prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — Som tidigare nämntsberor försvagningen huvudsakligen på en väntad ökning av resevalutautgifterna. Transfereringsbalansenvisade ett underskott på ca 1986, vilkel är en förbättringpå ca . Bland de ingående posterna är det framför allträntenettot som bidragit till förbättringen. förstärktes räntenettotfrån -. Förbättringen är en konsekvens avsjunkande internationella räntor och faUande dollarkurs. av statens upplåning utomlands utgörs avlån tagna i dollar. Dessutom innebär bytesbalansöverskottet 1986 lägrelånestockar, vilket i sig reducerar ränteutgifterna. En ökning avunderskottet i transfereringsbalansen förutses . Den är huvudsakligenberoende på en ökning av de transfereringar från som inte utgörs av räntebetalningar. Export av varor Import av varor Korrigering av handelsstatistiken Handelsbalans -0,5 9,7 -1,1 23,3 -1,3 14,7 -1,7 31,8 -1,7 29,6 Sjöfartsnetto Resevaluta Övriga tjänster Tjänstebalans -4,3 -4,8 -6,7 -8,3 -9,9 Avkastning på kapital (därav på räntenetto) Övriga transferingar Transfereringsbalans -16,8 (-18,1) -6,9 -23,6 (-21,1) -7,6 -27,4 -21,5 (-24,3) -9,3 -30,9 -17,4 (-19,7) -10,2 -27,6 -17,3 (-19,5) -11,8 -29,1 -7,2 -10,4 Källor: , ,och finansdepar- 27 4 Industrin Prop. 1986/87: 100 1.1 4.1 Produktion, produktivitetoch sysselsättning Efter en nedgång i industriproduktionen från mitten av1980 till slutet av 1982 steg produktionen med från fjärde kvartalet1982 och framåt.Därefter har industriproduktionen i det närmaste stagnerat. beräknasindustriproduktionen ha ökat med , vUket är något lägre än vad som förutsågs . Industriproduktionen har 1986 hållits tillbaka av enkraftig neddragning av industrilagrensamt en minskning av industrins maskininvesteringar. Den kraftiga ökningenav privat varukonsumtion har främst riktats mot importerade varor. Det torde därför främst vara exporten avvaror som bidragit lill industriproduktionensökning . Exporten och därmed även industriproduktionen hardock hållits tillbaka av kapacitetsbrist inom delar av verkstadsindustrin - främst transportmedelsindustrin - därotillräcklig maskin- och anläggningskapacitet saml brisl på arbetskraftbegränsat exporten. Det gäller ävenden produktion som avsätts på hemmamarknaden. De marknadsförluster, som densvenska personbilsindustrin fått vidkännas på hemmamarknaden , ärt.ex. främst en effekt av att man inte kunnatleverera i den omfattning sorn efterfrågan ökat. Verkstadsindustrin(exkl. varv), som svarar för av den totala industriproduktionen,har ökal produktionen med . I övrigt är det främst produktionen inompappers- och pappindustrin som utvecklats gynnsamt. Produktionen inom sågverkoch massaindustri har dragits ned något , men inte alls i denomfattning som förutspåddes . Kraftigaproduktionsneddragningar har ägt rum inomgruvindustrin och Hvsmedelsindustrin. Orderstockarna(orderstockens värde i fasta priser) inom industrin sjönk kraftigt frånförsta såväl på hemmamarknaden somexportmarknaden (diagram 4:2). är det endast orderingången tiUexportindustrin som ökat till följd av att industrin kraftigt förbättrat sinkonkurrenskraft efter devalveringarna av den svenska kronan 1981 och1982. Den höga orderingången kan dock lill en delförklaras av att en stor order till den kemiska induslrin blev klar . Under det senasteårel har kapacitetsutnyttjandet inom induslrin legat kvar på oförändrathög nivå. Kapacitetsutnytijandet har beräknats till89 % vilket är betydligt högre än under konjunkturtoppen 1980. Inomgruvindustrin, massaindustrin och transportmedelsindustrin ligger kapacitetsutnytijandet betydligtöver . Eftersom statistiken överkapacitetsutnyttjandet inte sträcker sig längre fillbaka än 1980 är det svårtatt avgöra om kapacitetsutnytijandet är lägre än under konjunkturtopparna . barometer är emellertidandelen företag som rapporterar fullt kapacitetsutnyttjande betydligt lägre än under tidigare konjunkturtoppar.Som exempel kan nämnas att undersåväl som rapporterade över70% av företagen fullt kapacitetsutnyttjande medan motsvarande Säsongrensade värden i procent 1986/87: 100 Bil. ---- 1---- 1---- 1---- 1---- 1---- 1---- [----- 1---- 1 Källa: Statistiskacentralbyrån. Anm.: Hela industrin (SNl 2-1-3), Under 1987kommer ökade industriinvesteringar sannolikt att medföra att kapacitetsutnyttjandetdras upp ytteriigare något. Produktiviteten inom.industrin har inte ökat mer än . Dettaär t. o. m. lägre tal än under lågkonjunkturåren 1978 och 1982. Med tanke påatt industriinvesteringarna ökade med ärden låga ökningstakten i produktiviteten svårförklarad. beräknasindustriprodukfionen öka med . Även väntas exporten varaden dominerande bidragande faktorn till den förväntade produktionsuppgången.Till skillnad kommer Tabell 4:1 Produktlon,produktivitet och sysselsättning i industrin -3,5 -0,8 -3,7 -3,2 -0,8 Tii\cnlais personer Källor: , statistiska centralbyrånoch . Anm.: Produktiviteten är här definierad somförädlingsvärde , 1 tabell 4:3 är produktiviteten däremotberäknad som bruttoproduktion . Vidare avser tabell4:1 tillverkningsindustri och gruvor medan i tabell 4:3 petroleumraffinaderier och varv är borttagna. Index första kvartalet 19S0 = 100 Prop.1986/87:100 Bil, 1.1 I--------- 1-------- 1-------- 1---- emellertid ökade maskininvesteringar och ett posifivtlageromslag att påverka produktionen i uppdragande riktning. Den högaökningslakten av privat varukonsumtion torde även atl främsl riklasmot importerade varor och bidrar därför endast marginellt till att dra uppindustriproduktionen i . Produktiviteten förutses öka något mer än under detvåsenaste åren, eller med 2,. Detta skulle innebära att sysselsätlningen i timmar ökarmed knappt 1/rnellan 1986 och 1987. Antalet sysselsatta beräknas öka med några tusenpersoner. Även väntas verkstadsindustrin bidra mest tillden ökade industriproduktionen.Produktionen inom verkstadsindustrin beräknas ökamed 1987. Massa- och pappersindustrin samt den kemiska industrinförutses öka sin produktion med . Produktionen inom övriga sektorerberäknas öka med i genomsnitt . lönsamhet förbättrades kraftigt under de treåren t. o. m. 1984, men minskade något 1985. Som framgår avbruttoöverskottsandelarna i tabell 4:2, har utvecklingen inom basindustrin kraftigtbidragit fill lönsamhetens förändringar på totalnivå.Driftsöverskottsandelarna netto uppvisar samma utveckling, men ligger på en lägre nivå eftersomberäknad kapitalförslitning är fråndragen. Vidare har utvecklingen inompersonbilstiUverk-ningenkraftigt påverkat siffrorna. Medanlönsamhetsförbättringen fortsatte i verkstadsindustri och låg oförändrad i övriginduslri t. o. m. 1985, så skedde en betydande nedgång i basindustrin detåret. Nedgången koncentrerades till de råvaruproduceran- Tabell 4:2Bruttoöverskottsandel i industrin 1986/87: 100 Bil. Verkstadsindustri Basindustri Övrig industri Anm.:BrultoöverskoUsandelen är driftsöverskottet brutto som andel av förädlingsvärdet.Uppgifterna avser industri exkl. petroleumraffinaderier och varv. Källor:Statistiska centralbyrån, och . de branscherna inom skogsindustrin, dvs.sågverken och massaindustrin, samt ickejärnmetallverken inom den övrigabasindustrin, medan lönsamheten förbättrades i den övriga basindustrin somhelhet. Lönsamheten har förblivit ungefär oförändrad 1986 som följd av en vissförsvagning i basindustrin samt övrig industri, vilket kompenserades av enförbättring för verkstäderna. Bakgrunden tillutvecklingen är huvudsakligen det försämradeefterfrågeläget på råvarumarknaderna, vilket medförde överskottslager ochprissänkningar inom delar av basindustrin. Därmed dämpades aktivitetsnivån iflera basbranscher, vilket resulterade i kraftigt reducerade produktivitetsökningareller t. o. m. sänkt produktivitet på vissa håll. Konjunktursvängningar i deandra två delbranscherna är mindre utpräglade pga. branschernas heterogenitet,mindre prisfiuktationer samt, för övrig industri, ett större beroende av deninhemska aktivitetsnivån. Bruttoöverskottsandelen i hela industrin har desenaste två åren kommit att pressas ned från toppnivån 1984 genom å ena sidanbegränsade prisökningar på slutprodukter och å andra sidan en ökningstakt ilönekostnaderna, som har varit betydligt högre än produktivitetsökningen, setabell 4:3. Olje- och råvaruprisfallet har kraftigt motverkat de nämnda tendensernagenom att minska insatsvarukostnader. Tabell 4:3 Rörligaproduktionskostnader, produktpriser och marginaler per producerad enhet i industrinexkl. 2,*; -0,7 ' Lönekostnad per timmeavser löner inkl. kollektiva avgifter och icke varuanknut- na indirekta skatter per arbetad timme.Produktivitet avser bruttoproduktion per - Med avurag försubventioner. ' Förändring iprocentenheter. Källor:Konjunkturinsitutet, och . överskottsandelen öka någol genom en ökning iprodukfionen och produktiviteten samt de begränsade lönekostnadsökningar somtvå-årsavtalet innebär. Tabell 4:4 innehållerolika mått på lönsamheten för tillverkningsindustrin. Både resultat- ochräntabililetsmåtten uppvisar samma utveckling med en höjdpunkt 1984 och en vissnedgång därefter. En viss förbättring väntas till följd av deovannämnda faktorerna. Lönsamheten 1985-1987 ligger på en i förhållande fill ibörjan av hög och från tUlväxtsynpunkt fördelaktig nivå. EttväsenUigt inslag i bilden är den ökade betydelsen av den finansiellaverksamheten. Den ökade avkastningen på finansiellt kapital och detfinansiella kapitalets ökade andel i det totala kapitalet har bidragit tillräntabiliteten på totalt kapital och i viss mån kompenserat nedgången iräntabiliteten på industriell verksamhet i traditionell mening. Avkastningenpå finansiellt kapital har kommit att svara för ca hälften av räntabiUlelen påtotall kapital. Även räntabiliteten på eget kapital stärks därigenom, dock imindre utsträckning när räntenedgången minskar hävstångseffekten. 1986/87: 100 Bil. Tabell 4:4 Resultat ochräntabilitet m. m. för tillverkningsindustrin Resultat, miljarder kr. -4,7 -3,1 -1,5 -1,4 real räntabilitet på eget kapitaP -0,7 ' Rörelseresultat föreavskrivnignar i procent av bruttointäkter av rörelsen. - Resultat efter finansneltoi procent av bruttointäkter av rörelsen, ' Räntabiliteten deflaterad med KPl:sförändring dec,-dec. Källor: Statistiskacentralbyrån, och . 5 Arbetsmarknaden Prop-1986/87:lOO Utvecklingen på arbetsmarknaden var gynnsam under 1986.Sysselsättningstillväxtenvar tillräckligt stark för att minska arbetslösheten som antalet personer sysselsatta iarbetsmarknadspolitiska åtgärder reducerades. Prognosen innebär att sysselsättningenfortsätter att öka i ungefär sammatakt som och att arbetslösheten ligger kvar på ungefär nuvarande nivå under loppet av året. En förutsättning för de senaste årenssysselsättningsökning har varit en högre tillväxttakt i ekonomin. Utvecklingen av antaletsysselsatta har med en fidseftersläpning följt produktionens tillväxt .Sambandet meUan å ena sidan BNP-tillväxten mellan ochnäsla år och å andra sidansysselsättningsökningen mellan fjärde kvartalet och har varitrelativt stabilt: BNP-tillväxt (dagkorrigerad) 4,2,1, Sysselsättningsökning, personer 63000 40000 ca 30000 Sysselsättningenhar således ökat , men i avtagande takt. Mellan kalenderåren1983 och 1986 har sysselsättningen ökat med ca 120000 personer att jämföra med knappt10000 personer under konjunkturavmattningenmellan 1980 och 1983. Det genomsnittliga anlalet sysselsattaberäknas ha ökat med 32000 personer 1986, vilket är mycket nära den prognos somgjordes i den reviderade nationalbudgeten iapril 1986. Sysselsättningsökningens fördelning på sektorer blev emellertid en annan än den som förväntades iapril, med en betydligt större andel inom näringslivet och i gengäld en oväntalsvag utveckling av den offentliga sysselsättningen. Sysselsättningeninom sektornjord- och skogsbruk beräknas ha minskat med 10000 personer1986, se tabell 5: 1. Sektorns sysselsättning avtar trendmässigt ochnedgången har visat ett tydligtkontracykliskt mönsier. Nedgången har varit snabbare med snabb generellsysselsättningsexpansion, som en följd av en ökad övergång från sektorn tillandra sektorer. En något långsammare allmänsysselsättningsökning 1987 än fidigare år beräknas belyda en mindre omfattande nedgång för sektorn. Prognosen är enminskning på 8000 personer. Mot bakgrund avindustriproduktionens relativt svaga ökning har syssel sättningeninom industrisektorn utvecklats gynnsamt . Den snabbatillväxten i industriproduktionen 1983 och 1984 resulterade i syssel sättningsökningar på22000 respeklive 15000 personer under loppet av 1984 och 1985. Trots industriproduktionensstagnation och början av 1986 har industrisysselsättningen fortsatt att öka även under loppet av 1986, om än i en något långsammare takt, ca 10000 personer, Mätt med antalet arbetade timmar haruppbromsningen mellan Prop. 1986/87:100 1985 och 1986 varit mer markeradeftersom medelarbetstiden, efter att ha Bil. 1.1 stigii 1985, sjönk 1986bl. a. som en följd av ett minskal övertidsultag. Sedan milten av 1983 harsåledes sysselsättningen inom industrin ökat betydligt. Sysselsättningsökningensedan 1983 är avsevärt större än vid förra konjunkturuppgången 1978-1980 mensamtidigt knappt hälften av uppgången 1972-1975. Då bör maa emellertid beaktaatt konjunkturuppgången 1972-1975 var extremt stark. Prognosen för 1987innebär att den långa perioden med svag produktionsutveckling bromsar uppsysselsättningsökningen och att antalet sysselsatta ligger kvar påen ungefär oförändrad nivå jämfört med senare delen av 1986, vilket motsvararen ökning mellan årsgenomsnitten på 5 000 personer. Under stagnationsperiodeni minskade sysselsättningen kraftigt i byggnadssektorn.Närmare 31000 sysselsättningstiUfäl-len, motsvarande II % av sektornssysselsättning, försvann och byggarbetslösheten stegkraftigt. har byggverksamheten expanderat framför allt genom enökad volym reparationer och underhåll, och sysselsättningen har kunnat hållaspå en i stort Tabell 5:1 Sysselsättningoch arbetslöshet Tusental personer (i åldrarna ) ' Beredskapsarbete,ungdomslag och rekryteringsstöd. ' Inkl. sysselsatta däruppgift om sektortillhörighet saknas. Anm.: AKU:s uppgifter är skattningar baserade päresultat från urvalsundersök ningar. har den tidigareförstärkningen av urvalen i vissa regioner utgått och skattningsförfarandet ändrats, vilket ökat osäkerheten i , Källor: () ochfinansdepartementet, 34 Även om läget på byggarbetsmarkanden generellt setl Prop. 1986/87:100 har förbättrats kvarstår stora regionala och yrkesmässiga obalanser.Un- Bil. 1.1 der 1987 förvänlas ettökat bostadsbyggande och ökade byggnadsinvesteringar inom näringslivetmedföra att sysselsättningen inom sektorn ökar något. Mellan 1985 och1986 ökade sysselsättningen oväntat kraftigt i sektorn privata tjänsler,som här inkluderar handel och samfärdsel. I genomsnitt beräknas 31 000fler ha varit sysselsatta i sektorn 1986. Setl över en längre tidsperiod har denprivata tjänstesektorn ökat sin sysselsättning med en genomsnittlig taktpå ca 13 000 personer . Ökningstakten uppvisar ett konjunkturmönstersom innebär att den accelererar efter en allmän uppgång i ekonomin meden tidsförskjutning som är något längre än för t. ex. industrin. Medanindustrisektorn sysselsältningsmässigt ökade starkt för attkomma in i en lugnare utveckling , ökadesysselsättningstillväxten i privata tjänstesektorn framför allt under senare delen av1985 och början av 1986. Ett liknande mönster gällde vid konjunklurförloppen . Sysselsättningsökningen1984-1986 har varit störst inom samfärdsel, post och telekommunikation, som ökatmed 7 000 personer vardera året. Dennadelbransch samvarierar närmare med konjunkturen än de övriga och ökningen torde vara en följd av denförbättrade industrikonjunkturen. Irelativa tal är det dock hotell- och restaurangnäringen som stått för den störstasysselsättningsökningen. De senaste årens högre tillväxttakt för den privata konsumtionen avspeglas i en visssysselsättningsökning inom handeln, en bransch som tidigare minskat sinsysselsättning. över en längre tidsperiod har de delar av den privatatjänstesektorn som är inriktade mothushållen sysselsältningsmässigt utvecklats betydligt svagare än de delarsom är inriktade mot företagen. har de snabbast växande delbranscherna varitfastighetsförvaltning samt maskinuthyrningoch uppdragsverksamhet, som vuxit med , medan l.ex. delbranschen personliga Ijänsterminskat med . Den snabba sysselsättningsökningen 1986väntas inte upprepas 1987 utan prognosen äratt sektorns sysselsättning närmar sig den trendmässiga utvecklingen meden ökning på 20000 personer. 1986 innebar enmarkant avvikelse från den trendmässiga sysselsätt ningsutvecklingen i kommunalverksamhel. Den senaste tioårsperioden har sysselsättningsökningen mellan tvåårsgenomsnitt aldrig understigit 19000 personer. hade emellertid enligt den kommunala sysselsättningenvarit helt oförändrad jämfört med . Detföreligger emellertid en betydande osäkerhel beträffande den kommunalasysselsättningsutvecklingen. I kalkyler som tagits fram i samarbete med de båda kommunförbunden beräknas antalet sysselsatta i verksamhet haökat eller 8 000 pe: söner 1986. Mätt med antalet arbetadelimmar uppskattas sysselsättningsökning en till 1,, vilkel kan jämföras med en molsvarandeökning på 2,1985. I timmar har således en något merbeskedlig uppbromsning skett av sysselsättningen i kommunerna. Enbidragande orsak till den svaga syssel sättningsutvecklingen har varil neddragningen av antalet platser i 35 beredskapsarbeten, som till huvuddelen ärkommunala, och antalet kom- Prop. 1986/87: 100 munala ungdomslagsplatser. ärprognosen att ulvecklingen av antalet arbetade fimmar blir något större änunder 1986, samfidigl som arbetstiden per sysselsatt väntas öka i ungefär sammaomfattning, vUket ger en sysselsättningsökning på 13000 personer. Det har dåantagits att antalet personer i beredskapsarbeten och ungdomslag under 1987ligger kvar på nivån . Sammantagna ger de sektorvisa prognosernaen sysselsättningsökning på 30000 personermellan 1986 och 1987. Med hänsyn till främst osäkerheten i bedömningen av den internationellautvecklingen är även prognosen för ulvecklingen på den svenska arbetsmarknadenförenad med osäkerhet. På sedvanligt sätt kommer en ny bedömning att göras iden reviderade nationalbudgeten. 5.2 Medelarbetstid och sysselsättning i timmar Den ökning av medelarbetstiden och sysselsattsom pågått fortsatte även 1986, men i en mindre omfattning än de närmaste föregående åren.Ökningen blev 1986 att jämföra med 0,1984 och 1985. Somframgått ovan ökade medelarbetstiden relativt kraftigt bland kommunaltsysselsatta, delvis som en följd av en återhämtning från den låga nivån1985, då tillfälliga faktorer, bl. a. en höjd frånvaro, drog ner arbetstiden.Inom industrin sjönk medelarbetstiden medan den sleg i den privata tjänstesektorn . Medelarbetstiden harunder ökat snabbare för kvinnor än för män. Medelarbetstiden per sysselsattkvinna var längre 1986jämförtmed 1980, medan motsvarande tal för männen var . Totalt var ökningen bara eftersom kvinnor haren kortare genomsnittlig arbetstidoch kvinnorna under S8,mma period ökade sin andel av antalet sysselsattafrån till . Den ökande medelarbetstiden är en följdav bl. a. att hushållen med sjunkandereallöner kompenserade sig genom att framför allt kvinnorna ökade sin arbetstid. En annanförklaring är att de befolkningsmässigtstora årskullarna födda nu når åldrar där de intei lika stor utsträckning har småbarn. Medelarbetstiden persysselsatt beräknas öka något även 1987, prognosen är en ökning på . Detta innebär alt antaletarbetade timmar beräknas öka med 0,8 %1987, se tabell 5; 2. Antalet av löntagare arbetade timmar, vilket harbetydelse för beräkningen av hushållens löneinkomster, beräknas öka med1,. NäringslivetsprodukUvitet ökade relativt kraftigt och första halv året1984, då produktionen växte betydligt snabbare än sysselsättningen. Enuppbromsning av produktionens tillväxttakt och en fortsatt anpassning av sysselsättningen gav en beskedligare ökning av näringslivets produkti vitet1985 och 1986. Prognosen innebär en något högre produk- tionstUlväxtän 1986. Sysselsättningsökningen kommer att hämmasav den svagare tillväxten 1986. Detta bör resultera i en högre produktiviletsöking1987 än 1986. Tabell 5:2 Produktion,produktivitet och sysselsättning -3,9 -1,4 -5,0 -3,5 -4,0 -0,8 -1,4 1986/87:100 Bil. ' Inklusiveproduktionsrestpost resp. sysselsäUningsdiskrepans. Källor: och . Den svenska befolkningens åldersmässigasammansättning, med bl.a. relativt stora årskuUar födda i början av 1920-taletoch i millen av 1960-lalet, innebär att de äldsta grupperna av befolkningen iyrkesakliva åldrar växte snabbt samtidigtsom ett kraftigt ökat inflöde av ungdomar gav ett positivt bidrag tiUbefolkningen i dessa åldrar. Eflersom både de äldsta och yngsta åldersgruppernahar ett markant lägre arbetskraftsdeltagande bidrog denna förskjutning i denåldersmässiga sammansättningen av befolkningen negativt till arbetskraftensförändring, se tabeU 5:3. harbefolkningssammansättningens inverkan på arbetskraftsutbudet vänt. ökarutflödet från befolkningen i aktiva åldrar genom att stora årskullar nårpensionsåldern som inflödet av ungdomar minskar. Den s. k.ungdomspuckeln kommer upp i åldrar med ett högre arbetskraftsdeltagande,vilket, tillsammans med att den äldsta gruppen minskar ianlal, innebär attåldersmässiga förskjutningar i befolkningen nu ger relafivt stora positivabidrag till arbetskraftens förändring. Det största bidraget fillarbetskraftens tillväxt 1985 och 1986 kom från ett ökat arbetskraftsdeltagande.De vuxna kvinnornas förvärvsfrekvens har stigit ; ökningen var docklägre 1985 och 1986 än under fidigare år och väntas fortsätta ökai samma takt 1987. motverkades kvinnornas stigandeAK-tal av att männens arbetskraftsdeltagande minskade. Detsamma gällde förungdomarna, vars deltagande i arbetskraften avtagit , bl.a. somen följd av gymnasieskolans utbyggnad. Ett förbättrat arbetsmarknadsläge ochinförandet av ungdomslag medförde att såväl de vuxna männens som ungdomarnasarbetskraftstal steg 1985. Männens AK-tal fortsatte att stiga något även 1986och väntas ligga kvar på oförändrad nivå 1987. Ungdomarnas AK-tal sjönk däremot1986, en utveckling som väntas fortsätta 1987. Tillsammans medbefolkningseffekten väntas det medföra att arbetskraften ökar med 30000personer 1987. Tabell 5:3 Förändring i arbetskraften Tusental personer i åldrarna 1986/87: 100 Bil. 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 Arbetskraftens förändring därav: - effekt av förändring i befolkningens storiek - effekt av förskjutningar i befolkningens fördelning pååldersgrupper med olika arbetskraftsdeltagande - effekt av förändring i det ålders-gruppsrelateradearbetskraftsdeltagandet 34 17 24 27 35 25 30 18 14 16 15 -3 -1 8 26 16 16 Källor: Statistiskacentralbyrån () och . Efter en svag uppgång fortsattearbetslösheten att sjunka under loppet av 1986, se diagram 5: 1. I genomsnittberäknas arbetslösheten ha varit 1986. Nedgången av antalet arbetslösaräknat från toppnivån tredje kvartalet 1983 på 157000 personer i säsongrensadetal till tredje kvartalet 1986 uppgår till ca 40000 personer. I jämförelse medandra europeiska länder framstår den svenska ulvecklingen som mycket gynnsam.Den senaste konjunkturuppgången i förmådde endast dämpaökningstakten för arbetslösheten, som ligger på . Diagram 5:1 Antalarbetslösa och antal personer i arbetsmarknadspoUtiska åtgärder Tusental personer.3-månaders glidande medelvärde Antal personer i arbelsmarknadspolitiska åtgärder O- 11111[11111 i 11111111r11r11111111111[11111111111 i 1111111111111[[ 11111111111111 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 Anm.: Medarbetsmarknadspolitiska åtgärder avses beredskapsarbete, ungdomslag Källor: Statistiskacentralbyrån () och . Antaletpersoner sysselsatta i beredskapsarbete och ungdomslag eller Prop. 1986/87:100 med rekryteringsstöd har fortsatt minska. I genomsnitt har Bil. l.l 53000 personer varit sysselsatta med hjälp av dessa ålgärder, vilketär en nedgång med 16000 . Jämförtmed toppnivån 1984, då ungdomslagen och rekryteringsstödetintroducerades, är nedgången hela 40000 personer.