prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — skäl för detta är denomfattande invandring vi har tillSverige av vuxna som i sina hemländer inte har fått nägon eller bara brislfällig utbildning. Delingår i de åtaganden vi har gjort mot våra invandrare alt de skall kunna fåutbildning som gör det möjligt för dem att fungera väl i det svenska samhällel.Ett annal skäl är atl del - trots alt är framgångsrik beträffandedet slora flertalet - finns elever som lämnar ulan att iverkligheten ha de baskunskaper och -färdigheter som den skall ge. Somstatsrädel lidigare redovisal pågår utredningsarbete med syfte altgrundskolan skall fungera bättre för alla elever. Det kan dock även i framlidenfinnas behov av en möjlighel för den enskilde individen alt genomvuxenulbildning komplettera kunskaper pä grundskolenivå. Mälet all överbryggautbildningsklyftorna kan emellerlid inte bara ta sikle pä dem som inte har gått i . Inte heller kan vuxenutbild- 154 ningensförmåga att nå sina målgrupper bara mätas efter hur man lyckas nä Prop.1986/87:100 just denna målgrupp. Gymnasieskolan har successivt byggts ut, ochnume- Bil. 10 ra genomgår ' av en årskull ungdomar utbildning igymnasieskolan. Elt av de förhållanden som varit mest föremålför diskussion är svårighelen att fä en plats pä arbetsmarknaden för de ungdomarsom inle har fått gymnasieutbildning, Ulbyggnaden avgymnasieskolan innebär alt utbildningsklyftorna har fiyttat uppål. För detförsia utgör de ungdomar som inteskaffar sig nägon utbildning i gymnasieskolan en av vuxenutbildningenssjälvklara målgrupper. För det andra kommer mänga av dem som har fältutbildning i gymnasieskolan att av olika skäl behöva komplettera den. Ett skälkan vara alt de inle lyckades så bra i skolan i ungdomen och alt de behövermöjligheter alt befästa sina kunskaper i ämnen som de redan har sluderal. Ettannat skäl kan vara att de valde 'Tel" linje i gymnasieskolan och all debehöver komplettera med ett eller flera ämnen för all kunna studera vidareeller fä yrken som de själva vill ha eller som arbetsmarknaden behöver. Delfinns anledning alt påminna om att åtskilliga ungdomar aldrig kan komma in päden gymnasielinje de har haft som förstahandsval. iredje skäl är atlgymnasieskolan successivt förnyas; ämnen kommer lill eller fär nyll innehåll,och även vuxna har behov av att hålla sina kunskaper aktuella genom utbildningi organiserad form. Ett fjärde skäl - och det inle minst vikliga - är del storaanlal i den vuxna generationen som överhuvudtaget inte har gått igymnasieskolan därför all detta inte var en realistisk möjlighet när de var itonåren. Mänga av dessa är relativt unga. Redan nu kan det med tanke päarbelsmarknadens utseende och hur den kommer att ulvecklas varalika problematiskt alt vara och sakna gymnasieskolutbildning som att vara50 är och sakna grundskoleutbildning Utredningsmannen harenligt min uppfattning räll i atl den mest priorilerade målgruppen förvuxenutbildningen alltjämt måsle vara de som har den allra kortasteulbildningen. Det innebär atl utbildningsmöjligheterna på nivåer som svarar motgrundskolan måste ges företräde även fortsättningsvis. Del innebär också attmöjligheterna till vuxenstudiestödmåste vara särskilt goda vid utbildning på denna nivå. Insatserna föruppsökande verksamhet måsle också fortsätta. Det är enligt min meninginte särskilt meningsfulll alt, somibland före kommer, anklaga vuxenutbildningen för all den skulle ha misslyckats med att nä de korttidsutbildade, 1 samband med det ulredningsarbele som föregick vuxenulbildningsreformerna pä bedrevs försöksverk samhet med alt uppsöka vuxna korttidsutbildade bl.a. pä arbetsplatser. Försöksverksamheten var framgångsrik, men den visade ocksä pä all det fordrades belydande insatser föi' att nä framgångarna. Det krävdes en uppsökande verksamhet, att olika hinder för dellagande undanröjdes, atl man utnyttjade gruppdynamik, att man pä ett flexibelt sätt kunde motivera för och slimulera till utbildning saml alt den utbildning som man ville rekrylera lill kunde anpassas lill de olika vuxengruppernas behov. Den kris som samhällsekonomi och statsfinanser har befunnit sig i sedan 1970-lalels milt har aldrig gjort det möjligt att ställade ursprungligen planerade resur sema till förfogande för studiestöd och uppsökande verksamhet; följaktli- 155 gen har rekryteringen inle blivil den manhoppades på när reformerna Prop. 1986/87:100 beslutades. Utredningsmannen visardock, all de särskilda och riklade åtgärder som genomfördes har varitframgångsrika. Vuxensludieslödel har faktiskt lill helt övervägande del gåtttill dem som hafl den kortaste ulbildningen och lett till alt nya grupper harbörjat sludera. De resurser som har satsals på uppsökande verksamhel har också,även om de inte i sä hög grad lelt lill utbildningi allmänna ämnen, nätt grupper med en genomsnittligt kort formell utbildning.Utredningsmannen pekar ocksä pä undersökningar som visar att vuxenutbildningenhar hafl stor belydelse för dem som har deltagit. Av särskilt intresse kanvara atl framhålla att vuxenutbildningen för många hemarbetande kvinnor harvaril det försia sleget mot den öppna arbetsmarknaden. Även om mycket återståralt göra dä del gäller dem som har korl utbildning, menar jag således att detfinns anledning att känna stor tillfredsställelse över de insatser somfaktiskt har gjorls. Somjag har framhållit bör man dessutom nu kunna räknaockså en slor del av den utbildning som äger rum pä gymnasial nivå till denöverbryggande utbildning, som är ägnad atl utjämna utbildningsklyftorna. Utredningsmannen föreslär, alt tio procenl avanslagen lill vuxenutbildning skall avsällas för försöksverksamhet som syflarlill alt bättre nä de korttidsutbildade med en verksamhet som är särskiltanpassad lill deras behov. Dessa av anslagen skulle enligtförslaget fördelas av vuxenutbildningsnämnderna till de komvuxenheter, siudieförbundsavdel-ningaroch folkhögskolor som kan presentera de bäsla förslagen lill projekt somsärskilt riktar sig till utsatta grupper. De flestaremissinstansema är posiliva lilltanken att särskilda medel skall avsättas för insatser för korttidsutbildade.En klar majoritet är emellerlid avvisande till att dessa särskilda medel skallfördelas av vuxenulbildningsnämnderna, gäller bl,a, flerlaleluibildningsanordnare som allmänl förordar att de resurser som kan avsällas fören friare användning skall disponeras av dem själva. Jag delarutredningsmannens uppfattning all det bör vara möjligt att nå bättre resultatdä det gäller att rekrytera dellagare med korl lidigare utbildning omvuxenutbildningen ännu bättre kan anpassas efter önskemålen och behoven inomdenna grupp. Jag delar ocksäutredningsmannens uppfallning att det är vikligl att se lill alt de resursersom avsätts för en friare användning verkligen också ulnylljas på elt sådantsäll atl del ökar deltagandet från de grupper av korttidsutbildade som har varit svära atl rekrylera. Jag anser emellertid attden kritik mol förslagets lekniska ulformning som har framförts av majoriteten av remissinslanserna har fog för sig. Atl låla statliga myndigheler, vuxenutbildningsnämnderna, fatta beslut om vilka projekt som skall stödjas, innebär otvivelaktigt ökad byråkrati, inte minsl för anordnarna som mäste ansöka om dessa medel i särskild ordning. fTar 'rvsä tvivelaSslom en avsättning av tio procenl av resurserna är Prop.1986/87:100 lillräckligt stoi' för allåsladkomma någon faklisk omfördelning lill de Bil. Ä undra sidan skulle en avsättning av en ännu högre andel av resursernainnebära ytterligare ingrepp i ulbildningsanord-narnas verksamhel. Det vikligasleskälet för min tveksamhet om förslagets lämplighet är emellertid att det lättkan tolkas som alt ansvaret för rekryteringen av de korttidsutbildade dels ärbegränsat till av verksamheten,dds lyfts bort från de många anordnarna av vuxenulbildning - hos vilka del enligt min mening självklart bör ligga - till statligamyndigheter. Mot bakgrund av vad jag nu har sagt föreslår jag i stället, att anordnarna av vuxenutbildningsjälva och efter egna beslut får använda en del av de statliga bidragen enligtfriare regler för verksamhet som syftar lill att rekrytera nya grupper avkorttidsutbildade. Jag återkommer i det följande närmare till hur detta börkunna ske inom olika slag av vuxenulbildning. Den garanti som bör finnas föratt verksamhelen fär rimligmåluppfyllelse bör enligt min mening kunna åstadkommas genom att de statligaskolmyndigheterna fär i särskilt uppdrag att löpande följa densamma, och linjema i gymnasieskolan ärorganiserade i ell årskurs-system. Det innebär bl,a, atl varje ämne är uppdelati årskurser och att eleverna laser ämnena parallelll under hela eller storadelar av studietiden. Vissa pedagogiska försök görs med koncentrationsläsningav ämnena, men delta är trots alll undantag från regeln. sätt altorganisera undervisningen hänger samman med alt eleverna i princip bedriversina sludier pä heltid. Komvux däremot ärorganiserat som ett system med fristående ämneskurser. De teoretiska ämnena äruppdelade i etapper. Huvudregeln är följande. Etapp 1 motsvarar ämneskursen igrundskolans högstadium, etapp 2 en normal ämneskurs i ivåårig gymnasieskola,etapp 3 skillnaden mellan etapp 2 och en normal ämneskurs i treåriggymnasieskola, och etapp 4. slutligen, den avslutande elappen i särskiltomfattande ämnen. Tanken bakomämneskurssyslemet i komvux är självfallel all det skall passa för den majoritetav de vuxna som inte vill och inle behöver läsa alla ämnen somingår i högstadium ellerpä nägon av gymnasieskolans linjer ochdessutom för alla dem som inte villeller inle kan läsa på heltid. Det skall vara möjligtatt koncentrationsläsa ämnena: den sluderande bör för det försia ha möjlighetatl läsa etl enda ämne snabbt och bör för del andra kunna gå vidaie frän l.ex. etapp 1 i ell ämne lill de högre etapperna ulan att först haläst andra ämnen i etapp 1. Det bör dessutom vara möjligt att läsa ett ämne ietapp 1 och andra ämnen i högre etapper. Det är bara i ett ämneskurssystem mankan skapa den valfrihet som de allra flesta vuxna behöver. Del är viktigt attkommunerna utnyttjar de möjligheter tillsnabb behovs anpassning som komvuxsysiemei innehåller. Då kan de studerande fä den avsedda valfriheten. Dä kan också de tillgängliga resurserna utnyttjas på 157 Då styrs inle heller devuxenstuderande mot att läsa fler Prop. 1986/87:100 ämnen än de själva anser alt de har behov av. Samhällsekonomiska skälgör det omöjligtatl slälla så stora resurser lill förfogande för komvux alt alla utbildningsönske-mäl kan lillgodoses.Om resurserna används effekiivt kan ell större antal personer få del av dem.Det är ocksä vikligl att la hänsyn tillden resurs som deltagarna satsar, nämligen sin lid och sina möjligheter atl förvärvsarbela. Hur undervisningen skallorganiseras i den enskilda kommunen bör bäst kunna bedömas pä del lokalaplanel. men det är viktigt att skolstyrelserna har riktiga uigångspunkter försina beslut. En av utgångspunkternabör vara att den vuxne normall inte har behov av så omfattande studier somungdomar behöver för atl få en tillräcklig allmän orientering inför sitlutträde i vuxenlivet. Den vuxne behöver därför oftast inte läsa alla de ämnensom ingår i ell slutbetyg (elapp 1, motsvarar grundskolekompelens) eller elt avgångsbetyg (yrkesinrikladekurser och etapp 2-4, motsvarar kompelens från gymnasielinje). Det är t.ex.inle nödvändigt för den som vill läsaenslaka ämnen i etapp 2-4 att ha slutbetyg frän etapp 1, och det är oftast inle nödvändigl för den som vill studera ihögskolan alt ha etl fullständigt avgängsbelyg frän komvux. Avbrotisfrekvensen ikomvux kurser är ofta stor. En av de troliga orsakerna till detla är atl mångadeltagare har underskattat den arbetsinsats som krävs för att läsa fieraämnen, ibland parallellt. Den som vill kombinera olika ämnen lill slut- elleravgångsbetyg bör givetvis ha den möjlighelen. Varje deltagare i komvux börfatta sitt beslul om studiemål eflernoggrant övervägande, och skolledning, lärare och syo-funktionärer har enviklig uppgifl dä det gäller atl bidra tillatl mälet inte sätts orealistiskthögl. Om vuxna ingesföreställningen att studier i komvux måste leda till fullständiga slut- elleravgångsbetyg för alt ha nägot värde, sä är dessutom detta sannolikt någol somverkar avskräckande och avhäller mänga frän alt ens börja studera. Somjag lidigare harframhållit har en snabbi ökande andel av den vuxna befolkningen i ungdomen fältutbildning i och i gymnasieskolan. De som redan har fält engymnasieutbildning behöver mera sällan läsa in alla ämnen på en annangymnasielinje. 1 varje fall finns del inte anledning all särskilt priorileradenna grupp framför dem som bara vill läsa enstaka ämnen. Detta understrykerytterligare behovet av att komvux i kommunerna organiseras sä alt sludier avenslaka ämnen underlättas. En annan utgångspunkt börvara, att de allra fiesta vuxna inte vill eller har möjlighel atl gå iundervisning på heltid och ofta över huvud laget inte pä . Därför är detviktigt att en så stor del som möjligt av undervisningen i komvux organiserasså, att det är möjligt atl delta i den ulan att det inkräktar alllför mycket påmöjligheterna till förvärvsarbete, 1 detta sammanhang villjag särskilt peka pä de siudiesocialaproblemen. Del är ell mål för samhällets studiesociala åtaganden, att unga människor i princip inte skall behöva skuldsätta sig för studier på gymna- sieskolnivä. Gymnasieutbildning är det normala för ungdomar. sådan utbildning kan möjligen sägas vara enviklig förutsätlning, men Prop. 1986/87:100 ingalunda någon garanii, för goda inkomsler senare i livel. Den som i vuxen ålderbedriver långvariga studier i komvux har ännu mindre än ungdomarna nägongaranti för att ulbildningen leder lill goda inkomster och bör därför varaförsiktig med atl ådra sig stora studieskulder. Det är därför allvarligt attden vanligasle formen av studiestöd i komvux är sludiemedel, dvs. detstudiestöd som i försia hand är avseit för högskolenivå. Långvariga studier ikomvux - i all synnerhet pä grundskolenivå - med sludiemedel somförsörjningskälla medför nästan undanlags-löst för individen stora problem atlklara återbetalningarna, 1 det följande kommer jagatl föreslå en väsenllig ulökning av anlalel särskilda studiestöd för vuxna (SVUX).Trots della kommer långtifrån alla som vill studera på hel- eller halvtid att kunna få SVUX, ochjag bedömeratt det av statsfinansieUa skäl inte under överskådlig framlid kommer att varamöjligt att inrätta etl sä stort antal SVUX atl alla som önskar kan få detta studiestöd. När det råder knapphei pätimresurser för undervisning är det självfallet också vikligl all de bara ibegränsad ulslräckning används för mycket små undervisningsgrupper. Det äralltså önskvärt alt kommunema försöker atl organisera undervisningen så, alt desom läser på heltid älminslone i viss utsträckning kan delta i samma gruppersom de som läser pä fritid. En tredje utgångspunktför planeringen är alt verksamheten i komvux skall vara kompetens- ochyrkesinriktad. För yrkeskursernas delinnebär det, att prioritet skall ges ät sädana ämnen som faktiskt ger enyrkesutbildning som är gångbar på arbetsmarknaden i regionen och ät sädanadeltagare som har för avsikt atl använda ulbildningen i sill nuvarande ellerplanerade yrke. måste skolstyrelserna beakla den ibland visserligensvårtolkade gränsdragningen mot sädan arbeisplalsspecifik utbildning som inte bör finansieras av komvux ulan avarbetsgivarna i form av uppdragsutbildning. Särskilt finns del anledning förkommunerna att vara varsamma med att läla komvux finansiera utbildning avkommunanställda. Självfallet bör de statliga skolmyndigheterna inle låtasådana kursplaner gälla, som i praktiken är avsedda endast förpersonalutbildning. SÖ bör få i uppdrag atl särskilt uppmärksamma dessaområden, och jag avser alt senare återkomma tillregeringen i dessa frägor. Jag övergår nu till allöversiktligt behandla förslag som syftar lill alt ge kommunerna ökademöjligheter all nå nya grupper. Dessa förslag innebär ökad frihet förkommunerna att utnyttja komvux limresurser. Även om del, somjag nysspåpekat, inte är önskvärt med etlstorl antal mycket små undervisningsgrupper i komvux finner jag det likväl motiverat att kommunerna fär större möjligheter än att frångå regeln alt antalet sladigvarande dellagare skall uppgå lillminsl lolv, i glesbygd lill minsl åtta. Dels finns det grupper med speciella behov - del kan galla ovanliga men angelägna ämnen, det kan gälla social situation, det kan gälla deltaga re med *"ysiskt handikapp, det kan gälla behov av särskild pedagogik - vilka inte ens i relativt stora kommuner uppgär till föreskrivet minimiantal för en kurs, dels bör det finnas vissa möjligheter för kommunerna all 159 experimentera med ett mindre konventionelltkursutbud ulan att tvingas Prop. 1986/87:100 inställa kurser pä grund av för lagt deltagarantal. Jag kommerdärför i det Bil. 10 följande atl föreslä att en större andel av kursernaän fär starta med lagtdeltagarantal. Vidare bör kommunerna få vissfrihet atl öka timtalen i kurser med deltagare som har särskilda svårigheter. Bl,a, av detta skäl är del nödvändigt attkommunerna fär möjlighet att göra omfördelningar mellan olika timramar. Jagåterkommer i det följande med förslag härom. Statsbidragen till studieförbundens verksamhethar inte utvecklats i takt med att kostnademahar ökal. Eftersom studieförbunden inte har ansett sig kunna fulll ul kompensera sig genom höjningar avdeltagaravgifterna har del blivitnödvändigl all genomföra besparingar och omprioriteringar av skilda slag.Detla gäller emellertid praktiskt taget all statlig eller statsunderstöddverksamhet och är en följd av de rådande statsfinansiella problemen. Trots deekonomiska svårigheterna har studieförbunden lyckats utveckla verksamheten.Det är etl faklum. all de , dä en radikalbidragsomläggning gjordes, har kunnat öka omläilningen av sin verksamhel, säväl då del gällerstudiecirklarna som dä det gäller kulturverksamheten. har varilmåttlig men stadig. 1981/82 genomfördes 8,1 milj, statsbidragsberätligadestudiecirkellimmar. 1985/86 beräknas motsvarande siffra lill 9,1 milj. Ökningenunder de fyra åren har varit sammanlagt . Den förda ekonomiskapolitiken har lelt till altinflationstakten nu är läg, och jag räknar med atl de stalsbidragshöjningar jagkommer att föreslä ganska väl kommer atl svara mot den faktiskakostnadsutvecklingen, 1 den rådande ekonomiska siluationen ligger detemellertid ulanför möjligheternas grans atl kompensera för tidigarekoslnadsökningar. Studiecirkeln utgör denstudieform som lyckaisrelativt bäst med alt rekrylera dem som har en kort lidigare utbildning, Detla är naturligt medhänsyn till siudieförbundens bredakontaktytor och det stora antalet medlemsorganisationer. Det är naturligt ocksämed tanke på de former vari studierna bedrivs och del sätt pä vilket de läggsupp. För många känns inte deltagande i en studiecirkel som nägot särskilt storlsleg all ta, inte minst därför alt verksamheten oftast bedrivs på fritid ochdärför all den normala cirkeln inle varar i mer än ca 30 limmar. Dessaförhållanden gör att studiecirkeln ofta kan fungera som inkörsporien lilllängre utbildningar. Del är vikligl altstudiecirklarna ytteriigare kan befäsla och utveckla sin roll som en för de korttidsutbildade särskilt lämplig studieform, I detla syfte kommerjag i det följande att föreslå, att av verksamheten fär bedrivas i friare former. Denna frihet innebär att undantag fär göras från ell anlal regler om deltagarantal, lägsta antal timmar osv. Friheten får emellertid under inga villkor medföra någon allmän uppluckring av regel systemet. Den får utnyttjas endasl i del klara syflel att göra del lätlare för 160 nyagrupper, bland dem främsl korttidsutbildade, att della i studiecirkel- Prop. 1986/87:100 verksamhet. Utredningsmannen harföreslagil att grundvux skall få anordnas även av studieförbund och folkhögskolor och altden särskilda timersättningen skall ges också till deltagare i sådanverksamhet. Grundvux är enrättighet för den som saknar grundläggande kunskaper i framför alllläsning, skrivning och matematik, och del är en skyldighet för kommunerna atlanordna undervisningen. Del är enligt min mening en fördel alt deltakommunala ansvar är entydigt. Däremot är del enligt min uppfallning ennaturlig uppgift ocksä för sludieförbunden, inte minsl mol bakgrund av vad jagnyss har sagt om studiecirkelns fördelar, atl anordna cirklar för dem som harläs- och skrivsvårigheter eller saknar andra grundläggande kunskaper. Jagulgär frän atl sädan verksamhet i själva verket har förekommit under lång lid hossludieförbunden. Jag kommer senareatl föreslå ulvidgade möjligheter atl erhålla lim- och dagsludieslöd för bl.a.deltagande i studiecirkel. Det är enligt min uppfattning naturiigt attde som saknar grundläggande färdigheter i läsning, skrivning och räkningbetraktas som en särskilt angelägen grupp för den uppsökande verksamheten ochde övriga rekryleringsåtgärder som bmkar föregå beviljande av tim- och dagstudiestöd. Genom sittinformella arbetssätt utgör studiecirkeln också en lämplig utbildningsform förgmpper med särskilda problem, bland dem personer med handikapp. Jag kommer därför i delföljande att föreslå att det även i är görs en särskild uppräkning av bidraget . Det var en vanlig uppfattning attfolkhögskolan stod inför en kris. Denna kris skulle ha sin grund i deförändringar som genomfördes i andra delar av utbildningsväsendet - tillkomstenav och utbyggnaden av gymnasieskolan. Vissa reformer av folkhögskolan genomfördes islutet pä 1970-lalet. Den viktigaste förändringen därefter har varilulvecklingen av korta kurser i samarbete med olika organisationer. Någon egentlig krisför folkhögskolans del uppstod aldrig. De klassiska allmänna kursernahar hafl en i stort oförändrad omfattning, och den nya kortkursverksamhetenhar pä det hela tagel utgjort ett tillskott. Siluationen i dagliknar i viss män den som rådde för drygt tio är sedan. Genomsnittsåldernhos dem som går i folkhögskolan är läg, under 30 är. De allra flesta under35 har gäll igenom , och gymnasieskolan har fält en ännu störreomfattning än vad som förutsägs dä. Del finns bl.a. avdetta skäl anledning att söka bedöma vilken roll folkhögskolankan och bör spela i framfiden. Folkhögskolan är en unik resurs, och det är viktigtatl den används på ett sådanl sätt atl dess speciella kvaliteter kommer till störsinytta. Vad som mer än allt annat särskiljer folkhögskolan från andra skolformer är den totalmiljö för lärande och för personlig och social utveckling som de långa internatkurserna 161 11 1986/87. Rättelse: S, 169 rad10 nedifrån Står: använda högst Rättat till: använda i princip högst Om förutsättningarna förinlernatverksamhelen yllerligare för- Prop. 1986/87:100 svagas finns delrisk för alt också konkurserna och den utbildning som Bil. 10 äger rumulanför skolorna, i externat, förlorar sinsärprägel. Jag avser all lainitiativ till en översyn av folkhögskolans verksamhet. Delta arbete böråtminstone inledningsvis kunna ske inom regeringskansliel. Syftet är bl.a. atlbelysa folkhögskolans roU i förhållande till andra utbildningar. En annan frågasom bör undersökas är förutsättningarna atl ytterligare schabloniserastatsbidragssystemet för folkhögskolan. Bidrag till utbildning för vuxna 1985/86 Utgift 1051765320 1986/87 Anslag 1000550000 1987/88Förslag 1044860000 Från anslaget bestridskostnader för bidrag tillgrundulbildning för vuxna (grundvux) och vuxenulbildning (komvux). Grundvux syftar lill atlge vuxna grundläggande färdigheter i att läsa, skriva och räkna. Varje kommunskall i män av behov anordna grundvux. Komvux erbjuder genom grundskolekurseroch gymnasieskolekurser vuxna möjlighel atl skaffa sig kompelens molsvarandeden som ungdomar fär genom och gymnasieskolan. Tillgymnasieskolekurserna hör även särskilda yrkesinriklade kurser. Genom dessaerbjuder komvux yrkesinriktad utbildning pä gymnasial nivå utan motsvarighet igymnasieskolan. Kommuner och landstingskommuner är huvudmän för komvux.