prop · GA0342 · 1986-12-31 00:00:00 — Det har hävdats alt god redovisningssed kräver -eller alt det i vart fall står bäst i överensslämmelse med god redovisningssed- all redovisa även nedskrivningen av indirekta kosinader öppel som enobeskattad reserv. Den i förarbetena förordade lillämpningen av 3 § VDL medföremellertid all förelagen har inlresse av all välja meloden för direklkostnadsföring. Beskattningsreglerna skulle därmed kunna leda tiU enredovisningspraxis som står i strid mol god redovisningssed. Enredogörelse har lämnals för de effekler som kan inträda på gmnd av attnedskrivningen av lager och pågående arbeten saml upplösningen av motsvarandereserver behandlas olika i inkomstskatte- och vinstdelningssystemen. I dettaavsnill diskuleras behovel av ålgärder för all eliminera dessa effekler vidöveriålelser som ulgör led i en omstmkturering mellan närstående förelag. Reglerna om inflationskortigering i 4-6 §§ VDLlenderar all i vissa faU förstärka effekterna. När det gäller omstruktureringarinom en beslående företagsgmpp är det dock knappasl motiverai att överväganågra ändringar beträffande inflationskorrigeringen. Saken kommer i ett annatläge när omstmktureringen sker genom fusion. I avsnitt 6.3, som behandlarbe-skatlningsproblemen vid fusion, kommer även effekterna av inflationskorrigeringenatt uppmärksammas. DetförhåUandet att inkomstskatte- och vinstdelningssystemen har olika baser märks inte minsl vid en försäljning av lagertillgångar. Vid inkomst taxeringen medges konsolidering genom nedskrivning av lagret. Del bety der alt utgiften för anskaffning får dras av tUl viss del "i förväg",dvs. redan innan tillgångarna har avyttrats. Vid en försäljning återförs serven lill beskattning, vilket medför att det avdrag som företagel då får göra begränsas till den tidigare inte konsumerade delen av anskaffnings värdet. Vinstdelningsskatlen, däremot, är avsedd alt Iräffa det"verkliga" resultatet. Avdrag för lagernedskrivning medges inle (del vid inkomsttax eringen medgivna avdraget återiäggs). Hela utgiften för anskaffningen får i 93 stället dras av på en gångvid försäljningstillfället (den upplösning av Prop. 1986/87:42lagerreserven som påverkat inkomsttaxeringen återiäggs). Följden av alt lagernedskrivningarna behandlas påolika sätt i de båda systemen blir att det framräknade resultatet av enförsäljning av ett nedskrivet lager genomgående blir högre vidinkomsttaxeringen än vid vinstdelningsbeskattningen. Med den terminologi somhar använts i föregående avsnitt kan saken uttryckas så attinkomstbeskattningen kommer atl träffa försäljningspriset minskat med lagretsnettovärde medan underiaget för vinstdelningsskatt utgörs av försäljningsprisetminskal med bmitovärdet. Dessa skillnader är således en konsekvens av attsystemen har olika principiell uppbyggnad. Avsiklen är inte att här ompröva degrundläggande principerna bakom . Vad som skalldiskuteras är en mer begränsad justering för atl eliminera de effekter som kanvara särskilt besvärande i omstruktureringsfallen. Vid en omstrukturering inom en företagsgrupp brukarföretagen av naturliga skäl försöka se lill all den interna överföringen avlagertUlgångar inle ufiöser någon inkomstbeskattning hos överlåtaren. Detta kanåstadkommas på olika sätl. sker del genom alt prisei vidinternöverlåtelsen bestäms så att del inle översiiger lagrets skallemässigarestvärde hos överlåtaren, dvs. överlåtelsen sker till netlovärde (sealternativen 1 och 3 i föregående avsnitt). I andra fall kan priset sättashögre och den vinst som då framkommer vid lageröverlåtelsen i ställetelimineras av andra poster, l.ex. koncernbidrag (se allernaliv 2 i föregåendeavsnill). Med tanke på effeklerna vidvinstdelningsbeskaltningen finns det anledning all här först se på de fall därpriset vid internöverlålelsen understiger lagrets bruttovärde (i allmänhelanskaffningsvärdet). Vid inkomsttaxeringen medges under vissa förutsättningaratt en sådan överlåtelse får genomföras utan s.k. uttagsbeskattning (seavsnitt 6.2.1). Detla betyder alt den del av överiålarens lagerteserv sommotsvarar skillnaden mellan lagrets bruttovärde och priset vidinternöverlålelsen (hela reserven i alternativ 1) inle blir föremål förinkomstbeskattning i samband med överlåtelsen. Beloppet kommer i stället framlill beskattning när motlagaren säljer lagret vidare fill utomstående. Även omöverlåtarens hela lagerreserv formellt blir upplöst redan vidinternöverlålelsen kan förfarandet från företagsgmppens synpunkt sägasinnebära alt reserven hell (i alternativ 1) eller delvis "övertas" avmottagaren. Vid vinstdelningsbeskaltningen gäller emellertid,såsom redan framhållits, att lagrets hela bruttovärde dras av på en gång vidinlernförsäljningen. En försäljning på de förulsatia villkoren medför såledesgenomgående alt en förlust (internprisel minus det högre bruttovärdet)framkommer vid vinstdelningsbeskaltningen. När mottagaren säljer lagret vidareexternt Iräffas hela skillnaden mellan externpriset och det pris som lUlämpadesvid internöverlålelsen av såväl inkomsi- som vinsldelningsbeskattning'. Viddiskussionen av allernaliv 1 uttrycktes delta så atl överiåtaren får en negativoch mottagaren en motsvarande positiv post vid vinslddningsbeskattningen. 'Liksom i det föregäende bortses här från att den beskattningsbara inkomsten vid beräkningenav vinstdelningsunderlaj; skall minskas med årets inkomstskatt. Om överiåtaren kan utnyttja den förlust somframkommer vid inlern- Prop. 1986/87:42 överlåtelsen för kvittning mot andraposler blir företagsgruppen kompenserad. Omstmktureringen medför inte någonmerbeskaltning för gmppen som sådan. I många fall, t. ex. när del överlåtandeförelaget i samband med omstmktureringen upphör att driva rörelse, kan del dockinträffa atl överlåtaren inte kan utnyttja den negativa posten. Den realaförlust som dä framkommer hos överlåtaren får inte utnyttjas av andra företaginom gruppen och kan inte heller utnyttjas för avdrag ett senare år. Omstmktureringenleder med andra ord till en merbeskaltning. I några av de fall som rapporteratsliU har del rört sig om avsevärda skattebelopp. Beskattningsreglerna bör så långt möjligt ges ensådan utformning att de inle hindrar eller allvarligt försvåraromstruktureringar som från andra synpunkier är önskvärda. Del är därförangeläget alt försöka jusiera återläggningsreglerna i 3 § VDL så att debeskrivna effekterna elimineras i omslruktureringsfallen. Anledningen tiU altinlemöverlåielsen i de hitfills behandlade fallen leder till etl negaiivtresultat vid överlåtarens vinsldelningsbeskattning är, som framgått av denredan lämnade redogörelsen, atl hela anskaffningsvärdet för lagret(bruttovärdet) dras av på en gång vid internförsäljningen. Den närmast lillhands liggande lösningen är därför att låta förelagsgmppen "spara"den del av avdraget som överiåtaren inte behöver utnyttja lill dess mottagarensäljer lagret vidare. Om inlernförsäljningen sker till nettovärde (alternativ1 i föregående avsnUt) bör således elt belopp motsvarande hela den hosöverlåtaren formellt upplösta lagerreserven få "sparas" för ettsenare utnyttjande hos moltagaren. Har internöverlålelsen sketl till ell prissom visserUgen översiiger det överlåtna lagrets netlovärde men inte motsvararhela dess bruttovärde, bör skillnaden mellan bruttovärdet och internprisel få"sparas" på molsvarande sätt. Del hillills sagda har avseit de faU därinternprisel understiger lagrets bruttovärde hos överiåtaren. Lägel blir ettannat när priset uppgår tiU eller översiiger bruttovärdet. Vidinkomsttaxeringen kommer överlåtarens hela lagerreserv i detta fall att Iräffasav beskaltning i samband med internöverlåtelsen. Man kan inte - som i de fömtbehandlade fallen - hävda alt någon del av reserven "överias" avmoltagaren. Internförsäljningen leder inle till förlust vid överlåtarensvinstdelningsbeskattning trols atl hela anskaffningsvärdet (bmitovärdet) dras avpå en gång. Den beskattning som sker hos moltagaren vid en senarevidareförsäljning av lagret träffar inte heller något annat än förelagsgruppens"verkliga" vinst. De skäl som i det föregående har ansetts motiveraatt gmppen får "spara" viss del av det avdrag som tillkommeröveriåtaren föreligger således inte längre. Detta hindrar i och för sig inte att förelagen äveni de nu avsedda fallen skulle kunna ha inlresse av all få utjämna sina resullal vid vinstdelnings beskaltningen. exempel kan belysa della. Antag alt ett företag har anskaffat sitt lager , skrivit ner det med 500 och överlåter del fill elt närstående företag för etl pris som motsvarar bmitovärdet 1000. Antag vidare att företagel vid sidan av lagerförsäljningen redovisar ett underskott med 500 vid såväl inkomst- som vinstdelningsbeskaltningen. Resultatet blir då följande. Resultat avlagerförsäljningen + O Prop. Underskott av "annanverksamhet" -500 Återiäggning enligt VDL -500 I exemplet har lagerförsäljningen som sådan inleskapat del negativa vinsldelningsunderiagel. Skillnaderna i underlagen förinkomsi- och vinstdelningsbeskattning beror visserligen även i detta faU påatt lagernedskrivningarna behandlas på olika sätt i de båda systemen meneffekterna är inte specifika för omstruktureringsfallen utan kan lika välinlräffa när lagret säljs externt till marknadspris. Exemplet illustrerarnärmast det generella förhållandel att företagen - på gmnd av att systemen harolika baser -kan ha behov av särskild resultaluljämning vidvinstdelningsbeskaltningen. I avsnitt 5.3.3. har frågan om resultaluljämninginom koncernerna behandlals. Del har föreslagils atl koncernbidrag skall fåålerläggas vid vinstdelningsbeskaltningen. Beror den negativa posten i exempletpå att överlåtaren har gjort avdrag för koncernbidrag, kan ojämnheterna såledeselimineras genom en sådan återiäggning. Del finns inte anledning att i dettasammanhang överväga ytterligare åtgärder. Slutsatsen av det anförda är atl särskUdaregler är mofiverade endast för de fall då elt nedskrivet lager överförs till ett närstående företag för elt pris som understiger lagrets bmttovärde. I sådana fall bör överiå taren få möjlighel alt lill förmån för motlagaren avstå från avdrag för den del av bruttovärdet som översfiger priset vid internförsäljningen. nistrativaskäl bör gälla att etl avslående måste avse delta avdrag i dess helhet.Företagen får alltså välja mellan att låta avdraget (återläggningen) ske hosöverlåtaren enligt vanliga regler och all tillgodoföra mottagaren hela detbelopp varmed bmitovärdet överstiger internprisel. Frågan är nu när och på vilket sätt motlagarenskall få tillgodogöra sig beloppet vid sin vinsldelningsbeskattning. Vid diskussionen av den frågan antas lill en börianatt mottagaren redovisar det övertagna lagret netlo, dvs. till det pris som har tillämpats vid internförsäljningen (alternativ 1 i föregående avsnitt). Avdraget borde under denna fömtsättning i princip utnyttjas när det övertagna lagret avyttras (eller utrangeras). Detta medför inga speciella problem när lagret omsätts efter öveilagandet. Vissa lagertillgångar kan dock komma atl behållas av moltagaren under en avsevärd lid. Ju som förflyter mellan den interna överlåtelsen och externförsäljningen, desto större blir svårigheterna alt vid det senare tillfället bedöma om samtliga villkor för överföring av avdraget (se vidare nedan) är uppfyllda och att bestämma vilket avdragsulrymme som finns tillgängligt. Valel synes stå mellan all föreskriva att avdragsbeloppel skall fastställas särskilt redan i samband med internöverlåtelsen och atl kräva atl avdraget utnyttjas inom så korl tid efter internöverlålelsen alt samtliga relevanta uppgifler finnslätt åtkomliga för taxeringsmyndigheten vid avdragstillfället. Det förfaller inte lämpligt atl för det nu aktuella ändamålel belasta systemet med någon form 96 Del andra alternativet är därför att föredra. Prop.1986/87:42 Mottagaren bör få utnyttja avdraget del beskattningsår dåinternöverlålelsen sker eller det närmast följande året. Denna tvåårsregeltorde normall ge förelagen tiUräckliga möjligheter att utnyttja avdraget.Avyltras inte lagertillgångarna och har förelaget inte iövrigt tillräckligt vinstdelningsunderlag för alt utnyttja avdraget, kanförelagel - i den mån det är förenligt med god redovisningssed - välja attskriva upp lagret och göra en lika stor nedskrivning. Den senareskall ålerläggas vid vinstdelningsbeskaltningen men kan då kvittas mot detövertagna avdragel. Härefter återstår frågan hur man skall förfara närmotlagaren bmltore-dovisar del övertagna lagret, dvs. lar upp det tiU fullabmitovärdet och bokför en "övertagen" reserv som motsvararskUlnaden meUan bmitovärdet och priset vid internöverlålelsen. Denna redovisningsmelodhar diskuierats i föregående avsnitt (ahernaliv 3, den s. k.nelto/bmlto-me-toden). Där hävdades att det med nuvarande regler inle ärmöjligl alt godla meloden vid vinstdelningsbeskaltningen. Ståndpunkten innebarnärmare bestämi följande. Bruttoredovisningen av det övertagna lagret skaU ivinstdelningshänseende anses innebära att en uppskrivning har gjorts. "Övertagandet" av reserven godtas inle. Om mottagaren i bokslutetför över den "övertagna" reserven eller del av denna till utgåendebalans skall företaget därmed anses ha gjort en egen nedskrivning. Delta kanockså uttryckas så atl man vid fastställande av vilken ändring i lagerreservensom har sketl i förhållande till föregående år bortser från den kreditering avkontot för lagerteserv som gjordes vid övertagandel av lagret. Frågan är nu hurdel här diskulerade övertagandet av överlåtarens avdrag skall genomföras.Närmasl lill hands ligger all i detta fall hell enkelt godtanetlo/bmlto-meto-den. Lagrets bmttovärde godlas som anskaffningsvärde för mollagarenoch den "övertagna" reserven behandlas som om den hade redovisals avmoltagaren redan vid ingången av överlåtelseårel. Framställningen har rört endast deallmänna grunderna för atl medge elt "sparande" av överlätarensavdrag och formen för utnyttjandet hos mottagaren. Det är nödvändigt atl nuytterligare precisera fömtsättningarna. Först sedan det har skelt kan avgörasom reglerna bör få formen av generellt verkande föreskrifter eller om det ärnödvändigt att låla rätten till sparande genomgående vara beroende av dispens. Följandepunkter måste uppmärksammas. - Enligt nuvarande regler skall överiåtaren vidvinstdelningsbeskaltningen räkna av hela anskaffningsvärdet (bruttovärdet) fördet överlåtna lagret, dvs. atl återlägga upplösningen av lagerreserven. Enförutsätlning för att avdraget i stället skall tillgodoräknas mottagaren måslevara atl överiåtaren i sin deklaration återför avdraget, dvs. tar upp ettbelopp motsvarande det "överlåtna" avdraget som en fillkommande post. Det kunde övervägas alt också kräva attförhållandena är sådana all del överlåtande företaget inte självt kan utnyttja avdraget. Ett avdrag skulle med andra ord få sparas endast i den mån överiåtaren vid ett eget utnytt jande av avdraget får en real föriusl (möjligen skulle hänsyn få tas också fill outnyttjat lönebaserat fribelopp). Varje sådant ytterligare krav kompli- 97 7 1986/87.1 saml. Eflersom man kan räkna med atl överiå- Prop. 1986/87:42tåren normalt inte avstår från ett avdrag som förelagel självt har nytta av ärdet knappast motiverat att ställa upp något uttryckligt krav i det nu berördahänseendel. - Den föreslagna ordningen för "sparande"av överiålarens avdrag bygger givetvis på förutsättningen att de överlåtnatillgångarna behåller sin karaktär av lagertiUgångar i mottagarens hand. Somnämnts i avsnitt 6.2.1 är detta också cn gmndförutsättning för att man vidinkomsttaxeringen skall underlåta uttagsbeskattning i de situafioner som här äraktuella. - Av redogörelsen i avsnitt 6.2.1 har framgått attuttagsbeskattning i praxis har ansetts kunna underlåtas även i de fall därinternöveriåtelsen inte omfattar en hel rörelse eller rörelsegrcn utan bara enstakalagertillgångar (eller inventarier). De undantagsregler som är aktueUa förvinst-delningsskattcns del behöver dock knappast vara lika generösa på dennapunkt. Syftet är i första hand att undanröja visssa hinder för sådanaöverlåtelser som verkligen utgör led i en "omstrukturering" inom engrupp närstående förelag. Mot denna bakgmnd bör krävas att det avdrag som skall"sparas" hänför sig fill hela eller den huvudsakliga delen av överlåtarenslager. Är verksamheten uppdelad pä flera separata grenar, bör det dock varatillräckligt alt inlemöverlåielsen avser hela eUer den huvudsakliga delen avlagret i en rörelsegren. - En genomgående förutsättning för de hitfills fördaresonemangen har varit att överföringen av lagertUlgångar sker mellan företag somtillhör samma grupp eller på annat sätt har intressegemenskap. Detta krav måstepreciseras. I de förut nämnda framställningarna till och idebatten är det i första hand lageröverlåtelser mellan företag inom en ochsamma koncern som har uppmärksammats. Det är sannolikt också så att behovel avetl "sparande" av överlåtarens avdrag är mest påtagligt ikoncernfallen. Man kan å andra sidan inte bortse från alt nog så angelägnaomstmktureringar kan aktualiseras i andra företagsgmpper, t.ex. inom en oäktakoncern. I praxis har, som lidigare nämnts, ultagsbeskattning underlåtits vidöverlåtelser inom oäkta koncerner. Övervägande skäl synes tala för alt även denu diskulerade undantagsreglerna får tillämpas vid sådana överiålelser. Det börvara tillräckligt att intressegemenskap av det slag som har definierats iavsnill 5.2.3 föreligger. Det sagda har avsett de fall där bådeöveriåtare och mottagare är skattskyldiga lill vinstdelningsskatt. I sammanhanget bör även uppmärk sammas de effekter som inlräder när en fysisk person överför sin rörelse till ell helägt (eller ett tillsammans med närstående ägl) aktiebolag. Även dessa överlåtelser får i praxis ske ulan uttagsbeskattning. Överiåtaren är i detla fall inte skattskyldig till viinstdelningsskatt. Som påpekats tidigare kommer en överiåtelse av lagret till nettovärde att medföra att bolagel vid en senare externförsäljning Iräffas. av en vinsldelningsbeskattning som inte skulle ha skett om överiåtaren hade sålt lagret direkt fill en utomstående. Detla förhållande synes dock inle utgöra lillräckligl skäl för atl låla även överiålelser från fysiska personer omfattas av den nya regeln. Etl rimligl krav för att avdrag skall få tillgodoräknas mottagaren måste vara att både överiåtare och mottagare är skatl;;kyldiga enligt VDL. Förslageni detta avsnitt kan sammanfallas enligl följande. De föreslagna reglerna tar sikte på de fall därnedskrivna lagertiUgångar har överlåtits lill elt pris som understigerlillgångarnas bmttovärde (lagrets värde enligl räkenskaperna före avsällningfiU lagerteserv, se 5 § försia stycket VDL). I dessa fall får ett belopp sommoisvarar den liU tillgångarna hänförliga lagerreserven, dock högsl skillnaden mellanlillgångarnas bruttovärde och prisei vid överlåtelsen, tillgodoräknasmottagaren vid dennes laxering till vinsidelningsskall. Detta gäller dockendast under förutsättning a) atl både överiåtare och mottagare är skattskyldigatiU vinstdelnings-skatt, b) all del vid överlålelselillfället råderintressegemenskap (definierat i avsnitt 5.2.3) mellan överlåtaren ochmotlagaren, c) atl överlåtelsen avser hela eller den huvudsakligadelen av lagret i rörelse eUer gren av en rörelse som överlåtaren bedrev vidtiden för överlåtelsen, d) att de överlåtna tillgångarna behåller sinkaraklär av lagertillgångar i mottagarens hand och e) atl överlåtaren tar upp del belopp som skalllillgodoräknas motta- gaien som en tillkommande posl vid sin beräkning av vinstdelningsunder lag. Har mollagaren redovisat övertagandel enliglnetto/bmtto-metoden, sker tillgodoräknandet på så säll atl bruttovärdet godtassom mottagarens anskaffningsvärde för det övertagna lagret och den övertagnareserven behandlas som om den hade redovisats av mollagaren redan vid ingångenav det år då överlagandet sker. I andra fall får moltagaren ett särskilt avdragsom skall utnylljas vid laxeringen för övertagandeårel eller del närmastföljande beskallningsårel. Härefter återstår frågan om bestämmelserna kangöras generella eller om de bör få formen av dispensregler. Det kan intebestridas att reglerna blir ganska komplicerade. Svårigheterna liggeremellerlid inte så mycket i att pröva de materiella förutsättningarna som i attkontrollera alt del överförda avdraget utnyttjas på rätt sätl vid mottagarenslaxering. Konirollsvårigheterna blir knappast mindre efter eltdispensförfarande. Eflersom generella regler från andra synpunkter är atlföredra, förordas del alternativet. Nedskrivningav pågående arbelen som utförs lill fast pris skall, som nämnts i avsnitt 6.2.1, enligt nuvarande regler i princip behandlas på samma sätl som en lagernedskrivning. Del betyder atl avdrag för nedskriv ningen inte medges vid vinstdelningsbeskaltningen (det vid inkomsttaxe ringen medgivna avdraget återiäggs) och alt i stället de nedlagda kostna derna i sin helhel får dras av i samband med slutredovisningen (den reservupplösning som påverkar inkomsttaxeringen återiäggs). öm elt före tags rättigheter och skyldigheter med avseende på pågående arbeten över förs tiU ett närslående företag kan således samma effekler som vid en 99 lageröverlåtelse inlräffa.De föreslagna reglerna bör därför få tilläm- Prop. 1986/87:42 pasockså beträffande pågående arbeten. I detta sammanhang finns det anledning atl ocksåberöra frågan om behandlingen av indirekta kosinader. Den ordning somförordades i prop. 1983/84:50 (se avsnitt 6.2.1) innebär att den redovisningsmelodsom företagel använder tillmäts slor betydelse. En direkt kostnadsföring skallinte ålerläggas. Används den meloden kommer avdrag således att medges vidvinstdelningsbeskaltningen i samma takt som vid inkomsttaxeringen, öm deindirekta kostnaderna i stäUet aktiveras och nedskrivningen görs i form av enbokslutsdisposition (obeskattad reserv), skall återiäggning ske om inleförelagel kan visa atl nedskrivningen är nödvändig för all lillgodose kravet pågod redovisningssed (dvs. moisvarar en påvisbar föriuslrisk). Denna ordning harkritiserats. Man har hävdat att företagen med den nu beskrivna tillämpningen avbestämmelserna får elt incitament att välja metoden för direkt kostnadsföringtrols all en aklivering och öppen nedskrivning stämmer bättre överens med godredovisningssed. Kritiken ger anledning tUl följande synpunkter. Detär i och för sig olyckligt om beskattningsreglerna skulle få lill effekt attredovisningen styrs i en inte önskvärd riktning. Samiidigi måsle konstaterasalt det är en grundläggande princip vid vinstdelningsbeskaltningen atl ålgärdersom företagen redovisar som bokslucsdispositioner inte skall påverka vinsldelningsunderiagel.Väljer elt företag att inte belasla rörelseresultatet med en viss post ulan atti stället redovisa den som en obeskattad reserv måste presumlionen vidvinstdelningsbeskaltningen vara atl poslen skall omfattas avåterläggningsreglerna i 3 § VDL. Tillräckliga skäl att nu föreslå någon ändringföreligger inte. Enfusion är ett förfarande som innebär atl etl eller flera företag för över sinalillgångar och skulder lill etl annat företag och i samband därmed upplösesulan likvidation. I detla avsnitt görs en kort sammanfattning av de civil- ochskatteräitsliga reglema. Tillämpningen av effekterna av någrabeskattningsregler kommer atl belysas något mer utföriigt i nästa avsnitt. 1 § ABL regleras den Fusionsform som kallas absorption. Den innebär att ett aktiebolag går upp i etl annal. Del behöver inte ha förelegat någon ägar- eller intressegemen;>kap mellan bolagen före fusionen. Fu sionsvederlagel kan beslå av aktier i det moUagande företagel eller utgå i annan form. Den andra huvudformen av fusion, s.k. kombinalion, regleras i 14 kap. 2 § ABL. Det är här fräga om två eller flera aktiebolag som överför sina tiUgångar till eU nybildal akliebolag mol akiier i della bolag (apport). Inte heller i detta fall behöver någon intressegemenskap ha före legat. Vid båda fusionsformerna gäller atl lillgångar och skulder går över 100 fill moltagaren vid dentidpunkt då rättens lagakraftvunna beslut om tUl- Prop.