prop · GA03145 · 1986-12-31 00:00:00 — Denna har tilluppgift bland annal alt se över kreditaktiebolagens roll på marknaden.Diskussioner härom pågår inom kommittén. SFF kan inte finnaannat än att det av Hypoteksbanken framförda förslaget om slopandet av kravetpå långfristighet i landshypo-teksföreningarnas långivning aktualiserar problemoch konsekvenser som bör utredas av . Mot denna bakgmndkan SFF inte finna annat än att Hypoteksbankens förslag om kortfristig kreditgivningi landshypoteksföreningar måste avstyrkas . SFF föreslår att Hypoteksbankensframställning i denna del hänskjuts till . Hypoteksbankenhar en betydelsefull roll för lantbmkets långfrisfiga kapitalförsörjning.Såväl förvärv av jordbruksfastigheter som investeringar är av långfristig naturoch kräver därtill anpassad finansiering. Främst Hypoteksbankens prioriteradeobligationsutgivning medger en utlåning på villkor som kan underlätla företagsetablering.Denna kreditgivning är viktig för näringen men har även betydelse förkonsumenter och samhället i sin helhet. Lönsamheten inom lantbmket är låg.Detta tillsammans med rådande överskottssiluation och högt ränteläge leder tillatt få investeringar kan genomföras. LRF vill emellertid understryka attkreditbehoven kvarstår bl.a. för alt finansiera fastighetsförvärv och vissainvesteringar. Efterfrågan på krediter för investeringar varierar med hänsyn tililönsamhet och marknadssituation. Lantbruketskreditmarknad måsle enligt LRFs uppfattning fungera så att lantbruksföretagensolika kreditbehov kan tillgodoses. Kreditinstitutens och bankernas roll ärbetydelsefull för att utveckla nya kreditformer. Konkurrens på kreditmarknadenär värdefull för atl åstadkomma en flexibel och anpassad kreditgivning. Deunder delvis förändrade förhållandena på lantbrukets kreditmarknadhar lett fill att nya kreditformer tillkommit. Dessutom har främst förenings-och sparbankerna utvecklat och förbättrat rådgivning och service till lantbmkare. Hypoteksbanken har fåttmöjlighet till upplåning genom att utnyttja Prop. kapilalmarknadsreverser.Emellertid har marknaden för dessa visat sig 1986/87: 145 fungera dåligt.Vidare kan konstaleras alt den oprioriterade obligationsutgivningen harbetydelse för att korta ned tiden i väntan pä avlyft. Obligationsmarknaden harhär utvecklats främst genom kortare löptid. Hypoteksbanken bör ha möjlighetatt anpassa verksamheten efler de behov som här kan föreligga. EnligtLRFs uppfattning bör Hypoteksbankens huvudsakliga ändamål liksom varaatt tillgodose lantbrukets långfristiga kapitalbehov. Lantbmkets långfristigakapitalförsörjning har den naturen och omfattningen att det bör ske iinstitutionaliserad form. LRF har uppfattningen att det av § 32 HypL bör framgåatt verksamheten även i fortsättningen har till ändamål att lämna långfristigalån. Annan säkerhet än panträtt i fast egendom Hypoteksbankensförslag har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av samtliga remissinstanserutom stadshypotekskassan. Stadshypotekskassanhar anfört följande. Dentredje punkten i hypoteksbankens framställning som kassan önskar kommenteraavser den föreslagna ändringen i hypotekslagens 41 § om arten av de säkerhetersom landshypoteksföreningarna fär godta för sina lån. Traditionsenligt utgörsåväl landshypoteks- som sladshypoteksinstitu-tionerna realkreditinstitul, dvs.institut som lämnar kredit mot realsäkerhet i form av panträtt i egendom. Förbåda institutionerna har dock också öppnats möjligheten att lämna län mot vissaformer av kvalificerad borgen/ garanti. För landshypotekets del gäller detta des. k. garantilånen med statsgaranti, medan det för i första handär fråga om borgen eller bankgaranti. Hypoteksbankenhänvisar nu till att en stor del av jordbrukarna endast arrenderar sinafastigheter, vilket försvårar eller rent av omöjliggör för dem att lämnafastighetspant för de lån som de behöver för att utveckla sin rörelse. Hypoteksbankenföreslår därför att det i hypotekslagen skall öppnas möjlighel att somalternativ till faslighetspanlen lämna lånen "mol annan betryggandesäkerhet". Stadshypotekskassanhar förståelse för det problem som föreligger när lån skall lämnas till arrendalorer.Samtidigt menar kassan att ett så principiellt långtgående steg som nuföresläs, där hela institutionens långfristiga långivning endast skulle bindasav föreskriften om "betryggande säkerhet", skulle behövas föregås aven mer gmndlig utredning och en precisering i form av förarbeten till eneventuell ny författningsreglering. Kassanvill peka på att det visserligen i stadshypotekslagen finns hänvisning till "annanbetryggande säkerhet", men att del då rör sig om speciella situationer ochinte om normala inslag i den långfristiga långivningen. Ett sådant specialfallavser (den inte utnyttjade) rätten att lämna byggnadskreditiv. Utöverpant i fastigheien skall låntagaren i dessa fall ställa annan betryggandesäkerhet, men här kommer ju behovet av denna att automatiskt bortfalla när byggenskapenfärdigställts så att panten får sitt avsedda värde. De andra specialfallengäller olika situationer där en urspmngligen lämnad pant av något skäl nedgåtti värde och där möjlighet anvisas för låntagaren att ställa"nöjaktig fyllnadssäkerhet". Kassanvill vidare i sammanhanget erinra om att det är 1984 av en utredning lagts framförslag om en ny form av panträtt i situationer där en byggnadsinnehavareinte kan lämna inteckningssäkerhet av traditionellt Prop. slag, nämligen vidfall av markarrenden eller nyttjanderältsupplålelser 1986/87: 145 (byggnadspantutredningensbetänkande, SOU 1984:22). Kassan pekade i sitt yttrande över detta betänkandepä att författning måste anpassas fill en eventuell ny sådan pantsätlningsordning,om institutionen skall kunna utnyttja den nya möjligheten alt deha i kreditförsörjningenför dessa objekt. Såvitt kassan kan förstå, bör denna fråga rent principielltha stora likheter med det problem som behöver lösas i fräga om jordbruksarrendena.Vad det gäller är ju alt söka skapa nya former för säkerhet som kan ha sammafunktion som den traditionella fastighetspanten, nämligen alt onödiggöra en kreditvärdighetsprövningav låntagaren. Om det nämligen är fräga om att bedöma en person eller ettföretag har man kommit över i en helt annan form av kreditgivning än hypoteksinstitutionernastraditionella lågrisk- och lågmarginalinriktning. En sådan fråga bör intebehandlas i brådska. Mot bakgrund av detia vill kassan förorda alt frågan om eneventuell ny formulering av det grundläggande säkerhetskravet för hypoteksinstitutionensutlåning inte nu tas upp lill avgörande. Hypoteksbankens framställning om förmedling av lån tillLantbrukskredit Aktiebolag och avsättning av medel till kapitalkonto Bankinspektionen,fullmäktige i , allmänna pensionsfonden första-tredjefondstyrelserna, och har ställt sig positiva till hypoteksbankens framställning. Bankinspektionenkan biträda vad hypoteksbanken anför i sin motivering. Förslagettill lagändring är i övrigt väsentligen en följd av ovan berörda Inspektionendelar bankens uppfattning att någon ändring av bankens upplåningsrätt ellerkapitaltäckning i och för sig inte erfordras. Kreditaktiebolagen är s. k. fondgillainstitut. Deras egen upplåningsrätl är reglerad från den utgångspunkten.Exempelvis behöver bank inte med eget kapital täcka utlåning fill kreditakliebolag.Sett från deras synpunkt som tillskjuter medel till hypoteksbanken (obligalionsköparna)får dessa anses vara väl säkerställda genom att hypoteksbankens sammanlagdaupplåning är begränsad till ett belopp motsvarande 10 gånger den av statensgaranti bestående grundfonden (täckning i princip). Skäl för särskildaavsättningar i enlighet med bankens förslag kan dock finnas då det minskarrisken för att grundfonden skall behöva tas i anspråk. Utvecklingenunder senare år pä penning- och obligationsmarknaderna har medfört att dessanumera har en omfattning och stabilitet som möjliggör upplåning av betydandebelopp till marknadsmässiga villkor. Ett utnyttjande av dessa marknader i Hypoteksbankensregi skulle därför sannlikt ge tillgång till billigare finansieringän vad som f. n är fallet. Ävenom den aktuella utlåningen från Hypoteksbanken till Lantbmks kredit AB inte enligt lagen skulle kräva någon kapitaltäckning finner dock fullmäktige det angeläget att regler tillskapas för riskläckning. a. uppläningskostnaderna begränsas ytteriigare.Det föreslagna sy- Prop. stemet med en för ändamålet bildad kapitalfondförefaller fullmäktige 1986/87: 145 kunna tillgodose önskemål om kapitaltäckningäven om en sädan fond endast kan byggas upp successivt och under viss tid.Fullmäktige tillstyrker således förslagel i den del som avser Hypoteksbankensmedverkan vid kapitalanskaffning till genom utgivande avobligationer på den oprioriterade marknaden. AUmänna pensionsfonden första-tredje fondstyrelserna:Den föreslagna samverkan mellan finansieringen på obligationsmarknaden gmndas på en analys avinstitutens ställning pä marknaden och förväntad oprioriterad kreditefterfråganfrån jordbmksnäringen. Det är uppenbart att stmkturom-vandlingen på svenskkreditmarknad väsentligt skärpt konkurtensläget för mellanhandsinstitutensamtidigt som en dämpad investeringsvilja hos låntagarna påverkat den allmännavolymtillväxten. De samverkansformer som instituten skisserar i den senastehemställan lill regeringen förefaller mot denna bakgrund näraliggande ochlogiska. Allmänna pensionsfonden har i löpande kontakter med samtliga företagsfinansierandemellanhandsinstitut framhållit de fördelar som ligger i en välutvecklad och differentierad uppläningspolilik. Lantbmkskredit har under det senaste verksamhetsåretkunnat konstatera att icke oväsentliga skillnader i nominella upplåningsräntorföreligger till följd av val av låneinstrument, volymer och bindningstider.Räntesal-sen för ett mellanhandsinslituts likvida marknadspapper, l.ex.oprioriterade 5-årsobligationer, ställer sig självklart i normalfallet fördelaktigareän motsvarande upplåningsräntor mot reverser - med ränlejusl-ringsklausuleroch olika amorteringsprofiler - i exempelvis AP-fonden eller iförsäkringsbolagen. Den högre räntesatsen för reverslånen speglar låntagarenskostnad för att efterfråga ett långfristigt och individuellt anpassatkontrakt. Just anpassningsmöjligheterna belräffande lånevillkoren och reversensbristande likviditet påverkar räntenivån. Motsvarande kostnader föreliggerinte i de fall då upplåningen kan via standardiserade marknadspapper medspridning till etl flertal långivare. Det är därför enligt fondstyrelsernasuppfattning väsentligt att olika uppläningsformer utnyttjas parallellt sä attinstitutens upp- och utlåningsprofiler matchas på ett rationellt sätt. Man kan i detta sammanhang inte bortse från att denföreslagna vidgningen av Hypoteksbankens verksamhetsinriktning lill atlomfatta företagsbelåning i olika former via Lantbrukskredit, definitionsmässiglpåverkar bankens ställning som låntagare på obligationsmarknaden. Konsekvensernaav att mer riskbetonade inslag förs in i verksamheten diskuteras ocksä iskrivelsen lill regeringen och åtföljs av förslagel om tillskapandet av ensärskild kapitalfond. För den händelse kreditförluster skulle uppstå (utövervad som täcks av Lantbrukskredits egen fondavsättning) svarar enligt förslagetden tänkta kapitalfonden tillsammans med bankens reservfond förförlusttäckning. Enligl fondstyrelsemas uppfattning är del svårt alt på förhandbedöma marknadens reaktioner på de leorefiska variationer i risktagande som häraktualiseras. Vad som är "tillräckligt" i fräga om fonderingaroch/eller kompensation till långivarna genom högre avkastning fär framtiden ochmarknaden utvisa. Hypoteksbankens förslag innebär en anpassning av bankensverksam het, avseende såväl hypoteksföreningarna som Lantbmkskredit, till den effektivisering av kredilförmedlingen på den svenska kreditmarknaden som följer i slmkluromvandlingens spår. Denna utveckling välkomnas av 53 Hypoteksbankensovan avgivna förslag har SFF ingen anledning alt mol- 1986/87: 145 sätta sig.Syftet - att förbilliga lånefinansieringen till Lanlbmkskredits kunder - ärangeläget. Man kan möjligen ställa frågan om den avsedda obligationsupplåningenkommer atl få den positiva och för landshypoteksföreningama förbilligande upplåningseffeklsom Hypoteksbanken anger. Att en högre obligationsvolym i sig kan bidra tillnågot lägre räntekostnad kan vara riktigt. Mot delta kan vägas risken attmarknaden kan bedöma utlåning via Lantbmkskredit som mera riskfylld än utlåningmol betryggande säkerhet i jordbmksfastigheter. SFF är för sin del inte heltövertygad om att nettoefFeklen vid denna avvägning leder till billigare upplåningskostnaderför landshypoteksföreningama. LRFhar vad gäller förslaget till ändrad verksamhetsinriktning ingen invändning atlutlåningen utvidgas till atl omfatta Lantbmkskredit. Hypoteksbanken och Lantbmkskredithar ett administrafivt samarbete som genom den föreslagna förändringen börkunna utvidgas. Detta bör medge möjligheter atl anpassa verksamhelen lillutvecklingen på kreditmarknaden. Lantbmkskredit har en begränsad volymtillväxtdelvis lill följd av lantbmkets allmänna situation. Genom etl ökat samarbetemed Hypoteksbanken vinner Lantbmkskredit organisationsfördelar och färmöjlighet till en flexiblare kreditgivning. Härigenom kan kreditbehoven bland Lanlbmkskreditskundgmpper bättre tillgodoses. LRF finner del nödvändigt mot bakgrund av denföreslagna förändringen atl Hypoteksbanken tillerkänns möjlighet att bildaföreslagna kapitalfond och att denna får ett lika syfte somreservfondskapitalet. Fullmäktigei riksbank, stadshypotekskassan och harställt sig negativa till hypoteksbankens förslag. Fullmäktigeavstyrker den föreslagna samordningen av upplåningen. Enligtfullmäktiges mening kan del ifrågasättas om en för det enskilda lantbmket såcentral institution som hypoteksinstitutionen bör medges utsträcka sinverksamhet till industrifinansiering, låt vara inom branscher med näraanknytning lill jordbruks- och skogsbruksnäringarna. En effekt härav skulleockså bli alt den jämförelsevis riskfria och okomplicerade verksamhet som hypoteksinstitutionenidag bedriver till följd av de förstklassiga säkerheterna, skulle förskjutas. Ensådan utveckling skulle komma att påverka hypoteksbankens upplåningsvillkor. Hypoteksbankenhar ocksä uppmärksammat detta problem och utformat förslag till regler omfonduppbyggnad som en extra riskbuffert. Fullmäktige avstår från att sökavärdera ändamålsenligheten av denna fondkonstmklion. Lanlbmkskreditsutveckling har påverkats av en kombination av starkt ogynnsamma omständigheter. Institutets snäva verksamhetsområde, be gränsat till branscher med stagnerande investeringsbehov, har omöjliggjort en tillväxt i låneportföljen som är en fömtsättning för rationella upplå ningsformer och låga räntekostnader. Förutom dessa ofrånkomliga nack delar har utvecklingen på kreditmarknaden medfört au konkurtensen om de relativt fåtaliga kunderna skärpts väsentligt. Vid sidan av den mångåri ga konkurrenten Industrikredit har pä senare år lillkommh flera institut med likartad långivning, bl.a. Sparbankernas Jordbrukskredit och Agro- 54 kredit.Gemensamt för dessa konkurrerande institut är att de inte belastas Prop. De har alla en slagkraftig organisation 1986/87; 145 av ägareoch kredilförmedlare, de olika bankgrupperna. För dessa är det naturligtatt själva svara för kortfrisfig kreditgivning, rådgivning och annan servicetill kunderna och att utnyttja de egna långfristiga Lantbmkskredit kommer i denna situation på mellanhand bådevad gäller marknadsföring och vad gäller möjligheterna att konkurrera medkreditvillkoren. Möjligheten att utnyttja hypoteksföreningarna som förmedlareav Lanlbmkskredits tjänster torde enligt fullmäktiges mening inle nämnvärtpåverka situationen. Hypoteksföreningarna utgör inte en naturlig kanal förindustriföretagen. Fullmäktige avstyrker sålunda förslaget atl hypoteksbankenskall påläggas uppgiften att svara för Lanlbmkskredits finansiering. Stadshypotekskassan kan inte dela uppfattningen att dethär skulle vara fråga om endasi en förfaltningsjustering i klarhetens intresse.I stället är det fråga om principiellt sett helt avgörande ingrepp, som iviktiga avseenden markerar en nyordning för hypoteksinstitutionen. För detförsta är det uppenbarligen fråga om en utvidgning av verksamhetsområdet. Denform av industrilångivning som Lantbmkskredit driver faller helt utanför ända-mälsbestämningenför hypoteksföreningama och därmed också för hela institutionen. För det andrablir det för hypoteksbankens del en principiell förändring av låntagarkrelsen.Att hypoteksbanken eller stadshypotekskassan inom ramen för nu gällandebestämmelser skulle ha rält att engagera sig i långfristig långivning till nägonannan än en hypoteksförening håller kassan för uteslutet. Det kan i och för sig enligt kassans mening finnas situafionerdär det är ändamålsenligt att hypoteksbanken eller stadshypotekskassan får fillsiåndalt lämna lån till ett kreditaktiebolag. Speciellt borde detta kunna varamöjligt om bolaget driver utlåningsverksamhel för sådana ändamål som ryms inominstitutionens egen ändamålsbestämning. Om bolagets verksamhet lill mer änringa del är en annan får saken bedömas efter samma grunder som en utvidgningav insfitutionens eget verksamhetsområde. I alla händelser mäste man enligtkassans mening kräva att låneändamålen regleras pä ett klarare sätt än som nuär föreslaget. Om man - så som hypoteksbanken föreslår - endast gör denändringen alt man för in namnet bland hypoteksbankenslåntagare, sä innebär det alt bankens finansieringsinriktning fortsättningsvisinte skulle komma atl regleras i sin helhet i institutionens författning, utandelvis i bolagsordningen för ett utomstående aktiebolag. Detta kan knappast varaen lämplig ordning. Också obligationsköparnas iniressen mäste här tas in ibedömningen. Placerarna har, menar kassan, ett beräuigat krav på att obligationsemitten-tenhar kontroll över på vilket sätt de upplånade medlen lånas vidare. Detta aktualiserarfrågan om inte någon form av ägarsamband borde föreligga, och kanske t. o. m.ett krav pä dominerande inflytande. Mellan hypoteksbanken och Lantbmkskreditfinns inget sådanl ägarsamband alls. Det finns i ett antal kreditakfiebolag medverksamhet inom special finansiering på olika områden, t.ex. bostäder, lantbmk och kommuner. Enligt föreningens mening ligger det ett betydande värde i att det också i fortsättningenfinns med avgränsad inrikt- Prop. ning ochlågriskprofil inom angelägna områden. Dessa institut bör enligt 1986/87: 145föreningens uppfattning bedriva en verksamhet som är klart angiven i ändamålsparagrafen.Om verksamheten i sådana kreditinstitut inte avgränsas lill de specialområdensom de är avsedda för ulan vidgar utlåningen till att gälla snart sagt allaslags krediter, bortfaller skälen för samhället att låta dessa fungera enliglreglerna för kreditakliebolag. Det naturliga vore i sådant fall att de institutsom önskar bedriva en ospecificerad myckel bred utlåning får fungera enligt deregler som gäller för finansbolag. Hypoteksbankensoch landshypoleksföreningamas verksamhet skulle / grunden förändras om debegärda lagändringarna blir verklighet. Införandel av möjlighet tillföretagsbelåning med medel anskaffade genom hypoteksbankens upplåning skulle irealiteten innebära tillkomsten av en ny verksamhetsgren med ökad risk förkreditförluster, vilket självfallet måste påverka kapitalläckningskravetsutformning. Dennafråga har inte remissbehandlats i vanlig ordning. Några remissinstanser haremellertid berört hypoteksbankens obligalionsmonopol i sina yttranden.Sparbankernas Jordbmkskredit AB har också i en skrivelse fill regeringen1987-03-11 hemställt att regeringen ser över denna fråga. Denavreglering av kreditmarknaden som varit påtaglig medförenligt föreningens uppfattning vidare en välkommen ökning av konkurrensenmellan olika banker och kreditinstitut till förmån inte bara för låntagarnautan även för samhällsekonomin i stort. Viktigainslag i avregleringen av kreditmarknaden bör alltså vara att konkurrerandeinstitut ges likartade möjligheter för att bedriva sin långivning. Föreningenhar utvecklat dessa synpunkter i elt remissyttrande från den 17 december 1985över en annan framställning från allmänna hypoleksbank. I deltayttrande påvisar föreningen de risker för urholkning av konkurrensneutralitetensom ligger i att kreditaktiebolag och låntagar-kooperativa kredifinstitutbehandlas olika i vissa viktiga avseenden. intet att erinra mot sådana förändringar av verksamheten inom landshypoteksorganisafionensom beskrivs i framställningen under förutsättning atl även sådana lagändringargörs som medför att för hypoteksbank och hypoteksföreningar skall gälla sammaregler och samma förutsättningar som gäller för andra kredifinstitut medmotsvarande verksamhet. De regler som härvid främst kommer ifråga gäller dels kapitaltäckningskrav,dels monopol på utgivning av obligationer för anskaffande av medel för ufiåningmot säkerhet av pantbrev i jord-bmksfasfighet. SFFvill i detta sammanhang ta upp ett problem. har Hypoteksbanken ensamrätt alt utge obligationer för utlåning mot säkerhet i jordbmksfastigheter. Ensamrätten har gammal hävd och har i många sammanhang alltid stötts av SFF. Saken har kommit i ett nytt läge när del gäller oprioriterade obligationer. På den oprioriterade marknaden ver kar institut av olika slag, bland andra föreningsbanksrörelsens eget insfi tut, . På samma skäl som Hypoteksbanken anför belräffande Lanlbmkskredits upplåning skulle de institut som verkar på 56 denoprioriterade jordbrukskreditmarknaden kunna förbilliga sin kapital- Prop. anskaffninggenom obligationsutgivning jämfört med upplåning mot kapi- 1986/87; 145 talmarknadsreverser. SFFanser därför atl existerande laghinder i övriga institut - när det gällerutgivning av oprioriterade obligationer - bör upphävas. Omså inte sker kan Hypoteksbankens förslag såvitt avser Lantbmkskredit möjligeninnebära ett visst avsteg från nuvarande lag, nämligen till den delLantbrukskredits utlåning lämnas mot säkerhet i jordbmksfas-fighet. SFF kaninte bedöma i vilken utsträckning detta sker, sannolikt mycket marginellt. Detanförda leder inte SFF till uppfattningen att framställningen bör avstyrkas menförstärker SFFs mening om att även andra institut bör ha rätt att utgeoprioriterade obligationer för ufiåning mot säkerhet i jordbruksfastigheter. 1986/87; 145 Sid Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... ... 1 1 Lag om ändring i lagen(1968:576) om stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar..................................... ... 2 2 Lag om ändring i lagen(1970:65) om allmänna hypoteksbank och om hypoteksföreningar .......................................... ... 4 Utdragur regeringsprotokoll ........ ... 6 1 Inledning........................................................ ... 6 1.2 ........................ ... 7 1.3 Omfattningen av de förslag somläggs fram .... ... 7 2.................................................................... Föredragandensöverväganden belräffande ändringar i stadshypo tekslagen ....................................................... 9 2.1 Höjning av gmndfonden ................................ 9 2.2 Stadshypotekskassans utlåningtill föreningarna ..... 10 2.3 Stadshypotekskassanslikviditetshållning ......... 11 2.4 Beläningsändamål ....................................... .. 12 3.................................................................... Föredragandensöverväganden beträff"ande ändringar i landshypo tekslagen ........................................................ 13 3.1 Kortfristig utlåning ...................................... .. 13 3.2 Annan säkerhet än panträtt ......................... 13 3.3 Hypoteksbankens utlåning tillföreningarna ...... .. 14 3.4 Obligationsmonopolet ................................... 15 4 Ikraftträdande ............................................... 15 5 Upprättade lagförslag ....................................... 15 6 Hemställan .................................................... .. 15 7 Beslut .......................................................... .. 16