prop · GA0312 · 1986-12-31 00:00:00 — 3 avsnitt 3.7.17), i vilket ./ag instämmer, att garanfln bör betraktaspå detta sätt så snart den har karaktären av garantifondförbin delseoch alltså förstärker soliditeten i det mottagande institutet. En garan- ' 230 tisom avser upplåning av förlagslånekaraktär skall ocksä täckas på mot- Prop.1986/87: 12 svarande sätt som rena tillskolt av riskkapilal. Värdlandels reglerangående upplåningsrätt behöver alltså intevara avgörande. Vad som sagls om kapitalkrav för garanlier gäller ocksågarantier till svenska företag. Alla tillskott till andrakreditinstitut skall emellertid inte avräknas. Vissa satsningar i sidobolagligger i hög grad i del allmännas inlresse och i flera bolag har siaten inträttsom delägare. Vidare är kraven på kapitaltäckning i dessa fall betryggande. Avdessa skäl skall avräkning från det egna kapitalel inte ske i fråga omtillskott till företag där staten är delägare eller till kreditaktiebolag somfrämst lämnar krediter mot säkerhet i panträtt i bostads-, kontors- elleraffärsfastighet eller ger lån till kommuner. Genom att avräkning inte skall skekommer placeringarna atl hänföras till riskgrad 4 med ett kapitaltäckningskravpå . 1 femte slyckelföreskrivs att del egna kapitalet resp. de egna fonderna skall minskas med åttaprocenl av summan av det bokförda värdet av aktierna i vissa fastighetsbolagoch viss andel av ett sådant bolags skulder. Bolaget skall ha tiil syfle attbereda banken lokaler för dess inrymmande. Regeln tillåter att en banklillsammans med annan äger fastighet som delvis inrymmer bankens lokaler ochdelvis disponeras av meddelägaren. I en bankfasiighel kan också inrymmas t. ex.bostads-, kontors- och affärslä-genheter. Banken behöver inte haaktiemajoriteten i bolagel men skall ha en så stor andel att banken kan ansesha etl väsentligt ekonomiskt intresse i bolagel. När den ekonomiska insatsenabsolut sett är belydande kan intresset bedömas som väsentligt vid en lägreandel av företagets aktiekapital än som skulle ha varit fallet om insatsenabsolut sett varil ringa Qfr prop. 1955; 3 s. 173175). Uiöver avdet bokförda värdel på aktierna skall ocksä avräknas den del avfastighetsbolagets samtliga bokförda skulder som svarar mot bankensaktieinnehav i banken. Stycket innebär atl del slälls samma krav påkapitalläckning, ätta procenl, för direkl och indirekt ägda fastigheter. 10 § Kapitalkravel bestäms i förhållande till bankens tillgångar och ingångnagarantiförbindelser (placeringar). För en central föreningsbank med anslutnalokala föreningsbanker bestäms kapitalkravel gemensamt. Vid beräkningen avkapitalkravel indelas placeringarna i följande fyra grupper, nämligen A I. inneliggande kassa,checkar, postremissväxlar samt fordringar hos och , 2. skattkammarväxlaroch obligationer som utfärdats av staten, kommun eller därmed jämföriigsamfällighei, bankaktiebolag, sparbank, central föreningsbank, allmän kassaeller inrättning vars reglemente fastställts av regeringen, krediiakliebolag ellerNordiska invesleringsbanken, 3. andrafordringar för vilka staten, kommun eller därmed jämföriig samfällighei,bankaktiebolag, sparbank, central föreningsbank eller annan under A 1 eller 2avsedd kassa eller inrättning, krediiakliebolag, sådant bankägl akliebolag somenligt regeringens medgivande fär jämställas med krediiakliebolag vidlillämpningen av della siycke eller försäkringsföretag med svensk koncessionsvarar, 231 4. fordringar för vilkasäkerheten utgörs av värdehandling eller fordran, Prop. 1986/87: 12 somanges under A 1-3, 5. garanflförbindelserför vilka banken erhållit säkerhet i värdehandling eller fordran, som anges under A 1-4. B 1. andrafullgoda obligationer än de som anges under A 2. 2. fordringarför vilka utländskt bankföretag eller annat försäkringsföretag än som avsesunder A 3 eller samfällighetsförening svarar, därvid fordringar för vilka utländsktbankföretag svarar skall tas upp till en och en halv gånger fordringarnasbelopp, 3. fordringarför vilka säkerheten utgörs av värdehandling eller fordran, som anges under B 1eller 2, eller panträtt i jord bruks-, affärs- eller bostadsfastighet eller tomträtt tillsådan fasflghet inom av det uppskattade värdet av den fastaegendomen eller, i fråga om tomträtt, av byggnad som hör till tomträtten, 4. garantiförbindelserför vilka banken erhållit säkerhet i värdehandling eller fordran, som anges under B 1 -3. för vilka säkerheten utgörs av a. panträtt i jordbruksfastighet, i bostadsfastighetmed en- eller tvåfa- miQshus eller med flerfamiQshus förvilket bostadslån enligt stafliga bestämmelser utgår eller i tomt rätttill sådan fastighet, om pantvärdet ligger mellan sjuttiofem och etthundra procenl av det uppskattade värdet av den fasta egendomen eller, i frågaom tomträtt, av byggnad som hör till tomträtten, b. panträtti fastighet som helt eller delvis är inrättad för industriell verksamhet eller i tomträtt till sådanfastighet inom av det uppskattade värdet av den fasta egendomen eller, i fråga om tomträtt, av byggnad och annan egendom som hör lill tomträtten, eller c. förlagsbevis eller aktie, som är inregistreradvid börs, 2.garanflförbindelser för vilka banken erhållit säkerhet i form av värdehandlingeller fordran, som anges under C 1, D. övriga tillgångar ochgarantiförbindelser utom sådana som enligt 9 § Qärde och femte styckena skallavräknas från eget kapital och egna fonder. Förplaceringar som anges under A gäller inte något kapitalkrav. I övrigl uppgårkapitalkravet till lägst ett belopp som motsvarar sammanlagt en procent av summan av placeringar somanges under B, avsumman av placeringar som anges under C och av summan avplaceringar som anges under D. Placeringarskall tas upp till föQande värden,nämligen 1. fordringar, för vilka reserver somavses i 9 § andra stycket avsatts, till sittbruttovärde, 2. övriga tillgångartill sitt nettovärde, 3. garantiförbindelser,som är knutna till kreditgivning, till sitt nominella belopp saml 4. övriga garantiförbindelsertill halva sitt nominella belopp. Med uppskattatvärde i första stycket B 3 och C 1 avses det värde, som banken bestämt på grundval av särskildvärdering. Har enligt gällande statliga bestämmelser om bostadslån tillfrämjande av bostadsbyggandet sådant lånbeviQats till uppförande av viss byggnad, skall till grund för bedömandet i slället för uppskattningsvärdetläggas det enligt nämnda bestämmelser fastställda pantvärdet förbyggnaden eller den fastighet där denna uppförs om inte särskilda skälföranleder annal. (Jfr 7 kap. 7 § UBAL, 3 kap. 7 § USBL och 5 kap. 7 §UFBL, i samfliga Prop. 1986/87: 12 paragraferförsia stycket ulom försia meningen samt andra, tredje och sjunde styckena). I paragrafen angesvilken grad av kapitaltäckning som fordras för olika placeringar.Paragrafen överensstämmer med 57 § BL, 26 § SpL saml 34 § JkL, i samtligaparagrafer första stycket utom första meningen saml andra, tredje och sjunde styckena. Vid beräkningen avkapitalkravet delas placeringarna in i fyra grupper efter riskgrad. Den lägslariskgraden omfattar placeringar med ingen eller mycket liten föriuslrisk. I den högstariskgraden ingår de mest riskbetonade tillgångarna. Placeringarna i den lägsta riskgradenkräver ingen kapitaltäckning. I de följande tre grupperna krävs ett eget kapitaluppgående till en, fyra resp. av placeringarna.Indelningen av placeringarna i olikaklasser är gjord så atl reglerna skall ge en rimlig kapitaltäckning totalt settför varje bankkategori. I den lägstariskgraden, som i lagtexten betecknas som grupp A, tas upp inneliggande kassa,checkar, postremissväxlar samt fordringar hos ochriksgäldskontoret. Hit hör också skattkammarväxlar, svenska stats- och kommunobligafloner samthypoteksobligalioner och obligationerutgivna av kreditaktiebolag eller Nordiska investeringsbanken samt andra fordringar för vilka staten, kommun ellerdärmed jämförlig samfällighei svarar. Sådan samfällighei kan varalandstingskommun, församling eller kommunalförbund. Hit räknas även fordringarför vilka svensk bank eller allmän kassa eller inrättning, vars reglemente harfastställts av regeringen, svarar.Med allmän kassa eller inrättning avses bl. a. hypoteksbanken, sladshypolekskassan, AP-fonden ochskeppshypoiekskassan. Andra rättssubjekthos vilka placeringar tillhör grupp A är kreditaktiebolag och försäkringsföretag med svensk koncession samtsådant bankägl akliebolag som enligtregeringens medgivande får jämställas med kreditaktiebolag vid tillämpningen av denna bestämmelse. Härmed avsesfinansbolag, främsl sådana somdriver factoring- eller leasingrörelse. Till den lägsta riskgraden hänförs slutligen fordringar ochgarantiförbindelser för vilka banken har erhållit säkerhet i värdehandling eller fordran som harangivils. Med uttrycket fordringar för vilka de ovan uppräknadekreditinstituten m.fl. svarar avses såväldirekta gäldenärsförpliktelser som garantiåtaganden vare sig dessa har formen av borgen, bankgaranti, statligkreditgaranti eller kreditförsäkring. Tillden näst lägsta riskgraden - i lagtexten betecknad som grupp B - hör andra fullgoda obligationer än de somhar upptagits i grupp A samt fordringar pä utländskt bankföretageller försäkringsföretag eller på sam fällighetsförening. Atl en obligationär fullgod innebär att den kan belånas i . Normalt förutsätts attden offentligen utbjudits av svenskt bankinstitut och är registrerad vidStockholms fondbörs. Bestämmelsen är i och för sig också tillämplig påobligationer som är utfärdade av utländska låntagare. Med samfällighetsföreningavses förening för samfällighei enligt lagen (1973:1150) om förvallning av samfälligheter. Till grupp B räknas vidare fordringar med säkerhet ipanträtt i jordbruks-, affärs- eller bostads- fastighet eller tomträtt till sådan fasflghet inom ay uppskattningsvär- 233 Beträffandedetta värde, se Qärde stycket. Slutligen hör till grupp B Prop. 1986/87: 12fordringar och garantiförbindelser med säkerhet i sådan värdehandling ellerfordran som hör till samma grupp. Till nästa riskgrad - grupp C - hör ihuvudsak andra inteckningslån än de somtidigare har nämnts. Sådana placeringar är fordringar med säkerhet i panträtt i jordbruksfastighel, bosladsfaslighelmed en- eller tvåfamiljshus eller flerfamiQshus med statiigl bostadslån ellertomträtt till sådan fastighet, om pantvärdet liggermellan 75 och av uppskatlningsvärdet. Vidlångivning till statligt belånade bostadshus skall det värde lilllämpas som destatliga låneorganen har fastställt. Till samma kategori räknas fordringarmed säkerhet i panlräll i industrifastighet eller tomträtt till sådan fastighet inom av uppskattningsvärdet.Till grupp C hör också fordringar medsäkerhel i föriagsbevis och aktier, som är regisirerade vid Stockholmsfondbörs. Till den högstariskgraden - grupp D - förs alla tillgångar och garantiförbindelser som intehar räknats in i riskgraderna A-C och som inte skall avräknas från eget kapital och egnafonder enligt 9 §. Enbank skall ha eget kapital eller egna fonder tillett belopp, som motsvarar sammanlagt av summan av placeringarna i den nästlägsla riskgraden, av summan av placeringarna i nästa riskgrad samt avsumman av placeringarna i högsta riskgraden. Det samlade kravet på egetkapital räknas fram genom alt kapitalkraven för bankens olikatillgångar läggs samman. I tredje slyckel anges till vilka värden olikaplaceringar skall tas upp. 1 fiärde stycketanges att med uppskattat värde avses det av banken uppskattade värdet. Deltaskall ha fastställts efter en noggrann expertvärdering i varje särskilt fall. Istället för detla värde skall emellerlid banken vid långivningen lillbostadshus som har uppförts eller byggis om med stöd av bostadslån enligt statliga bestämmelserflllåmpa samma värden som de statliga låneorganen, dvs. 11§ Om ett/jaw/tar/eWag genom aktieinnehav eller på annat sätt har andel i ett utländskt företag som driver någonform av bankverksamhet och andelenuppgår till lägst Qugo procent av företagets aktiekapital eller motsvarande,skall, utöver vad som anges beträffande kapitalläckning för aktier ellerandelar i företagel i 9 § Qärde stycket, föQande gälla. För det utländska företagets placeringarskall bestämmas elt kapitalkrav. Bankenskall vid varje lidpunkl uppfylla kapitalkravel enligt 10 § och den del av kapitalkravet i det utländska företagetsom svarar mot bankens andel i företaget. Vid beräkningen avdet särskilda kapitalkravel för det ufländska företa get och vid bestämmandel av vad som i detta sammanhang skall anses som egetkapital skall 9 och 10 §§ gälla i tillämpliga delar. För de fordringar som banken eller företag somavses i första stycket har på något av dessa företag krävs inget eget kapital. Detsammagäller fordringar för vilka etl företag som avses i första slycket svarar. Vid beräkningen av bankens eget kapital skall 9 § Qärde stycket intetillämpas. Vid tillämpningen av 9 § andra stycket får med det egna kapitalel likställas så stor del av det utländska företagets reserver m.m. somsvarar mot bankens andel i företa get. Bankinspektionen beslutar i fråga omkapitalkrav och vad som skall Prop. 1986/87: 12 anses som egel kapital. (Jfr 7 kap. 8 § UBAL) Paragrafen saknar motsvarighet i gällandeBL. Den överensslämmer i sak med utredningens förslag. En närmareredogörelse för bakgrunden lill bestämmelsen saml remissinstansernassynpunkter har lämnats i den allmänna motiveringen (3.8). I försia slycketanges för vilka av svenska banker helt eller delvis ägda utländskabankföretag konsolideringsförfarandet skall gälla. Kapitaltäckningskravet för moderbanken åena sidan och för gruppen som helhet ä andrasidan skall beräknas i tvä skilda förfaranden. För den svenska banken skall kapitaltäckningsreglerna i 9och 10 §§ gälla oförändrade. Härvidskall bestämmelserna i 9 § Qärde stycket lillämpas, vilket innebär allhela det bokförda värdet av bankens aktier eller andelar i utländska bankförelag räknas bort från del egnakapitalel. Delta innebär i sin turatt moderbanken inte i kapilaltäckningshänseende kan tillgodoräknas evenluellakapiialöverskott i de utländska bankföretagen. Denna princip kommer i lagtexten till uttryck i förstastycket genom att där särskilt anges atl de föQande bestämmelserna skall gällautöver bestämmelserna i 9 § Qärde stycket. Den ulländskaetableringen skall i försia hand alltid inrätta sig efter de kapitaltäckningsregler som gäller ivärdlandet. Syflel med konsolideringsförfarandetär att bevaka att de risker som elableringar i länder med mycket liberala kapitaltäckningsregler utsättsför inte blir så slora, att gruppens - och därmed den svenska bankens -säkerhel kommer i fara. Del har inte bedömtsnödvändigt att i paragrafen införa någon beslämmelse om detla. I andra stycketfinns den cenirala bestämmelsen att banken skall ha ett eget kapital tilllägst ett belopp som moisvarar del sammanlagda kapitalkravel i banken och i deutländska bankförelagen. I första meningen anges att ett kapitalkrav skallbestämmas för de utländska bankförelagens placeringar. Med placeringar avses här detsamma som i 10 §, dvs. företagets tillgångar och de garantiförbindelser som deutländska företagen har ingåtl. Hurkapitalkravel skall bestämmas anges i nästa siycke. De utländska företagens kapitalkrav skall till den del demoisvarar bankens andel i resp. företag läggas samman med bankens egetkapilalkrav enligt 10 §. Banken åläggs atl vid varje fldpunkt ha etteget kapital till lägst ett belopp som svarar mot detla kapitalkrav. Uttrycketvid varje tidpunkt anger att det egnakapitalet aldrig får underskrida det sammanräknade kapitalkravet. Kapitaltäckningen behöver emellertid intekontrolleras med korta mellanrum.Uttrycket anger däremot att banken även mellan kontrolltillfällena måsteha eget kapital i sådan utsträckning att kapitalkravet tillgodoses. Paragrafens tredjestycke föreskriver hur kapitalkravet i konsoliderings förfarandet skall bestämmassamt vad som därvid får anses som eget kapital. Som utgångspunkt anges attreglerna i 9 och 10 §§ om beräkning av kapitalkrav och om vad som anses som eget kapital skall gälla i tillämpliga delar. Företagen i en bankgrupp kan hafordringar på varandra. Det är emeller- Prop. 1986/87: 12 tid den risk som drabbar gmppen som helhet vid placeringav tillgångarna utanför gmppen somskall läggas till gmnd för beräkningen av kapitalkravet i konsolideringsförtärandet. Därtor skall de fordringar inte räknas med som den svenskamoderbanken har på helägda dotterbanker eller som helägd dotterbank har påandra av moderbanken helägda dotterbanker. Om den svenska banken har en fordranpå ett utländskt bankföretag vari den svenska banken har endast en mindreägarandel och detta bankföretag placerarmedlen utanför konsolideringsgmppen innebär det atl kapitalkravet ikvotkonsolideringsförfarandet beräknas endast på den del av placeringensom svarar mot den svenska bankens ägarandel i det utländska bankföretaget.Detla kan tyckas innebära att gruppens kapitaltäckningskrav blir för lågtberäknat. Emellertid har även risken för placeringen kommit att delas av övrigadelägare i det utländska bankföretaget. Gmppens beräknade kapitalkrav, medeliminering av den interna fordringen, geralltså en rättvisande bild av den verkliga risk som gruppen utsätts för. Detbör därför tillåtas alt alla interna fordringar mellan bankföretagen inom konsolideringsgruppenelimineras vid beräkningen av gruppens kapitalkrav. En bestämmelse i enlighethärmed har förts in i förslaget i tredje slycketandra meningen. Vid beräkningen av kapitalkravet för de utländska företagenskall 10 § gälla i tillämpliga delar. Detta medför att det inte krävsnågot eget kapital för ett utländskt bankföretags fordran på en svensk bank. En regel om eliminering av ettutländskt bankföretags fordran på den svenska banken är därför onödig. Även för de garantiförbindelser som ettbankföretag inom gmppen har ingått skall ett kapitalkrav beräknas.Enligt 10 § krävs inget eget kapital för en fordran för vilken svensk bank svarar och eget kapital till lägst av en fordran för vilken utländskbank svarar. Om en bank inom gruppen garanterar en kredit sombeviQats av en annan bank inom gruppen uppkommer i princip samma problem vid beräkningen av gmppens kapi talkrav som beiräffandeinlernfordringar. En konsortiebank i uflandet vari en svensk bank är delägare kan tveka inför att beviQa en kund en kredit. Den svenska banken, som har bättre kunskap om kundens kreditvärdighet än övriga delägare i konsortiebanken, kanfinna det vara ändamålsenligt att ensam lämna garanti för kredittagarens åtaganden. Garantiförbindelsen ingås emellertid av en annan helägd utländsk bank. Utan eliminering kommer kapitalkravet för krediten i konsolideringsförfarandet att beräk nas till dels av kreditbeloppeti konsortiebanken, dels exempel vis åtta procenl för garantiåtagandet. Totalt sett blir såledeskapitalkravet antagligen för högt. Därtill kommer attgarantiåtagandet avser hela belop pet medan den svenska banken endast svarar för den del av krediten som svarar mot bankens ägarandel i konsortiebanken. Eftersom ett garanflåta- gande av bank för en kredit enligt 10 §föranleder ett lägre kapitalkrav för krediten och det i stället är garantiåtagandet som beläggs med ett kapital krav som motsvarar den verkliga risken, synes det vara mest rättvisande att tillåta fullständig eliminering avfordringen och endast lägga ett kapi talkrav på garantiåtagandet. I exemplet kommer således dotterbankens garanti att läggas till grund för beräkningen av kapitalkravet, vilket väl 236 svarar mot den reella risk som gruppen utsätts för; 1 det motsattafallet, att Prop. 1986/87: 12 konsortiebankengaranterar en kredit som lämnats av en helägd dotterbank, beläggs den del avdel garanterade kreditbeloppet som svarar mot densvenska bankens ägarandel i konsortiebanken till grund för beräkningen.Även della motsvarar väl den reella risk som gruppen utsätts för. I tredje slyckettredje meningen har därför en bestämmelse tagits in som innebär att ingetkapitalkrav behöver beräknas för en fordran som garanteras av en annan bankinom gruppen. Att inget kapitalkrav behöver beräknas för en kredit somgaranteras av den svenska banken följer av bestämmelserna i 10 §,vilka enligt huvudregeln skall gälla i tillämpliga delar i konsolideringsförfarandet. harkonstaterats att konsolideringsförfarandet inte skall påverka gällandekapitaltäckningsregler, såvitt gäller den svenska moderbankens egen rörelse.Vid beräkningen av dess egna kapital skall alltså det bokförda värdet av bankens aktier ochandelar i utländska bankföretag dras ifråndet egna kapitalet. I konsolideringsförfarandet skall gruppens sammanlagda egna kapital kunna utnyttjas förtillgodoseende av det framräknadekapitalkravet. I tredje stycket fiärde meningen sägs därför att 9 § Qärdeslycket inte skall tillämpas i konsolideringsförfarandet. Detta innebäri prakliken att någon reduklion inle skall äga rum av den svenska bankensaktiekapital med det bokförda värdet av den svenska bankens aktie- eller andelsinnehav i det ulländskabankföretaget. Bankgruppens lotalaaktiekapital blir därmed lika med den svenska bankens aktiekapital. Gruppens egna kapital utgörs av dettaaktiekapital jämte det bundna och friaegna kapital i övrigt som kan flnnas i den svenska eller i de utländska bankföretagen. Förlagsbevis som de senareemitterat och som innehas av densvenska banken, skall elimineras på samma sätt som aktier. Tredje srycket sisla meningen innebär alti konsolideringsförfarandet fär, i sammautsträckning som sägs i 9 § andra stycket, likställas så slor del av deutländska företagens reserver och av dessa utgivna föriagsbevis eller andra skuldförbindelser med efterställdbelalningsrätl, som svarar mot bankensandel i resp. företag. I konsolideringsförfarandet får således gruppenssammanlagda reserveringar och det sammanlagda nominella beloppet avföriagsbevis, som utgivits inom gmppen, likställas med egel kapital framräknat pä det sätt som tidigare angetts.Eftersom bankgruppens egna kapital i regel är större än den svenska bankens,kan reserver och förlagsbevis kommaatl utnytQas i konsolideringsförfarandet även om de inte fått likställas medeget kapital i den svenska banken. De reserveringar som det här kan vara fråga om är sådana som anges i 9 §andra slycket. Om de ufländska företagen endast är delägda får baramotsvarande andel av reserver ochförlagsbevis m. m. medräknas. Del bör i detta sammanhang påpekas all det beskrivna förfarandet innebär attdet inte uppställs någol krav atlvarje elablering utomlands själv skall ha eget kapital till lägst ett beloppmolsvarande det framräknade kapitalkravet för företaget. Det räcker att gruppen som helhet har eget kapital itillräcklig omfattning. Bestämmelsen omkonsoliderad kapitalläckning bygger, som framgått, på de regler om kapitalkrav och eget kapital som föreskrivs i 2 kap. 9 och 10 §§ för svenska banker.Ulländska banker har flllgång till en rad olika 237 placeringsformer som skiQer sig från dem som förekommerhär i landet. 1986/87: 12 samma sätt kan bestämmelserna variera mellanolika länder om vad som motsvarar vårt begrepp eget kapital och vad som i övrigtfår räknas in i kapitalbasen. föreligger stora skillnader mellan de olikasvenska bankernas utlandsengagemang bl. a. i fråga om antalet banker och länderdär deär verksamma. Vidare varierar engagemangens omfattning, dels i förhållande tillden svenska bankens storiek, dels när det gäller ägarandelen i de utländskabankerna. Dessa banker har dessutom sinsemellan olika verksamhetsinriktningar.Sammantaget gör dessa förhållanden att det kapitalkrav som den svenska bankentillsammans med de hel- eller delägda bankerna skall uppfylla och vad som skallanses som egel kapital i de oUka utländska bankerna måste bedömas för varje bank för sig.\ fjärde stycket föreskrivs därför att bankinspektionen skall besluta i frågaom kapilalkrav och vad somskall anses som eget kapital. Till grund för inspektionens beslut ligger de regler om kapitalkrav och egetkapital som föreskrivs för de svenska bankerna.