prop · GA0342 · 1986-12-31 00:00:00 — 1986/87:42 slåndfill fusionen har registrerats. Därefter skaU fusionsvederlaget skiftas ut tUlaklieägarna i det eUer de överlåtande bolagen. När sedan slulredovisningen harlagls fram på bolagsslämma anses dessa bolag upplösta. Etl specialfall av absorption - och den i praktikenenda förekommande eller i vart fall hell dominerande formen av fusion mellanakfiebolag - är alt etl helägt dotterbolag går upp i sitl moderbolag. Detta faUregleras i 14 kap. 8 § ABL. Något vederlag behöver inte beslänimas. TUlgångaroch skulder övergår och dotterbolaget anses upplöst när rätlens beslut omfillstånd till fusionen har registrerats. I 96-98 §§ FL finns beslämmelser om fusion mellanekonomiska föreningar. Det är här fråga om en absorption vid vilken tillgångaroch skulder överförs och medlemmarna samiidigi går över från den överlåtandetUl den moltagande föreningen. Samma beslämmelser lillämpas i huvudsak vidfusion mellan föreningsbanker enligt 87 § lagen (1956:216) om jordbmkskasserörelsen. Åven mellan sparbanker kan fusion äga mm genomabsorption. Bestämmelser om detla finns i 78 § lagen (1955:416) om sparbanker,SpL. Fusionsavtal träffas mellan de berörda bankerna och skall godkännas avhuvudmännen i den överlåtande banken. En sparbank har inte några ägare ochnågot fusionsvederlag utgår följaktligen inte. När rättens lagakraftvunnabeslut om lUlslånd har registrerats anses den överlåtande banken upplöst ochdess tUlgångar och skulder övertagna. Åven om bestämmelserna i 78 § SpL - ilikhei med absorplionsreglerna i ABL och FL - reglerar endasl del fallet då eitföretag går upp i elt annal, finns del självfaUet inte någol hinder mol allflera överlåtande sparbanker samiidigi träffar fusionsavlal med en och sammaövertagande bank. Etl sådant samgående mellan flera sparbanker har varit eninte ovanlig föreleelse . Ekonomiska föreningar, föreningsbanker ochsparbanker har således möjlighel lUl fusion genom absorption. De kandäremot inte använda fusionsformen kombinafion. För bankaktiebolagen finns förnärvarande inga fusionsregler. I lagrådsremisser som beslutals harföreslagils alt de båda fusionsformerna skall kunna användas såvälav de ekonomiska föreningarna som av de tre typerna av banker. Enligl förslag iDs Fi 1985:15 skaU de nya reglerna för bankernas del träda i krafl den 1januari 1987. Ettvikligl led i en fusion är således all del överlåtande företagels tUlgångar och skulder förs över till mottagaren. Skalterättsligt betraklas överföring en som en avyttring som i princip kan utlösa inkomstbeskattning hos överlåtaren enligl rörelse- eller realisalionsvinstreglerna. Utskiftningen av fusionsvederlag i de faU som avses i 14 kap. 1 och 2 §§ ABL resp. den överföring från dotterbolag till moderbolag som sker vid fusion enligl 14 kap. 8 § ABL skuUe dessulom enligt vanliga regler kunna utlösa både ulskiflningsbeskatlning hos överiåtaren och realisationsvinstbeskattning hos aklieägarna (moderbolagel). En sådan beskaltning skulle kunna uigöra 101 ell hinder mol fusion.Särskilda undanlagsregler har därför införts för vissa Prop. 1986/87:42fusionsfaU. De beslämmelser sorn reglerar inkomstbeskattningen vid fusion harnumera samlats i 2 § 4 mom. Undanlagen vid ulskiftningsbeskattningen kanhär förbigås. Det bör till en början framhållas attbestämmelserna i 2 § 4 mom. SIL inte reglerar annat änbeskattningskonsekvenserna av själva överlåtelsen av tillgångar och skulder.Sker en fusion under elt löpande beskattningsår, skall den inkomst somöverlåtaren har förvärvat före överlåtelsen i princip beskattas hos delförelagel enligl vanliga regler (retroaktiva övertaganden har dock i många fallgodtagils). Det betyder atl överlåtaren efler fusionen skall åsättas taxeringäven för det beskattningsår då fusionen har ägt rum. Vid fusion mellan dotter- och moderbolag enligt 14kap. 8 § ABL (ulom i de fall då dotterbolaget bedriver penningrörelse ellerhandel med fastigheter) och vid fusion mellan ekonomiska föreningar (med iprincip samma undantag) och mellan föreningsbanker gäller i huvudsak följandevid inkomsttaxeringen. Den grundläggande principen är atl fusionen skall kunnagenomföras utan atl ufiösa någon inkomstbeskattning hos de deltagande företagenoch utan att i övrigt - t.ex. beträffande restvärden och avskriv-ningsunderiag- medföra någon ändring i deras inkomstskattemässiga siluation. Beiräffande"lager, fordringar och Uknande tiUgångar i rörelse" föreskrivs i 2 §4 mom. första stycket SIL att det övertagande företaget som intäkt skall ta uppdet belopp varmed dessa tillgångar i företagets räkenskaper vid fusionstillfällellas upp över de hos överlåtaren "i beskattningsavseende gällandevärdena" vid samma tUlfälle. Även om det inte sägs uttryckligen, ärinnebörden bl.a. atl överiåtaren inle skall beskattas på gmnd av överlåtelsenav sådana lillgångar. Detla kan också uttryckas så att överlåtaren - oberoendeav vad som står i fusionsavlalet - skaU behandlas som om överiåielsen hadeskelt till vad som i föregående avsnitt har kallats nettovärde. När det gällerdet övertagande företagets inkomstbeskattning är läget på en punkt oklart.Enligt en uppfattning får nettovärdet av överlåtna lagertillgångar, även omöverlåtaren har gjort maximal nedskrivning, ligga lill gmnd för ytterligarenedskrivning hos mottagaren. Denna uppfattning är dock inle obestridd. I frågaom inventarier, byggnader och andra anläggningstillgångar gäUer enligt femleslyckel att man vid beräkningen av mottagarens värdeminskningsavdrag m.m. skallfillämpa den s.k. enhetsprincipen, dvs. vid beräkningen skaU "så anses somom bolagen eller föreningarna ulgjorl en skatlskyldig". I detta ligger attinte heller en överlåtelse av l.ex. inventarier skall utlösa rörelsebeskattninghos överlåtaren. Vidare föreskrivs i åttonde slyckel att fusionen inle i någotfall skall utlösa reaUsationsvinstbeskattning för någol av de deltagandeföretagen. När mollagaren avyttrar övertagna lillgångar som faller underrealisalionsvinstreglerna skaU enhelsprincipen liUämpas och anskaffningsvärde. Slutligen finns särskilda beslämmelser, somhär kan förbigås, om bl.a. behandlingen av avsättningar för framtida utgifteroch av påförda resp. restituerade skatter. När det gäller fusioner mellan .sparbanker varlagstiftarens ståndpunkt urspmngligen att några särregler inte behövdes. Eftersom några ägar intressen inte finns i dessa fall ansågs det att en fusion även utan särtegler 102 bordekunna genomföras till bokförda värden ulan skattekonsekvenser. 1986/87:42Senare har del visal sig påkallat alt göra de bestämmelser som medger undantagfrån realisationsvinstbeskattning och reglerar behandlingen av påförda resp.restituerade skatter tillämpliga också på sparbanksfusionerna. I övrigl gällerbestämmelserna i 2 § 4 mom. SIL forlfarande inte vid dessa fusioner. I anslutning till banklagsutredningens ovannämndaslutbetänkande har i Ds Fi 1985:15 föreslagits alt fusionsreglerna i 2 § 4 mom.SIL skall göras genereUt tillämpliga på fusioner mellan bl.a. sparbanker ochbankaktiebolag. De nya reglerna är avsedda atl gälla årslaxering. I VDL finns inle några särbestämmelser om beskatlningen vid fusion.Frågan berördes inle i förarbetena. har i en skrivelse till regeringen framhållil all återläggningsreglernai 3 § VDL, tolkade efler sin ordalydelse, kan få orimliga konsekvenser vidsparbanksfusioner. I underhandskontakter med finansdepartemenlel och i debattenhar hävdats alt VDL:s brist på särregler för fusionerna kan få besvärandeeffekter även i andra fusionsfall. Förutom återläggningsreglerna harbestämmelserna om inflationskorrigering ansetts ha särskild betydelse isammanhanget. Sparbankernasförhållanden skaU först uppmärksammas. I regel har spar bankerna gjort betydande avsättningar till lagerreserver, s.k. värderegle ringskonlon. Av dessa synes värderegleringskonlol för utlåning ha störst betydelse. Dessutom förekommer värderegleringskonlon för ufiändsk va luta och för obligationer (i balansräkningen bmkar obligationerna dock redovisas netlo, dvs. de tas upp tiU belopp motsvarande bmtlobokförings- värdet minskat med värderegleringskonlol för obligationer). Av spar banksföreningens skrivelse och de kompletlerande uppgifter som har läm nats under hand framgår bl. a. följande. En fusion som genomförs under elt löpande räkenskapsår bmkar ges verkan retroaktivt från årets ingång. I fusionsavtalet föreskrivs nämligen atl den eller de överlåtande bankerna från den lidpunkten skaU anses ha bedrivit sin rörelse för den mottagande bankens räkning. De deltagande bankerna gör var sitl bokslut för del närmasl föregående räkenskapsårel. Den moltagande bankens ingående balans ökas per fusionsåret med de överlåtande bankernas ulgående tillgångar och skulder. Normalt flyttas balansräkningarna över "post för posl", vilket innebär alt fillgångar och skulder - inkl.värdereg leringskonlon och andra obeskaltade reserver - förs över liU de värden som redovisals i de överlåtande bankernas ulgående balansräkningar. Det har dock förekommit alt man - med tanke jusl på VDL:s återiäggnings regler har valt att i stället föra över omsättningstillgångarna till nettovär den och således har avstått från atl låta mottagaren ta över värderegle ringskontona. Vid de fusioner som har genomförts under de senasle åren - 103 fyra , sju under1985 och hittUls en - har den Prop. 1986/87:42 sisinämndameloden använls i två fall. Vid fyra fusioner har mer än en överlåtande bankdeltagit. De överförda värderegleringskontona har ofta avsett betydande belopp,i ett fall mer än 130 milj. kr. De överlåtande bankerna torde inle ha redovisatnågon skattepliktig intäkt på grund av överlåtelsen av omsättningstillgångar.Med den terminologi som har använts i avsnitt 5.2 kan förhållandel beskrivasså atl överlåtaren har handlat som om överlåtelsen har sketl lill nettovärdemedan motlagaren i regel har bokfört övertagandet enligt netto/brutto-metoden.Sparbanksföreningen befarar atl den ökning av lagerteserverna som mottagarenmed denna metod redovisar vid ulgången av fusionsåret skall ålerläggas vidvinstdelningsbeskaltningen. Anlagandel stämmer med den uppfattning omrättsläget som har redovisats i avsnitt 6.2.2. Fusionema kan med dennafiUämpning av återläggningsreglerna medföra mycket betydande skattekostnaderför de moltagande sparbanker som har använl netlo/brutto-metoden. Åven desparbanker som har tillämpat netto/nettometoden kommer emellertid, om än påett senare stadium, alt träffas av en motsvarande merbeskaltning. Del hittiUs sagda har avseit sparbanksfusionerna.Samma effekter inträder i andra fusionsfall. För de fusioner som avses i 2 § 4mom. första stycket SIL - dvs. fusioner mellan moder- och dotterbolag enligl 14kap. 8 § ABL saml mellan ekonomiska föreningar och mellan föreningsbanker haruttryckligen föreskrivits att motlagaren skall beskattas om övertagnaomsättningstillgångar vid fusionstillfället tas upp till belopp som överstigerde hos överiåtaren "i beskattningsavseende gällande värdena".Eftersom bestämmelserna gmndas på förutsättningen att överlåtelsen inte skaUufiösa någon inkomstbeskattning hos överlåtaren, måste det citerade uttrycketsyfta på lagertillgångarnas netlovärde. Det har hävdats att mottagaren inteskall anses ha överskridit detta värde om de övertagna tillgångarnavisserligen las upp till bruttovärde men detta balanseras med en"övertagen" lagerreserv. Av skäl som har redovisats i avsnitt 6.2.2lorde detla synsält inte kunna accepteras vid vinstdelningsbeskattningen. Deninflationskortigering som skall göras med avseende på värdet av inventarier,lager samt monetära tillgångar och skulder utgår från de poster som denskattskyldige har redovisal vid ingången av beskattningsåret. Åven om rörelsenhar överlåtils under årel är det alltså överlåtaren - och inte motlagaren - somvid taxeringen för överlåtelseårel skall beakta posterna vidinflationskorrigeringen. Det nu sagda måsle i princip antas gälla även i defall då överlåtelsen har genomförts med verkan från årels försia dag.Åtminstone vid sparbanksfusionerna kan detla få lill följd att de dellagandebankerna förlorar elt inflationsavdrag. För byggnader och markanläggningar gäUer enligt 4 §VDL atl reala värdeminsknings- och utrangeringsavdrag skall beräknas med hänsyn lill prisutvecklingen från del år då byggnaden eUer markanläggningen anskaf fades. VDL innehåller till skillnad mot 2 § 4 mom. SIL inte någon före- 104 skriftom atl den s.k. enhelsprincipen (se föregående avsnitt) skaU tUläm- Prop.1986/87:42 pas. Delta kan möjligen uppfattas så att ett förelag, som vid enfusion har övertagil byggnader eller markanläggningar, vid sin beräkning avreala avdrag för de övertagna tillgångarna inte får ta hänsyn till denprisutveckling som har skett före fusionsåret. Den i 2 § 4 mom. SILfömtsätta kontinuiteten skulle med andra ord inte upprätthållas vid vinstdelningsbeskattningen. Enligl 6 § Iredje stycket VDL skall som monetärskuld räknas belopp som under beskattningsåret har utskiftats tUl förelagetsägare. Bestämmelsen är enligl förarbetena en "konsekvens" av altinbelalning för nyemitterade aktier får räknas som monetär tUlgång (Ds Fi1983:13 s. 75, prop. 1983/84:50 del A s. 97). Det har hävdats att bestämmelsensaknar gmnd i fusionsfallen. Deproblem som har beskrivit är inte specifika förfusionema. Återläggningsreglerna i 3 § VDL ger i princip samma effekter vidandra omstmktureringar. De synpunkier på behandlingen av lagerreserver m.m. somredovisades i avsnitt 6.2.3 har därför sin giltighet även vid diskussionen avfusionsproblemen. En fusion innebär emellertid alllid atl det överlåtandeföretagets samtliga lillgångar och skulder förs över och alt förelagel efleröverföringen inle kommer all bedriva någon som helsl verksamhel utan i ställetupplöses. Av denna anledning finns det i fusionsfallen behov av vissa ändringarockså i beslämmelsema om inflationskorrigering. En utgångspunkt för den fortsatla diskussionen äratt de nya reglerna skall omfatta sparbanksfusionerna, de fusioner som förnärvarande regleras i 2 § 4 mom. försia stycket SIL (moder- och dotterbolag,ekonomiska föreningar och föreningsbanker) samt även de fusioner i övrigl somenligt förslaget i Ds Fi 1985:15 kan komma alt omfattas av lagrummet. Deförslag som har lagls fram i avsnitt 6.2.3 bör således i princip tUlämpas äveni fusionsfallen. Frågan i det följande är närmasl om de föreslagna reglernabehöver modifieras med lanke på de särskUda förhållandena vid fusion. Som framhölls måsle bestämmelserna i 2 § 4mom. första stycket SIL anses innebära atl de i fusionen deltagande företagen skall behandlas som om överlåtelsen av lagertillgångar m.m. hade sketl fill nettovärde (överlåtelsen skuUe annars utlösa inkomstbeskattning hos överlåtaren). Enligt förslagel i Ds Fi 1985:15 kommer bestämmelserna alt bU tiUämpliga även på sparbanksfusionerna men oavsell delta måsle samma synsätt anläggas i dessa fall om överiåtaren skall undgå inkomstbeskattning. Det nu sagda betyder atl ett belopp motsvarande hela den hos överlåtaren redovisade lagerteserven i samfiiga nu aktuella fusionsfall bör få lillgodo räknas del mollagande förelagel. Del krav som i avsnill 6.2.3 föreslogs 105 beiräffande vederiagel vidöverlåtelsen saknar således aktualitet i fusions- Prop. 1986/87:42 fallen. Som viUkor för fillgodoräknandet föreslogs i detföregående atl båda företagen skaU vara skallskyldiga tiU vinsidelningsskalloch atl överlåtelsen skall omfalta hela eUer den huvudsakliga delen av lagreti rörelse eller gren av rörelse som bedrevs av överlåtaren. Båda dessa villkorkommer genomgående att vara uppfyllda i f jsionsfallen. Kravet atl lagertillgångarna skaU behålla dennakaraktär i det övertagande företagets hand måste upprätthållas även ifusionsfallen. När det gäller villkoret att överlåtaren skall la upp del tillgodoräknadebeloppet som en tillkommande post vid sin taxering blir bedömningen beroende påomständigheterna. Sker överlåtelsen under ell löpande beskattningsår och utanretroaktiv verkan, skaU del överlåtande företaget taxeras för resultatet avsin verksamhet fram fill överlåtelsen. I ett sådanl fall måstevillkoret upprätthållas. Om överlåtelsen däremot enligt fusionsavtalet harverkan från ingången av fusionsåret, bör villkoret inte gälla. Någonvinstdelningsbeskattning av överlåtaren blir då inte aktuell vid taxeringen förfusionsåret (se vidare nedan angående inflationskorrigeringen). I flertalet sparbanksfusioner och säkerligen vidmånga andra fusioner bokför mottagaren de övertagna tillgångama enligtnetlo/brutto-metoden, dvs. tar upp tillgångarna till bmttovärde och bokförsamlidigt en "övertagen" reserv. Enligt förslaget i avsnitt 6.2.3sker tillgodoräknandet i dessa fall genom atl metoden godtas skattemässigt. Ommotlagaren i slället lillämpar netto/netlo-meloden, får det överförda beloppetenligt förslaget utnyttjas som etl särskilt avdrag vid laxeringen förfusionsåret eUer det närmasl följande beskattningsåret. De i avsnitt 6.2.3anvisade formerna för tillgodoräknande kan således lillämpas även ifusionsfaUen. Deninflalionskorrigering som elt förelag gör vid laxeringen fill vinsidelningsskallskall, som lidigare nämnts, avse företagets inventarier och lager saml monetäratillgångar och skulder vid beskattningsårets ingång. Tillgångar som harförvärvats och skulder som har uppkommit under beskattningsåret beaktassåledes inle. I fusionsfallen betyder detta alt det moltagande företaget intefår beakta de vid fusionen övertagna tillgångarna och skulderna vid sintaxering för fusionsåret. De beaktas i stället vid den taxering av detöverlåtande företagel som i princip skall göras . Betydelsen avdetta förhållande för de berörda företagen blir beroende av omständigheterna idet enskilda fallet. Vid sparbanksfusionerna har överlagandetregelmässigt sketl med ver kan retroaktivt från fusionsårets ingång. Åven vid många andra fusioner torde övertagandel göras retroaktivt. Eftersom hela resultatet av fusions- årets verksamhet i dessa fall redovisas av del mottagande företaget, talar slarka maleriella skäl för all detla företag - och inte överlåtaren - skall räkna in de lillgångar och skulder som fanns vid årets ingång i silt underiag för inflationskorrigering. Har övertagandet däremoi fått effekl först blir bedömningen en annan. Det överiåtande förelaget 106 skall då taxeras förresultatet av den verksamhel som förelaget har bedrivit Prop. 1986/87:42fram till övertagandet och bör därvid göra inflafionskortigering enligl vanligaregler. När del gäller byggnader och markanläggningar skallreala värdeminsknings- och utrangeringsavdrag beräknas med hänsyn tiUprisutvecklingen från anskaffningsåret. En fusion bör inte medföra attkontinuiteten bryts. Del övertagande förelaget bör få beräkna de reala avdragenmed utgångspunkt då överlåtaren anskaffade tillgångarna. En fusion enligt 14 kap. 8 § ABL innefattar enutskiftning från dotter- tiU moderbolagel. Åven vid eh fusion mellan ekonomiskaföreningar kan en form av utskiftning ske lill medlemmarna i den överlåtandeföreningen (jfr 38 § 1 mom. sisla slyckel KL). I 6 § iredje stycket VDLföreskrivs generelll att de belopp som under beskattningsåret har utskiftatstiU företagets ägare skall räknas som monetär skuld. De moliv som föranleddeatt bestämmelsen infördes (se föregående avsnitt) synes sakna relevans i fusionsfaUen.Belopp som har utskiftats i samband med fusion bör således uttryckligenundanlas. De ändringar som enligt det nu sagda bör vidtasbeträffande inflalionskortigeringen kan sammanfattas enligt följande. Harövertagandet av tillgångar och skulder enligt fusionsavtalet sketl med verkanfrån ingången av fusionsåret, skall de tillgångar och skulder som delöverlåtande förelagel vid den lidpunkten innehade beaktas enligl 4-6 §§ VDL vidmottagarens taxering för fusionsåret. Reala värdeminsknings- ochutrangeringsavdrag för övertagna byggnader och markanläggningar skall avmottagaren beräknas med hjälp av omräkningstalet för det beskaltningsår dåöverlåtaren anskaffade tillgångarna (dock enligt ikraftlrädandebestämmelsernatUl VDL ej än 1973). Bestämmelsen i 6 § tredje stycket VDLskall inle tillämpas på belopp som har utskiftats i samband med fusionen. 7 Värdering av anläggningstillgångar EnligtBFL får en anläggningstillgång normalt tas upp tiU högst anskaffningsvärdet.Högre värde än värdet i närmasl föregående fastställda balansräkning godtas iprincip inte. Mofivet för dessa regler är alt etl förelag inte skall kunnaskapa utdelningsbar vinsl genom atl skriva upp värdel på anläggningstillgångar.Om en anläggningstillgång kan anses ha ell beslående väsentligt övervärde, fåremellertid uppskrivning av tillgången ske under förutsättning atluppskrivningsbeloppet används tiU erforderlig nedskrivning av värdet på andraanläggningstillgångar och särskilda skäl föreligger för sådan uljämning. Fastegendom, som åsälts taxeringsvärde, får dock inte skrivas upp överlaxeringsvärdei (15 § BFL). I ABL finns särskilda regler som lar över regleringeni BFL. Utan hinder av får uppskrivningsbeloppel användas också till ökning av aktiekapitalet genom nyemission eller fondemission eller tiU avsättning till uppskrivningsfond (11 kap. 4 § ABL). Medel som avsätts till en uppskrivningsfond får senare tas i anspråk till erforderiig nedskrivning av värdet på andra anläggningstillgångar om det finns särskilda skäl för en sådan uljämning. Medlen får också nyttjas för ökning av aktiekapitalet 107 genom nyemission ellerfondemission. Uppskrivningsfonden tillhör bola- Prop. 1986/87:42 getsbundna egna kapital (11 kap. 7 § ABL). En fondemission kan ske genom överföring tillaktiekapitalet av bl.a. medel i uppskrivningsfond eller genom uppskrivning avanläggningsliU-gångs värde (4 kap. 16 § ABL). Beslut om fondemission, som skallfattas av ordinarie bolagsstämma då balansräkningen fastställs, får ejverkställas förrän del registrerats. Nedsättning av aktiekapitalet fiir enligl 6 kap. 1§ ABL ske för avsättning till reservfond eller för omedelbar täckning avförlust enligt fastställd balansräkning under förulsältning alt förlusten intekan täckas av fritl eget kapital. Beslut om dispositioner beträffande bolagetsvinst eller förlust enligt den fastställda balansräkningen skall fattas avordinarie bolagsstämma (9 kap. 5 §). Av 6 kap. 5 ?framgår att aktiekapitalet är nedsatt när beslutet om nedsätlning registrerats.Innan förflulil från registreringen får vinstutdelning beslutas endaslom rätten ger tillstånd därtiU eller om aktiekapitalet ökats med minstnedsättningsbeloppet. I ABL finns vidare bestämmelser omtvångslikvidation (13 kap.). Så snart del finns skäl att anta att bolagets egetkapital understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet skall ensärskild balansräkning (kontrollbalansräkning) upprättas. Vid upprättandet avkonlrollbalansräkningen skall inom linjen anmärkas den ökning av tillgångarnassammanlagda värde som skuUe följa om de redovisades lill försäljningsvärdet medavdrag för försäljningskostnaderna. Efter en sådan marknadsvärdering avfillgångarna står det ofta klart att någon likvidationsskyldighel inteföreligger och förfarandel kan då avbrytas. Ett aktiebolag som redovisar föriuster men som haren i reaUteten god ekonomisk ställning kan undvika att hamna i en situation därbolaget blir skyldigt alt upprätta en konlrollbalansräkning. Detta förutsälteremellertid att bolaget skriver upp tillgångarna och avsätter beloppet lill enuppskrivningsfond som därefler används för en höjning av akfiekapitalet genomfond- eller nyemission (alternativt kan uppskrivna medel användas omedelbartlill fond- eller nyemission). EventueUa balanserade förlusler kan sedan läckasgenom alt aktiekapitalet sätts ned. Från flera håll har framhållits alt etlsådanl förfaringssätt är krångligl, byråkratiskt och onödigt kostsamt. Man hari stället föreslaigit att ABL skaU ändras så att täckning av förluster kan skegenom uppskrivning eller via en uppskrivningsfond. Det finns alltså skäl att pröva vilka möjligheterdet finns alt förenkla reglerna på detta område. Behovet av en förenkling har ökat med införan det av vinstdelningsskatlen och dess reala vinstbegrepp.