prop · GA0397 · 1986-12-31 00:00:00 — i förstahand , SIDA och statens invandrarverk, utgör en garanti föratt dessa myndigheter kommer alt ta sin del av ansvaret för att projekten skallbli framgångsrika. Jag utgår från att de närmare formerna för samverkan ochåtaganden kommer att diskuteras mellan berörda myndigheter och . Jaghar i dessa frågor samrätt med miljö-och energiministern, biståndsministern ochinvandrarministern. Jag hemställer att regeringen 1. föreslår atl godkänna de riktlinjerangående de cen trala museernas uppgifter och ansvar för landets museiväsende som jag har förordat, 2. bereder tiUfälle alt la del av vad jag iövrigt har anfört om utvecklingsverksamhet inom museiområdet. 9 Anslagsberäkningar för /88 Utvecklingsverksamhet inommuseiområdet 1987/88 Nytt anslag (förslag) 6850000 Medel för utvecklingsarbete och utvecklingsprojekt inommuseiområdet bör tillföras slatens kulturråd. Jag har beräknat ett sammanlagtbelopp av . för detta ändamål. Hämtöver bör medel ur detta anslag tilldelas vissa centralmuseermed särskilda ansvarsuppgifter som en förstärkning av deras ordinarie anslag. Detta anslag bör föras upp med sammanlagt . Minmedelsbe räkning framgår av följande sammanställning. för utvecklingsverksamhet inom museiområdet 350000 350000 350000 350000 350000 6850000 Jag förordaratl ett nytt reservationsanslag, benämnt Utvecklingsverksamhet inommuseiområdet, förs upp i statsbudgeten . Jag vill redan nu anmälaatt jag har för avsikt att föreslå regeringen att de medelsökningar som förnästa budgetår tagits upp under anslagsposten 2 för /89 skallberäknas under resp. mottagares ordinarie förvaltningsanslag. Jag hemställer att regeringen föreslår alt till Utvecklingsverksamhet inom museiområdet /88 under åttonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av6850000 kr. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition förelägga vad föredraganden haranfört för de åtgärder och de ändamål som föredraganden har hemställt om. Bilaga 1 Prop. Sammanfattning av Museiförslag - övervägandenoch förslag angående de centrala museernas uppgifter och ansvar för landetsmuseiväsende (rapport från 1986:3). Museerna har varil föremål för ett växandeintresse i många länder över hela världen. Detta tar sig uttryck i att nyamuseer kommer till, befintliga byggs ut och utredningar görs, som söker angenya former för museiverksamheten. Museernas traditionella uppgifter att samla,bevara, vårda och visa kommer även fortsättningsvis all vara kärnan i derasverksamhet. Men samhällets snabba förändringar ställer nya och högre krav på museerna.De kan visa historiens och samtidens olika skepnader. Genom museerna kan denhistoriska erfarenheten utnyttjas för att ge perspektiv på olika frågor när detgäller att hantera nuets problem och välja framtidsinriktning. I finns ca 250 museer av varierande storlek ochmed olika inriktning. I uppdraget till ligger att ge förslag om hurman kan uppnå en tydligare ansvarsfördelning mellan museerna och om hur utvecklingenkan främjas genom samverkan mellan museer i hela landet. Många museibesök sker i skolans regi. Av den vuxnabefolkningen besöker inemot hälften varie år något museum. Social bakgrund ochutbildning har betydelse för museibesök. pekar i denna rapport pä några faktorer sompåverkar museerna . Den snabba samhällsutvecklingen kommer att ökabehovet av historisk kunskap, en ökad utbildningsnivå kan väntas medföra attallt fler kommer att ställa krav på museerna. Genom omfattande invandring harSverige blivit ett mångkulturellt samhälle, vilket också påverkar museerna.Informationsutbudet ökar i samhället och specialiseringen går allt längre.Mediesituationen förändras genom landvinningar inom datateknik ochkommunikationsteknik. Omstruktureringen i arbetslivet ger människor mer fritid.Den ekonomiska situationen är sådan att utveckling och förnyelse av denoffentliga sektorn till stor del måste ske genom omprioriteringar. Enligt uppfattning är sex områden av särskildbetydelse för museerna under . Förslagen i rapportenknyter an till dessa som i rubriken kallas historiens betydelse, arbetetsvillkor och värde, i världen - väriden i , ekologin, konsten ochundervisning folkbildning. har i en särskild skrift Museisverige (rapportfrån 1986:1) ställt samman statistiska uppgifteravseende om de större museerna dvs. de som har personal som uppgår till två eller flera årsverk. Dessamuseer är 150 stycken. En klassificering av dessa efter samlingarnas Prop.1986/87:97 huvudsakliga innehåll visar att etl sjuttiotal har samlingar medtyngdpunkt inom det kulturhistoriska området ett tjugofemtal inom huvudsakkonst/ konsthantverk, lio inom teknikhistoria, nio inom nalurhistoria, sju inomarkeologi och två inom etnografi. De statliga museerna är ett 40-tal, varav sjutton är s. k.centralmuseer. I 22 av landets 24 län finns traditionella länsmuseer, i mångaav landets kommuner finns kommunala museer. De totala driftkostnaderna för verksamheten vid Sverigesmuseer kan uppskattas till minst 700 milj. kr., varav staten svaradeför minst 330 milj. kr., kommunerna för ca 210 milj. kr. och landstingen för ca52 milj. kr. Staten bär ensam det ekonomiska ansvaret för de statliga museernaoch stiftelsen . Beträffande uppgårstatsbidraget till medan utgörs av bidrag från näringslivet. Det statliga stödet till de regionala museerna ärkonstruerat så att staten genom bidrag till en del av museernaspersonalkostnader är medfinansiär till verksamheten. /85 var slatens utgifter (exkl.arbetsmarknadsverkels utgifter) för de centrala museerna 220 milj. kr., för deregionala museerna 31 milj. kr. och för övriga statsunderstödda museer 17 milj.kr. Jämfört med /76 innebär detta en tillväxt för de centralamuseerna tillsammans i fast penningvärde, förde regionala ochför övriga statsunderstödda museer . utgifter förde cenlrala och regionala museerna var /84 ca 45 milj. kr. resp.ca 24 milj. kr. I uppdraget framhålls att de centrala museerna bör ses somen för hela landet gemensam museiresurs. I utredningsarbetet bör kulturrådetgöra en genomgång av de centrala museernas uppgifter och ansvar i relation tilllandets museiväsende och föreslå hur samarbetet meUan de centrala museernasinsemellan kan utvecklas. Museernas organisation och verksamhet har varit föremålför utredningar vid ett flertal tillfällen . Undertiden utredde musei- och utställningssakkunniga (MUS 65) detre områdena kulturminnesvård, museer och utstäUningar. MUS 65 följdes avolika organisationsutredningar. Statens agerande på museiområdet kan sägas ha utvecklats itre steg: mål-organisation-samverkan. Samverkan vetter utåt mot omvärlden och inåt mot museisektorn. Genom öppenhet mot omvärlden kan museerna tillgodogöra sig resultaten av t.ex. forskningen inom högskolan, utveck lingen av medieanvändningen inom massmedier och näringsliv, pedago giska erfarenheter inom skolan och folkbildningen och engagemanget inom hembygds- och miljörörelserna. Inåt mot museiväsendet blir ansvars- och arbetsfördelning en nyckelfråga. Genom att inte dubblera varandra i onö dan räcker resurserna längre. De centrala museernas ansvar för landets museiväsendeutgår från deras Prop. 1986/87:97 samlingar och expertkunnande.Centralmuseernas uppgifter kan sammanfattas pä följande sätl, nämligen atlförvalta och visa vårt nationella kulturarv liksom kulturarv från andraländer, att genom service, rådgivning, vandringsutställningar, depositioner m. m.vara gemensamma resurser för landets museer samt att vara lokalmuseer i sinregion. 1 rapporten pekar på några sätt att främja enökad samverkan inom museiväsendet genom att klargöra inom vilkaverksamhetsområden det finns behov av samverkan. Vidare måste ansvars- ocharbetsfördelningen mellan museerna göras tydligare. I rapporten konstaterasatt de centrala museerna är mycket olika sinsemellan och att därför sammaansvar inte skall knytas till alla. Centrala museer, som föreslås få ett vidareansvar benämns basmuseer, medan övriga centrala museer kallas statligaspecialmuseer. bör de centrala museerna i ökad utsträckninguppmärksamma uppgifterna att ge service och råd till övriga museer i landet.För atl kunna främja en ökad samverkan krävs också att man finner deeffektivaste samverkansformerna. Museerna som informations- och kunskapskälla Museernas verksamhet kan ses som en lång kedja avinformationsbehandling. Att samla, bevara, bearbeta, forska, undervisa ochvisa innebär att museerna hanterar, bearbetar och förmedlar information ochkunskap. anser att utnyttjande avinformationsteknologins möjligheter är ett viktigt instrument för attförverkliga det öppna museets idé. anser atl för att uppnå en utveckling på detinformationsteknologiska områdei krävs dels samarbete mellan resurser förutvecklingsarbete och anskaffning av utrustning. Ett samarbete behövs mellanbasmuseerna och övriga museer i landet för alt öka åtkomligheten och utnyttjandetav museernas informations- och kunskapsmaterial som helhet. Arbetet bör ledasav en samarbetsgrupp under i första hand en femårsperiod. När del gäller utnyttjande av den nya teknologin i denutåtriktade verksamheten föreslår att projektbidrag skall kunnautgå till museerna för att pröva modern teknologi i utställningar ochundervisning. konstaterar att den grundläggande ansvarsfördelningeninbördes mellan basmuseerna och de statliga specialmuseerna fungerar bra. Deflesta avgränsningsfrågor löses smidigt och förekommande dubbleringar är somregel motiverade utifrån museernas olika inriktning. regeringsbeslut om bl. a. de statliga museernassamlingsområ den är föråldrat och bör upphävas. Registreringoch dokumentation Prop. anser del angelägel all basmuseerna fortsätteratt arbeta med uppgifter av samarbets- och samordningskaraktär inom sina resp.sektorer. Förutom det arbete som åvilar basmuseerna behövs ett samarbete förmuseiområdet som helhet. Den samarbetsgrupp som föreslagits under avsnittetMuseerna som informations- och kunskapskälla bör även arbeta med frågor omregistrering och dokumentation av föremål och bilder. Den utveckling som kommit igång bör fortsätta. Basmuseernabör i ökad utsträckning stå till tjänst med rådgivning. är berett att stödja elt utredningsarbete inomramen för Svenska museiföreningens verksamhet, som syftar lill alt belysa bl.a. organisatoriska och ekonomiska konsekvenser av inrättande av en gemensam museiserviceför bl.a. handläggning av materialfrågor, upphandling och distribution av museivaror. Bland basmuseerna intar ensärställning på forskningsområdet. anser att hasmuseerna i övrigtinte kan spela nägon mer avgörande roll för grundläggande inomvetenskapligtrelevant forskning än om inte särskilda forskartjänsterinrättas vid de basmuseer som saknar sådana. Det är en fråga som kräverfortsatt analys och diskussion och lägger därför inte fram någotförslag här. Museerna har en viktig uppgift att främja forskningen vidhögskolan och vid andra forskningsorgan. Detta kan ske genom att museernasmaterial hålls tillgängligt för forskare, genom atl museerna redovisar sinaforskningsbehov och genom alt vara en viktig miljö för forskningsinformation. När del gäller områden för långsiktig kunskapsuppbyggnad imuseernas metodarbete avser att under återstoden av 1980-taletsärskilt prioritera museipedagogiken och den del av museisociologin som handlarom museibesökare och publikarbete. kommer att prioritera vissa museifrågor inomsitt allmänna FoU-ansvar men det är framför allt museerna själva, som kanstärka kontakterna inbördes och med forskningsvärlden pä FoU- området. Kulturtådel föreslår alt en arbetsgrupp försäkerhetsfrågor vid museerna även fortsättningsvis bör finnas hos . 3 1986/87. UtstäUningaroch depositioner Prop. förordar elt ökat samarbete mellanbasmuseerna, de statliga specialmuseerna och Riksutställningar när det gällerviss produktion av vandringsutställningar och räknar med att vissa stimulansbidrgskall kunna utgå. En museipedagogisk samarbetsgrupp och enprojektsekreterare föreslår knytas till för att stärka utvecklingsarbete inom det museipedagogiska området.Arbetet skall inriktas pä att förnya information och samordning i kontakt medmuseer och folkbildningsorganisationer, förskolor och skolor i hela landet. avser att ge bidrag lill för en studie och ekonomisk analys när det gällerförutsättningarna att starta en gemensam förlagsservice. Nya perspektiv på den svenska historien föreslår att ett utvecklingsprojekt startarkring den svenska historien som ett aktivt utställningsarbete mellan basmuseeroch statliga specialmuseer. Utställningssamarbetet skall inriktas på attredovisa och belysa politiska, ekonomiska, sociala och kulturella sammanhangsom påverkat det svenska samhällets utformning och plats i världen.Kulturrådet föreslår att 1,5 milj. kr. avsätts under en femårsperiodfördetta projekt. föreslår att ett utvecklingsprojekt förekologisk kunskapsspridning startas och drivs mednaturhistoriska som vetenskaplig bas och lokaliserat fill Skansen.Försöksverksamheten syftar bl.a. till att undersöka hur ett ekologisktinriktat synsätt skall kunna integreras i länsmuseernas av kulturhistoria ochkonst präglade verksamhet. Detta förutsätter nära samarbete med museerna ilandet. beräknar 1,5 milj. kr. Enmöjlig finansiering är de medel regeringen avsatt för miljöforskning m.m. Kullurrådel föreslår ett utvecklingsprojekt för att spridaen fördjupad kunskap om den icke-europeiska omväriden. Kulturrådetföreslår att etl 34 samarbeteinleds mellan SIDA, folkbildningsorganisationerna och i första Prop. 1986/87:97hand museet i i detta syfte. En intensifierad verksamhet,i första hand genom vandringsutställningar, bör bedrivas ochförslagsvis bekostas ur de medel för information som SIDA disponerar. Medelsbehovelberäknar till 1,5 milj. kr. Kulturtådetföreslår att elt utvecklingsprojekt startas i samarbete mellan museer, statensinvandrarverk, invandrarnas organisationer. Folkrörelsernas arkiv samtuniversitetsinstitutioner och studieförbund kring dokumentation avinvandrarnas kulturer. En konsulent föreslås knytas tillSAMDOK-sekretariatet vid . Kulturrådetavser att under /87 ta initiativ till ett forum för idédiskussionerom museernas framtida samhällsroller med utgångspunkt från de sexutvecklingslinjer som nämndes i kapitel I Museerna i samhället. Kulturrådetanser att grunden för samverkan mellan museerna är starka och kompetentabasmuseer. svarar för myndighetsuppgifter och ett begränsat antalsamverkansgrupper svarar för frågor som faller utanför ett enskilt eller ettpar närliggande museers ansvar. Föratt tydliggöra de centrala museernas ansvar har delat in dessa itvå kategorier basmuseer och statliga specialmuseer. , statenskonstmuseer företrädda av och moderna museet samtnaturhistoriska skall vara basmuseer. Basmuseerna som verkar inomtre huvudområden, nämligen kulturhistoria, konsthistoria och naturhistoria,föreslås framför allt verka för att en samverkan och samordning kommer tillstånd inom museernas olika verksamhetsområden. Destatliga specialmuseerna är en resurs för landets museer genom sina omfattandeoch framstående samlingar samt sin stora specialistkompetens. Till kategorinstatliga specialmuseer har räknat kungl. myntkabinettet,, östasiatiska museet, livrustkammaren. och Hallwylskamuseet, statens , , , SverigesTekniska museum, , och flygvapenmuseum. Inommänga av museernas verksamhetsområden har former för samverkan etablerats. Initiativet till samarbetet har ibland kom mit från staten och ibland från museerna och då genom . Rådet konstaterar alt det finns många samar- 35 betsgruppersom gör betydelsefulla insatser. föreslår att några Prop.1986/87:97 nya inrättas. Detta redovisas fråga för fråga i kapitel 4 Museernasarbete. föreslår dessutom att en samarbelsgruppbestående av cheferna för basmuseerna tillsätts av regeringen för att fungerasom centrum för diskussion, erfarenhetsutbyte, planering och samordning mellandessa museer. Exempel på en fråga som bör behandlas i en sådan samarbetsgruppär att precisera basmuseirollen. föreslär ett fortsatt utredningsarbete medsikte pä en delning av myndigheten och statens historiskamuseer. Rådet föreslår att en ytterligare anpassning till det stafiigaregelsystemet bör övervägas på ett par punkter när del gäller stiftelsernaNordiska museet och . Betiäffande Riksutställningar föresläs etl ökatproduktionssamarbete med basmuseerna och de statliga specialmuseerna samt atlRiksutställningar utreder frågor om ett dokumentationscentrum förutställningsområdet. anser att de statliga museernas styrelser börbestå och rekommenderar att minst två platser reserveras för museiföreträdarefrån landets museer i varje basmuseislyrelse. Rådet föreslår vidare att förordnandetidenför chefer vid basmuseer och statliga specialmuseer skall vara medmöjlighet lill omförordnande. En särskild utbildningsgrupp föreslås få ansvar attfullfölja arbetet med alt utarbeta ett utbildningsprogram för museerna. anser att vissa förändringar i basmuseernasoch de statliga specialmuseernas instruktioner och stadgar bör göras till följdav rådets förslag i denna rapport. Med utgångspunkt i förslag i rapportenföreslår rådet en total ökning på drygt 8 milj. kr. /88 tillmuseiväsendet. Av dessa avser 2,3 milj. kr. ökade medel för temporära insatser(under i huvudsak fem är), 2 milj. kr. förstärkning av basmuseernas anslag, ca800000 kr. ökade bidrag lill museer och museer, 1,5 milj. kr.ekologiprojektet och 1,5 milj. kr. utställningsprojektet om och tredjevärlden. Förteckning över remissinstanser och sammanställning av remissyttrandenöver Museiförslag - överväganden och förslag angående de centralamuseernas uppgifter och ansvar för landets museiväsende (rapport från kulturrådet1986:3) Efterremiss har yttranden över statens kulturråds rapport (1986:3) Museiförslag -överväganden och förslag angående de centrala museernas uppgifteroch ansvar för landets museiväsende avgelts av (),statskontoret, , , riksanlikvarieämbelei ochstatens historiska museer, statens konstmuseer, statens musiksamlingar, livrustkammaren.Skoklosters slott och , ,museet, slatens , ,universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), (), styrelsen förinternationell utveckling (SIDA), statens invandrarverk, statensnaturvårdsverk, humanistisk-sam-hällsvetenskapliga forskningsrådet. StiftelsenRiksutställningar, Stiftelsen . Stiftelsen , museer, museer, . ,i (LO), (),Centralorganisationen /SR, . Länsmuseernas samarbetsråd,som bifogat yttranden från Stiftelsen , . Stiftelsen läns museum.Stiftelsen . Stiftelsen , och , Stiftelsen . StiftelsenLänsmuseet i , . Stiftelsen och StiftelsenVästerbottens museum samt Föreningen . Dessutomhar skrivelser kommit in från , konstvetenskapligainstitutionen vid i , Svenska arkeologiska samfundet.Föreningen , kulturnämnden i för undervisning i svenska museer (FUISM), Arkivet för Sverigefinnaroch Finlandssvenskar i samt . Utredningenfår i allmänhet ett positivt mottagande av remissinstanserna, som anser att presenterat en bra översikt av museernas verk samhets- och problemområden. TiU dessa remissinstanser hör bl.a. sta tens musiksamlingar, museer, museer, Svenska kom- 37 Nordiska museetoch Länsmii- Prop. 1986/87:97 seernas samarbetsråd. anser dockatt kulturrådels betoning av de cenlrala museernas struktur och samarbelsformerhar gjort att de regionala museerna fått en alltför perifer behandling.Motsvarande synpunkter framförs av Svenska museijöreningen.Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer menar atl en diskussion om museernas samband ochsamverkan inte kan isoleras lill museisektorn ulan ocksä mäste innefattasamverkan med andra samhällsområden inom museernas skilda intressefält. Arkiieklunnuseelanser att kullurrådel noggrannare borde ha övervägt hur del befintligamuseiväsendet motsvarar samhällets behov av museer och deras verksamhet. Motbakgrund av ett sådant klarläggande kunde den befintliga museistrukturen havärderats och eventuella nya initiativ ha presenterats. RRV ställer sigallmänt positivt till de åtgärder som syftar lill effektivitetsvinster inomramen för nuvarande resurser. Statskontoret saknar en diskussion omprioriteringar säväl för museisektorn som helhet som för de enskilda statligamuseerna. Synpunkter på samverkan (5 - 5.2) anser i sin rapport att grunden för samverkanmellan museerna är starka och kompetenta basmuseer. För atl förtydliga decentrala museernas ansvar har rådet delat in dessa i två kategorier basmuseer och statliga specialmuseer. Kulturrådels förslag tillstyrks i stort sett av del hellövervägande antalet remissinstanser, bl.a. av statens musiksamlingar,museet, . Riksutställningar, StiftelsenSkansen. , Länsmuseernas samarbetsråd,Stiftelsen . Stiftelsen i ochFöreningen . Livrustkammaren, och Hallwylska museetfinner uppdelningen av centralmuseerna i basmuseer och specialmuseer relevantunder förutsättning att de ekonomiska ramarna för att upprätthålla specialmuseernaskompetens inte krymps och att samspelet mellan basmuseerna och specialmuseernafungerar väl. Över förslag att , historiskamuseet, museet, statens konstmuseer företrädda av nationalmuseetoch moderna museet samt skall vara sektorsansvarigamuseer och kallas basmuseer har vissa instanser haft synpunkter. Statskontoretanser att det finns skäl att ifrågasätta om museet bör tilldelasrollen som basmuseum. Slatens konstmuseer föreslår att myndigheten i sin helhetutses atl utöva basmuseiansvaret. framhåller att om ettbegrepp basmuseer skall införas så gör museet anspråk på att vara etl sådantmuseum. Förutom föreslår museer och muselnämndatt skall räknas in bland basmuseerna. LO anser att Arbetets museum bör betraktas som ettbasmuseum. StiftelsenSkansen anser all bör räknas in i samma kalegori som Prop.1986/87:97 de statliga specialmuseerna, vilka enligt utredningen utgör enresurs för landets museiväsende genom sina omfattande samlingar och specialistkompetens. Mot begreppet basmuseum för de sekiorsansvariga museernahar några remissinstanser invändningar däribland statens konstmuseer som anseratt benämningen cenlralmuseum är mer naturlig. taravstånd frän de nya benämningarna. Termen basmuseum har dubbla associationeroch kan lika gärna stå för en lokal museiverksamhet Länsmuseernas samarbetsrådanser atl i stället för basmuseum är benämningen riksmuseum eller seklorsmuseumtänkbara. Stiftelsen kan tänka sig begreppetresursmuseum eller sektorsmuseum i stället för basmuseum. Stiftelsen och län anser atl uttrycket basmuseer känns ur länsmuseiperspektivfelaktigt eftersom basen i museipyramiden utgörs av de regionala och lokalamuseerna. anser bl.a, all en indelning i ansvarsseklorerär vettig, ett förhållande som redan informelll existerar. Det är därför välkommetatt utredningen föreslår en formalisering av sektorsansvarel genom atlurskilja fem basmuseer. framhåller atl en huvudfråga förutredningen har varil att försöka precisera de centrala museernas stödjanderoll gentemot övriga museer. Förslaget, alt ge vissa centrala museer, s. k.basmuseer, etl tydligare och siörre ansvar och rådgivning gentemot övrigamuseer, förefaller ändamålsenligt. TCO framhåller, att det som skiljer basmuseel frånspecialmuseet är att basmuseet skall ha överblick över helheten inom sektornoch att basmuseet skall samordna insatserna för museernas olika verksamheterinom sektorn. Ifall samordningsansvaret läggs pä en myndighet, vilket föreslåsför konst- resp. , finns goda förutsättningar attansvaret blir reellt och därmed leder lill en utveckling av sektorn. Härinställer sig frågan vilken sektor de föreslagna basmuseerna inom denkulturhistoriska sektorn skall ha överblick över och samordningsansvar för.Organisationen för dessa tre museer bygger på verksamhetsområdenaarkeologi, etnografi och etnologi. På grundval av de redovisade tankegångarnaborde enligt TCO:s uppfattning de tre föreslagna basmuseerna inomkulturhistoria bilda var sitt specialmuseum. Vidare kan konstateras att stateni dag saknar ett kulturhistoriskt museum. Därmed borde ocksä förslaget om ettkulturhistoriskt basmuseum ha fallit. I stället föresläs ett slagsparaplyorganisation i form av tre basmuseer med ett seklorsansvar, som saknarorganisatorisk verksamhelsanknylning.