prop · GA03112 · 1986-12-31 00:00:00 — i åklagardistrikt: Ej erinran,även om jag tror att bestämmelsen i andra stycket sällan kommer att användas,sedan den prövats med negativ effekt. : I andra stycket föreslåsinförandet av en be stämmelse om s. k. natthäkte innebärande att den häktade under vissa tider och på särskilda villkor skall få vistas utom förvaringslokalen. Om häktningen gmndals på fara för avvikande eller på kollusionsfara kan givetvis inte en dylik regel tillämpas vilket borde ha angivits i paragrafen. 24 kap. 21§ RB Prop. i : Jag vill erinra omvad jag anfört under 11.2 (avsnitt 4.2 i remissammanställningen), vilketmöjligen bör föranleda en omformulering av paragrafen. Är t. ex. en narkotikapäverkadsom omhändertagits enligt LOB alt anse som misstänkt för brott?Åklagarmyndigheten i åklagardistrikt: Ej erinran. 24 kap. 22 § RB i åklagardistrikt: Ej erinran. Södra Roslags tingsrätt: Se under avsnitt 7 Reseförbud -anmälningsskyldighet. Polisstyrelsen vid : För allmarkera att tvångsmedlen enligt 25 kap. utgör substitut för häktning kan kapitehiibri-kenlämpligen ändras "Villkorlig häktning". Ordet "rannsakningsövervakning"föreslås utbytt mot det mera närliggande "häktningsövervakning" omdenna form av övervakning skall komma användning. 25 kap. 1 § RB : Med de av tingsrätten förordade reglemaför häktning vid recidivfara blir det av utredningsmannen föreslagna andrastycket överflödigt och kan utgå. : Se under 24 kap. 1 § RB. 25 kap. 2 § RB : I samband med reseförbud elleranmälningsskyldighet kan föreskrifter enligt lagtexten meddelas om att denmisstänkte skall lämna ifrån sig pass eller annan handling som gäller som pass.Sådan möjlighet bör också finnas vid rannsakningsövervakning. I klarhetensintresse bör detta framgå av lagen. : Utredaren har inte gått in påfrågan vilken bevisning som skall krävas för att den misstänkte skall anses haåsidosatt sina skyldigheter enligt 2 §. Särskilt hans skyldigheter enligt lagmmmetsandra stycke är allmänt hållna och del kan vara svårt att bevisa att han bmUtmot dem. Kravet på bevisning bör i dessa fall inte ställas alltför högt. Enligt utredarens förslag får häktning på gmnd av recidivfaraendast ske om brottet riktar sig mot annans liv, hälsa eller frihet eller är av annan farlig art eller brottsligheten är av stor omfattning. I sistnämnda fall fram står det som olämpligt och orealistiskt att medge att den häktade vissa tider får vistas utom förvaringslokalen. I övriga fall, dock ej då straffminimum för brottet är tvä år, kan man möjligen tänka sig att använda natthäkte. Fömlsättningarna måste dåvara att den häktade har ett fast arbete och att Prop. 1986/87:112 dagligkontroll sker av att han befinner sig pä sin arbetsplats. 25kap, 7 § RB RPS:RPS vill fästa uppmärksamheten på ännu en formuleringsfråga. I första stycketbehandlas åtalsfrisl vid rannsakningsövervakning, reseförbud ochanmälningsskyldighet. Frislen utsätts av domstolen då denna har beslutat omtvångsmedlet och löper i övrigt aulomaUskt från liden för åklagarens ivångsmedelsbeslul.I andra stycket talas om förlängning av den "utsatta" tiden.Formuleringen leder tanken endast till den av domstolen utsatta fristen, menenligt betänkandet (s. 195) avses även den automatiskt löpande fristen. Enligt RPSbör man behålla nuvarande formulering: "tid, som avses i förstastycket." Regionåklagarmyndigheteni : För all lagtexten i första stycket skall få avsedd innebörd börden utmstas med ytterligare ett "inte" enligt följande: Ominte åtal har väckts inom den Ud som avses i 7 § eller en framställning omförlängning av Uden inte har kommit in rätlen eller det i övrigt intelängre finns skäl för en åtgärd enl 1 §, skall beslutet härom omedelbartupphävas. Jfr 24 kap. 17 § 1 st RB. : Förbundet delar utredarens förslag all häktning i princip börfölja som sanktion. Rannsakningsövervakning kan emellertid även beslutas av åklagaren.Om den misstänkte åsidosatt av åklagaren angivna skyldigheter enligt 2 § förstastycket skall han enligt förslaget också häktas. Domstolen kan emellertid ha enannan uppfattning om de av åklagaren utfärdade föreskriflema och bör då intevara bunden av en bestämmelse om obligatorisk häktning. Förbundet föreslårdärför att första stycket i 10 § förses med en reservation motsvarande den somfinns i andra stycket av samma paragraf. Riksdagensombudsmän: 26 kap. RB ändrades . Då gjordes också en språklig översyn, om än begränsad, av bestämmelserna i kapiUet. Det kan inte vara rimligt all man , enbart på gmnd av en ändrad paragrafhänvisning, gör ytterligare språkjusteringar i en av kapitlets para grafer. Justeringar av den arten kan för framtiden bara leda omotive rade efterforskningar i förarbetena, när det i den praktiska verksamheten uppslår tvekan om innebörden av författningsändringen. Regionåklagarmyndigheteni Värnersborg: Innan lagändringen träder i kraft är det av yttersta vikt att enorganisation som erfordras härför har byggts upp och att den har tillgång till erforderiigpersonal och andra resurser. Delta kan ej genomföras till den 1 juli 1986.Utbyggnad av personalorganisationen tar lång Ud i anspråk. Ikraftträdandet bördärför ej ske förrän tidigast . Lagen(1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål. JK:Förslaget föranleder i och för sig ingen erinran. RPS: Förslaget Ullstyrks. Lagen(1957:668) om utlämning för brott Regionåklagarmyndigheteni : Jag utgår ifrån att någon änd ring ej avsetts i 23 § 2 st, meningen: Finner denne, att hinder mot uUäm ning ... , ulan att del utelämnade ordet "ej" på rad 12 s. 31 fallitbort till följdav ett tryckfel. Lagen(1974:515) om ersättning vid frihetsinskränkning. JK:Förslaget föranleder i och för sig ingen erinran. Bilaga 4 Prop. 1986/87: 112 Lag om ändring i Härigenomföreskrivs att 19 kap. 12 §, 24 kap., 25 kap. 1 §, 51 kap. 8 och 13 §§, 52 kap.10 §, 54 kap. 5 § saml 55 kap. 15 § skall ha följande lydelse. Vad i delta kapitel stadgas äger Vad som sägs i detta kapitel skall motsvarandetillämpning i fråga om domstols befattning med fömndersökning och användandeav tvångsmedel. tillämpas även i fråga om domstolarnas befattning medförundersökning och användande av ivängsme-dd. Omsärskilda skäl föreligger, får en fråga om häktning tas upp även av rätten i enannan ort än som följer av reglerna i detta kapitel. 24 kap. 1§' År någon på sannolika skäl misstänkt för broft, förvilket är stadgat fängelse eller däröver, må han häktas, om med hänsyntill brottets beskaffenhet, den misstänktes förhållande eller annan omständighetskäligen kan befaras, att han avviker eller annorledes undandrager sig lagföringeller straff eller genom undanröjande av bevis eller på annat sätt försvårarsakens utredning, eller ock anledning förekommer, att han fortsätter sinbrottsliga verksamhet. År brottet ringare än i första stycket sägs men kan däråfölja fängelse och har den misstänkte icke stadigt hemvist inom riket, må hanhäktas, om det skäligen kan befaras, att han avviker. Är för brouel icke stadgat lindrigare straff än fängelsei , skall Den som påsannolika skäl är misstänkt för ett brott, för vilket är föreskrivet fängelseett år eller däröver, får häktas, om det med hänsyn till brottetsbeskaffenhet, den misstänktes förhållande eller någon annan omständighet finnsrisk för all han avviker eller på något annat sätt undandrar sig lagföringeller straff 2. genom altundanröja bevis eller på något annat sätt försvårar sakens utredning eller 3. återfalleri brott. Är för brottet inte föreskrivet lindrigare straff änfängelse . häktningske, om det ej är uppenbart, att anledning därtill saknas. Kan det antagas, alt den misstänkte kommer alt dömasallenast böter, må häktning icke ske. skall häktning ske, om det inte är uppenbart, att skältill häktning saknas. Kan delantas alt den misstänkte kommer all dömas endast till böter, får häktning inteske. Den som päsannolika skäl misstankes för brott må, oberoende av brottets beskaffenhet,häktas, om han är okänd och undandrager sig att uppgiva namn och hemvist elleranledning förekommer, att hans uppgift därom är osann, så ock om han saknarhemvist inom riket och det skäligen kan befaras, att han genom att begiva sigfrån riket undandrager sig lagföring eller straff. Den som påsannolika skäl är misstänkt för brott får häktas oberoende av brottetsbeskaffenhet, omhan är okänd och vägrar att uppge namn och hemvist eller om hans uppgift omdetta kan antas vara osann, eller 2. om hansaknar hemvist inom riket och det finns risk för att han genom att bege sigfrän riket undandrar sig lagföring eller straff Om del på gmnd av den misstänktes ålder, hälsotillståndeller annan liknande omständighet kan befaras alt häktning skulle komma altmedföra allvarligt men för den misstänkte, får häktning ske endast om del är uppenbartall betryggande övervakning inte kan ordnas. Detsamma gäller kvinna som harfött så kort lid fömt att häktning kan befaras medföra allvarligt men förbarnet. Vill den misstänkte inte underkasta sig övervakning, skall häktningske. Om ytterligare inskränkning i fråga om häktning av densom är under är särskih stadgal. Åven den som endast är skäligen misstänkt för brott fårhäktas, om 1. förutsättningarnaför häktning i övrigt är uppfyllda enligt vad som sägs i 1 § första stycket eller2 § och 2. det årav synnerlig vikt att han tas iförvar i avvaktan på ytterligare utredning ombrottet. Om det på gmnd av den miss-länktes ålder, hälsotillståndeller någon annan liknande omständighet kan befaras alt häktning skulle kommaalt medföra allvarligt men för den misstänkte, får häktning ske endast om detär uppenbart att betryggande övervakning inte kan ordnas. Detsamma gällerkvinna som har fött så fömt att häktning kan befaras medföra allvarligtmen för bamet. Vill den misstänkte inte underkasta sig övervakning, skallhäktning ske. Om ytterligare inskränkningar i fråga om häktning av densom är finns särskilda bestämmelser. Senastelydelse 1981: 1294. Attreseförbud eller anmälningsskyldighet får träda i stället för häktning stadgasi 25 kap. Beslut om häktning meddelas av Förekomma mot någon skäl /i7/ häktning, må han i avbidanpå rättens beslut därom anhållas. Åro ej fulla skäl till häktning, må den misstänkte dockanhållas, om del finnes vara av synnerlig vikt, att han i avbidan på ytteriigareutredning tages iförvar. Beslut om anhållande meddelas av åklagaren. Beslutet skallinnehålla uppgift om del brott misstanken avser sawf ange gmnden föranhållandet. Beslut att häkta någon meddelas av rätten. /häktningsbeslutet skall anges det brott som misstanken avser och grunden förhäktningen. Om hävning av häktningsbeslut finns bestämmelser i 20 §. Om det finns skäl att häkta någon, får han anhållas iavvaktan på rättens prövning av häktningsfrågan. Finns inte fulla skäl till häktning men är den misstänkte skäligenmisstänkt för ett brott som avses i 1 eller 2 §, får han anhållas, om det är avsynneriig vikt att han tas i förvar i avvaktan på ytterligare utredning. Beslut om anhållande meddelas av åklagaren. / anhåltningsbeslutetskall anges del brott som misstanken avser och gmnden för anhållandel. Förekomma mot någon skäl till anhållande men kan beslutdärom icke utan fara avvaktas, må polisman även utan sådant beslut gripahonom. Träffas den som begått broU, vara fängelse kan följa, åbar gärning eller flyende fot, må han gripas av envar. må ock gripa densom är efteriyst för brott. Den gripne skall skyndsamt överiämnas till närmastepolisman. Då någon gripits, skall anmälan därom skyndsamt göras hosåklagaren. Denne har att efter förhör, som avses i 8 §, besluta,om den gripne skall anhållas el-lerfriges. Om det finns skäl att anhålla någon, får en polisman /brådskande fall gripa honom även ulan anhållningsbeslut. Om den som har begått brott, på vilket fängelse kan följa,påträffas på bar gärning eller flyende fot, får han gripas av envar. /arockså gripa den som är efterlyst för brott. Den gripne skall skyndsamtöverlämnas närmaste polisman. Senastelydelse 1981:1294. " Senaste lydelse 1981:1294. Har den, vilkens anhållande beslutats, avvikit eller ärhan eljest inte närvarande då beslutet meddelas, skall, så snart beslutet verkställts,anmälan därom göras hos åklagaren. Avviker den som misstänks för brott och förekommer skäl ////hans anhållande, får åklagaren efterlysa honom. Den som anhållits enligt 6 § eller gripits enligt 7 §skall, så snart det kan ske, för förhör inställas för åklagaren eller förpolisman som har fått i uppdrag att hålla förhöret. Har beslut att anhålla någon meddelats i hans frånvaro,skall han, så snart beslutet har verkställts, förhöras av polisman elleråklagare. Har åklagaren inte redan underrättats om frihetsberövandet, skall detskyndsamt anmälas till honom. Åklagaren skall efter förhöret omedelbartbesluta om den misstänkte skall förbli anhållen. Harnågon gripits enligt 7 §, skall han förhöras av polismaneller åklagare. Har åklagaren inte redan underrättats om frihetsberövandet,skall det skyndsamt anmälas till honom. Åklagaren skall efter förhöret omedelbartbesluta om den misstänkte skall anhållas. Anhålls inte den misstänkte skallbeslutet om gripande hävas. Om den som misstänks för brott avviker och det finns skälatt anhålla honom, får åklagaren efterlysa honom. Prop.1986/87: 112 Då någonanhålls eller då beslut om anhållande som avses i 6 § verkställs, skall denanhållne erhålla besked om det brott misstanken avser samt gmnden för anhållandel.Den anhållnes närmaste anhöriga och annan som står den anhållne särskilt näraskall, så snart det kan ske utan men för utredningen, underrättas omanhållandet. En sådan undertättelse får dock inte utan synnerliga skäl lämnasmot den anhållnes önskan. Senaste lydelse 1981:1294. ' Senaste lydelse 1981:1294 'Senastelydelse 1981: 1294, Då någonanhålls eller då ett anhållningsbeslut enligt 8 § första stycket verkställs,skall den anhållne/å besked om del brott som han år misstänkt för samt gmndenför anhållandel. Den anhållnes närmaste anhöriga och andra personer som stården anhållne särskilt nära skall underrättas om anhållandet så snart det kanske ulan men för utredningen. En sådan undertättelse får dock inte ulan synneriigaskäl lämnas mot den anhållnes önskan. Förekommaej längre skäl för anhållande, skall den misstänkte frigivas. Den som är anhållen skall hållas iförvar men må eljest ejunderkastas annan inskränkning i sin frihet, än som påkallas av ändamålet medanhållandet, ordningen å förvaringsplatsen eller allmän säkerhet. Vid hansförvaring eller förflyttning skall så förfaras, att den ej väcker onödiguppmärksamhet. Om detinte längre flnns skäl för ett anhållningsbeslut, skall åklagaren omedelbarthäva beslutet. Åklagaren skall, om inte den anhållne friges, senastdagen efter den, då beslut om anhållande meddelades eller då den anhållneenligt 8 § inställdes till förhör, avlåta framställning till rätten om hanshäktande. Behövs det ytterligare utredning för prövning av häktningsfrågan,får åklagaren vänta med framställningen. Den skall dock avlåtas så snart detkan ske och senast på femte dagen efter den, då beslut om anhållande meddeladeseller den anhållne inställdes för förhör. Görs inte framställning enligt vadsom nu har sagts, skall den anhållne friges. I samband med framställningen skall till rätten samt tillden anhållne och hans försvarare överlämnas protokoll eller anteckningar övervad dittills förekommit under förundersökningen i den mån de har betydelse förprövningen av häktningsfrågan. Rätten kan dock medge att överlämnandet fåranstå . Påkallas förhör med annan än den anhållne, skall också uppgiftlämnas därom. Om inteanhållningsbeslutet hävs, skall åklagaren som beslutet meddeladeseller senast dagen därefter göra framställning hos rätten om häktning av denanhållne. I häktningsframställningen skall anges det brott som misstankenavser, grunden för häktningsyrkandet samt tidpunkten för frihetsberövandet. Om det finns synnerliga skäl, får häktningsframställningengöras senast tredje dagen efter anhållningsbeslutet. Har anhållningsbeslutet meddelats i den misstänktesfrånvaro, räknas tiden då anhållningsbeslutet verkställdes. Den anhållne eller hans försvarare skall genastunderrättas om häktningsframställningen. ' Senastelydelse 1981: 1294. Dåframställning enligt 12 § inkommit, skall rätten, så snart ske kan och, omsynnerligt hinder ej möter, sist å fiärde dagen därefter hålla förhandhng ihäktningsfrågan. Utsattes huvudförhandling att hållas inom , sedanframställningen inkom, må dock, om ej rätten finner särskild förhandling böraäga rum, med förhandlingen anstå till huvudförhandlingen. Har enhäktningsframställning gjorts, skall rätten eller senast dagendärefter hålla förhandling i häklningsfrågan. Om detfinns synnerliga skäl, får häktningsförhandlingen hållas senare än som sägs iförsta stycket. Den får dock aldrig hållas senare än efter det attden misstänkte greps eller anhållningsbeslutet verkställdes. Vidförhandling i häklningsfrågan skall den som yrkat häktning så ock, om ejsynnerligt hinder möter för den anhållnes inställande, denne vara tillstädes. Den som yrkat häktning skall ange de omständigheter, varpåyrkandet grundas. Den anhållne och hans försvarare skall fä Ullfälle alt yttrasig. Utöver vad handlingarna från fömndersökningen innehåller samt parterna iövrigt anför får utredning angående brottet inte förebringas, om det intefinns särskilda skäl till det. Vidhäktningsförhandlingen skall den som yrkar häktning och, om det inte finnssynnerligt hinder, den anhållne vara närvarande. Den som yrkar häktning skall ange de omständigheter somhan grundar sitt yrkande på. Den anhållne och hans försvarare skall fåtillfälle att yttra sig. Utöver vad handlingarna från fömndersökningeninnehåller samt vad partema i övrigt anför får utredning angående brottet inteläggas fram, om det inte finns särskilda skäl det. Förhandlingenskall såvitt möjligt fort gå utan avbrott. dess/rågan kan avgöras.Uppskov må ej äga mm, med mindre synnerliga skäl äro därtill, och utan den misstänktesbegäran ej längre än . Uppskjutes förhandlingen, skall, om ej rätten bestämmerannat, anhållandet fortfara. Häktningsförhandlingenskall om möjligt pågå utan avbrott till dess häktningsfrågan kan avgöras.Uppskov/år äga mm endast om det finns synnerliga skäl //// det. Uppskovet fårinte vara längre än , om inte den misstänkte begär det. Uppskjuts förhandlingen, skall anhållandet bestå, om interätten bestämmer något annat. Sedan förhandlingenavslutats, skall rätten meddela beslut i häktningsfrågan. Beslut omhäktning skall innehålla uppgift å det brott misstanken avser samt kort angivagrunden för häktning- Sedanhäktningsförhandlingen avslutals skall rätten meddela beslut ihäktningsfrågan. ' Senastelydelse 1981:1294. Prop.1986/87: 112 Beslutasej häktning, förordne rätlen, att den anhållne skall frigivas. Beslutasej häktning, skall rätten häva beslutet om anhållande. Fråga omhäktning av den som inte är anhållen får las upp på yrkande av åklagaren.Efter åtalet får rätten även pä yrkande av målsäganden eller självmant ta uppfrågan. Dåfråga om häktning väckts, skall, så snart ske kan, förhandling äga rum införrätten. Om sådan förhandling gälle i tillämpliga delar vad i 14-16 §§ ärstadgat. Har den misstänkte kallats förhandlingen eller förekommeranledning, att han avvikit eller eljest häller sig undan, utgöre dock hans utevaroej hinder för förhandlingen. Uteblir målsäganden, ehuru han kallats Ullförhandlingen, må frågan avgöras utan hinder därav. Har rätten beslutat häktning av någon, som ej är vidrätlen tillstädes, skall, sä snart beslutet verkställts, anmälan därom görashos rätten. En fråga om att häkta den som inte är anhållen får tas upppä yrkande av åklagaren. Efter åtalet får rätten även på yrkande av målsägandeneller självmant la upp frågan. Då enfråga om häktning enligt första stycket har väckts, skall häktningsförhandlinginför rätlen hållas . I fråga om sådan förhandling gäller itillämpliga delar vad som sägs i 14-16 §§. Har den misstänkte kallats tillförhandlingen eller finns det anledning att anta att han avvikit eller på annatsätt håller sig undan, utgör dock hans utevaro ej hinder för förhandlingen.Uteblir målsäganden trots att han kallats till förhandlingen, får frågan ändåavgöras. Har rätten beslutat om häktning av någon som inte ärnärvarande vid rätten skall, så snart beslutet har verkställts eller hindretför hans närvaro har upphört, anmälan om detta göras hos rätten. När en anmälan enligt tredje stycket har gjorts, skallrätten eller senast dagen därefter hålla förhandling i häktningsfrågan.Om det finns synnerliga skäl, får förhandlingen hållas senare än som sagts.Den får dock aldrig hållas senare än efter det att häktningsbeslutethar verkställts eller hindret för den misstänktes närvaro vid rätten har upphört. '"Senaste lydelse 1981: 1294. Då rätten beslutar häktning enligt 16 § av anhållen ellerenligt 17 § av någon, som är vid rätten tillstädes, eller då anmälan om häktningsbeslutsverkställande inkommer, skall, om ej åtal redan väckts, rätlen utsätta dentid, inom vilken åtal skall väckas. Denna må ej bestämmas längre, än somfinnes oundgängligen erforderligt. Överstigerden utsatta tiden , skall rätten, så länge den misstänkte är häktadoch till dess åtal väckts, med högst två veckors mellanmm ånyo hållaförhandling, som sägs i 1416 §§, och därvid särskilt tillse, att utredningen bedrivesså skyndsamt som möjligt. Finnes med hänsyn till utredningens beskaffenheteller av annan omständighet uppenbart, att förhandling inom nu angiven tidskulle vara ulan betydelse, må dock rätten bestämma längre tids mellanmm. Finnes den utsatta tiden otillräcklig, må rätten, omframställning därom göres före tidens utgång, medgiva förlängning av tiden. Då rätten beslutar om häktning skall, om inte åtal redanhar väckts, rätten sätta ut den Ud, inom vilken åtal skall väckas. Tiden fårinte bestämmas längre än vad som är oundgängligen nödvändigt. År den utsatta tiden otillräcklig, får rätten medgeförlängning av tiden, om detta begärs före tidens utgång. Den misstänkte ellerhans försvarare skall om möjligt beredas tillfälle att yttra sig. Väcks inte åtal , skall rätlen, sä längeden misstänkte är häktad och dess åtal har väckts, med högst tvä veckors mellanmmhålla ny förhandling / häktningsfrågan och därvid särskilt se till altutredningen bedrivs så skyndsamt som möjligt. År det med hänsyn tillutredningen eller av annan anledning uppenbart att förhandling inom nuangiven tid skulle vara utan betydelse, får rätten bestämma längre tidsmellanrum. Tid för åtals väckande behöver inte bestämmas då rättenbeslutar om häktning enligt 3 § eller om häktning av någon som inte är närvarandevid rätten. Har rätten beslutat om häktning med stöd av 3 §, skallåklagaren, så Prop.1986/87: 112 Har ej inom Ud, som avses i 18 §, åtal väckts eller ////rätten inkommit framställning om föriängning av tiden eller förekomma eljestej längre skäl för häktning, förordne rätten att den häktade skallfrigivas. snarthan anser att det finns sannolika skäl jör att den misstänkte begått brottet,anmäla detta till rätten. Rätten skall eller senast dagen efter ensådan anmälan hålla ny förhandling i häktningsfrågan. Om det finns synnerligaskäl, får förhandlingen hållas senare än som sagts. Förhandling måste dockalltid hållas senast inom från häktningsbeslutet. Om det närförhandlingen hålls inte framkommit sannolika skäl för att den misstänktebegått brottet eller i övrigt inte längre finns skäl för häktning, skallbeslutet om häktning hävas. Rätten skall häva ett häktningsbeslut, 1. om inteinom den tid som avses i 18 § åtal har väckts eller förlängning av tiden harbegärts eller, 2. om detinte längre finns skäl för beslutet. Innan åtal har väckts, får häktningsbeslutet hävas ävenav åklagaren. Rätten skall underrättas om åtgärden. Väckes i mål, som fullföljts till högre rätt, fråga omhäktning, äge denna utan förhandling besluta däröver; är den misstänkte anhållenskall beslut meddelas sist å fiärde dagen efter det framställning om hanshäktande inkom till rätten. Finnes förhandling erforderlig, skall den hållas såsnart ske kan. Om sådan förhandling gälle vad i 14-17 §§ är stadgat.