prop · GA0389 · 1986-12-31 00:00:00 — Om slutligt beslut inte har satts upp särskUt, skaU ränentillställa part underrättelse om innehållet i beslutet i stället för kopia avdetta. Om det slutliga beslutet endast innebär att måletavskrivits i anledning av återkallelse gäller inte 7 § tredje stycket. Inteheller behöver den som återkallat ansökan tillställas kopia av ellerunderrättelse om beslutet. Angårmålet rättsförhållande, som enligt lag ej må bestämmas annorledes än genomdom, md förordnas, att vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. Angår målet rättsförhållande, som enligt lag ej fårbestämmas på annat sätt ån genom dom,/dr förordnas att vardera parten skallbära sin rättegångskostnad. / mål mellan näringsidkare och konsument rörande varaeller tjänst, som tillhandahålUts för huvudsakligen enskilt bruk, skaU varderaparten bära sin kostnad, om näringsidkaren vinner men konsumenten haft skäliganledning att få tvisten prövad. Om konsumenten under rättegångenbort komma tiU insikt om att hans talan inte kunde bifallas. skall vad nu har sagts tillämpas endast beträffande dekostnader som uppkomma . Ersättningför rättegångskostnad skall motsvara kostnaden för rättegångensförberedande och talans utförande Jämte arvode till ombud eller biträde,såvitt koslnaden skäligen varil påkallad för tillvaratagande av parlens räll.Ersättning skall ock utgå för parlens arbete och tidsspillan i anledning avrättegången. Såsom åtgärd för rättegångens förberedande anses förhandlingför biläggande av tvistefråga som har omedelbar betydelse för partens talan. Ersättning för rättegångskostnad skall även innefattaränta efler då målet avgöres till dess betalning sker. Såsomrättegångskostnad ersätts parts arbete, tidsspillan och utgifter i anledningav /, förhandling med motpart för biläggande av tvistefrågamed omedelbar betydelse för partens talan, 2. rättegångensförberedande och 3. utförandeav talan i målet. Kostnad är ersättningsgill endast om den skäligen varilbehövlig för att tiUvarata partens rätt. Ersättning för rättegångskostnad skall innefatta räntaenligl 6 § räntelagen (1975:635) för målets avgörande. Rättegångskostnad i mål som avgörs efter förberedelseenligt 42 kap. ersätts enligl bestämmelser som regeringen meddelar. Detsammagäller rättegångskostnad i mål, vilket endast på grund av begäran enligt 41kap. 8 § tredje stycket 3 förberetts enligt 43 kap. men vilket avgjorts tillkärandens fördel utan att svaranden angett några skäl mol bifall tUl käromålei. Skallkostnad för bevisning eller annan åtgärd enligl rättens beslut utgå av allmännamedel eller utgi- Skallkostnad för bevisning eller annan åtgärd enligt rättens beslut utgå av allmännamedel eller utges I Senaste lydelse 1981:741. Senaste lydelse 1972:430, vas avparterna en för båda och båda för en, gälle i fråga om skyldighet attåtergälda sådan kostnad vad i detta kapitel stadgas om rättegångskostnad.Skola parterna bära var sin rättegångskostnad, må förordnas, att kostnadenskall fördelas med hälften d vardera. Har av allmänna medel utgått kostnad förparts hämtande till rätten, skall kostnaden återgäldas av parten. Om skyldighet att ersätta statsverket kostnad i anledningav att part åtnjutit rättshjälp är särskilt stadgal. av parterna solidariskt, gälleri fråga om skyldighet attåterbetala sådan kostnad vad i detta kapitel sägs om rättegångskostnad. Omparterna skaU bära var sin rättegångskostnad,/dr rätten förordna. attkostnaden skall fördelas med hälften på varje part. Har av allmänna medelutgått kostnad för parts hämtande till rätten, skall kostnaden återbetalas avparten. Har fråga om ersättning av allmänna medel uppkommit förstefter det att målet avgjorts, skaU utdömd kostnad stanna på statsverket. Om skyldighet att ersätta statsverket kostnad i anledningav att part åtnjutit rättshjälp är särskilt föreskrivet. kostnader för medling enligl 43 kap. 21 §skall stanna på statsverket. Part,som vill erhålla ersättning för rättegångskostnad, skall, innan handläggningenavslutas, framställa yrkande därom och uppgiva, vari kostnaden består. Gör handet ej. äge han ej därefter tala å den kostnad, som uppkommit vid samma rätt:dock må part, även om yrkande ej framstäUls, erhålla ränta som avses i 8 §tredje stycket samt ersättning för utskrift av rättens dom eller slutligabeslut. Part,som vill ha ersättning för rättegångskostnad, skall framställa sitt yrkandeinnan handläggningen avslutas. Han skall därvid uppge vari kostnaden består. /mål som kan avgöras efler förberedelse i förenklad form skall käranden framställasitt yrkande i ansökan enligl 41 kap. 1 § eller i skrivelse enligt 42 kap. 6 §andra stycket och svaranden sitt yrkande i svaromål enligt 42 kap. 2 §. Part, som ej har framställt sitt yrkande om ersättningför rättegångskostnad inom den tid som anges i första slycket, får ejvidareföra talan om den kostnaden. Han får dock även utan yrkande tillerkännasersättning för ansökningsavgift -'Senastelydelse 1973:240. Dä rätten avgör målet, meddele rätten beslutangående rättegångskostnaden sä ock ifråga, som avses i 13 § första stycket. Ingåri ersättning för rättegångskostnad arvode till ombud eller biträde, skallarvodets belopp angivas. enligt 41 kap. 4 § samt sådan ränta som avses i 8 § tredjestycket. Rätten skall, om del inle på grund av andra slycket ellerav annan anledning är obehövligt, bereda part tillfälle alt framställa yrkandeom ersättning för rättegångskostnad och yttra sig över motparts kostnadsyrkande.Vad nu sagts gäller inte part som gjort sig skyldig till sådan underlåtenhet sommedför att målet skall avgöras enligt 44 kap. 18 eller 19 §. Rätten skall självmant pröva frågor om tillämpningen avbestämmelserna i 1 13 §§, om inte detta är obehövligt på grund av attersättningsyrkande har medgivits. Beslut i sådan kostnadsfråga som avses idetta kapitel skaU, utom ifaUsom sägs i 13 § andra stycket, meddelas närrätten avgör målet. Ingår i ersättning för rättegångskostnad arvode till ombudeller biträde, skall arvodets belopp anges. Har,sedan stämning delgivits den misstänkte, ändring inträtt iförhållande, sombetingat domstolens behörighet, vare domstolen ändock behörig. Har allmänt åtal upptagits av viss domstol och är ävenannan domstol behörig, äge den förra domstolen, om synnerliga skäl ärodärtiU. på framställning av åklagaren förordna. att målet skaU överflyttastill den senare domstolen. Beslut eller annan åtgärd av den förra domstolenvare gäUande, tiU dess den domstol, dit målet överflyttats, förordnar annat. Domstolförlorar inte sin behörighet att handlägga mål på grund av att förhållande somhaft betydelse för behörigheten ändrats efter det att stämning delgivits dentilltalade. Har allmänt åtal väckts vid viss domstol och framkommeratt den tilltalade år åtalad 'åven vi annan domstol, skall den ena domstolen pååklagarens begäran överlämna målet till den anra domstolen, om det inte ärolämpUgi. 1 annat faUfår domstol överlämna mål tiU annan domstol, om åklagarenbegär det och särskilda skäl föreligger. Domstolfår inte överlämna mål tiUdom- Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. 1986/87: 89 stol av annan ordning. Beslut, som rätten fattat före målsöverlämnande. skaUgälla om inleden domstol, dit målet överlämnats, bestämmerannat. 20 kap. Om rätt till åtal och om 20 kap. Om åtal ochom mälsägan- målsägande de Fråga om ansvar för brott må ej av Fråga orn ansvar för brott får tas rättenupptagas, med mindre åtal upp av rätten endast om åtal för Rätten äge dock brottet väckts. utan åtalupptaga fråga om ansvar utan åtal ta upp fråga om ansvar förförseelse i rättegången. Bestämmelserna i denna balk om åtal gäller även i fråga omtalan i mål som avses i 2 kap. 3 § tredje stycket 3 6. Den mot vilken talanriktas i sådana mål betecknas som svarande. Om sådan svarande gäller vad somär föreskrivet om misstänkt och tilltalad. Väckt åtal får inte ändras. Såsom ändring av åtal ansesinte att den som för lalan om brottet beträffande samma gärning inskränker åtaleteller åberopar annat lagrum eller ny omständighet till stöd för detta. Åtalet får genom tilläggsåtal utvidgas att avse annangärning, om rätten finner det lämpligt. Tilläggsåtal får inte väckas i högrerätt. Nytt åtal får inte väckas mot den tilltalade för gärning,för vilken han redan står under åtal. Om tilläggsåtal väcks eller om det i annat faUframkommer att vid sam ma domstol handläggs fiera skilda åtal mot någon, skaU ålalen hand läggas i en rättegång. Ålalen skall dock handläggas särskilt om det är 310 liU fördel för den tUltalade eller för handläggningeneller annars är lämpligt. Målen får inte handläggas särskilt, om det skulleinnebära väsentliga ölägenheter för bestämmandet av påföljd. Har åtal väckts mot flera för brott, som har samband medvarandra, får åtalen handläggas i en rättegång, om det har fördelar för handläggningenoch även i övrigt är lämpligt. Åtalen skaU särskiljas när det finns anledninglill det. Sådant åtal, som rätten inte är behörig atl handlägga,får inte förenas med annal åtal. Målsägandemå ej väcka åtal för brott, som hör under allmänt åtal, med mindre han angivitbrottet och åklagaren beslutat, att åtal ej skaU äga rum. Har åklagare väckt talan, äge målsäganden biträda åtalet;han må ock i högre rält fullfölja talan. Utan hinder av vad i första stycket sägs må målsägandeväcka talan om ansvar för falskt eller obefogat åtal, falsk angivelse ellerannan osann tillvitelse angående brott. Målsägande är den, mot vilken brott är begånget eller somdärav blivit förnärmad eller lidit skada. Målsägande får väcka åtal för brott, som hör under allmäntåtal, endast om åklagaren beslutat att inte åtala. Har åklagare väckt talan,/drmåls-äganden biträda åtalet.Han får också fullfölja talan / högre rätt. Utan hinder av vad i första stycket sägs får målsägandeväcka talan om ansvar för falskt eller obefogat åtal, falsk angivelse ellerannan osann tillvitelse angående brott. Har tilltalad såsom målsägande väckt sådan talan om ansvarsom avses i tredje stycket, skall denna talan, om del kan ske. handläggas isamma rättegång som åtalet mot honom. Målsägande är den, mot vilken brott är begånget eller somdärav blivit förnärmad eller lidit skada. Bestämmelsernai denna balk om målsägande gäller även ifråga om annan, som ulan att varamåls- ' Senastelydelse 1964:166. ägande eller åklagare har rätt att föra lalan i brottmål. Sedan dom fallit, må ej allmänt åtal nedläggas. Nedlägges allmänt åtal på den grund, att tillräckligaskäl, att den misstänkte år skyldig till brottet, ej föreligga, må målsägandenövertaga åtalet; han skall dock hos rätten göra anmälan därom inom den tid.högst en månad, som av rätten bestämmes, sedan han erhöll vetskap omnedläggandet. Överlager ej målsäganden åtalet, äge han icke därefter väcka åtalför brottet; om den tilltalade yrkar det, skall frikännande dom meddelas. Allmänt åtal får inte läggas ned efler del atl dommeddelats. Läggs allmänt åtal ned därför att tillräckliga skäl intelängre föreligger för antagande att den tilltalade är skyldig till brottet,skaU frikännande dom meddelas, om den tilltalade yrkar det. Bestämmelsernai 8 och 9 §§ om rätt för målsäganden att väcka åtal eller övertaga väckt åtalgäller icke i fråga om brott, som i utövningen av tjänsten eller uppdraget harbegåtts av 1. statsråd, 2. justitierådeller regeringsråd. Bestämmelsernai 8 § om rätt för målsäganden att väcka åtal gäller inte i fråga om brott, somi utövningen av tjänsten eller uppdraget har begåtts av 3. någon avriksdagens ombudsmän eller någon som har tjänstgjort i hans ställe, 4. någon annanbefattningshavare, mot vilken enligt riksdagsordningen eller annan författningendast något av utskott eller annat riksdagsorgan är behörigt attbesluta om åtal för sådant brott, eller 5. justitiekanslerneller den som har tjänstgjort i hans ställe. I Senastelydelse 1981:1312, Om rätten enligl 47 kap. 7 eller 10 § förklarat åtal varaförfallet, har målsäganden förlorat sin rält att föra ny talan om brottet. Denmisstänkte vare i mål om allmänt åtal skyldig infinna sig personligen vidhuvudförhandling / underrätt, dock ej om anledning saknas alt ådöma annanbrottspåföljd än böter och hans närvaro tilllika kan antagas vara utanbelydelse för utredningen. 1 mål om enskilt åtal skall den misstänkte infinnasig personligen vid dylik förhandling, om hans närvaro ej kan antagas saknabelydelse för utredningen. Vid huvudförhandling i hovrätt skall den misstänkteinfinna sig personligen, om han av underrätten dömts till fängelse i minst sexmånader för brottet eller anledning förekommer lill ådömande av sådanpåföljd, så ock eljest, om hans närvaro ej kan antagas sakna belydelse förutredningen. Vid huvudförhandling i högsta domstolen vare den misstänkteskyldig alt infinna sig personligen, om hans närvaro finnes erforderlig förutredningen. I underrätt skall den misstänkte ock infinna sig personligen vidmuntlig förberedelse, om det kan antagas, alt förberedelsen därigenom främjas.Vid annan förhandhng än nu nämnts vare han skyldig alt infinna sig personligen,om hans närvaro finnes erforderlig. Lider den misstänkte av sinnessjukdom eller sinnesslöhetoch finner rätten, atl hans hörande skulle vara utan gagn, erfordras ej all haninfinner sig personligen. I Senaste lydelse 1981:214. Den misstänkte är skyldig att infinna sig personligen vidhuvudförhandling /, om annan part begärt det och närvaron inte är uppenbartobehövlig eller 2. om del behövs för att målet skall kunna avgöras. Vid sammanlräde för förberedelse enligt 45 kap. 13 § skallden misstänkte närvara personligen, om sammanträdets syfte därigenom främjas. Prop.1986/87: 89 Är den misstänkte skyldig att infinna sig personligen,meddele rätten förordnande därom. Då den misstänkte ej är skyldig att infinna sigpersonligen, må hans talan föras genom ombud. Om ombud gälle vad i 12 kap. ärstadgat. Är den misstänkte skyldig att infinna sig personligen,skaU rätten meddela förordnande om detta. När den misstänkte inte år skyldig att infinna sigpersonligen, får hans talan föras genom ombud. / fråga om ombud gäller 12 kap. / mål som endast avser rättens åtgärd beträffande enredan ådömd påföljd för brott. skaU den tUltalade anses som häktad, om han ärintagen i kriminalvårdsanstalt. Vid handläggning i högre rätt skaU den lilltalade ansessom häktad, om han är intagen i kriminalvårdsanstalt på grund av den lägre rätlens dom. 22 kap. 1 a§ När det i denna balk ges regler om handläggning av enskiltanspråk betecknas den som för sådan talan som målsägande och den mot vilkentalan riktas som svarande. Om sädan svarande gäller vad som är föreskrivet omtilltalad. Om rättför den tilltalade eller annan, mot vilken målsäganden för talan, eller förtredje man att tid gemensam handläggning med åtalet väcka talan, som avses i14 kap. 5 §. äge vad i nämnda lagrum är stadgat motsvarande tillämpning. Handläggs i samband med åtal talan om enskilt anspråkgäller i den delen 11 13 kap.. 14 kap. 5 och 813§§ samt 17 kap. i stäUet förmotsvarande regler för brottmål. Om annan än den för brott misstänkte är svarande i frågaom det enskilda anspråket, gäller 15 kap. i stället för motsvarande regler förbrottmål. Rättens avgörande av saken i mål om enskilt anspråk skergenom dom. Om sådant avgörande med- delas i samband med dom i ansvarsdelen skall det tas uppi den domen. Prop.1986/87: 89 Hartalan om enskilt anspråk upptagits till behandling i samband med åtalet, ägerätten,närskäl äro därtiU, förordna, att talan skall som särskilt mål handläggas / denför tvistemål stadgade ordningen. 1 målom enskilt anspråk, som handläggs i samband med åtal, får saken inte avgörasförrän rätten avgjort ansvarsfrågan, om inte det enskilda anspråket medgivits. Kan lalan om del enskilda språket inte prövas i sambandmed åtalet utan atl prövningen av åtalet fördröjs i väsentlig mån ellerföreligger annars särskilda skäl, får rätten besluta att talan om det enskildaanspråket skall avskiljas och i fortsättningen handläggas som tvistemål. Nedläggeseller avvisas åtal eller förklaras målsäganden hava förlorat sin rätt atl lalaå brottet, förordne rätten, om part yrkar del, alt talan om det enskildaanspråket skall som särskilt md/handläggas / den för tvistemål stadgade ordningen.FramstäUes ej sådant yrkande, skall talan i målet anses förfallen. Återkallar part sin talan angående det enskilda anspråket,sedan motparten ingått i svaromål, skall, om denne yrkar del, lalan dockprövas. FramstäUes ej sådant yrkande, skall talan i målet ansesförfallen. Nedläggseller avvisas åtal eller förklaras enskilt åtal vara förfallet, skalltalan omdet enskilda anspråket / fortsättningen handläggas som tvistemål, om talan inleåterkallas. Dåförundersökningen kommit så långt att någon skäligen misstänks för brottet,skall han, då han hörs, underrättas om misstanken. Den misstänkte och hansförsvarare har rätt atl fortlöpande, i den mån det kan ske ulan men förutredningen, ta del av vad som har förekommit vid under- ' Senastelydelse 1981:1294. Prop.1986/87: 89 sökningen.De har vidare rätt att ange den utredning de anser önskvärd och i övrigt anföravad de anser nödvändigt. Underrättelse härom skall lämnas eller sändas till denmisstänkte och hans försvarare, varvid skäligt rådrum skall beredas dem. Åtalfår inte beslutas, innan detta har skett. Begär denmisstänkte, att förhör skall hållas med någon eller att annan utredning skallförebringas, skaU begäran efterkommas, om det kan antagas all åtgärden skulleäga betydelse för undersökningen. Avslås framställningen, skola skälen därför angivas. På begäran av den misstänkte eller hans försvarare skaUförhör eller annan utredning äga rum, om det kan antas vara av betydelse för undersökningen.Om en sådan begäran avslås, skaU skälen för detta anges. Innan åklagaren beslutar i fråga om åtal, får han hålla etlsärskUt sammanträde med den misstänkte eller hans försvarare, om det kan antasvara tiU fördel för åtalsbeslutet eller för sakens fortsatta handläggning i övrigl. Förundersökningenligt detta kapitel är, om tillräckliga skäl för åtal ändock föreligga, ejerforderlig beträffande brott, för vilket icke svårare påföljd än böter ärstadgat, eller beträffande brott, som avses i 45 kap. 2 § första eller andrastycket. Ej heller är förundersökning erforderlig i mål om brott, som avses i3 kap. 3 § och 7 kap. 4 § andra stycket, med mindre anledning förekommer till ådömandeav annan påföljd än böter. Föreligger tillräckliga skäl för åtal även utanförundersökning, behöver sådan inie ske ifråga om 1. brott förvilket inte föreskrivs svårare påföljd än böter, 2. brottför vilket åtal sker genom tilläggsåtal enligt 20 kap. 1 a §, 3. brottför vilket åtal sker muntligen enligt 45 kap. 1 § andra stycket eller 4. brott som avsesi 4 kap. 3 § och 7 kap. 4 § andra stycket, om inte anledning förekommer till ådömandeav annan påföljd än böter. ViUåklagaren utvidga väckt åtal, må det ske, utan att förundersökning enligtdetta kapitel ägt rum. I Senaste lydelse 1975:670. Åklagarenskall, om inte den anhållne friges, senast dagen efter den, då beslut omanhållande meddelades eller då den anhållne enligt 8 § inställdes till förhör,avlåta framställning till rätten om hans häktande. Behövs det ytteriigareutredning för prövning av häktningsfrägan, får åklagaren vänta med framställningen.Den skall dock avlåtas så snart det kan ske och senast på femte dagen efterden, då beslut om anhållande meddelades eller den anhäline inställdes förförhör. Görs inte framställning enligt vad som har sagts, skall den anhälineomedelbart friges. Åklagaren skall, om inte den anhållne friges, senastdagen efter den, då beslutet om anhållande meddelades eller då den anhållneenligt 8 § inställdes till förhör, till rätten insända ansökan om hanshäktande. Behövs det ytterligare utredning för prövning av häktningsfrågan,skall ansökningen insändas så snart det kan ske. Om ansökningen inte insäntsinom efter den, då beslutet om anhållande meddelades eller den anhållneinställdes för förhör, skall den anhållne friges. När åklagaren ansöker om häktning skall han snarastmöjligt per telefon meddela rätten att ansökan gjorts. Isamband med framställningen skall till rätten samt till den anhållne och hansförsvarare överlämnas protokoll eller anteckningar över vad dittiUs förekommitunder förundersökningen i den mån de har betydelse för prövningen av häktningsfrägan.Rätten kan dock medge atl överlämnandet får anstå . Påkallasförhör med annan än den anhållne, skall ock uppgift lämnas därom. 1 sambandmed atl ansökan om häktning görs skall till rätten samt till den anhäline ochhans försvarare lämnas uppgifter om de omständigheter på vilka yrkandet omhäktning grundas. Begärs förhör med annan än den anhäline skall uppgift lämnasom det. Så snart det kan ske skall vidare till rätten lämnas uppgift om denanhållnes levnadsomständigheter och om särskilda omständigheter som har betydelseför fråga om ytterligare utredning bör inhämtas rörande den anhållnespersonliga förhållanden. / samband med att ansökan görs skall vidare till denanhållne och hans försvarare överlämnas protokoll eller anteckningar över detsom förekommit under förundersökningen i den mån det har betydelse förprövningen av häktningsfrågan. Dåframställning enligt 12 § inkommit, skall rätten, så snart ske kan, och, omsynnerligt hinder ej möter, sist d fjärde dagen därefterhål-la förhandling ihäktningsfrågan. Utsattes huvudförhandling att hållas inom , sedanframställningen inkom, må dock, om ej rätten finner särskild förhandling böraäga rum, med förhandlingen anstå till huvudförhandlingen. Näråklagare ingen ansökan om häktning, skall rätten så snart ske kan, och, omsynnerligt hinder ej möter, sist på fjärde dagen efter det att ränen genommeddelande från åklagaren flck kännedom om ansökningen hålla förhandling ihäktningsfrågan. Utsattes huvudförhandling alt hållas inom eftermeddelandet, får dock, om ej rätten finner atl särskild förhandling bör ägarum, med förhandlingen anstå till huvudförhandlingen. Rättensavgörande av saken sker genom dom. Annat rättens avgörande träffas genombeslut. Beslut, varigenom rätten annorledes angenäm dom skiljer saken fränsig, så ock högre rätts beslut i fråga, som dit fullföljts särskilt, ärslutligt beslut. Rättensavgörande av saken sker genom dom. Sådana avgöranden som ej skall ske genom domträffas genom beslut. Beslut, genom vilket rätten skiljer saken från sig, samthögre rätts beslut i fråga, som dit fullföljts särskilt, är slutligt beslut. Avgörande i fråga som avses i 2 kap. 3 § tredje stycket 2träffas genom beslui. Dom skaU, om huvudförhandling vid rätten ägt rum. grundas dvad vid förhandlingen förekommit. I domen må ej deltaga domare, som ej övervarahela huvudförhandlingen. Har ny huvudförhandling hållits, skall domen grundasd vad därvid förekommit. Då mål avgöres ulan huvudförhandling, skall domen grundasd vad handlingarna innehålla och eljest förekommit i målet. Omhuvudförhandling har hållits, skall domen gmndas på vad som förekommit \\dförhandlingen. I domen/drej deltaga domare, som inte varil med om helaförhandlingen. Om ny huvudförhandling har hållits, skall domen grundas på vadsom förekommit vid den. Ifall som avses i 46 kap. 12 § får domen grundas ävenpå den efter huvudförhandlingen inhämtade utredningen. När mål avgörs på handlingarna, skall domen grundas på vadhandlingarna innehåller och vad som i övrigt förekommit i målet. Handläggasi en rättegäng fiera åtal, må dom givas belräffande något av dem, ehuruhandläggningen angående de övriga icke avslutats. Avse åtalen samme tilltalade,må sådan dom dock ej givas med mindre synnerliga skäl äro därtiU. Om i sammaråttegång finns fiera åtal, som kan särskiljas, får dom ges över något av demtrots att handläggningen av de övriga inte avslutats. Har den tilltalade erkänt gärningen och bestämsbrottspåföljden till annat än fängelse eller till fängelse ,får domen utfärdas i förenklad form. Dom, varigenom högre rätt fastställerlägre rätts dom,/dr också utfärdas i förenklad form. Förs i målet talan om enskilt anspråk i anledning avbrott, gäller vad som sägs i första stycket första meningen endast om dentilltalade medger anspråket eller om rätten finner saken vara uppenbar.