prop · GA0312 · 1986-12-31 00:00:00 — detta oavsett om brottslig handling förelegat. Det slrängare ansvar somhär Prop. 1986/87: 12 föreskrivs har motiverats av att berörda personer intaren förtroendeställning gentemot bolaget. Utredningen har med hänsyn till de jämförbara förhållanden sområder i en bank förordal att aktiebolagslagens skadeståndsreglerefterbildas. Så har för övrigt skett också i försäkringsrörelselagen. EnUgt minmening bör även skadeståndsreglerna inom bankområdet i huvudsak utformas i överenstämmelse medakliebolagslagen. I förhållande tillgällande banklagstiftning innehåller förslaget vissa nyheter. a. finnsregler om skadeståndsansvar för det fall att elt revisionsbolag utsetts tillrevisor. Som huvudregel gäller enligt förslaget att en talan om skadestånd skallföregås av elt beslul på stämman. Fristen för väckande avskadeståndstalan mot styrelseledamot har förlängts från till fråndet att årsredovisningen lades fram på bolagsslämman. Vidare skärpskraven på atl lämnad redovisning skall vara riklig och fullständig för attden ansvarsfrihet som bolagsstämman beviQal slyrelsen och verkställandedirektören skall befria dem från skadeståndsskyldighet. I gengäld införs entreårig preskripiionstid när det gäller skadeståndstalan mot enstyrelseledamot eller verkslällande direktör, om skadeståndstalan inte grundar sig påbrottslig gärning. Vidare finns i förslaget vissa nyheter när det gälleruppgörelse om skadeståndsskyldighet mellan banken och de skadeståndsansvariga. Regeln i 15 kap. 3 §aktiebolagslagen om rätt för en aktieägare som blivil utsatt förmaktmissbmk från en annan akfleägares sida att få sina aktier inlösta har i frågaom bankaktiebolagen inte efterbildats i bankrörelselagen. Till skillnadfrån aktiebolagslagen nämns i förslaget inte heller verkslällande direktör bland de personer somträffas av skadeståndsansvar enligt lagensskadeståndsregler. Detta sammanhänger med att verkslällande direktören i en bank ändå träffas av dessaregler antingen som styrelseledamot eller som delegal. I förslaget behållsockså det slrängare ansvar för delegat som BL och SpL föreskriver. Den främsla anledningenär alt uppdraget som delegat oftainnehåller funktioner som egentligen ankommer på styrelsen. Det har därför ansetts önskvärt att ha en uttryckligföreskrift om skadeståndsskyldighetför delegat i stället för en regel om presumtion mot skadeståndsskyldighet för sådan person som den i 4 kap. 1 §skadeståndslagen. Förföreningsbankernas del innebär förslagel också den nyheten atl bankens delegaterträffas av samma skadeståndsansvar som styrelseledamöter. Detta hänger sammanmed att JkL helt saknar bestämmelser om delegation men att bestämmelser om delegater nu införs iföreningsbankslagen (se 6 kap. 6 8). Samma skadeståndsansvar bör naturligenåvila en föreningsbanksdelegater som övriga bankers delegater. 1 § Om en sflftare, huvudman, styrelseledamot ellerdelegat uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar banken då han fullgör sittuppdrag, skall han ersälta skadan. Detsamma gäller när skadan vållas enakfleägare, en medlem eller någon annan genom överträdelse av denna lag,bankaktiebolagslagen (1986:000), sparbankslagen (1986:000) ellerföreningsbankslagen (1986:000)eller bankens stadgar. (Jfr 15 kap. 1 §UBAL, 11 kap. 1 § USBL samt 13 kap. 1 § UFBL.) Paragrafenöverensslämmer i alll väsentligt med 15 kap. I § akliebolags- Prop.1986/87: 12 lagen ochmotsvarar 176 §, 177 § första stycket och 178 § BL, 92 § första och andra styckena SpL samt 106 8 första stycketoch 107 § första meningen FL. Bestämmelsen om attstiftarna är skadeståndsskyldiga mot banken för varje skada som de vid bankensstiftande genom uppsåt eller vårdslöshet förorsakarbanken är en nyhet för sparbankerna. En nyhet iförhållande till FL är atl samtliga delegater inom en föreningsbank träffas av detsärskilda skadeståndsansvar som föreskrivs i denna paragraf (se inledningen till dettakapitel). Reglerna omskadeståndsansvar för styrelseledamot i detla kapitel gäller var och en som utsetts till sådanledamot, oberoende av om det sketl genombolagsstämmoval, enligt särskild föreskrift i bankens stadgar eller enligt lagen (1976; 355) omstyrelserepresentation förde anställda i bankinstitut ochförsäkringsbolag. Även offentligastyrelseledamöter omfattas av reglerna. Någon skillnad beträffande ansvar förvidtagna åtgärder görs alltså inle mellan styrelseledamöterna. Verkställandedireklören nämns inte bland de personer som enligt första meningen ansvarar förskada som tillfogas banken. Detta hänger samman med att denne omfallas av sådantskadeståndsansvar antingen i egenskap av styrelseledamot eller som delegat. Detsaknas anledning atl i delta sammanhang avgöra i vilken av dessa båda egenskaper hanföretagit en skadeståndsgrundande handling. Också andra delegater kan ha en sådan uppdragskombinalioni det att de utöver delegatskapet kan vara anslällda i banken. För dessa bli nödvändigl att avgöra om en person handlat som delegat eller som anställd, eftersomansvaret som anställd i stället föQer deallmänna skadeståndsrättsliga reglerna i 4 kap. 1 § skadeståndslagen.Enligt särskilda bestämmelser i övriga banklagar (se 7 kap. 6 § , 3 kap. 6 § SBL saml 6 kap. 6 8 FBL) skallstyrelsen i instruktion meddelaföreskrifier om de befogenheter som i olika avseenden skall tillkommaverkställande direklören och andra delegater. Instruktionen får Qäna somvägledning vid en bedömning av i vilken egenskap en delegat med sådanuppdragskombination handlat. Första meningenreglerar de där angivna personernas ansvar för skada som tillfogatsbanken. För sådan skada blir vederbörande ersätlningsskyldig, om skadan förorsakats genom enåtgärd eller en underiåtenhet som kanlillräknas honom som uppsåt eller oaktsamhet. Del skall vara fråga om skada som vederbörande vid fullgörande av silluppdrag åsamkat banken. Vad somskall anses vara någons uppdrag framgår av bestämmelserna i denna lag,bankaktiebolagslagen, sparbankslagen eller föreningsbankslagen samt bankens stadgar. En person som avses i I8 kan givetvis också förorsaka banken skada genom åtgärd som han vidtagit somtredje man i förhållande till banken. Regeln är inle tillämplig i elt sådanlfall. Stiftare,huvudmän, styrelseledamöter och delegater slår i direkl sysslo- mannaförhållande till banken. De är föQaktligen gentemot bankenskyldiga atl vid fullgörandel av sitt uppdragiaktta den omsorg som krävs av en syssloman i allmänhel.Skadeståndsskyldighet kan sålunda inträda om elt 301 av stämmanfattat beslut verkställs, trots att omständigheter inträffat efter Prop.1986/87: 12 beslutet sommedför all delta skulle skada banken. övrigt attstyrelseledamöter och andra ställföreträdare för banken inte kan undgåskyldighet atl ersälta en skada som åsamkals banken genom deras vållandeenbart genom atl hänvisa till att stämman beslutat om den åtgärd som medfört skadan. Stiftare, huvudmän,styrelseledamöter och delegater har enligt andra meningen ansvar också gentemot andra som berörs av derasverksamhet för banken. Ansvaret mot dessa -enskilda aktieägare, medlemmar, insättare och andra borgenärer, anställda ochannan tredje man är emellertid inte lika vidsträcki som mot banken.Skadeståndsskyldighet kan endast inträda om bestämmelserna i banklagstiftningeneller bankens sladgar överträds uppsåtligen eller av vårdslöshet. Debestämmelser häri som just har till syfte att skydda Iredje man blirsanktionerade på detta sätt. Reglerna iparagrafens andra mening innebär bl. a. att styrelsen inte blir ansvarig för skadasom vållas bankens medkontrahenl vid kontraktsbrott från bankens sida. I elt sådant falldrabbar skadeståndsskyldigheten i allmänhetendast banken. En annan sak är att banken med stöd av paragrafensförsta mening kan kräva att av styrelsen få tillbaka vad banken tvingats utgetill medkonlrahenten. En person somomfattas av bestämmelserna i 1 § kan givetvis ådra sig personlig skadeståndsskyldighetgentemot tredje man till föQd av bestämmelsernai skadeståndslagen. Enligt samma regler kan banken gentemot den skadelidande fåsvara för skadeersättningen. Om banken i etl dylikt fall tvingas ge utskadeersättning, har banken regressrätt mot skadevållaren. Avgörande för vilka regler som skall gälla för denna regressrättbör vara om skadevållaren vid sitl handlande haft en sådan ställning som avses i1 § eller ej. Lagrummet är ävendirekt tillämpligt på likvidator (se hänvisningen i 10 kap. 8 § , 6 kap. 6 8 SBL saml 9 kap.8 8 FBL). 2§ En revisor är ersätlningsskyldig enligt de grunder som anges i 1 §. Han ansvarar åven för skada som uppsåtligen ellerav oaklsamhel vållas av hans medhjälpare. Om ettrevisionsbolag är revisor, åligger ersättningsskyldigheten detta bolag och den som är huvudansvarig förrevisionen. (Jfr15 kap. 2 8 UBAL, 11 kap. 2 § USBL samt 13 kap. 2 8 UFBL). Paragrafenöverensstämmer med 15 kap. 2 8 aktiebolagslagen och motsvarar 177 8 försia och andra styckenaBL, viss del av 92 8 första och tredje styckena SpL saml 106 8 första stycketFL. Den behandlar skadeståndsansvaret för revisor och revisionsbolag. I försia stycketföreskrivs att revisorerna är ersättningsskyldiga enligt de grunder som anges i1 §. De svarar också för den skada som uppsåtligen eller av oaktsamhetvållas av deras medhjälpare. Denna senare regel är en nyhet förföreningsbankerna. I övrigt överensslämmer försia slycket med gällande bestämmelser. Bestämmelsen i andrastycket, vilken saknar molsvarighei i gällande Prop. 1986/87: 12 banklagar, ären följd av den nya regeln i 3 kap. 3 § Iredje slyckel att ell auktoriseratrevisionsbolag kan utses tillrevisor. Ersättningsskyldighet för skada åligger i sådanl fall detta bolag ochden för revisionen huvudansvarige. Av regeln i 4 8 andra stycket föQer attbolaget och den huvudansvarige alltid svarar solidariskt gentemot denskadelidande. Frågan om uppsåt eller oaktsamhet föreligger får normall avgörasmed hänsyn till den huvudansvarigesförhällanden. 3 § En aktieägare är skyldig att ersätta denskada som han genom alt medverka flll överträdelse av denna lag,bankaktiebolagslagen (1986:000) eller bolagsordningen uppsåtligen eller av grovoaktsamhet tillfogar bankaktiebolaget, en aklieägare eller någon annan. En medlem i enföreningsbank eller en röstberättigad som inte är medlem är skyldig attersätta den skada som han genom alt medverka till överträdelse av denna lag,föreningsbankslagen (1986; 000) eller sladgarna uppsåtligen eller av grovoaktsamhet tillfogar , en medlem eller någon annan. (Jfr 15 kap. 3 8 UBAL och 13 kap. 3 § UFBL.) Bestämmelsernaöverensstämmer med 15 kap. 3 § första meningen aktiebolagslagen. 1 sak är delika med gällande lag. Paragrafens/öw/« stycke motsvarar 177 § iredje stycket,178 och 179 8§ BL och reglerar aktieägares skadeståndsansvar gentemot bolagetoch geniemot annan aktieägare eller annan iredje man. Andra stycket motsvarar106 § andra slyckel och 107 § andra meningen FL och reglerar det skadeståndsansvarsom åvilar medlem och röstberättigad som inte är medlem geniemotföreningsbanken, annan medlem och tredje man. En aktieägare, medlemeller röstberättigad är inle skyldig att positivt verka i bankens intresse.Deltar han i bankens förvaltning, får han i första hand ta tillvara sina egnaintressen utan all därigenom bli ansvarig mot banken eller tredje man.Paragrafen innebär dock vissa begränsningar i detta avseende. Enligl 179 8 BL är enaktieägare skadeslåndsskyldig bl.a. omhan uppsåtligen, genom begagnande av sitl inflylande över styrelseledamot,medverkar till att bolaget eller annan aktieägare tillskyndas skada genomåtgärder, som innebär att fördel uppenbarligen bereds vissa aktieägare tillnackdel för bolagel eller annan aktieägare. Den föreslagna lydelsen avparagrafen täcker även detta fall. En sådan ålgärd strider nämligen motgeneralklausulen i 7 kap. 16 8 bankaktiebolagslagen. Utredningen har inle föreslagit någonmotsvarighet till aktiebolagslagens regel i 15 kap. 3 § om rätt för en aktieägare som blivit utsatt för maktmiss bruk från en annan aktieägares sida alt få sina akiier inlösta. En sådan regel har inte ansetts behövlig för bankaktiebolagens del, eftersom aktie ägaren kan tillgripa skadeståndsreglerna som försvar mot maktmissbmk från andra aktieägares sida. Är däremot maktmissbruket systematiskt och långvarigt har skadeståndsreglerna inte anseits utgöra ett tillräckligt skydd för förfördelade aktieägare. Utredningen har emellertid funnil att ett så dant förhållande som regel inte uppkommer i bankaktiebolag, som oftast 303 haretl mycket spritt ägande. Skulle detta ändå inträffa är, om ett sådanl Prop. 1986/87: 12 maktmissbruk medför skada för insältarna, ett ingripande frånbankinspektionen motiverat. Jag delar ulredningens uppfattning om att dennafråga kan lösas genom all bankinspektionen i förekommande fall ingriper motdylikt maktmissbruk. Eftersom särskilda reglerom skadeståndsansvar för fullmäklige i föreningsbank saknas är en fullmäktigunderkastad samma skadeståndsansvar som en vanlig medlem i en föreningsbank. 4 § Om någon är ersättningsskyldig enligt 1-388, kan skadeståndet jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn tillhandlingens beskaffenhet, skadans storlek och omständigheterna i övrigt. Skall flera ersälta sammaskada, svarar de solidariskt för skadeståndet i den mån skadeståndsskyldigheteninle har jämkats för någon av dem enligt första stycket. Vad någon har utgett iskadestånd får krävas tillbaka från de andra efter vad som är skäligt medhänsyn till omständigheterna. (Jfr 15 kap. 4 8 UBAL, 11 kap. 3 § USBL samt 13kap. 4 8 UFBL.) Paragrafen överensstämmermed 15 kap. 4 8 aktiebolagslagen och motsvarar 180 och 181 88 BL, 93 och 94 §§SpL samt 108 och 109 8§ FL. I förhållande tillgällande banklagstiftning innebär bestämmelserna i första stycket en utvidgningav jämkningsmöjligheterna. Jämkning av skadeståndsskyldighet får nu ske endasti fall av ringa vårdslöshet. I begreppel "omständigheterna i övrigt"bör, i överensstämmelse med 4 kap. 1 § skadeståndslagen, inbegripas detförhållandet att en delegat hafl en blygsam befattning i banken. Jämkning kan i och försig ske även vid brottslig gärning. Skuldgraden skall dock beaklas vid dennaprövning. Jämkning skall i allmänhet inle ske när del är fråga om uppsåtligthandlande, som är brotlsligl. Bestämmelserna i andrastycket överensstämmer med gällande lag och reglerar ersättningsskyldighetennär flera skall ersätta samma skada. Den, vars ersällningsskyldighel jämkats,är givetvis solidariskt ansvarig endast för det jämkade beloppel. Deersältningsskyldiga skall sinsemellan la del i betalningen efter vad som ärskäligt med hänsyn tillomständigheterna. Om omständigheterna inle föranleder någol annat, börfördelningen ske efter huvudtalet. En prövning av fördelningsfrågan efterskälighet skall äga rum även om någon eller några av de till skadan medverkande dömts att betala ett jämkat belopp. 5 § Talan om skadestånd till ett bankaktiebolagenligl 1-3 §8 kan väckas, om vid en bolagsstämma majoriteten eller en minoriiei bestående av ägare till minsl en tiondel av samtliga aktier har bilrätt etl förslag omatt väcka skadeståndstalan eller har röstat mot ett förslag om all beviQa någon styrelseledamot ansvarsfrihet. En uppgörelse om skadeståndsskyldigheten kan Iräffas endasl av bolagsslämman och bara under förutsätlning atl inte ägare till en tiondel av samtliga aktier röstar mot förslaget flll uppgörelse. Om en aklieägare för skadeståndstalan för bolagets räkning, kan någon uppgörelse inte träffas utan hans samtycke. Talan mot en delegal om skadestånd till bolaget får utan hinder av vad nu sagts väckas av styrelsen. Talan om skadestånd tillbolagel får föras av ägare till minsten tiondel av Prop. 1986/87: 12 samtliga akiier. Om någon aktieägare sedantalan väckts avslår från lalan, kan likväl de övriga fullföQa denna. Den somhar väckt talan svarar för rättegångskostnadema men har rätt till ersäitning av bolaget för den kostnadsom läcks av vad som kommii bolagel lill godo genom rättegången. Talan för bolagets räkningmot en styrelseledamot om skadestånd på grund av etl beslut eller en ålgärdunder etl räkenskapsår skall väckas senasl från det all årsredovisningenoch revisionsberättelsen för räkenskapsåret lades fram på bolagsstämma. Har ett beslul fattats omalt bevilja ansvarsfrihet eller att inte föra skadeståndstalan utan alt ägaretill minst det antal aktier som anges i första stycket röstat mot besluteteller har liden för talan försuttits enligt tredje slyckel, kan trots deltatalan enligt första eller andra slycket väckas, om det i årsredovisningen elleri revisionsberättelsen eller på något annat sätt till bolagsstämman inte harlämnals i väsentliga hänseenden riktiga och fullständiga uppgifter om detbeslul eller den ålgärd som ligger till grund för talan. Skadeståndstalan som grundas på brott kan alltidföras av styrelsen. (Jfr 15 kap. 5 § UBAL.) Paragrafen, som ihuvudsak överensslämmer med 15 kap. 5 8 akliebolagslagen och moisvarar 109 8BL, innehåller beslämmelser om talan om skadestånd lill bankaktiebolaget. Enligl första stycketankommer del på bolagsstämman atl besluta om talan skall väckas om skadestånd till bankaktiebolaget enligl 1-3 88. Sädantalan får alltså inte väckas om inle ärendel behandlats påstämman. Atl del krävs ett bolagsstämmobeslut i denna fråga innebär en nyhet iförhållande till gällande lag. Stämman kan fatta ett formellt beslut om altskadeståndstalan skall väckas. Handläggningen pä slämman kan också mynna ut iatl styrelsen inte beviljas ansvarsfrihet. Utan ytterligare beslul av slämmankan styrelsen eller en aktieägarminoritel i sådanl fall väcka skadeståndstalanmot dem som nämns i I -3 88. 1 försia stycket angesockså förutsättningarna för att talan om skadestånd till bankbolaget skallkunna väckas mol en delegat. Denna bestämmelse saknar motsvarighet iaktiebolagslagen. Eftersom granskning av delegaternas befogenhetsulövning avprakliska skäl bör ankomma på styrelsen föreskrivs här atl styrelsen får väckatalan mol delegat utan atl frågan behöver ha behandlals avstämman. Det ankommer därför på slyrelsen all se till atl den inlernakontrollen i en bank är uppbyggd på ett sådant sätt att oegenlligheler begångnaav delegater upptäcks så snabbt som möjligt. Enligl andra stycket fårskadeståndstalan på bolagets vägnar föras av en minoritet. Den minoritet somväcker lalan behöver inte vara identisk med den som röstat mot ansvarsfriheteller mot ett beslut atl inte väcka talan. Minorilelslalan kan föras av olikaminoriletsgmpper var för sig. En minorilelslalan kan vidare föras även omstyrelsen på majoritetens uppdrag för skadeståndstalan. Detta är nödvändigt föratt varken majoriteten eller olika minoritetsgrupper skall kunna hindravarandra från att föra den talan som varje grupp anser vara befogad. Omnågon aktieägare sedan talan har väckts, avstår från talan, kan de Prop.1986/87: 12 övriga alltid fullföQa denna. Om lalan väckls av en minoritet,svarar de som väckt lalan för rättegångskostnaderna. De har dock rätt tillersättning för kostnad som läcks av vad som kommii banken lill godo genom rällegången. I tredje stycketföreskrivs alt skadeståndstalan mot styrelseledamöterna skall väckas inom ettår från del årsredovisningen och revisionsberättelsen lades fram på bolagsstämman. Dennuvarande fristen för väckande av talan motstyrelseledamot har sålunda förlängts frän till etl år ochden överensslämmer härigenom med akliebolagslagens regler. Genom hänvisningeni 10 kap. 8 § bankaktiebolagslagen blir preskriptionsbestämmelsen tillämplig även för likvidatorer. Enligl gällanderätt har ansvarsfrihet som beviljats - eller pä grund av underiålen talanskall anses beviQad - den verkan atl styrelseledamot inte kan åläggas skadeslåndsskyldighelmot bolaget. Denna regel gäller emellertid inte ulan undantag. I de fallstyrelsen eller styrelseledamot uppsåtligen eller av vårdslöshet, exempelvis iredovisningshandlingarna, lämnat i väsenlliga hänseenden oriktiga ellerofullständiga upplysningar om vidtagenåtgärd eller dess betydelse för bolaget kan skadeståndstalan ändå riktas mot styrelseledamot. Huvudregeln kundeannars komma att innebära att bolagsstämman beslutade om ansvarsfrihetrörande förhållanden som stämman saknade vetskapom. I överensstämmelse med vad som föreskrivs i aktiebolagslagen har ifiärde stycket förts in en regel som innebärall kravet på att den brislfälliga redovisningen skall vara uppsåtlig ellervårdslös slopas för att beslutet om ansvarsfrihet skall sakna verkan. Fjärde stycketinnebär atl en beviQad ansvarsfrihet hindrar en talan grundad påbrottslig handling endasl om ansvarsfriheten uppenbariigen har avsell ävendenna handling. Emellertid kan behov föreligga att föra målsägandetalan förbankbolagels räkning innan frågan om ansvarsfrihet har behandlats påbolagsstämman. I femte stycket föreskrivs därför all skadeståndstalan som grundas på brott alltidkan föras av styrelsen. 68 Talan om skadestånd lill en sparbank enligt 1 eller 2 8 kan väckas, om vid en sparbanksstämma majoriteten eller enminoritet bestående av minst en Iredjedel av samtliga huvudmän harbiträtt ell förslag om att väckaskadeståndstalan eller har röstat mot elt förslag om att beviQa någon styrelseledamot ansvarsfrihet. En uppgörelse omskadeståndsskyldighelen kan Iräffasendast av sparbanksstämman och bara under förutsättning att inte en tiondel av samtliga huvudmän röstar motförslaget till uppgörelse. Talan mot en delegat om skadestånd tillsparbanken får utan hinder av vad nu sagts väckas av styrelsen. Talan för räkning mot enstyrelseledamot om skadestånd på grund avett beslut eller en åtgärd under ett räkenskapsår skall väckas senast ett årfrån det att årsredovisningen och revisionsberällelsen för räkenskapsåretlades fram på sparbanksslämma. Har ett beslulfatlats om atl bevilja ansvarsfrihet eller alt inte föra skadeståndstalan utan att minst det antal huvudmän som anges i första stycketröstat mot beslutet eller har tiden för talan försuttits enligt andra stycket,kan trots detta talan enligl första slyckel väckas, om del i årsredo visningen eller irevisionsberättelsen eller på något annat sätl lill spar- 306 banksslämman inle har lämnats i väsentligahänseenden riktiga och full- Prop. 1986/87: 12 ständiga uppgifter om det beslut eller denåtgärd som ligger till grund för Skadeståndstalan som grundas på brott kan alltidföras av styrelsen. (Jfr II kap. 4 § USBL.) Paragrafen, som i storlöverensstämmer med 5 § i detta kapilel och motsvarar 58 § första-tredjestyckena SpL, innehåller bestämmelser om talan om skadestånd till . Enligt/öri/a stycketankommer det på sparbanksstämman att besluta om att talan om skadestånd tillsparbanken skall väckas. Sädan lalan får alltså inte väckas om inte ärendetdessförinnan behandlats på stämman. Att det krävs ett beslut avsparbanksslämman för denna fråga är en nyhet i förhållande till gällande lag. I försia styckets förstamening föreskrivs att lalan om skadestånd till kan väckas om vidsparbanksstämman minst en Iredjedel av samtliga huvudmän röstar emot etlförslag om ansvarsfrihet eller biträder ett förslag om att anställaskadeståndstalan. I delta avseende skiljer sig förslaget från vad som enligt 5§ föreslås gälla för bankaktiebolag. Där sägs att sådan talan kan väckas om vidbolagsstämman en minoritet beslående av ägare till minst en tiondel av samtligaaktier enas härom. 1 dylikl fall kan styrelsen väcka talan utan ytterligarebeslut av stämman. Enligt denna paragraf ges emellertid inte på sätt somföreskrivs i 5 § andra stycket en minoritet rätt att föra skadeståndstalan.Väcker styrelsen inle någon talan, får i stället bankinspektionen under sammaförutsättningar som gäller för styrelsen väcka sådan talan enligt 7 kap. 10 8.Detta överensslämmer med gällande SpL. Andra-fiärde slyckena har sin motsvarighet i 5§. 7 § Talan om skadestånd lill en föreningsbankenligl 1 -3 88 kan väckas, om vid en föreningsbanksstämma majoriteten eller enminoritet bestående av minst en tiondel av samtliga röstberättigade har biträttett förslag om att väcka skadeståndstalan eller har röstat rnot etl förslag omatl bevilja någon styrelseledamot ansvarsfrihet.