prop · GA035 · 1986-12-31 00:00:00 — 1986/87:5 [ om vissa yrkestrafikfrågor p Regeringenföreslår alt anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollelden . Ipropositionen föreslås förenklingar av lagstiftningen om yrkesmässig godstrafikoch om transportförmedling. Förslagen innebär att behovsprövningen vid godslinjetrafikoch transportförmedling slopas. Vidare redovisas överväganden rörande buss-och taxitrafiken i syfte att minska regleringen och förbättra kundservicen. Idet sammanhanget uppmärksammas särskilt förhållandena beträffande laxiverksamheleni . Lag om ändring i yrkestrafiklagen (1979: 559) Härigenom föreskrivs i fråga om yrkestrafiklagen(1979:559) dels atl 2 kap. 8 § skall upphöra att gälla, dels att 1kap. 5 och 8§§, 2 kap. 9§ samt 4 kap. 2§ skall ha följande lydelse. Med linjelrafik,beställningslra-fik och turistlrafik avses följande. Yrkesmässig trafik för regelbunden transport av gods påen viss vägslräcka eller mellan vissa orler som sker ulan all någon beställare förfogaröver fordonet. Yrkesmässig trafik kan bedrivas som godslrafik och, då delgäller persontransporter, sotn beställ-ningstraftk, luristlrafik ellerlinje-trafik. Med bestäUningstrafik, turistlrafik och linjetrafik avses följande. Yrkesmässigtrafik som inle är linjetrafik. Persontransporter I. Beställnings-trafik med lyngre fordon Beställnings-trafik med lättare fordon Yrkesmässig trafik för iransporl av personer octi, iförekommande fall, gods i vilken lastbilar eller bussar med lotalvikl över 3,5lon slälls lill beställarens förfogande med förare på villkor alt beställarenförfogar över fordonet och alt ersättningen bestäms med hänsyn tilltransportsträckans längd och hur myckel fordonet ulnylljas och inle för varjepassagerare för sig. Yrkesmässig Irafik för transport av personer och, iförekommande fall, gods i vilken personbilar, lastbilar eller bussar med tolaiviktav högst ställs lill beställarens förfogande med förare på villkor allbeställaren förfogar över fordonet och alt ersällningen bestäms med hänsyn tilltransportsträckans längd och hur mycket fordonel ulnylljas och inle för varjepassagerare för sig. Sådan yrkesmässig irafik för transport av personer och, iförekommande fall, gods som inte är beslällningstrafik, om transporten ingärsom ett led i ett sammanhängande arrangemang, där huvudsyftet är annat änsjälva transporten. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. Linjelrafik Sådanyrkesmässig Irafik som inte är beslällningstrafik eller 8§ Bestämmelserna om trafiktill- Bestämmelsernai denna lag om stånd i denna lag skall också tilläm- trafiktillståndskall i fråga om per-pas när det gäller persontrans- sontransporler lillämpasäven i föl-porter och linjelrafik för godsirans- jande fall. porter iföljande fall. När anlaletfordon i irafiken uiökas. När bilar ellersläpfordon byts 2. När bilar byts ul och ulbylel utoch utbytet innebär en höjning innebär en höjning av det högsta av den största laslvlkleller del antal passagerare som enligt till-högsta antal passagerare som enligtståndet får transporteras i trafiken, tillståndet fär transporteras i trafiken. Bestämmelserna skall också till- 3. När trajlklillslånd överlåts, lämpas i fråga om överlåtelse av lillstånd lillpersontransporter. 9§ Endast den som har körkort med Endaslden som har körkort med behörighelen C kan få lillstånd till behörigheten Ckan få tillstånd lill beslällningstrafik för godstranspor- godslrafik. I fråga om sådana juridiska personer som anges i 2§ gällerdelta villkor den eller dem som skall ha ansvarei för irafikutövningen. I frägaom dödsbo eller konkursbo gäller villkoret den som har anmälls som föreståndare. 2§' Har bestäUningstrafik för gods- Har godslrafikeller beslällnings- Iransporter eller beslällningstrafik trafik förpersontransporter med för persontransporter med lyngre tyngre fordon drivitsutan lillslånd, fordon driviis utan tillstånd, döms döms den som för egen ellerannans den som för egen eller annans räk- räkning har slutit avtal med Irafik-ninghar slutit avtal med trafikul- utövaren om transportens utföran-övaren omtransportens ulförande de lill böler, till böter, 1. om han kände till att det fanns hinder mol alltransporten fick utföras eller 2. om han inte visar att han pä det sätt som skäligenkan begäras av honom har undersökt om det förelåg något hinder mot att transporten fick utföras. Vad som föreskrivs i första stycket i fråga ompersontransporter med tyngre fordon gäller endast den som yrkesmässigt sluteravtal om sädana transporter. ' Senaste lydelse 1984:83. Denna lagträder i kraft den . Vad som föreskrivs om Prop. 1986/87:5tillstånd till godstrafik skall tillämpas på sådana tillstånd lill beställningstrafikför godstransporter och lill linjelrafik för godstransporter, som har meddelatsföre . Lag om ändring i lagen (1979: 560) om transportförmedling Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1979:560) omtransportförmedling dels att 2 kap. 3 § skall upphöra att gälla, dels att 2kap. 1 § och 4 kap. 1 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. l§ Transportförmedling får drivas Transportförmedling får drivas endast av den som har lillslånd till endast av den som hartillstånd lill det. Turlisla får faststäUas och sår- det. Särskilda villkor får föreskri- skilda villkor får föreskrivas. 1§ Den som driver transportförmed- Den somdriver transportförmed- ling utan tillstånd eller en tillstånds- ling utantillstånd eller en tillståndshavare som bryter mot turlista eller havaresom bryler mot någon sär-någon särskild föreskrift som har skild föreskriftsom har meddelats i meddelats i tillståndet döms till tillståndetdöms till böler. Denna lag Iräder i krafl den . Lag om ändring i lagen (1985:449) om rätt att driva viss linjetrafik Härigenom föreskrivs alt 7§ lagen (1985:449) om rätt attdriva viss linjetrafik skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7§ För kollektivtrafiktillstånd skall i För kollektivtrafiktillstånd skall i fråga om prövningen av tillständs- fråga om prövningen av tillstånds havarens lämplighet tillämpas vad havarens lämplighet tillämpas vad som i yrkestrafiklagen (1979:559) som i yrkestrafiklagen (1979:559) är föreskrivet om tillstånd till per- är föreskrivet om tillstånd till per sontransporter. I övrigt skall för sontransporter. I övrigt skall för kollektivtrafiktillstånd gälla vad i kolleklivtrafiktillstånd gälla vad i yrkestraflklagen är föreskrivet om yrkestrafiklagen är föreskrivet om tillstånd till bestäUningstrafik för tillstånd till godslrafik. Denna lag träder i kraft den . '""P-'986/87:5 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , R. Carisson, , , ,Hulterström Proposition om vissa yrkestrafikfrågor 1 Inledning Lagstiftningenom yrkesmässig trafik liksom om transportförmedling -är både omfattande ochkomplicerad. Jag föreslär nu en enklare reglering av den yrkesmässigagodstrafiken och av transportförmedlingsverksamhe-len. Vidare redovisas vissaöverväganden rörande regleringen av busslrafiken och laxitrafiken. Beträffandegodstrafik och transportförmedling har riksrevisionsverkei och transportrådetlämnat förslag till förändrad lagstifining - () i enrevisionsrapport Yrkesmässig lastbilstrafik -lagstiftningens betydelse för en sund och rationell irafik och transporträdet ien skrivelse till regeringen . Bådaförslagen har remissbehandlats. Remissyttranden över revisionsrapporten haravgetts av (), slatensjärnvägar (SJ),trafiksäkerhetsverket (TSV), transportrådet, (), /KO,länsslyrelsernas organisationsnämnd, länsstyrelserna i , ochNorrbottens län, , . Över transportrådeis förslag haryttranden avgells av riksåklagaren (), RPS, SJ, länsstyrelserna i ,och , , , . , , och . - Remissulfallel redovisasi samband med förslagen till åtgärder för den yrkesmässiga godstrafikenrespektive transportförmedlingen. 2 Nuvarande lagstiftning 2.1 Yrkesmässig trafik Regleringenav den yrkesmässiga trafiken återfinns i första hand i yrkestrafiklagen(1979:559), YTL, och yrkestrafikförordningen (1979:871), YTF. Författningarnaträdde i kraft och ersatte förordningen (1940:910) angåendeyrkesmässig automobiltrafik m.m. lagstift- Prop. 1986/87:5 ninginnebar främst en språklig och redaktionell modernisering. Reglerna i 1940 årsförordning överfördes till största delen till de nya författningarna utansakliga ändringar. Medyrkesmässig trafik avses i YTL trafik i vilken en personbil, lastbil eller bussmed förare ställs till allmänhetens förfogande mot ersättning för transport avpersoner eller gods (I kap. 4§ YTL). Lagen tillämpas också pä yrkesmässigtrafik med terrängvagnar eller traktorer med tillkopplade släpfordon(traktortåg, I kap. 6§). Yrkesmässigtrafik får drivas endasl av den som har trafiktillstånd (2 kap. 1 §).Trafiktillstånd kan meddelas antingen för godstransporter eller förpersontransporter (1 kap. 5§). Förgodstransporter skiljer lagstiftningen mellan linjetrafik och beställningstrafik.Med linjetrafik avses regelbundna transporter på viss vägslräcka eller mellanvissa orter som sker utan att någon beställare förfogar över fordonet. Medbeställningstrafik avses all yrkesmässig godstrafik som inte är linjetrafik. Yrkesmässigapersontransporter kan ske i form av beslällningstrafik, turisttrafik eller linjelrafik.Med beställningstrafik avses transporter där beställaren förfogar över fordonetoch där ersättningen bestäms med hänsyn lill fordonets utnyttjande och inteför varje passagerare för sig. Beställningstrafiken delas i sin tur upp itrafik med tyngre fordon och med lätlare fordon. Som lyngre fordon räknasdärvid lastbilar och bussar med en totalvikl över 3,5 lon. Beslällningstrafikmed lättare fordon ulgörs huvudsakligen av taxitrafik. Med turisttrafikavses transporter vilka ingår som ett led i ett sammanhängande arrangemang, därsjälva Iransporten inte är huvudsaken. - Som linjelrafik räknas slutligen sådanyrkesmässig persontrafik som inte är beställningstrafik eller turistlrafik. Förde olika trafikslagen gäller i stor utsträckning skilda regler såväl vad avsermeddelande av trafiktillstånd som vad avser trafikens bedrivande. Engrundläggande regel för all yrkesmässig trafik är dock atl trafiktillstånd endastfär ges till den som bedöms vara lämplig att driva verksamheten. Vid dennalämplighetsprövning skall efter ändringar i 2 kap. 3 § YTL, vilka träder ikraft den (SFS 1986:439), hänsyn las till yrkeskunnande,ekonomiska förhållanden, laglydnad och benägenhet alt fullgöra skyldigheter motdel allmänna samt andra omständigheter av betydelse. Om tillständshavaren är enjuridisk person (t.ex. etl bolag eller en förening) gäller kraven påyrkeskunnande och laglydnad för den eller dem som enligt särskilda regler skallutses att ha ansvaret för Irafikutövningen. Prövningen av benägenheten altfullgöra skyldigheter mot det allmänna skall däruiöver avse även den juridiskapersonen. Förtillstånd till persontransporter och till linjetrafik för godstransporter krävsdessutom alt den avsedda trafiken bedöms vara behövlig och i övrigt lämplig (2kap. 8, 11 och 17 §§ YTL). Systemet med en behovsprövning förutsätter atttrafiken bedrivs på vissa sträckor eller inom avgränsade geografiska områden.Härigenom blir avvägningar rörande utbud och efterfrågan av trafiktjänstermöjliga atl göra. Ett tillstånd till beställningstrafik för persontransporterskall sålunda knytas till ett visst trafikområde inom vilket trafiken färutföras (2 kap. 22 § YTF). 1 tillstånd till hnjetrafik Prop. 1986/87: 5 förgodstransporter, beslällningstrafik för persontransporter och turisttrafikskall anges det högsta anlal fordon som får användas i trafiken och den störstalaslvikt eller det högsta antal passagerare som får transporteras med varjefordon (2 kap. 21 § YTF). För persontrafiktillstånden gäller ofta även andravillkor och begränsningar. Det är således inte ovanligt alt tillstånd tillbeställningstrafik - som ett led i behovsprövningen - endast gäller för visstslags trafik, exempelvis skolbarnstransporter eller handikapptransporter. Särskiltför beställningstrafiken för persontransporter med lättare fordon innehåller yrkestrafiklagstiftningendetaljerade föreskrifier. Dessa är i allmänhet ulformade med tanke på laxitrafiken,vilket har gjort del nödvändigt att i de enskilda trafiktillstånden skriva inundantag från lillämpningen av vissa regler för exempelvis mindre bussar och hyrverksfordon. Förulomde regler, som gäller för all beslällningstrafik för persontransporter, finnsför de lättare fordonen även regler om särskild uppställningsplats inomtrafikområdet, särskilda kommenderingsplaner vari utehållande av fordonpreciseras, krav på tillhörighet till beställningscentral, möjlighel atlföreskriva att tillståndshavarna skall vara anslutna till särskild förening, förbudatt överskrida faslställd taxa och krav pä synnerliga skäl för att trafiktillståndetskall få överlåtas. Trafiktillståndgäller i allmänhel tills vidare. Under vissa förutsättningar kan tillstånd tillpersontransporter överlåtas. Trafiktillstånd kan också återkallas. Så skall bl.a.ske om det i den yrkesmässiga trafiken har förekommit sådana missförhållandenatt tillständshavaren inte kan anses lämplig att fortsätta verksamheten. Ommissförhållandena inte är sä allvarliga att det finns skäl för äterkallelsekan tillständshavaren i stället tilldelas en varning. Ett trafiktillstånd förpersontransporter kan vidare återkallas i samband med att någon annan sökertillstånd och det finns synneriiga skäl alt återkalla tillståndet för atttrafiken skall kunna ordnas så ändamålsenligt som möjligt. Tillståndsmyndighetför den yrkesmässiga trafiken är respeklive länsstyrelse. Det viktigasteundantaget från denna regel är att transportrådel fungerar som lillsiåndsmyndighelvid linjetrafik som rör mer än ett län. skall vid sidanav tillståndsprövningen utöva en fortlöpande tillsyn av trafiken och se tillatt tillståndshavarna driver verksamheten enligt gällande regler. Tillslåndsmyndighetenhandlägger vidare ärenden om varningar och återkallelser. Enlänsstyrelses beslut enligt yrkestrafiklagstiftningen kan överklagas hos transportrådel.Rådets beslul kan i sin lur överklagas hos regeringen (),som således är sisla instans i yrkestrafikfrågor. Uppgifterom trafiktillstånden finns - förutom hos tillslåndsmyndighelerna - i ettcentralt dalabaseral yrkestrafikregister, vilket förs av trafiksäkerhetsverket. Yrkestrafikförfattningarnainnehåller även ansvarsbestämmelser. Den som driver yrkesmässig trafik ulantillstånd kan dömas till böler eller fängelse (4 kap. 1 § YTL).Har yrkesmässig trafik bedrivits utan lillslåndkan i vissa fall även den som slutit avtal med Prop. trafikulövaren omtransporten dömas till böter, det s. k. transportköpar- ansvarel (4 kap. 2 § YTL).Den som bryter mol vissa andra bestämmelser i lagstiftningen, exempelvismol föreskrifier om taxa, tidtabell eller någon annanföreskrifl som har meddelals i tillståndet eller mot reglerna om trafikområdeeller fordonsanmälan, kan ådömas böter (4 kap. I § YTL och - Frågor om ansvar för brott mot yrkestrafiklagstiftningen prövasenligt vanliga brottmålsregler. Transportförmedlingregleras i lagen (1979: 560) om transportförmedling (TFL). Medtransportförmedling avses att någon yrkesmässigt åt allmänheten samlar ihopeller lar emot gods till en eller flera upplagsplatser för regelbundnatransporter mellan vissa orter eller förmedlar anbud om utförande avregelbundna godstransporter mellan vissa orter eller om tillhandahållande avgods för sådana transporter (I kap. 2§ TFL). Själva transporterna utförs iallmänhet inte av iransportförmedlingsföretagen utan av frislåendeåkeriförelag. Dessa driver sin verksamhet med slöd av tillstånd lill yrkesmässigbeslällningstrafik och är knutna till förmedlingsföretagen genom avtal. Transportförmedlingfår drivas endast av den som har tillstånd till del (2 kap. I § TFL). Sådantransportförmedling som endast drivs i den omfattning som behövs för att enutövare av yrkesmässig trafik skall kunna utnyttja sina egna fordon är inte tiUståndspliktig.Vissa andra undantag finns, t. ex. för sådan verksamhet som endast utgör enunderordnad del av en annan rörelse (1 kap. 4§). En begränsning följer också avatt TFL endast gäller förmedling av regelbundna transporter. Därmed menas sådanatransporter som vanligen ulförs två eller i samma riklning(1 kap. 2 och 3 §§ TFL). Dennärmare regleringen av transportförmedling påminner mycket om den som gällerför yrkesmässig trafik. Således finns bestämmelser om tillståndskrav, prövningav sökandens lämplighet och verksamhelens be-hövlighet och lämplighet samtmöjlighet alt vid missförhållanden varna lillståndshavaren eller återkallatillståndet. Till lagen ansluter förordningen (1979:872) omtransportförmedling. 3 Förslag till förändringar 3.1 tidigare nämnda revisionsrapporten lastbilstrafik -lagstiftningensbetydelse för en sund och rationell trafik har RRV granskat de yrkesmässigagodstransporterna. Därvid har RRV föreslagit att lämplighets- ochbehovsprövningen avskaffas för både transportförmedling och linjelrafik förgodstransporter. Det råder enligt RRVosäkerhet bland länsstyrelserna om hur bestäm- Prop. 1986/87: 5 melserna i TFLrörande behovsprövning skall tolkas och därmed också om hur lagen skalltillämpas. Detsamma gäller för linjetrafiken. Någon rättspraxis inom områdelfinns inte heller. Länsstyrelsernasaknar, påpekar RRV, praktiska möjligheter att bedöma behovet av transportförmedlingoch linjetrafik. Etablerade transportörer har ell naturligt intresse av att minimerakonkurrensen. Åtminstone vad gäller transportförmedling har också den praxisutvecklats att man tillåter att linjer drivs upp för att senare vid en ansökanom tillstånd bevisa behovet av trafiken. Länsstyrelserna saknar därtillmöjligheter att konlrollera bestämmelsernas efterlevnad. TFL har enligt RRV:sbedömning liten betydelse såväl för branschen som för transportörer ochkonsumenter. I själva verket utgör den inte någon etableringskontroll. Beiräffandegodslinjelrafiken konstaterar RRV alt det i landel finns totalt ca 160tillstånd, varav de flesta i de fyra nordligaste länen. Linjetrafiken ärsålunda en glesbygdsföreteelse och servicen gentemot konsumenterna har enligtlänsstyrelserna en viss betydelse vid bedömningen av ärendena. Genomkombinationen med persontrafik enligt särskild turlisla tillförsäkraskonsumenterna i avsides orter regelbundna godstransporter. Utvecklingen undersenare tid visar emellertid att trafikhuvudmännen vid kombinerade transporterförsöker inskränka godset till endast vissa turer eller lägga över det pålastbilar. Skälet härtill är att persontrafiken blir lidande av de många på-och avlastningarna. Ett borttagande av linjetrafiktillstånden skulle kanske inågra fall kunna orsaka problem eller försämringar för godstrafiken. Dennafråga gär emellertid i de län som berörs alt lösa separat i samråd medtrafikhuvudmännen. Någon generell lagsliflning krävs enligt RRV inte längre. Isin revisionsrapport förordar RRV en avveckling av TFL och de delar av YTL somrör linjelrafik för godstransporter. en skrivelse lill regeringen den 29 augusli 1985 har även transportrådel tagitupp frågan om förändringar i lagstiftningen angående transportförmedling och godslinjetrafik.I skrivelsen framhäller rådet bl. a. alt del inom transportförmedlingsverksamhelenhar byggis ut ett rikt förgrenat linjenäl. Inom detta sker transporter som iallt väsentligl överensstämmer med linjetrafik. Trafikutövarna har emellertidtillstånd till beställningstrafik och är som regel knutna tilltransportförmedlingsföretagen genom långsiktiga transportöravtal. Transporlförmedlingsförelagenorganiserar den övervägande delen av den långväga laslbilslrafiken. Marknadendomineras av , och . Toiala antalet linjerför vilka företagen meddelats tillstånd uppgick till . innebär förmedlingsverksamheten klara fördelar både för denyrkesmässiga landsvägstrafiken och för samordningen med andra transportmedel.De stora företagen inom transportförmedlings-branschen spelar en framträdanderoll för att utveckla olika laslsyslem och terminalanläggningar liksom för atti övrigt åstadkomma mera rationella Ocksågenom alt initiera strukturrationaliseringar inom Prop. 1986/87: 5 åkeribranschenbidrar transportförmedlingsföretagen till att utveckla en modern, effektiv ochekonomisk transportapparat. Motbakgrund av den stora belydelse som transportförmedlingsföretagen således harfinner transportrådet det önskvärt att ett koncessionssystem bibehålls. lalar emellertid övervägande skäl för atl man sloparbestämmelserna om prövning av trafikens behövlighet och lämplighet i TFL.Behovsprövningen strider enligt rådet mol de tankar som ligger bakomlagstiftningen om konkurrensbegränsning och ett slopande av prövningen skulleutgöra en logisk följd av trafikpolitiska beslul, varigenombehovsprövningen av beställningstrafiken slopades. Denna reform har enligtiransportrådets mening inle gett några negativa erfarenheler. bör emellertid även fortsätiningsvis ett allmänt lämplighetskravfinnas för att göra det möjligt att ingripa mot oacceptabelförmedlingsverksamhet. En sökande bör ha de ekonomiska förutsättningar sombehövs. Vidare bör han ha erfarenhei av transportbranschen och vara oklanderligvad avser personlig vandel. Därtill kan enligt rådet behöva läggas ett visstkrav på yrkeskunnande. Därmed skulle lämplighetskraven kunna utformas ihuvudsak i enlighel med vad som gäller för den yrkesmässiga godslrafiken. Påsikt bör man enligt transportrådet göra en mera genomgripande översyn avinstitutet transportförmedling. Man bör vidare överväga att helt slopa densärreglering som gäller och i stället arbela in kvarsläende bestämmelseri yrkestrafiklagstiftningen. Deöverväganden som transportrådel gjort beträffande transportförmedling ärenligt rådets förslag lillämpliga också beiräffande den yrkesmässiga linjetrafikenför godstransporter. Trafiken är till sin uppläggning snarlik den som utförsinom ramen för transportförmedlingslagen. Anlalel tillstånd är emeUertidmycket litet, 151 stycken . förordar attbehovsprövningen och linjeanknytningen slopas även i fråga om godslinjelrafiken. 4 Föredraganden 4.1 Allmänt - Yrkestrafiklagstiftningen skallharmoniera med den trafikpolitiska målsättningen och främja en önskvärdutveckling på Iransporlområdet. - En strävan bör vara atl minskaantalet regleringar inom yrkestrafikområdel. Ulgångspunkten bör vara enfriare, mer marknadsmässig utveckling. Detövergripande målet för den statliga trafikpolitiken är enligt 1979 ärs trafikpolitiska beslut att ge landets olika delar en tillfredsställande trafik försörjning till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnader (prop. 1978/79:99, , rskr. Detta förutsätter en effektiv fördelning av transportarbetet mellan olika transportmedel. Effektiviteten främjas enligt jq beslutet bäst avkonkurrens och samverkan mellan olika trafikmedel och Prop. 1986/87: 5trafikföretag inom de ramar som samhället drar upp. Denyrkesmässiga irafiken har varit föremål för en omfattandereglering. Detta förhållande skall ses mot bakgrund av transportsektornsutomordentliga belydelse för samhällel i slort. Dess tjänsler måste ha en högkvalitet och vara tillgängliga såväl på udda lider som i områden där trafikunderlagetär begränsat. Vanliga medel för samhällels inflytande har varit bl. a. prövningav om trafiken behövs och är lämplig, Irafikeringsplikt och laxekontroll. Undersenare år har en betydande avreglering skett inom den yrkesmässiga trafiken.Genom stegvisa reformer grundade på uppfatlningen atl en sund konkurrens mellanolika Irafikförelag främjar effektiva transporter har regelsystemet anpassais imarknadsekonomisk riklning. Jaganser alt denna utveckling bör fortsätta. Grundtanken i det fortsattareformarbetet på detta område bör vara att fri konkurrens i förening med ettriktigt utformat kostnadsansvar leder lill en effeklivare resursanvändning ochen bäitre fördelning av transportarbetet mellan olika transportmedel. Dettatalar för att man så längt möjligt bör undvika konkurrensbegränsande regleroch detaljstyrning av transportverksamheten.