prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Det torde höra till undantagen att förvaltaren i en ordinärkonkurs förmår prestera en bouppteckning inom från konkursbeslutet.Borgenärsförteckningen fyller då syftet alt upplysa konkursdomaren om vilkaborgenärer som skall kallas till det första borgenärssammanträdei. Dethar under remissbehandlingen framförts kritik frän bl.a. riksskatte verkel (RSV) och domareförbundet angående tidpunkten för bouppteck ningens ingivande. Del sägs atl förvaltarna ofta begär - och fär - anstånd med att upprätta bouppteckningen av sådana skäl som all gäldenären inle går att få tag på. Enligt bl.a. RSV har förvaltarna inte allfid utnyttjat 266 möjligheternafill hämtning och häktning. RSV föreslär all det i lagen införs Prop.1986/87:90 en begränsning sä att högst tre anstånd fär beviljas ulan atttillsynsmyn- 7 kap. digheten hörs. Enligt domareförbundet har del pä många hällutvecklats en praxis innebärande atl förvaltarna inle ger in bouppteckningenförtän i anslutning till del första borgenärssammanträdei. Delta medförenligt förbundet all konkursdomaren inle har kunnat granska uppgifterna ibouppteckningen inför den förestående edgången. Förbundet föreslår att det ilagen införs en skyldighet för förvaltaren alt ge in bouppteckningen senastviss lid, exempelvis före sammanträdet. Edgängssammanträdetskall enligt milt förslag äga rum tidigast en och senast tvä månader från dagenför konkursbeslulel. Detta innebär en ganska avsevärd förlängning av denmellanliggande fiden. Del måste kunna förutsättas all förvaltarna inom dentiden normall har möjlighet all upprätta bouppteckningen. Undantagsvis kan dockedgängssammanträdet äga rum senare än tvä månader frän nämnda dag. Detär givetvis angeläget alt rätten, fillsynsmyndighelen och borgenärerna gestillfälle alt i förväg granska de i bouppteckningen lämnade uppgifterna. Dettaökar pressen på gäldenären att redan från början lämna kortekla uppgifter omboet. Det bör därför anges en yttersta gräns inom vilken bouppteckningen skallavlämnas. 1 mitt förslag föreskrivs att bouppteckningen skal) ges in så snartsom möjligt och senast före edgängssammanträdet. Nägon formellmöjlighet fill anstånd finns inte. Delförekommer att konkursförvaltaren inte fär kontakt med gäldenären. Gäldenärenkan befinna sig utomlands eller helt enkelt hälla sig undan och vägra alt gesig lill känna för förvaltaren. Förvaltaren skall i dessa fall upprätta en s.k.nödbouppleckning, dvs. ta upp de tillgångar och skulder som förvaltaren stöttpå i sina efterforskningar. Det är givet att det inte går att ställa särskiltstora krav pä en sådan bouppteckning. Edgängssammanträdet skall hållas trotsatt den ingivna bouppteckningen har upprättats utan gäldenärens medverkan. Vidsammanträdet skall förvaltaren redogöra för sina efterforskningar och redovisavad han har vidtagit för åtgärder för atl nä kontakt med gäldenären. De vidsammanträdel närvarande borgenärerna och tillsynsmyndigheten kan tänkas kunnalämna kompletterande upplysningar såväl om boet som om gäldenärensuppehållsort. Enligtmitt förslag finns del möjlighet atl i alla konkurser fatta beslut omavskrivning eller om utdelning även om gäldenären inle har beedigat enbouppteckning. Detta förutsätts dock förekomma endast i undanlagsfall och eflernoggranna efterforskningar. Del förutsätts vidare alt tillgängliga tvångsmedelvisat sig verkningslösa för atl förmå gäldenären atl medverka vid boutredningenoch inställa sig vid edgångssammanträdel. Vid delta skall rätten med slöd avtillgängliga upplysningar besluta om konkursens fortsatta handläggning. Normalltorde rällens beslut mynna ut i att elt nytt sammanlräde sätts ut lill ensenare dag. Under den mellanliggande liden bör förvaltaren vidta de åtgärdersom med ledning av de vid edgängssammanträdet lämnade upplysningarna framstårsom ändamålsenliga. Inget hindrar emellertid atl rätten preciserarvilka åtgärder som förvaltaren förväntas vidta. Beroendepä hur konkursen utvecklar sig kan rätlen vid nästa samman- 267 tradefatta olika beslut. Konkursen kan avskrivas men om förvaltaren Prop. 1986/87:90anser atl det är lämpligt kan ocksä utdelning ske efter avyttring av de 7 kap.tillgångar som förvaltaren påträffat. Om gäldenären har medverkat vid boutredningenmen inte förmälts att beediga bouppteckningen bör möjligheterna till hämtningeller häktning prövas. Detsamma gäller om gäldenären inle har medverkat vidboutredningen men det finns skäl som talar för att sädana tvångsåtgärder kan geresultat. Sammanfattningsvis har rätten relativt fria händer atl besluta omkonkursens fortsatta handläggning. Rätten bör alltid bevaka att de möjlighetersom slår fill buds utnyttjas till fullo innan konkursen avslutas. Om konkurseninte avslutas, bör rätten alltid sätta ut ett nytt sammanträde för eventuelledgång eller för nya beslut om den fortsatta handläggningen. Gäldenärenbör alltid kallas särskilt fill del nya sammanträdel om han inte är närvarandevid edgängssammanträdet. Föreligger förutsättningar därför kan gäldenärenhämtas till sammanträdet (6 kap. 9 8). Nägon annan särskild kallelse behöverinle utfärdas fill de fortsatta sammanträdena. Om tillsynsmyndigheten inle ärnärvarande bör den dock underrättas om den bestämda tidpunkten. Föreskrifter omdetta kan tas upp i den nya konkursförordningen. Lagrådethar i anslutning till del sagda anmärkt att enligt lagförslaget utdelning ikonkursen inle förutsätter nägot särskilt beslut frän rätlens sida om atl säskall ske och att beslut om t.ex. avskrivning av konkursen inle behöver fattasvid eller i anslutning lill ell sammanlräde. Lagrådei erinrar också om atl ellbeslut av rätten om atl hämta eller häkta en gäldenär som inte vill medverkavid boutredningen eller beediga bouppteckningen kräver yrkande om åtgärdenfrån förvaltarens eller tillsynsmyndighetens sida (6 kap. 10 §). Idet tredje slyckel har upptagils nuvarande bestämmelse i 53 8 första Slyckelsista meningen KL atl en ny bouppteckning inle behöver upprättas om en sådantidigare har getts in och förvaltaren anser den tillförlitlig. Till dettastycke har ocksä flyttats den kompletterande regeln i 53 8 andra styckel sistameningen KL som anger all förvaltaren skall anmäla till rätten ochtillsynsmyndigheten om han godkänner den tidigare ingivna bouppteckningen. Idet enhetliga förfarandet föreligger normalt sett ingel behov av enborgenärsförteckning. Om det däremot redan före edgängssammanträdet harbeslutats att bevakningsförfarande skal! äga rum, måste en sädan förteckningupprättas om inte bouppteckningen redan har getts in. Rätten skall nämligen dåsärskilt underrätta varje känd borgenär om att bevakningsförfarande skal! En föreskrift om att borgenärsförteckning skal! upprättas i dennasituation har intagits i ået fjärde slyckel. Bestämmelser om underrättelsetill kända borgenärer kan meddelas i förordning. Förteckningen skall avförvaltaren ges in senast frän beslutet om bevakningsförfarandet. Ombouppteckning inges inom denna lid bortfaller givetvis behovet av borgenärsförteckningen. 1del Qärde styckel har lagts till en bestämmelse som motsvarar 3 8 första stycket lagen (1956:217) om vissa kredifinrättningars konkurs. Be stämmelsen, som gäller endast dä det har beslutats om bevakning, skall ses 268 mol bakgrund av delförhållandet all insältningsborgenärerna är befriade Prop. 1986/87:90 fränbevakningsskyldighet om del fordringsbelopp som upplagils i förteck- 7 kap.ningen överensstämmer med borgenärernas krav. Detta framgår av 9 kap. 5 8 andrastycket. Med dessa bestämmelser kan den nämnda lagen upphä- Förvaltarenfär, om det behövs, begära handräckning av kronofogdemyndigheten för atl kunnaomhänderta eller annars fä tillgång lill gäldenärens bo med de böcker och andrahandlingar som rör boel. Delsamma gäller sådant räkenskapsmaterial som avses i12 8 andra stycket. får dä genomsöka hus, rum ellerförvaringssiällen och, om tillträde behövs lill något utrymme som ärtillslutet, låta öppna lås eller ta sig in på annat sätt. Kronofogdemyndighetenfår även i övrigl använda tvång i den mån det behövs för det avsedda ändamåletoch det kan anses befogat med hänsyn till omständigheterna. Våld mot person färdock brukas endast om kronofogdemyndigheten möter motstånd och i den mån det medhänsyn lill ändamålet med ingripandet kan anses försvarligt. 1fråga om överklagande av kronofogdemyndighetens beslut eller åtgärd enligtförsta styckel tillämpas bestämmelserna i ulsökningsbalken om talan motutmätning i allmänhet. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 7 kap. 16 8 KLförslagel och 54 8 KL. Ijämförelse med KL har införts en särskild hänvisning lill de fall som avses i12 8 andra slyckel. har alltså befogenhet att meddelahandräckning för att förvaltaren från en sädan uppdragstagare som avses därskall få ut handlingarna i fräga. Vidremissbehandlingen har framförts önskemålet atl förvaltaren inle bara skall habefogenhet ulan också skyldighet all påkalla handräckning i nu avsedda fall.Det har därvid ocksä gjorts gällande all del skulle vara praktiskt ocheffektivt om fillsynsmyndighelen och inle kronofogdemyndigheten verkställdehandräckningen. Föregen del menar jag atl handräckningsmöjligheten i dessa situationer börbetraktas som etl slöd ät förvaltaren och ett påtryckningsmedel mot den som ärskyldig all tillhandahålla viss egendom. Vid tvångsmedelsanvändning gäller somen allmän princip alt tvångsmedlet inte får tillgripas om samma resultat kanuppnås pä frivillig väg eller med lindrigare tvångsmedel. En skyldighet förförvaltaren att påkalla handräckning kan mot den bakgrunden inte komma i fräga.Med hänsyn fill tillsynsmyndighetens ställning i konkursförfarandet anser jagdel inle heller lämpligt alt den myndigheten som sädan skall befalla sig medverkställighet av handräckning. Lagrådeihar i anslutning till denna paragraf påpekat bl.a. följande. "Ennyhet är atl kronofogdemyndigheten - utan slöd av något domstols avgörande - kan lämna handräckning för all bereda förvaltaren tillgäng lill räkenskapsmalerial som inle hör till gäldenärens bo men som gäller detta och har upprättats av någon annan pä gäldenärens uppdrag (se angående 269 den materiella regeln 7kap. 12 8 andra stycket). Atl det rör sig om ett Prop. 1986/87:90handräckningsförfarande torde innebära att kronofogdemyndigheten inte j jkan medge handräckning när del framstår som oklart, omförutsättningarna för skyldighet all lämna ut material föreligger. Konkursförvallarenär då hänvisad alt väcka talan vid domstol om all få ut materialet från densom påstås inneha del. Enligtparagrafens andra stycke tillämpas i fråga om överklagande avkronofogdemyndighetens beslut om handräckning, bl.a. för utfäende avräkenskapsmaterial från den som har upprättat sådant för gäldenärens del,bestämmelserna i ulsökningsbalken om talan mot utmätning i allmänhet. Lagrådetvill härtill anteckna atl vid lillämpning av 18 kap. 7 8 andra stycketulsökningsbalken den som har upprättat materialet inte kan anses som 'tredjeman', vilket innebär alt han måste föra talan från det atlbeslutet delgavs honom." Jaghar inle något all erinra mot vad lagrådei sålunda har uttalat. Förvaltarenskall upprätta en skriftlig berättelse om boets fillständ och omorsakerna till gäldenärens obestånd, såvitt de har kunnat utrönas, och ommöjligl ange vid vilken fidpunkl obeståndet kan antas ha inträtt. 1. enöversikt över tillgångar och skulder av olika slag, 2. en uppgift om huruvida del harförekommit något sådant förhållande som kan föranleda återvinning lillkonkursboet, 3. en uppgift om huruvida detfinns skälig anledning alt anta att någon enligt bestämmelserna iaktiebolagslagen (1975:1385) eller lagen (1987:000) om ekonomiska föreningar ärskyldig att återbära olovlig vinstutdelning eller annan olovlig utbetalningeller atl enligt dessa lagar eller lagen (1980:1102) om handelsbolag och enklabolag utge skadestånd lill aktiebolag, ekonomisk förening eller handelsbolag, 4. en uppgift i förekommande fallom skyldighet enligt 13 kap. 2 8 aktiebolagslagen atlupprätta särskild balansräkning kan antas ha inträtt, om denna tidpunkt kanutrönas, 5. en uppgift i förekommande fallom atl misstanke om brott som avses i 11 kap. eller om sådantförfarande som kan föranleda näringsförbud enligt 2 8 lagen (1986:436) omnäringsförbud har anmälts lill åklagaren, 6. en uppgift om vilketbokföringssystem en gäldenär som är eller under det senasle året förekonkursansökningen har varit bokföringsskyldig har tillämpat och hurbokföringsskyldigheten har fullgjorts. Berättelsenskall och senast frän konkursbeslulel skickas fill rätten,tillsynsmyndigheten och varje borgenär som begär det. När del finns särskildaomständigheter fär rätten medge anstånd med avlämnandet av berättelsen. Hargäldenären varit bokföringsskyldig, skall den av gäldenären senast uppgjordabalansräkningen bifogas berättelsen. Paragrafenmotsvarar delvis 7 kap. 17 8 och 14 kap. 3 8 KLförslagel saml 55 8 första ochandra styckena och 185 b 8 andra slyckel KL enligt kommissionsförslaget. EnligtKL har förvallarberällelsen i ordinär konkurs en annan karaktär än förvallaruppgiflen i mindre konkurs. Redan de skilda beteckningarna 270 antyder atlförvallarberällelsen bör vara mer ulbjggd än förvallaruppgif- Prop.1986/87:90 len. I KL kommer detta fill uttryck pä del sättet att förvaltaren iförvaltar- 7 kap. uppgiften inte behöver utlåta sig om boets tillstånd.Inte heller behöver förvaltaren lämna en översikt över boets tillgångar ochskulder. I övrigt är de formella kraven pä berättelsens innehåll desamma. enhetliga förfarandet bör uppgiflsskyldighelen regieras med utgångspunkt ivad som gäller beträffande ordinär konkurs. Uppgiftsskyldigheten bör emellertidvidgas i enlighet med vad kommissionen har föreslagit (se den allmännamotiveringen avsnitt 2.4.2). Förvaltarenskall enligt gällande rätt i sin berättelse ange orsaken till gäldenärensinsolvens, om den har kunnat utrönas. Denna skyldighet har utvidgats til! atläven gälla frågan om vid vilken lidpunkt insolvensen kan antas ha inträtt.Tidpunkten har betydelse från ålervinningssynpunkt och förfrågan om utredningav brott som avses i 11 kap. . Uppgiften behöver dock lämnasendast om det är möjligl. Om frågan inle kan utredas utan vidlyftigt arbete ochom det kan antas att den saknar betydelse frän dessa synpunkter börförvaltaren kunna avstå från atl lämna uppgiften. Äveni några andra hänseenden har förvaltarens uppgiftsskyldighet vidgats. Uppgiftskall sålunda lämnas om det finns skälig anledning all anta att någon ärskyldig att återbära olovlig vinstutdelning eller annan olovlig utbetalninglill aktiebolag eller ekonomisk förening eller atl utge skadestånd i vissafall till aktiebolag, ekonomisk förening eller handelsbolag (punkl 3). Iförekommande fall skall också uppgift lämnas om vid vilken fidpunkl skyldighetkan antas ha inträtt enligt 13 kap. 2 8 akfiebolagslagen att upprätta särskildbalansräkning, om denna uppgift kan utrönas (punkt 4). Bestämmelserom vinstutdelning, återbäring och skadeståndsskyldighel finns i 12 kap. 1-5 8§respektive 15 kap. akfiebolagslagen (1975:1385). Liknande bestämmelser finns ilagen (1951:308) om ekonomiska föreningar (18 och 19, 106, 108 och 109 8§).Dessa bestämmelser motsvaras i förslaget till ny lag om ekonomiska föreningar(prop. 1986/87:7) av 10 kap. I-4 och 7 88 samt 13 kap. 1-4 88. Bestämmelser omskadeståndsskyldighet för bolagsman gentemot handelsbolag meddelas i 2 kap. 148 lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag. Lagrådeihar i anslutning till denna punkl påpekat följande. Syftet med denuppgiflsskyldighet som skall åligga förvaltaren enligt paragrafens förstastycke punkt 3 är att få utrett möjligheterna att återföra medel lillkonkursboet med lillämpning av vissa associationsrältsliga regler om återbärings-och skadeståndsskyldighel. I lagtexten nämns endast aktiebolagslagen, lagen omekonomiska föreningar och lagen om handelsbolag och enkla bolag. Om det i annanlag finns en hänvisning till bestämmelserna om återbärings- ochskadeståndsskyldighel i aktiebolagslagen eller lagen om ekonomiska föreningar,bör förvaltarens uppgiflsskyldighet föreligga, även om den lagen inte tas med iuppräkningen i punkl 3. En sädan hänvisning finns t.ex. i 55 § resp. 69 8bostadsrättslagen (1971:479). Jagansluter mig till vad lagrådet anfört. 1 enlighet med vad som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.2) omfattar uppgiftsskyldigheten 271 däremot inle rättssubjektsom inle avses med regleringen i någon av de Prop. 1986/87:90 nämndalagarna. Som lagrådei också har påpekat får möjligheten atl äter- 7 kap.föra medel på annat sätt än genom återvinning i bl.a. etl bankaktiebolagskonkurs antas bli bevakad av del allmänna ombud som skall förordnas avbankinspektionen. 1en bolagskonkurs torde finnas särskild anledning alt undersöka om förläcktvinstutdelning förekommit. Bolaget kan l.ex. ha avstått från en fordran mot enaktieägare eller ha betalat ut lön lill denne som ej motsvaras av utförtarbeie. Akfieägaren kan ha lånat pengar av bolaget i strid mol förbudet i 12kap. 7 8 aktiebolagslagen eller lånat bolaget pengar mol alltför hög ränta. Ensädan förtäckt vinstutdelning som går utöver del belopp som får utdelas är atllikställa med vanlig olovlig vinstutdelning med åtföljandeälerbäringsskyldighet. Bedömningenav frågan huruvida uppgift rörande tidpunkt för skyldighet all upprättakonirollbalansräkning enligt 13 kap. 2 8 aktiebolagslagen skall lämnas ellerinte fär relateras lill sannolikheten för all del personliga ansvaret kommeratt göras gällande av borgenär och till kostnaderna för en sädan undersökning.Även slorieken av de förbindelser som har aktualitet bör beaklas vid dennabedömning. Frågan har beröringspunkter med frågan om när insolvensen inträttoch det torde därför ofta finnas anledning för förvaltaren alt rådgöra medrevisionsteknisk expertis. Nägon skyldighet för förvaltaren atl förborgenärernas räkning närmare utreda i vilken mån personligt ansvar förbolagels förpliktelser kan komma i fräga föreligger inle. Det ankommer päborgenärerna själva att svara för denna utredning. Iordinära konkurser avges förvallarberällelsen ofta pä ett mycket sent stadium ikonkursen, ibland så sent atl fristen för all väcka talan om återvinning hargått ut. Detta är givelvis inle godtagbart. Jag föreslår därför allförvallarberällelsen i alla konkurser skall avlämnas och senast sexmånader från konkursbeslulel (andra styckel första meningen). Om särskilda omständigheterföreligger bör rätlen få bevilja anstånd (andra meningen). Enbart denomständigheten all bevakningsförfarande skall äga rum i konkursen böremellertid inte regelmässigt föranleda alt anstånd beviljas. Förvaltaren måstekunna peka pä nägon särskild omständighet som medför all berättelsen inte kanfärdigställas i lid. I myckel omfattande konkurser kan dock enbart denomständigheten motivera all anstånd beviljas. Någonyttersta gräns för anstånd bör inte införas och inte heller någon regel sombegränsar del antal gånger som anstånd får beviljas. Det åligger i ställeträtten att pröva om skäl för anstånd föreligger och i så fall ange lill vilkendag anstånd beviljas. Dagen bör beräknas sä all förvaltaren, om ingetoförutsett inträffar, kan beräknas hinna med arbetet inom den utmätta tiden.För alt ytteriigare anstånd skall fä beviljas bör krävas atl förvaltarenåberopar nya, tidigare inle kända, omständigheter som stöd för sin begäran. Förnärvarande gäller i såväl ordinär som mindre konkurs atl förvaltaren i förvaltarberättelsen skall ange om det finns skälig anledning anta att gäldenären har gjort sig skyldig lill någol brott som avses i 11 kap. brotts- 272 balken (brott molborgenärer) och, i så fall; grunden för antagandet. 1986/87:90 Förvaltarenskall ocksä ange om gäldenären eller annan har förfarit pä ell 7 kap.sådant sätt att näringsförbud kan meddelas. Förslaget att förvallarberällelsenskall avlämnas senast frän konkursbeslulel väcker frågan om dessauppgifter i fortsättningen lämpligen bör finnas med i förvallarberällelsen. Enviktig uppgift för förvaltaren är atl efterforska huruvida gäldenären kanmisstänkas för brott mot borgenärer. Del bör inte komma i fräga atl nu begränsaförvallarnas uppgifter i dessa hänseenden. Särskilt i konkursensinledningsskede har emellertid förvaltaren mänga uppgifter som är brådskande.Del är vidare viktigt alt förvaltaren i det skedet kan etablera ell gottsamarbete med gäldenären. Möjligheten lill delta kan äventyras om förvaltarensnabbt mäste börja efterforska om del kan finnas brottsmisstankar ellerförhållanden som kan medföra näringsförbud för atl uppgifter om detta skallkunna lämnas i förvallarberällelsen. Vidarebör beaklas alt informationen i dessa hänseenden inle i första hand riktar sigtill borgenärerna. Informationen kan visserligen vara viktig för dem men det ärmindre angeläget att den snabbt blir tillgänglig. Om förvaltarberättelsen i detenhetliga förfarandet normalt kommer att avlämnas tidigare än iordinära konkurser skulle en följd kunna bli all förvaltaren, efler del alt hanavlämnat förvaltarberättelsen, underlåter atl fortsätta sina efterforskningar.Detta skulle vara en olycklig konsekvens. Jag föreslår därför alt kravet påalt förvaltarberättelsen skall innehålla denna information slopas. Förvaltarenbör emellertid alltid när han avger sin slutredovisning redovisa vilkaefterforskningar han har gjort och resultatet av dessa. En föreskrift om dethar tagils upp i 17 8, Förhållandenakan emellertid vara sädana att det i ett tidigt skede står klart alt misstankeom brott mot borgenärer eller förhållanden som kan medföra näringsförbudföreligger. Om detta kan konstateras innan förvaltarberättelsen avlämnas, bördet givelvis framgå av berättelsen. Del synes emellertid fillräckligt attförvaltaren anger att han har underrättat åklagaren, nägot som enligt 16 §skall ske . En bestämmelse om all den uppgiften i förekommande fallskall lämnas har lagils upp i femte punkten av första stycket. Somframgår av andra slyckel skall berättelsen tillställas rätten, tillsynsmyndighetenoch varje borgenär som begär det. Att det kan bli fräga om kopior avberättelsen torde inte behöva anges i författningstexten. Delhar under remissbehandlingen framförts krav pä alt förvaltarna lill berättelsenskall bifoga de tvä senaste balans- och resultaträkningarna. Jag är inle bereddalt utvidga förvaltarberättelsens omfattning på delta sätt. Om nägon borgenär,gäldenären eller tillsynsmyndigheten är intresserad av de uppgifter som finns idessa handlingar fär denne, eftersom uppgifterna torde omfattas avförvaltarens allmänna upplysningsskyldighei, begära dem direkt hosförvaltaren. Denna är dock inle skyldig atl lämna ut själva handlingen. 1saklig överensstämmelse med vad som gäller anges i andra stycket emellertidatt, om gäldenären varit bokföringsskyldig, den senast uppgjordabalansräkningen skall fogas till berättelsen. Omförvaltaren finner att gäldenären kan misstänkas för något brott som ' kap.avses i 11 kap. , skall han underrätta allmän åklagareom det och ange grunden för misstanken. Detsamma gäller om gäldenären hardrivit näringsverksamhet och del under konkursförvallningen kommer fram attgäldenären kan misslänkas för någol annal brott av inte ringa beskaffenhet somhar samband med verksamheten. Kandet misstänkas atl gäldenären eller, om denne är en juridisk person, någonsädan företrädare som avses i 4 8 lagen (1986:436) om näringsförbud harförfarit på ell sådant sätt all näringsförbud kan komma i fråga, skallförvaltaren underrätta åklagaren om detta och ange grunden förmisstanken. Paragrafenmotsvarar 7 kap. 18 § KLförslagel och 55 8 tredje stycket KL. Enligtrikspolisstyrelsen bör förvaltaren, på grund av de rutiner som fillämpas närdel gäller anmälningsupptagning, upprättande av personblad och liknandeåtgärder i anledning av brottsmisstankar, undertätla polismyndighet i ställetför allmän åklagare om brottsmisstanken. Med hänsyn till atl de brott som delhär är fråga om regelmässigt är av sådan karaktär att förundersökningen intefår ledas av polismyndighet anser jag emellertid atl övervägande skäl talar föratl behålla gällande ordning.