prop · GA0342 · 1986-12-31 00:00:00 — en beskattning som träffar del belopp varmed marknadsvärdet över stiger köpeskillingen för de överlåtna lagertillgångarna. Åven om dessa villkor är uppfyllda, är därmed inte sagt att köpeskillingen i andra hänseen den skall godtas vid inkomsttaxeringen. Antag alt köpeskillingen under stiger de överförda lagertillgångarnas nettovärde (lägsla värdet minskat med inkuransavdrag och nedskrivning; se nästa avsnitt angående termino login). Försäljningen leder därmed - även sedan upplösningen av serven beaktats - till en föriusl för överlåtaren. Får denna utnyttjas för avdrag mot andra intäkter? I praxis har godtagits atl fastigheter som utgör 83 omsättningstillgångaröverlåts till elt pris som motsvarar nämnda nelto- Prop. 1986/87:42 värdeminskat med det belopp varmed värdeminskningsavdrag har gjorts i förvärvskällanannan fastighet (se bl.a. RÅ79 1:29 och RÅ83 1:35). Detta kan uttryckas så attförlusten på grund av försäljningen har fått kvittas mot den återföring avvärdeminskningsavdrag som skall göras på gmnd av försäljningen. Det är intehell klart om - och i så fall under vilka förutsättningar - en förlust avdelta slag i övrigl kan utnyttjas vid taxeringen. En annan fråga gällerförvärvarens beskattning. För denne ulgör den överenskomna köpeskillingenlagrets anskaffningsvärde. Det är ovisst om förvärvaren alltid får basera sinlagernedskrivning på detla värde eller om hänsyn skall tas även tillöverlåtarens förhållanden. Antag att överlåtaren har anskaffatlagertillgångarna och gjort en nedskrivning med 500 samt altöverlåtelsen sker till elt pris motsvarande nettovärdet 500. Frågan omförvärvaren har rätt atl göra ytterligare nedskrivning med 250 synes ännu inteha besvarats i praxis. I VDL finns inle några särbestämmelser omöverlåtelser mellan närstående företag. Har uttagsbeskattning underlåtits vidinkomsttaxeringen, sker inle någon sådan vid beräkningen avvinsldelningsunderiagel. När del gäller behandlingen av lagerreserver innebär däremoibestämmelserna i 3 § första stycket 6 och 7 VDL att ett betydande avsteg görsfrån inkomsttaxeringen. Den grundläggande principen är attbokslutsdispositioner (fria reserveringar) inte skall påverkavinsldelningsunderiagel (Ds Fi 1983:13 s. 31 och 63, prop. 1983/84:50 del A s.60 och 88 f.) och atl förändringar i lagerteserven följaktligen inle skall fåslå igenom vid vinstdelningsbeskaltningen. Det betyder alt ett avdrag förlagernedskrivning som har medgetts vid inkomsttaxeringen skall återföras vidberäkningen av vinstdelningsunderlag (punkl 6) och att å andra sidan enreservupplösning som beaktats vid inkomsttaxeringen skall räknas av frånvinstdelningsunderlaget (punkt 7). Konsekvenserna av dessa beiitämmelser skaUbelysas mer utförligt i nästa avsnitt. Detlauttryck syftar på sådana arbeten för annans räkning som elt företag harpåbörjat men inte avslutat vid räkenskapsårets uigång. Företaget har haftutgifter för arbetet men har skaffat sig elt anspråk på ersättning.Värdel av det utförda arbelet är en tillgång som kan ses som ett mellantingmellan en fordran och en lagertillgång. För vissa verksamheier, nämligen byggnads-,hantverks-, anläggnings-och konsultrörelser, har frågan om behandlingen avpågående arbeten numera reglerats i punkt 3 a av anvisningarna till 41 § KL.Bestämmelserna skiljer mellan arbete på löpande räkning och arbete till fastpris. Vid arbele på löpande räkning i lagstiftningensmening (se definitionen i anvisningspunktens andra stycke) behöver utgifternainte lill någon del aktiveras ulan får belasta rörelsens resultat löpande.Intäktema beskattas i takt med faktureringen. Av störte intresse med tanke påvinstdelningsbeskattningen är betäm melserna om arbete till fast pris. Här gäller alt de indirekla kostnaderna 84 Det föreskrivs nämligen alt värdel av pågående Prop.1986/87:42 arbeten skall tas upp till lägsl av nedlagda direkta kosinadersåvitt avser byggnads-, anläggnings- och hanlverksrörelse och till av direktakostnader minskat med etl basbelopp när det är fråga om konsultrörelse. Detlabetyder för t.ex. byggnadsföretagens del atl del finns ett reserveringsutrymmemolsvarande samfiiga indirekla och av de direkta kosinaderna. I prop.1980/81:68 s. 144 framhöUs att del inte finns något som hindrar all etl förelagi sina räkenskaper aktiverar samtliga direkta och indirekla kostnader ochdärefler gör en öppen reservering i form av en bokslutsdisposilion om deltaöverensslämmer med tiUämpad praxis. Av förarbetena till VDL framgår att en nedskrivningav värdet av pågående arbelen i princip omfattas av återläggningsreglerna i 3§ första slyckel 6 och 7. vid laxeringen medgivet avdrag för nedskrivningskall återföras vid beräkningen av vinstdelningsunderlag och en reservupplösningskall räknas av från detta underlag. Enligt elt uttalande i prop. 1983/84:50del A s. 90 bör återföringen avse nedskrivningen av direkla kostnader ochdessutom, om även ett belopp molsvarande indirekla kostnader redovisas som enobeskattad reserv i bokslulel, de sisinämnda kostnadema. Det framhöllssamlidigt att någon återföring inle skall äga mm om förelaget kan visa attnedskrivningen har varit nödvändig för atl uppfylla kravet på godredovisningssed. Åveni detla avsnill behandlas lager och pågående arbeten var för sig. Iskrivelser tiU från (se ävenavsnitt 5.3.2) och FAR har framhållils all reglerna i VDL kan ge oönskadeeffekler när lagertillgångar förs över mellan förelag inom en koncern. Sammafråga har lagils upp i och i den allmänna debatten saml vid olikaföretags underhandskontakter med departementet. I del följande skaU de påtalade effeklerna belysasmed några schematiska exempel. Först måste dock terminologin klargöras. Frågandiskuteras lämpligen i anslulning fiU periodiseringsreglema i punkl 2 av anvisningarnalill 41 § KL. Dessa regler har formen av föreskrifier om dellägsta värde fiU vUket lagret vid beskattningsårels uigång får tas upp. De inneliggande lagertiU- gångarna skall först identifieras med lillämpning av principen först in - först ul. Därefler skall del lägsla av anskaffnings- och återanskaffningsvär- dena för lillgångama fastställas och avdrag för eventuell inkurans göras. Det värde som då framkommer kaUas här bruttovärdet. Enligt huvudregeln i anvisningspunkten får lagret inle las upp fill lägre belopp än av bmitovärdet. Nedskrivning får med andra ord göras med högst . Det värde som återstår efter nedskrivning kallas i fortsättningen lagrets netto värde. Lagerteserven är således skiUnaden mellan brutto- och nellovärdel. Som intäkt vid en försäljning av lagerfillgångartas upp det vederlag som Prop. 1986/87:42 erhålls vid försäljningen, oavsett omdel beslår av t.ex. kontanter eUer en fordran på köparen eller ges i den formenatl köparen övertar betalningsansvaret för vissa skulder (etl "övertagande"av en lagerreserv kan däremot inte betraklas som elt "vederlag", nedan). Avdrag får göras för den utgift som säljaren hafl föranskaffningen av de sålda tillgångarna i den mån avdrag inle redan fidigare hargjorts för värdenedgång (l.ex. inkurans) eller nedskrivning. Om tillgångarnahar anskaffats elt , vilket förutsätts i exemplen nedan, är derasbruttovärde vid beskattningsårets ingång en avgående post och den påtillgångarna belöpande lagerteserven en tUlkommande post. Med tanke påvinstdelningsbeskaltningen är det viktigt atl hålla isär dessa poster. Medresidtatet av försäljningen menas i exemplen försäljningspriset minskat medbruttovärdet. Den lillkommande posten kallas upplösning av lagerreserven. Det var lidigare vanligt att lagemedskrivningarnabokfördes enligl metoden för direkl nedskrivning. Den innebar bl.a. attresuhalräkningen belastades med en posl som i princip var sammansatt avanskaffningsvärdet för sålda varor och förändringen i lagerreserven. Vidareinnebar den atl lagrets nettovärde logs upp som lillgång i balansräkningen ochatl lagerreserven inte redovisades öppet. skaU varje bokföringsskyldigenligt 14 § tredje stycket BFL redovisa lagerteserven öppel i bokslutet Gfr däremotbeträffande den offentliga årsredovisningen 11 kap. 5 § ABL och 2 kap. 5 §ÅRL). Detla medför i princip atl lagernedskrivningen görs enligt metoden förindirekt nedskrivning. Resultaträkningen påverkas av två separata poster, avvilka den ena avser anskaffningsvärdet av sålda varor (bmitovärdet) och denandra förändringen av lagerreserven. I balansräkningen redovisas delkvarliggande lagrets bmttovärde som tillgång och lagerteserven som en skuld(obeskattad reserv). Del står helt klarl att resultatet vidvinslddningsbeskattningen inte skall påverkas av vilken nedskrivningsmetod somhar använts. Även om ett företag skulle underlåta att redovisa lagerreservenöppet, måste ändå vid beräkningen av vinstdelningsunderlag klargöras vilkaändringar som har skett i lagerreserven Ofr definifionen av lagerreserv i prop.1983/84:50 del A s. 89). Fömtsatt atl ändringarna har påverkatinkomsttaxeringen skall de ålerläggas enligl 3 § försia slyckel 6 eUer 7 VDL. Idet följande antas för enkelhetens skuU alt lagerteserven redovisas öppet. Avsikten med de följande exemplen är att belysa deeffekter som inträder när etl förelag som innehar lagertillgångar för överdessa tiU ett närstående företag innan en exlern försäljning sker. Det antasalt del överlåtande företaget (överiåtaren i exemplen) under ett tidigare århar anskaffat tillgångama , vilkel också utgör lagrets bmttovärde vidårels ingång, och gjort avsättning till lagerteserv (nedskrivning) med 500. Beskatlningsresultatel när den externaförsäljningen föregås av en över föring till ett närstående förelag (mottagaren i exemplen) bör jämföras med det som skulle ha erhållits om överlåtaren hade valt att i stället göra en direkl externförsäljning. Antag atl denna sker till ett oförändrat pris, . Resultatet av försäljningen, såsom det definierats, blir -HO. Samlidigt sker en uppläsning av lagerreserven (-1-500). Resultatet vid in- 86 komsttaxering ochvinsldelningsbeskattning kan sammanfallas enligl föl- Prop. 1986/87:42 jande. Resultatav försäljningen ± O Inkomsttaxering -1-500' Återiäggningenligt VDL -500 Överiåtaren har på grund av den tidigarenedskrivningen redan fått avdrag vid inkomsttaxeringen för halvaanskaffningsvärdet. Upplösningen av lagerteserven medför atl det netloavdragsom erhålls på gmnd av försäljningen inle översiiger den reslerande hälften.Eftersom avdrag för lagernedskrivning inte har medgetts vidvinstdelningsbeskaltningen, skall inte heller upplösningen av reserven räknasin i vinsldelningsunderiagel. Delta påverkas således varken av upplösningeneller av den tidigare nedskrivningen. Frågan är alltså vad som händer om den externaförsäljningen föregås av en överföring av lagret till elt närstående företag.Med hänsyn till de exempel som har lämnals i de fidigare berördaframställningarna finns det anledning att belysa tre olika alternativ. Engemensam ulgångspunkl är alt förelagen vill genomföra den interna överlåtelsenpå elt sådant sätt att den inle utlöser någon inkomstbeskattning hosöveriåtaren. Del antas atl fömtsättningarna för all underiålauttagsbeskattning är uppfyllda (jfr avsnill 6.2.1) och all priset vid denexierna försäljningen är oförändrat 1000. TiUs vidare antas också allomständigheterna är sådana att överlåtaren kan få avdrag för koncernbidrag tillmollagaren. Deninterna överlåtelsen sker till ett pris som moisvarar lagrets nettovärde.Mottagaren bokför detia som anskaffningsvärde och gör inie någon nedskrivning(netto/netto-metoden) Hos överlåtaren medför den interna överlåtelsen på samma sätt som den direkta externförsäljningen en upplösning avlagerreserven som skall beaktas vid förelagets inkomsttaxering och därmed ocksåskall föranleda avdrag enligt 3 § första stycket 7 VDL. Mottagarensingångsvärde på lagret är 500. Den efterföljande externa försäljningen (tillpriset 1000) medför inte någon reservupplösning hos mottagaren. 'I detta och de följande exemplen har bortsetts från att den beskattnings bara inkomsten vid beräkningen av vinstdelningsunderlag skall minskas med årets inkomstskau (). Resultat av den inlernaöverlåtelsen -500 Återiäggning enligt VDL -500 Resultat av den exiernaförsäljningen +500 Upplösningav lagerreserv -_ Företagen kan således åstadkomma attinkomstbeskattningen skjuts upp till dess den externa försäljningen sker.Förfarandet är emellertid inte neutralt i vinsldelningshänseende. Överiåtarenfår en negativ post och mottagaren en motsvarande positiv (det senare kommerinte fram förtån externförsäljningen sker). Kan överiåtaren inte utnyttja dennegativa posten, medför transaktionerna atl koncernen träffas av envinstdelningsskatt som inte skulle ha utgått om överiåtaren hade gjort externförsäljningendirekt (se ovan). Det har hävdats att lagerreserven (skiUnaden mellanbmtto- och nettovärdet) från koncernens synpunki inte blir upplöst förränmottagaren säljer lagret externt och att den återiäggning som i exemplet lederliU negativt vinstdelningsunderlag för överlåtaren därför i stället borde görashos mottagaren när detla företag genomför externförsäljningen. I sin nuvarandeutformning synes emellertid bestämmelserna i 3 § VDL inte ge utrymme för ensådan tillämpning. Överlåtaren och mottagaren är två skilda skattesubjekt.Formellt sker hos överlåtaren en lagerupplösning som påverkar dessinkomsttaxering (resultatet skulle annars bli -500) och därför enligt 3 §första stycket 7 ger rätl till molsvarande avdrag vid beräkningen av vinstdelningsunderlag.Utan slöd av uttryckliga regler kan inte detta avdrag "sparas" och istället tillgodoföras etl annat skattesubjekt, mottagaren. Det nu sagda harstöd i ett opublicerat förhandsbesked. Deninlerna överiåielsen sker UU ett pris som motsvarar lagrets bruttovärde.Mottagaren bokför detta som anskaffningsvärde och gör en avsättning tilllagerreserv (brulto/brutlo-meloden) Detla fall har diskuierats i avsnitt 5.3.3.Inkomstbeskattning hos överiåtaren undviks genom all koncernbidrag ges lillmoltagaren. Det antas all den inlerna överiåielsen sker år I och alt mottagarengör den externa försäljningen år 2 (till prisei 1000). Resultatav den inlerna överlåtelsen ± O Återiäggningenligt VDL -500 Nedskrivning av lagret -500 Resultat av den externa försäljningen ± O Upplösning av lagerreserven +500 Återiäggning enligl VDL -500 Liksom i alternativ 1 fåröverlåtaren en negativ och mottagaren en molsvarande posifiv post vidvinstdelningsbeskattningen. Av exemplet framgår alt effekten hos mottagareninträder 1 även om den externa försäljningen skjuts upp lUl etl senareår. Det bör filläggas atl snedfördelningseffeklerna i exemplet elimineras omkoncembidrag får ålerläggas vid vinstdelningsbeskaltningen på det sätl som harföreslagils i avsnill 5.3.3. Den intema överlåtelsen sker till eti pris som motsvararlagrets nettovärde. Mottagaren bokför emellertid bruttovärdet som anskaffningsvärdeoch balanserar deiia med en samiidigi bokförd lagerreserv(netto/brutto--metoden) Enligl uppgifl har denna melodanvänts vid några förelagsöverlåtelser . FAR:s inledningsvisnämnda skrivelse ulgår från etl exempel som bygger på samma melod. Vad först beträffar överlåtarensbeskattning är utgångspunkten all den interna överlåtelsen sker fill ett pris som moisvarar lagrets netlovärde. Det betyder atl del vederlag som lillförs överiåtaren (i form av kontanter, en fordran på moltagaren, ett övertagande av betalningsansvaret för skulder e.d.) inle överstiger nettovärdet (500). För överiåtaren leder den interna överlåtelsen därmed fill en förlust (-500) som vid inkomsttaxeringen ba lanseras av upplösningen av lagerreserven (+500). Effekterna har redan beskrivits vid diskussionen av alternativ 1. Enligt 3 § försia stycket 7 VDL 89 haröverlåtaren rätt att vid beräkningen av sitt vinsldelningsunderiag räkna Prop.1986/87:42 av ett belopp som moisvarar reservupplösningen. Man kan enliglgäUande bestämmelser inle vägra förelaget detta "avdrag". inle alt hävda atl del "övertagande" av reserven som sker hosmoltagaren (se mera nedan) är en form av "vederlag" som skaUinkomstbeskatlas hos överiåtaren i slället för upplösningen av lagerreserven(all "överta" en obeskattad reserv är inte detsamma som all övertabetalningsansvaret för en skuld). Inom ramen för nuvarande regler är det inteheller möjligt alt på begäran av överiåtaren föra över "avdragel" förreservupplösningen lill mottagaren (jfr diskussionen av alternativ 1). Föröveriåtaren ger överföringen av lagret således upphov till en negativ post(-500) vid vinstdelningsbeskaltningen . När det gäller mottagarens förhållanden är osäkerheienstörte. Det har hävdals att bruttoredovisningen av del övertagna lagret och densamtidiga bokföringen av en "övertagen" kigerreserv står iöverensslämmelse med god redovisningssed. Meningarna synes dock vara delade pådenna punkl. Det råder också oUka uppfattningar om vilken betydelse som skaUlilläggas förfarandel vid mottagarens beskattning. Enligl en uppfattning börman skattemässigt acceptera all anskaffningsvärdet 1000 och lagerreserven 500har "övertagils". Finns lagret kvar hos mollagaren vid ulgången avdet år då den interna överlåtelsen har ägt mm (år 1) och förs den övertagnareserven då till den utgående balansräkningen, anses företaget inle ha gjortnågon egen lagernedskrivning. Någon återföring skall då inte heller göras vidvinstdelningsbeskaltningen.' Det år då den externa försäljningen sker (år 2)erhålls följande resultat. Resultatav den externa försäljningen ± O Upplösningav den "övertagna" reserven +500 Återiäggningenligt VDL -500 Enligl en annan uppfattning måsle bokföringen avlagret lill värdel 1000 betraktas som en uppskrivning. "Övertagandel"av reserven godlas inte skattemässigt. Om den externa försäljningen sker sammaår som den inlerna (år 1), inträffar detta: Resultatav den externa försäljningen ±_ O ' En konsekvens av dettasynsätt är också att moUagarens rätt till nedskrivning bestäms med utgångspunkti anskaffningsvärdet 1000. Den intema överlåtelsen skapar således inte någotutrymme för ytterligare lagernedskrivning inom koncemen (jfr avsnitt 6.2.1). Finnslagret kvar vid ulgången av år 1 och lar mollagaren då upp den Prop.1986/87:42 "övertagna" reserven i sin ulgående balansräkning, skallförelaget enligt den nu återgivna uppfaltningen anses ha gjort en egennedskrivning av lagret, öm del antas alt den exierna försäljningen sker år 2,gäller följande. Resultatav försäljningen ± O Återiäggningenligt VDL -500 Den försia uppfatlningen, nämligen all"övertagandet" av reserven skall godlas skattemässigt, innebärsåledes alt förfarandet inte utlöser någon vinsldelningsbeskattning hosmotlagaren. Enligt den andra får mottagaren, oavsett om den externaförsäljningen sker som den inlerna eller skjuts upp, redan det förstaåret ett posifivt vinstdelningsunderlag (+500). Vid etl stäUningstagande måstebeaktas vad som sagls om överiålarens beskattning. Denna skall beslämmasmed utgångspunkt i ell vederlag som motsvarar lagrets nettovärde, vilket fördella företag leder till en "avdragsposl" vidvinstdelningsbeskaltningen. Konsekvensen fordrar all man även vid mottagarensbeskattning belraklar nettovärdet (500) som utgivet vederlag för lagret. Bokförmoltagaren detla värde som anskaffningsvärde, kommer det negalivavinstdelningsunderlaget hos överlåtaren att balanseras av en motsvarandeposiliv post hos mottagaren (se alternativ 1). Om del senare företaget kundeundvika denna effekt genom en bokföring enligt netto/bruttomeloden (allernaliv3), skuUe den inlerna överlåtelsen från koncernens synpunkt medföra ellunderskott vid vinstdelningsbeskaltningen (500 för överiåtaren, +0 förmollagaren). En sådan konsekvens kan inle accepleras. Slutsatsen är alt det med nuvarande regler inle kanaccepleras all ett "övertagande" av lagerreserven får de konsekvensersom hävdas enligt den först återgivna uppfattningen. Åven om motlagaren bokförövertagandel enligl allernaliv 3, måsle den interna lageröverlåtelsen leda tiUatl företaget får etl posifivt vinsldelningsunderiag av samma storlek som detnegativa belopp som framkommer vid överlåtarens vinsldelningsbeskattning. Det kan således konstateras aU en inlernöveriåtelse av lagertUlgångar, Prop. 1986/87:42 om den genomförs på ett sädantsätt att den inte utlöser inkomstbeskattning hos överlåtaren, fårsnedfördelningseffekter vid vinstdelningsbeskattningen. På grund avöverföringen av lagret får överiåtaren en negaliv och motlagaren en lika storposifiv posl vid vinstdelningsbeskaltningen. Förtit-satt att överiåtaren kanutnyttja den negativa posten för kvittning mol andra inkomsler medföröverföringen från koncernens synpunki inte någon ökad skattebelastning. Enomstrukturering innebär emellertid ofta att det överlåtande företagel avvecklarsin rörelse och övergår tiU annan verksamhet. Det kan i sädana fall inlräffaalt överlåtaren inte kan utnyttja den negativa posten för kvittning mot andra inkomstervid den vinsldelningsbeskattning som sker för överlåtelseårel. Resultatet blirdå alt koncernen träffas av cn merbeskaltning, eftersom överiålarens realaförlust inte får sparas tiU ett senare år och inte heller får utnyttjas avandra koncernföretag. Det hitfills sagda har avsett överiålelser nieUanföretag inom en koncern. Samma snedfördelningseffekter kan naturligtvis inträdaockså vid lager-överlåtelser mellan andra företag, Ett specialfall ärfusionerna; dessa behandlas separat i avsnitt 6,3. Det kan också vara fräga omt.ex, en överlåtelse meUan två aktiebolag i cn s.k. oäkta koncern. Som framgårav avsnitt 6.2.1 behöver en lageröverlåtelse mellan sådana företag, om dengenomförs enligt alternativ 1 eller 3 ovan, enligt praxis inte ufiösa någonuttagsbeskattning hos överlåtaren. Ett annat exempel är att en fysisk person -t.ex. som ett led i ett byte av företagsform - för över lagertillgångar liUett helägt (eller ell tillsammans med närstående ägt) aktiebolag. Inte heller idetta fall behöver en överlåtelse som görs enligt alternativ 1 eller 3 medföranågon uttagsbeskattning (avsnitt 6.2.1). Överlåtaren är inte skattskyldig tillvinstdelningsskatt men för mottagaren leder överlåtelsen till envinstdelningsbeskattning som inte skulle ha ägt mm om överlåtaren hade gjort endirekl exlernförsäljning. I de inledningsvis nämnda skrivelserna m. m. har denu berörda effekterna påtalats. Det har hävdats att återläggningsreglerna i 3§ VDL leder till elt resultat som slrider mot lagstiftningens syfte och atteffekterna kan vara ett allvarligt hinder mol omstruktureringar som ärönskvärda från företagsekonomiska synpunkter. Exempel har lämnats på koncernersom på gmnd av beskaltningskonsekvenserna har avstått från planeraderalionaliseringsålgärder. Det finns också exempel på företag som under desenasle åren har genomfört omstruktureringar och befarar alt ställas införbetydande skattekrav som inle fömtsågs när transaktionerna genomfördes. Iavsnitt 6.2.1 har framhållits att en nedskrivning av pågående arbeten i princip omfallas av återläggnings.reglerna i 3 § VDL. Del betyder all samma effekter som vid en lageröverlåtelse kan inlräffa när t.ex. ett byggnadsföretag överför sina rättigheter och skyldigheter med avseende på pågående arbelen lill ett närstående företag. I den delen räcker det således alt hänvisa till den redan lämnade redogörelsen. I förarbelena lill VDL uppmärksammades särskiltfrågan om återlägg- Prop. 1986/87:42 ningsreglernas tiUämpning pånedskrivningen av indirekta kostnader. Två olika redovisningsmeloder kananvändas. Etl förelag kan räkna in även de indirekta kosinaderna i värdel påpågående arbelen (aklivering) och göra en öppen nedskrivning (obeskattadreserv). Alternativt kan företagel välja all inle aklivera de indireklakostnadema ulan i stället koslnadsföra dem. Med denna metod kommersåledes nedskrivningen av indirekla kosinader inle alt redovisas öppet som enobeskattad reserv. 1983/84:50 inlogs ståndpunkten attnedskrivningen i det förstnämnda men inle i del sisinämnda fallel skallålerläggas vid vinstdelningsbeskaltningen (se avsnill 6.2.1). Dennauppfallning har krifiserals.