prop · GA03112 · 1986-12-31 00:00:00 — snart ske kan"istället för "ulan dröjsmål" - att förfoga över hela fyrada- Prop.1986/87:112 garsfristen oavsett när häktningsanmälan sker. Svenskaavdelningen av internationella juristkommissionen: Avdelningen hälsar medsärskild tillfredsställelse att ändringarna beträffande frister i samband medanhållande och häktning medför att svensk lag utan någon som helst tvekankommer att uppfylla de krav som ställs av angående skydd avde mänskliga rättigheterna och de gmndläggande friheterna. De praktiskasvårigheter som kan följa av starkt förkortade frister bör kunna övervinnasutan nämnvärda ölägenheter. Riksförbundetför hjälp åt läkemedelsmissbrukare: RFHL anser naturligtvis att del är viktigtatt korta ner tidsfristen mellan gripande och dom och biträder förslaget idenna del. : I det föreliggande lagändringsförslaget beträffandegripande, etc stöder vi alt tidsramarna minskar. För att inte rättssäkerhetenskall bli lidande genom förhastade utredningar till beslut om kvarhållande ärdet mycket önskvärt att kvalificerad jourtjänst upprätthälls för utredningar. 4.2 Utgångspunkt för fristberäkningen JK:Förslaget bör kunna leda till alt en del av de mtiner som tillämpas av polisoch åklagare ses över och ändras. Så har t. ex. förhör enligt 24 kap. 8 § RBenligt den rådande uppfattningen regelmässigt hållits på den ort däråklagaren hör hemma trots all åklagaren så gott som alllid uppdrar ål polisenatt ombesörja dessa förhör. Detta har i flera fall lett till alt ettfrihetsberövande har dragit ut onödigt långt i Uden med tanke på de problem somen transport över längre sträckor alllid innebär. Jag har också i mintillsynsverksamhet haft anledning all reagera mot detta förfarande och ser medtillfredsställelse på att fristerna alltid skall räknas från den tid dåfrihetsberövandet faktiskt ägde rum. RÅ:Det är som utredningen framhållit vikUgt att de tillämpande myndigheterna utansvårighet kan fastställa utgångspunkten för fristberäkningen. Jag delarutredningens uppfattning att frislberäkningen i fall, som inletts med att någonhämtats, medtagits eller kvarhållits för förhör bör räknas från den lidpunkt däåtgärden övergår i ett straffprocessuellt gripande. Beträffande deomhändertagandeformer som utredningen i övrigt tar upp (s 146) kan det varatveksamt om man utan all komma i konflikt med kan räkna meden separat frist för det första frihetsberövandet. Under alla förhållandenkommer en ordning där man har separata utgångspunkter för fristberäkningen attmedföra stora krav på att de myndigheter som hanterar de olika instituten görklart för sig vilken typ av omhändertagande som från tid till lid föreliggeroch alt relevanta lidpunkter noggrant dokumenteras. Regionåklagarmyndigheteni och : Viktigt blir att kunna klart och enkelt bestämma, när fristen skall börja räknas. Jag delar utredarens förslag, all fristen skall räknas från det straffprocessuella gripandet. 15 1986187.1 samt. Regionåklagarmyndigheteni : Enligt 24 kap 10 § rättegångs- Prop. 1986/87:112 balken iförslaget skall häktningsanmälan enligt huvudregel ske senast dagen efteranhållandet eller vid synnerliga skäl senast tredje dagen efter anhållandet.Förhör med den gripne kan hållas av polis utan föregående anmälan tillåklagare. Det torde inte bli ovanligt alt gripandet sker medanresultatet av det förhör som hållils i anledning av gripandet anmäles förstpåföljande dygn. Anhållningsbeslutet kommer således dygnet efter gripandet. Idessa fall kan tiden för frihetsberövandet bli längre än om frislen,vilket kan te sig naturligt, istället räknades från det faktiskafrihetsberövandet. Del är därför enligt min uppfattning erforderligt med ettklarläggande på denna punkt. Regionåklagarmyndigheteni : I förslagels 24 kap 10 § och 11 § laboreras med olikautgångspunkter för frislberäkningen för åklagarens häklningsanmälan ochdomstolens häktningsförhandling. Denna olikhet, som inte är närmare belyst iutredningen, är olycklig då den kan leda missförstånd. I klarhetensintresse vore del bättre med samma utgångspunkt för frislberäkningen. Det börövervägas att i en särskild paragraf reglera hur denna punkt skall bestämmas isärskilda fall. Fömndersök-ningskungörelsens föreskrifter omanhällningsliggarens innehåll (13 §) kan i detta sammanhang behöva ses över. Regionåklagarmyndigheteni : 1 detta avsnitt upplages frågan om hur fristerna skall beräknas närett frihetsberövande kan stödjas både pä bestämmelser av icke straffrättsligkaraktär och på de straffprocessuella reglema. Enligt såväl 18 § polislagen(1984:387) som 9 § LOB (1976:511) har gripande enligt 24 kap RB företräde.Bortsett från den tekniska skillnaden mellan omhändertagande och gripande, somi dagligt tal ofta icke ens inom pohskretsar upprällhålles, kommer här alluppträda svårigheter. Icke sällan sker ett frihetsberövande i form avomhändertagande. Vid utredningen om detta skall bestå framkommer t. ex. attden omhändertagne är anhållen i sin frånvaro eller kan misstänkas för brott. Ipraktiken har därvid hitintills såsom gripandeUd angivits tidpunkten föromhändertagandet (jämför den i anhållningsliggare icke ovanliga anmärkningen:"Bemsad vid gripandet. Icke hörbar"). Med hänsyn till de frister, somnu kommer alt gälla, bör övervägas om i vart fall icke omhändertagande enligt 9§ LOB (1976:511) bör ha företräde före gripande enligt 24 kap RB. Det är urrättssäkerhetssynpunkt väsentligt alt de uppgifter som den misstänkte avkräves,lämnas då denne är så opåverkad av droger som möjligt. Förmisstänkt, som uUämnas för brott till , föreslås att tidsfristen skallräknas frän den Udpunkl då den misstänkte sätter sin fot på svensk jord. Enärhäktning beslutats av domstol, om än i den misstänktes frånvaro, ifrågasattesom inte Udsfrislen bör räknas från den tidpunkt, då den misstänkte införts tilldet häkte, som är det sedvanliga för häktningsdomstolen. I dessa fall måstefinnas så mycket utredning, att åklagaren kan påkalla häktning , somden misstänkte anlänt till häktet. Osäkerhet om tidpunkten förfristberäkningen undvikes av den föreslagna regeln. Regionåklagarmyndigheteni : De utgångspunkter för frislberäk ningen som utredaren anger för ohka situationer finns inget att erinra mot. Ej hellerfinns någon erinran mot au fristen räknas i kalenderdygn från Prop.1986/87:112 dagen för frihetsberövandet. för speciella mål: Också näråklagaren måste utnyttja den maximala anhällningstiden kan problem uppkomma.Enligt huvudregeln (11 §) skall häktningsförhandling hållas senast fyra dagarefter det att den misstänkte gripits. Mot detta skall ställas bestämmelser i 10§ att åklagaren kan vänta längst till tredje dagen efter anhållandet med attgöra anmälan om häktning rätten. I samma paragraf har tillagts: "Skerinte detta skall den anhållne friges". Detta kan som utredningenpåpekar (sid 189 f) få till konsekvens all domstolen måste hålla häktningsförhandlingsamma dag (även ) som anmälan görs. En sådan ordning är inte tillfredsställande. Om åklagarenav transport-eller andra skäl tvingas utnyttja hela sin frist kan han komma iett läge där han får slutföra sin utredning i häktningsfrågan vidhäktningsförhandlingen i domstolen eller kanske först där får tillfälle atthöra den misstänkte. Detta i sin lur torde kunna medföra att han i många fallvid domstolen återkallar sitt häktningsyrkande, vilket ur alla synpunkter lersig förvirrande. Med hänvisning vad ovan anförts om nödvändigheten attanpassa svensk lagstiftning till konventionerna är det dock icke realistisktatt föreslå att fristerna förlängs av särskilda skäl utöver vad utredningenföreslagit. i Handens åklagardistrikt: Utredningensregler beträffande från vilken tidpunkt man har att beräkna tiden när detgäller anhållande och häktning är tydliga och klara. Problemen dyker upp närnågon som är anhållen i sin frånvaro grips på annan ort eller icke talar någotallmänt känt språk. I flertalet fall när någon är anhållen i sin frånvaro ärutredningen respektive brottet inte allvarligare än att vilken lokal åklagaresom helst kan ingripa och ta över själva utredningen. Rör det sig om ettkomplicerat ärende är situationen en helt annan. Då kan det bli nödvändigt försåväl åklagare som polis att åka till gripandeorten. Detta kan medföra en inteobetydlig tidsåtgång. Rör det sig om en gripen från ett sväröversattspråkområde så kan det mången gäng la avsevärd tid innan tolk står att erhålla.I är väl detta inget större problem, men jag förutsätteratt på mänga distrikt kan svårigheterna att få fram en tolk vara nästanoöverstigliga. Utredningen ger ingen anvisning hur man skall förfara i ettsådant läge. i åklagardistrikt: I stortdelar jag utredningens synpunkter. Möjligen kan ifrågasättas om inteutgångspunkten för fristberäkningen, när någon hämtas till förhör som misstänktför ett brott, bör räknas från hämtningstiden. Rent faktiskt är föga skillnadmellan att verkställa ett hämtningsbeslut eller ett anhållningsbeslut fattal inågons utevaro. i åklagardistrikt: Att ettstraffprocessuellt gripande läggs till gmnd för fristberäkningen framstår somen lämplig ordning. Problem med de förkortade anhällningsfristerna uppkommersärskilt i de fall då den misstänkte pä grund av t. ex. narkotikapäverkan inteär hörbar förtån kanske tvä dygn efter det faktiska gripandet. I dessa fallmåste kanske hela fristen löpa innan en häktningsframställning kan göras. i åklagardistrikt: I betänkandetpå sidan 147 227 uttalasatt del är självklart alt med Udpunkten för gripandet vid beräkning Prop.1986/87:112 av fristerna i samband med häktningsförhandlingen alllid avseslidpunkten för gripandet för det brott som ligger till gmnd för häktning. Vissaproblem kan här uppslå i del fallet då en person gripes för ett brott Ullvilket han sedermera befinns vara oskyldig men att det förfrihetsberövandet tillkommer misstanke om nytt eller nya brott som föranlederframställning om häktning. I detta fall skulle således i enlighet medovanstående uttalande fristen räknas från den tidpunkt då nytt brottkonstateras, vilket förefaller något opraktiskt. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Se under avsnittet närmare synpunkter på deenskilda lagförslagen (24 kap 10 § RB). Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: I denna del finns intet att erinra mot vad somanföres i betänkandet. Sveahovrätt: Enligt 24 kap. 11 § i utredningsförslaget får häktningsförhandling intehållas senare än efter det att den misstänkte har gripits. Såvittgäller misstänkt som häktats i sin frånvaro och sedan uUämnas från annan statskall enligt motiven (s 147 y) tidsfristen räknas från den lidpunkt då denmisstänkte sätter sin fot på svensk jord. Hovrätten har ingen erinran mot ettsådant beräkningssält som emellertid bör komma till klarare ullryck ilagtexten. Polisstyrelsenvid : Om frislen för åklagarens häklningsanmälanräknas för gripandet och icke för anhållandel behöver delaldrig inträffa att förhandling i häktningsfrågan måste hållas somanmälan sker, vilket senare ger minimal lid till förberedelser och måsteinverka störande i domarens och försvararens planering av den dagligaverksamheten. Sverigesdomareförbimd: När del gäller utgångspunkten för fristberäkningen finnerutredaren att viss tveksamhet kan råda om rätta beräkningssättet men föreslåratt fristen skall räknas från den tidpunkt dä tvångsåtgärden övergår i ettstraffprocesudll gripande. intet att erinra. Däremotföreslår utredaren att den lid som åklagaren har på sig för all rättenanmäla frågan om häktning skall räknas från anhållandet medan tiden fördomstolen att hålla häktningsförhandling skall räknas från gripandet. Dettaförslag kan få myckel märkliga konsekvenser. Om en person grips sent en kvälloch anhålls har åklagaren - om han utnyttjar regeln i 24:10 RB omsynnerliga skäl - på sig att till rätten anmäla frågan om häktning.En sådan anmälan kan alltså ske sent den fjärde dagen efter gripandet ellersamma dag som domstolen är skyldig att hålla häktningsförhandling. Med denarbetssituation som råder på domstolama torde det vara nästan undantagslöstomöjligt alt hålla häktningsförhandling som anmälan härom görs. Viden mindre domstol t. ex. kan samtliga domare, när anmälan görs, vara upptagnaav en huvudförhandling i tvistemål och vid de större domstolama ärbroltmålsdomama upptagna av huvudförhandlingar. uppfattning bör alla frister räknas frän gripandet. FöreningenSveriges åklagare: delar utredarens uppfattning att beträffande den som medtagits eller hämtats till förhör fristberäkningen 228 skallräknas från den Udpunkl dä åtgärden övergår i straffprocessuellt Prop.1986/87:112 gripande, att beträffande den som omhändertagits enligt RB ellerpolislagen fristen skall räknas från den lidpunkt omhändertagandet övergår iett straffprocessuellt gripande, att vid s.k. envarsgripande tidsfristen skallräknas från överlämnandet av den gripne till polismannen och att beträffandeden som utlämnas till tidsfristen räknas från det den misstänktesätter sin fot på svensk jord. FöreningenSveriges länspolischefer och Föreningen : Föreningarnaframhåller angelägenheten av att det klart framgår i lagtexten från vilkentidpunkt fristerna skall räknas. Föreslagna bestämmelser synes något diffusa idetta avseende. JUSEK:Förbundet delar utredningens utgångspunkter beträffande beräkningen avfristerna för häktningsanmälan och häktningsförhandling. Regionåklagarmyndigheteni : Det är svårt all göra exakta beräkningar beträffande konsekvensernaav att söndagsregdn slopas. Att åtskillig resursförstärkning krävs för attklara åklagamppgiflema är emellertid klart. Man torde inte kunnaarbeta med geografiskt utsträckta beredskapsområden och måste ändå, med tankepå inställelser i domstol, resor m.m. förstärka beredskapen genom dubbleringeller någon form av bakjour. Regionåklagarmyndigheteni : Såsom utredningen anger fömtsätter förslaget handläggning avhäktningar , helg eller inte. Då något statistisktunderlag inte redovisats om frekvensen av häklningsfallens fördelning på orteri landet, är del svårt att fömlsäga lämplig storlek på beredskapsområdel fördomstolarna. Blir delta stort och det förutsattes att parterna skall inställasig på domstolens stationerings-ort, uppkommer transportproblem förhäktesavdelningarna eller poHsen. Ur denna synpunkt är det lämpligast atthäktningsförhandlingen hålles på den ort, där den misstänkte hålles i förvar, iregel i anslutning till polishus. Föråklagarna innebär det, oavsett var förhandlingen hålles, att denne under visstid inte är tillgänglig som jour- eller beredskapsåklagare. Även om man bortserfrån att sådan åklagare kan få läsa in mål, i vilket han icke Udigare ägernågon kännedom, är del därför synnerligen tveksamt, om med nuvarandeberedskapsområden för åklagarna, del är tillräckligt med en åklagare i bakjour.Man måste också räkna med att åklagare på gmnd av de korta fristema måstenärvara vid förhör under och utom kontorstid i en utsträckning som hitintillsinte förekommit. Det må även här erinras om de mer komplicerade mål, i vilkavare sig jourhavande åklagare eller kriminalpolisman äger den kännedom att dekan ulan Udsödande inläsning driva en meningsfull utredning. Regionåklagarmyndigheteni : Jag är införstådd med att söndags regeln icke synes vara förenlig med krav på dom stolsprövning inom viss lid. Om söndagsregeln icke beaktas kommer del att medföra svårigheter att genomföra häktningsförhandlingar i t. ex. Norr botten. Med de stora avstånden här uppe - över mellan och 229 Kimnaexempelvis - kan man mycket väl tänka sig att vid beredskapslid- Prop.1986/87:112 punkter domstolen finns iPiteå, åklagaren i och den anhållne med advokat i Kimna, vilkaalla skall inställa sig till häktningsförhandling. Om man då tänker sig attfråga är om en "enkel" häktningsförhandling blir spilltiden och kostnadernamycket stora. Dessutom klarar nuvarande typ en beredskapstjänstgöringför åklagarna icke detta ulan äklagardubblering Emellanåtfungerar dessutom transportväsendet dåligt i pä gmnd avvädrets makter. Jag målar här upp en något extrem situation men ändock enfullt möjhg sådan. Med anledning av vad ovan sagts vill jag föra intill diskussion frågan om man skulle kunna hälla telefonförhandling ihäktningsfrägan då så finnes lämpligt. Åklagarmyndigheteni Handens åklagardistrikt: Utredningen har icke beaktat kvaliteten på åklagarnai . Det var icke bristema härvidlag, som gjorde alt åklagarna i Sverigeinte kunde betraktas som domare av utan åklagarnas partsrolli efterkommande process. Detta menar jag, måste beaktas vid frågan om hur snarten domstol måste pröva häklningsfrågan. Ju högre kvalitet på åklagaren destolängre bör man kunna avvakta domstolens prövning. Beaktar man detta kan manundvika att hälla häktningsförhandlingar i flertalet fall. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Beträffande avsnittet pä sidan 148 sista stycketsom börjar med meningen "I de större åklagar-distrikten" vill jaggöra ett påpekande. Det problem som aktualiseras gäller numera efter ökningen istorlek av jourområdena i de flesta åklagardistrikt i riket. Jourområdenaomfattar flera åklagar- och polisdistrikt. Särskilt kan anmärkas förhållandenai och , som utgör tvä jouromräden. Del är därpraktiskt ogenomförbart att åklagare genom att uppehålla sig på ordinarietjänsteställe eller hos polisen aktivt skall kunna gå in i fömndersökningama påolika platser inom jourområdet. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Del föreslagna systemet innebär såvitt jagförstår att åklagarnas beredskapstjänstgöring inte kan ordnas som , ivarje fall inte i och . Del förefaller omöjligt attkunna klara av den ökade akUvitet, som förväntas och är nödvändig frånåklagamas sida, med de stora jouromräden, som finns. Inom jourområdelfinnes säkerligen uppemot 15 polisdistrikt som påkallar personlig inställelsesamt 6 tingsrätter, varav en på , där häktningsförhandlingar underhelger kan ifrågakomma. Inte heller kan man rimligen begära alt en åklagare,som tvingats till flera nattliga personliga inställelser under jouren, skallkunna tjänstgöra på sin ordinarie arbetsplats. Jag tror att justtillämpningen av söndagsregeln kommer alt innebära stora problem för åklagama,som kan bli svåra att lösa. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Problem att få fram tillräcklig bevisning accentuerassärskilt i samband med då fä utredningsmän är i tjänst och de flestamyndigheter har slängt. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: 1 förslaget angiven am bition att en maximitid, som enligt förslaget kommer att stå till buds fram till tidpunkten för häktningsförhandhngen, skall utnyttjas endast då det är omöjligt att vidtaga de nödvändiga förberedelsema pä , ställer 230 onödigtstränga krav pä snabbhet i förfarandet. Den måste befaras leda till Prop.1986/87:112 även för den misstänkte icke önskvärda konsekvenser i form avbristande underiag för domstolens ställningstagande i häktningsfrågan. Inteheller synes det som utredningen anger vara nödvändigt att i normalfall underskridaden i förslaget stipulerade maximiUden, då lördag eller helgdag infaller mellananhållandebeslut och häktningsförhandling. Om man inskränker kravet på atthäktningsförhandling skall hällas pä lördag eller helgdag till de fall, där4-dygnsfristen eljest skulle komma alt överskridas, torde avsevärda besparingarbeträffande personalresurser och kostnader i övrigt kunna göras. Enhäktningsförhandling utom ordinarie arbetstid mås-le antagas engageraåtskilliga personer utöver parterna, t ex för bevakning och transporter. Utredningensuttalade anlagande, all åklagarna med föreslagna frister tvingas att meraaktivt än nu engagera sig i förundersökningen redan från början för all kunnabedöma häktningsfrågan, är befogat. Flertalet frihetsberövanden sker nuerfarenhetsmässigt pä icke kontorstid. Anhällningsbesluten meddelas tillövervägande antalet av åklagare i beredskap. F.n. kan denne i allmänhet låtaanslå med ytterligare förhör och eventuella tvångsåtgärder, tills målet harlottats i vanlig ordning. Detta torde inte bli fallet . Åklagare iberedskap får antagas bli tvungna att personligen närvara vid förhör ochplatsundersökning för alt kunna registrera resultatet och ha detaljema "ihuvudet" åtminstone fram till tidpunkten för häktningsförhandlingen respfrigivandet och för alt vid behov efter hand kunna fatta de erforderligabesluten. Detta förhållande får till följd, alt en åklagare i beredskapnäppeligen kan vara engagerad i huvudförhandling i andra mål vid tingsrätt ochhovrätt . Likaså blir det svårt för åklagare iberedskap att under veckoslut och långa hinna med alt närvara vid förhörsom måste hållas på skilda platser i de polisdistrikt, som ingår iberedskapsområdel. Detta leder att flera åklagare måste engageras i s kbakjour vid sådana Ullfällen. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Någon avgörande erinran mot den föreslagnajourverksamheten finns inte. En aktiv jourverk-samhel finns inom andrabetydelsefulla yrkesgmpper. För åklagardistrikt räknar jag med attjouråklagaren (ullrycket beredskapsåklagare bör utgå) vistas å tjänstestället.För en aktivare undersökningsledning krävs intensivare kontakt med polisensutredningspersonal och med jouråklagare i andra åklagarregioner eller åklagarei andra distrikt. I dessa avseenden kommer även domstolspersonalen in i bilden.Jag fömtsätter att del tillskapas jourdomstolar, en jourdomstol inom varjejouråklagares jourområde. - Från centralt håll måste översändas förteckning över vilka åklagare och domstolar somupprätthåller jouren. Åklagarmyndigheteni åklagardistrikt: Anhållningstidema kan kortas. har i samarbete med tingsrätten vissa åtgärder vidtagits för alt få liden mellan frihetsberövandet och häktningsförhand lingen så kort som möjligt. Det har därvid visats sig att en tidrymd i de flesta fall varit möjlig. De frister som föresläs bör som få utnyttjas i samband med och eller helgdagar. Ett syslem med jourdomstolar avstyrks. Göteborgstingsrätt: Regelns avskaffande är en konsekvens av att lag- Prop. 1986/87:112stiflningen anpassas till krav på snabb domstolsprövningav ett frihetsberövande. En följd därav blir alt en häktningsdomare samt visskanslipersonal måste tjänstgöra - eller i vart fall hålla viss beredskap under tjänstgöringsfria dagar. Flera domstolar bör med fördel kunna samarbeta idenna fråga. : Som utredaren framhållit måste i den tid inom vilken enhäktningsförhandling skall hållas inräknas även sådana dagar som för närvarandefaller utanför på grund av den s.k. söndagsregeln. Delta medför all domstolarnakommer att hålla häktningsförhandlingar och handlägga häklningsärenden ävenunder veckoslut och . Förbundet anser sig inte böra i detalj ingå påfrågan hur denna jourtjänstgöring för domstolarna skall ordnas men vill redannu peka på en del praktiska problem som kommer att uppstå om flera domstolarskall samarbeta då det gäller sådan tjänstgöring. Om den misstänkte begåttbrott inom en tingsrätts område och jourdomaren tillhör en annan tingsrättmåste bestämmas om häktningsförhandlingen skall hällas på jourdomarens vanligaarbetsplats eller på den tingsrätt dit målet rätteligen hör. Det måste ävenavgöras om målet skall läggas upp vid jourdomarens tingsrätt och sedanöverflyttas till den tingsrätt dit det rätteligen hör eller om det från börjanskall diarieföras vid sistnämnda tingsrätt. Ett annat problem som också böruppmärksammas är om häktningsförhandlingen skall hållas i Ungsrättens lokalereller på polishuset. FöreningenSveriges åklagare: är införstådd med att den s.k. söndagsregeln inteär förenlig med EuropakonvenUonens krav på snabb domstolsprövning av ettfrihetsberövande. Härav följer att det enligt föreningens uppfattning sannoliktblir nödvändigt alt omvandla åklagamas beredskapstjänstgöring tilljourtjänstgöring och att inrätta s.k. bakjour. Beträffande effekterna i övrigtav ett slopande av den s. k. söndagsregeln i kombination med de mycket kortafrister som föreslås hänvisas till vad som anförts inledningsvis under mbrikenFrister i samband med häktningsförhandlingen. : Undantagen i lagen om beräkning av lagstadgad Ud orsakarproblem, specielh i samband med storhelger.