget för att betala arvsskatten.