prop · GA03150 · 1986-12-31 00:00:00 — Ett ytterligare stort fall i dollarkursen bedöms ledatill minskad tillväxt i världsekonomin utan att obalanserna elimineras. Enstabilisering av växelkurserna på nuvarande nivå tycks nu därför allmänteftersträvas. De största industriländerna har gjort särskilda ansträngningarför att genom samordnat uppträdande åstadkomma en dylik stabilisering. Vid ettmöte i kom de större industriländerna överens om "ettnära samarbete för att befordra en stabilisering av växelkurserna kring nuvarandenivåer". Denna överenskommelse bekräftades vid ett möte mellan dessaländer i . En sådan stabilisering torde emellertid knappast kunnarealiseras, om den inte understöds av mer långtgående omläggningar av denekonomiska politiken än vad de större länderna visat sig beredda till.Framförallt torde finanspolitiken behöva komma till större användning i syfteatt åstadkomma de skillnader i efterfrågetillväxl mellan länderna som kan bidratill en utjämning av nuvarande över- resp. underskott i bytesbalanserna. Inte minst är det av vikt att det i Förenta staternabedrivs en fast och konsekvent budgetpolitik, som tar sikte på att nedbringadet stora underskottet i den federala budgeten. Budgetunderskottet kommer avallt att döma alt reduceras men stor osäkerhet omger den fortsallabudgetkonsolideringen därefter, I och iJapan synes motståndet alljämt vara stort när det gäller att användafinanspolitiken för att understödja en mera dynamisk utveckling av den inhemskaefterfrågan . Detta inger desto större oro som tillväxtutsikterna just idessa tvä länder nu håller på atl revideras ned. I har dendämpning av exportutvecklingen som ägt rum till följd av D-markens apprecieringresulterat i att många företag skurit ned sina investeringsplaner. Även medden relativt kraftiga ökning av privatkonsumtionen som förutses tordedärför bruttonationalprodukten i den västtyska ekonomin knappast öka med meraän omkring 1,. Även i revideras bedömningarna av tillväxten nu nedför 1987. Den japanska regeringen har ställt i utsiktekonomisk-politiska stimulans- Prop. 1986/87: 150 åtgärder inom den närmasteframtiden, men det är likväl tveksamt om man Bilaga 1 kommer all kunnanå en tillväxt om . För den amerikanska ekonomin piäglas utsikterna alltjäriitav stor osäkerhet. Den privata konsumtionen tycks nu dämpas något. Menexporten torde under loppet av året successivt skjuta fart under inverkan avdollarns depreciering. En BNP-tillväxt om 2 1/ter sig trolig, menen sämre utveckling kan inte uteslutas. För industriländerna sammantagna torde detta innebära enBNP- tillväxt 1987 om 2 1/. Inflationen kan väntas öka något, lill omkring 3%i genomsnitt för året. Trots en förutsedd sysselsättningsökning är det interealistiskt att räkna med nägon nämnvärd minskning av arbetslösheten, som tordeligga kvar på i genomsnitt i OECD-området. Som en konsekvens av den dämpade tillväxten iindustriländerna kan en svagare utveckling förutses för världshandeln. Envolymtillväxt i storleksordningen ter sig realistisk. Handeln medbearbetade varor torde öka något mer, men till följd av den svagaefterfrågeutvecklingen i våra nordiska grannländer beräknas marknadstillväxtenför den svenska expor-len av bearbetade varor bli endast . Osäkerheten om världsekonomins utveckling är stor.Flertalet kommer att tvingas till fortsatta anpassningsätgärder. I denutsträckning sådana lar formen av importnedskärningar kan världshandelnsutveckling påverkas negativt. kan sådana nedskärningar undermineramöjligheterna för skuldtyngda atl genomföra den tillväxtorienteradeanpassning som eftersträvas. Förvärrade skuldproblem och påfrestningar pådel internationella finansiella systemet skulle liksom protektionistisktmotiverade ingrepp i det fria varuutbytet återverka negativt på tillväxten avproduktion och handel. De protektionistiska åtgärder, som är på väg attgenomföras i flera länder, ter sig mot denna bakgrund mycket oroväckande. Betydande osäkerhet omger växelkursernas och oljepriselsfortsatta utveckling, och dessa faktorer kan på ett avgörande sätt förändrabetingelserna för tillväxt och inflation del närmaste året. 2.2 Den svenska ekonomin Den svenska ekonomin utvecklades enligt statistiskacentralbyråns preliminära nationalräkenskaper något sämre än vadsom förutsågs i finansplanen . Konsumtionen, både den privata och denoffentliga, ökade något mer än beräknat, medan kapitalbildningen blev svagare.BNP-tillväxten blev bara 1,, att jämföra med beräknade 1,. Del finns emellertid skäl att vara försiktig vidtolkningen av dessa preliminära nationalräkenskaper. När del gäller BNP visarberäkningarna från produktionssidan en högre tillväxt än beräkningarna frånanvändningssidan, vilket tyder på att BNP-tillväxten kan vara underskattad.Den statliga konsumtionen ökade starkt till följd av tillfälligt storamaterielin-köp. Den statliga sysselsättningen fortsatte däremot att minska1986, vilket harstörre betydelse för den statliga resursförbrukningen på . Prop.1986/87: 150 Även med hänsyn till sådana faktorer kvarstår att utfallet iflera Bilaga 1 avseenden blev sämre än vad som hade varit önskvärt. Efteren viss försvagning av tillväxten i den svenska ekonomin i Qol väntas produktionenöka i något snabbare takt . Enligt de prognoser som redovisas i denreviderade nationalbudgelen (bilaga 1.1) beräknas BNP öka 1987, setabell 1. Tabell 1 Försörjningsbalans 1985-1987 Import av varor och tjänster Privat konsumtion Offentlig konsumtion Kommuner Bruttoinvesteringar Lagerinvesteringar' Export av varor och tjänster -7,3 307,1 2,7 1,9 0,4 2,5 6,3 0,6 2,3 4,1 1,7 1,7 1,7 -0,8 -0,6 2,1 -0,5 1,3 4,0 -0,3 2,6 Inhemsk efterfrågan Nettoexport' 3,9 -1,5 1,8 -0,4 2,3 -0,1 ' Förändring i procent av föregående års BNP. BNP-tillväxtenhar i allt högre utsträckning kommit att bäras upp av enkraftig ökning av den privata konsumtionen. Efter en ökning med 1985ökade den privata konsumtionen med 1986. Till största delen har konsumtionsökningensin grund i alt hushållens realt disponibla inkomster har ökatrelativt kraftigt. Löner och pensioner m. m. har således ökat avsevärt mer änpriserna. Efter den svaga inkomstutvecklingen har detfunnits ett betydande uppdämt köpbehov, vilket nu har kunnat tillgodoses genomhushållens förbättrade ekonomi. Hushållens realt disponibla inkomster minskademed , medan de beräknas öka medca , Tillden starka konsumtionstillväxten bidrog troligen även förbätt rade möjligheter att låna samt värdestegringar på finansiella tillgångar och fastigheter. Trots att realräntan har stigit och trots att det blivit mer lönsamt att spara innebär den redovisade utvecklingen, att hushållens spark vol sjunkit . Om hänsyn tas även till kollektivt försäk ringssparande och värdestegring på aktier och småhus, vilka inte ingår i hushållens sparkvot såsom den redovisas i nationalräkenskaperna, är hus hållens sparande betydande och uppvisar inte samma negativa tendens. Kreditgivningentill hushållen har expanderat kraftigt sedan slutet av Prop. 1986/87: 150 1985.Efter en lång tid med begränsad kredittillgång var en uppdämd Bilaga 1låneefterfrägan inle oväntad. Denna stimulerades ytterligare av att räntornasjönk markant fram till senare déleri av 1986. Förutom en allmänt ökadskuldsättning genomförde hushällen också en betydande omläggning av sina lån såatt mer långfristiga lån, framför allt i bostadsinstitulen, ökade på bekostnadav mindre fördelaktiga, kortare krediter. stegmarknadsräntorna kraftigt, delvis lill följd av en stramare penningpolitik.Bostadsinslitutens ullåningsräntor höjdes från till ca 13 %i januari. De har därefter äter sänkts. Expansionen av privatkonsumtionen förutses fortsätta delnärmaste året, men i måttligare takt. Hushållens realt disponibla inkomsterberäknas öka med 1987. En viss fortsatt nedgång i sparkvoten ärsannolik, varför den privata konsumtionen beräknas öka . Den offentliga konsumtionen beräknas öka med 0,1987.Den kommunala konsumtionen förutses öka med 1,och den statliga konsumtionenminska . har utgifterna i kommunerna ökat mer äninkomsterna. Del finansiella sparandel i kommunsektorn beräknas därigenom visaett underskott på . 1987, vilket väntas ha en återhållandeinverkan på den fortsatta utbyggnadstakten i den kommunala sektorn. Minskningenav den statliga konsumtionen är en följd av stram budgetpolitik samt fortsattarationaliseringar och produktivitetsförbättringar vid de statligamyndigheterna. Bruttoinvesteringarna väntas öka 1987. Under senareår har en påtaglig höjning skett av investeringsnivån i den svenska ekonomin.Bruttoinvesteringarna ökade med 13 1/och näringslivetsinvesteringar med . En viss försvagning av investeringskonjunktureninträffade emellertid 1986, främst till följd av en tillfällig nedgång i industrinsmaskininvesteringar och en svacka i bostadsbyggandet. Kapacitetsutnyttjandet iindustrin är emellertid högt och företagens investeringsplaner lyder på enfortsatt ökning av näringslivets investeringar. I delar av landet harinvesteringsaktiviteten i näringslivet varit så hög atl produktionskapaciteteninom byggnadsverksamheten inte har räckt till, vilket har lett till alt vissainvesteringar trängts ut, som en kraftig pris- och kostnadsökningskett. Lagerinvesteringarna beräknas ge ett negativt bidrag till den inhemskaeflerfrågeförändringen 1987. Sammanlagt beräknas den inhemska efterfrågan öka med 2,3%1987. Till följd av ett väntat negativt bidrag från nettoexporten beräknasBNP-tillväxten, som redan nämnts, stanna vid 1987. Handelsbalansen har visat ett överskottav nästan samma storlek som föregående år. Vidare ärföretagens egna bedömningar av exportutvecklingen relativt optimistiska.Nedrevideringen av prognoserna för tillväxten i omväriden och den svagautvecklingen av exporten motiverar emellertid enförsiktig bedömning av exporttillväxten under återstoden av innevarande år.Exporten av varor och tjänster beräknas öka med 2,1987. av varoroch tjänster beräknas till följd av den relativt starka inhemskaefterfrågeutvecklingen öka kraftigt , nämligen med 3,. De svenskaföretagen väntas fortsätta att föriora marknadsandelar på hemmamarknaden. Bytesbalansenuppvisade ett överskott på . En kraftig försämringförutses till följd av den svagare utvecklingen av våra exportmarknaderoch den starka ökningen av inhemsk efterfrågan. Försämringen motverkasemellertid tillfälligt av att oljelagren väntas minska, som följd av altförsvarsuppgörelsen i mildrat kraven på beredskapslagring. Även i årförutses därmed ett överskott, men av mindre storlek, . Tabell 2 Bytesbalans 1984-1987 Miljarder kr., löpande priser Prop.1986/87: 150 Bilaga 1 Export av varor Import av varor Korrigeringspost 242,8 218,4 -1,1 260,5 244,6 -1,3 265,0 231,5 -1,5 279,9 249,8 -1,7 5,5 -30,7 3,7 -29,0 2,2 -29,6 -10,6 Nettoimporten av råolja och petroleumprodukter varierarkraftigt över åren främst pä grund av att oljepriserna ändras, men även pågrund av lagerförändringar. den minskning av oljelagren som förutsesskulle bytesbalansen uppvisa ett underskott på ca . Försämringenav bytesbalansen exkl, nettoimport av råolja och petroleumprodukter är av sammastorleksordning 1987 som 1985, vilket framgår av följande tablå; Förändring av bytesbalansen exkl. nettoimport av råoljaoch petroleumprodukter Miljarderkr,, löpande priser -1-6,0 -9,2 -9,0 Prognoserav bytesbalansen är alltid behäftade med en betydande osäkerhet. Prognosen för1987 baseras bl, a, på antaganden om oförändrade valutakurser (6,, perdollar) och oförändrat oljepris ca per fat) under återstoden av åretjämfört med nivån . Skulle dollarn falla med ytterligare 25öre beräknas bytesbalansen förbättras med knappt I miljard kr, och skulleoljepriset stiga med I dollar per fat beräknas den försämras med knappt 1miljard kr. Inflationen dämpades markant 1986. Under loppet av åretsteg konsumentprisindex med , vilket kan jämföras med prisökningar på9 å , 1984 och ca 6%1985. Nedgången var främst en följd av sänkta oljepriser. Underloppet av 1987 beräknas priserna stiga . Låga internationellaprisökningar och lägre limlöneökningar än tidigare är vänlas hålla nereinflationen. Därutöver förutsätts atl företagen visar åierhållsamhel iprissättningen och inle ökar sina marginaler. Del prisslopp som gäller fr. 0.m. förutsätts efter hand ersättas med någon form avprisövervakning. Timlönernaökade enligt nationalräkenskaperna med 8 1/1986. Särskilt i branscher, somär skyddade från internationell konkurrens, har löneglidningen varit stark.Prognoserna utgår från de löneavtal som har slutits på arbetsmarknaden.De innebär en påtaglig dämpning av löneökningarna i är. Dämpningen aren följdav flera faktorer. Avtalsramen är att jämföra . k. överhänget, som väsentligt höjde årsgenomsnittet för lönerna 1986, ärlitet 1987. Vidare sker en viss avräkning av den avtalsmässiga löneökningen1987 lill följd av att löneglidningen 1986 i vissa branscher blev högre än vadsom hade förutsatts i löneavtalen. förutsätts löneglidningen blilägre. Timlöneökningen beräknas därmed sammantaget bli . Likvälinnebär inte heller en sådan dämpning av pris- och lönestegrings-takten atl enanpassning sker till utvecklingen i våra viktigare konkurrentländer.Konsumentpriserna i OECD-området beräknas öka med . I Förentastaterna väntas inflationen bli , i och iJapan O-1 %. Timlönerna i industrin beräknas öka med 41/i OECD-området och iFörbundsrepubliken , och med 4,3 resp. 1 %.Diagram 1 visar all limlönerna i den svenska industrin stigit snabbare än i denvästtyska industrin . Prop.1986/87: 150 Bilaga I Diagram 1 Timlön i industrin, ochFörbundsrepubliken Årlig procentuell förändring i nationell valuta 70 72 74 76 78 80 82 64 86 Källor: , ochfinansdepartementet. 1986/87: 150 Lägetpå arbetsmarknaden fortsatte att förbättras 1986, Antalet sysselsatta '"8ökade med ca 30000 personer, som antalet sysselsatta i arbelsmarknadspoliliskaåtgärder kunde reduceras med 16000 personer. Arbetslösheten minskade till2,, Det bör observeras alt mätmetoderna i arbetskraftsundersökningarna ()har ändrats. Detta medför alt den redovisade arbetslösheten nu är ca 1/2procentenhet lägre än enligt tidigare mätmetoder. Arbetslöshetstalet för 1986är omräknat till denna nya nivä. Deprognoser som görs i den reviderade nationalbudgelen för den svenska ekonomintyder på en fortsatt sysselsättningsökning med 25-30000 personer 1987,Arbelskraflsutbudet beräknas öka i nästan samma omfattning somsysselsättningen, vilket skulle innebära en i stort sett oförändradarbetslöshet. Ävenom arbetsmarknadsläget allmänt sett väntas förbli relativt gott 1987, sä finnsbetydande variationer över landet. Arbetslösheten är påtagligt högre iskogslänen än i övriga landet, medan Stockholms- och Göteborgsområdena harbrist på arbetskraft inom flera sektorer. Likaså är arbetslösheten högre blandungdomar och äldre än i övriga åldersgrupper. Viden internationell jämförelse är arbetslösheten i mycket låg. Igenomsnitt för OECD-området var arbetslösheten 1986 och förväntasligga kvar pä den nivån det närmaste året. I var arbetslösheten nära11 % 1986 och väntas förbli lika hög det närmaste året. Den har utarbetats av tjänstemän ifinansdepartementet. Dess huvudbudskap är att under vissaförutsättningar kan få en god ekonomisk utveckling . För detta krävs emellertid låga nominella pris- ochlöneökningar och en fortsatt förbättring av den offentliga sektorns sparande.Med en snabb produktivitetsökning och god tillväxt i ekonomin blir vägen motbalans lättare och utrymmet för reallönestegringar och konsumtionstillväxtstörre. En sådan utveckling förutsätter enligt utredningen attanpassningsförmågan i den svenska ekonomin förbättras. Utredningenhävdar att pris- och lönebildningen avgör om den svenskaekonomin skall kunna fortsätta att röra sig mot balans. Slutsatsenav långtidsutredningens s. k. kravkalkyler är all de totalalönekostnadsökningarna 1988-1990 måste ned i nivåmed dem i omväriden, dvs. Även reallönerna kan i så fall öka,eftersom också inflationen då minskar, lill . Dennabalanserade utvecklingsväg får en rad gynnsamma effekter; till växten i ekonomin blir god (), arbetslösheten minskar och utrikesbelalningarna är i balans. sker en kontinuerlig utbyggnad 14 av produktionskapaciteten, vilken behövs för att trygga framtidatillväxt Prop. 1986/87: 150 och sysselsättning. Skulle pris- och lönebildningen följa historiska mönster iavtalsrörelsen och framöver blir emellertid resultatet påtagligt sämre.Tillväxten minskar då till knappt I % per är, som arbetslöshetenstiger till . Industriinvesteringarna faller och reallönernautvecklas svagare än i alternativet med låga pris- ochkostnadsstegringar. Enligt långtidsutredningen måste den offentliga sektornssparande öka. Huvudskälet är att utredningen räknar med att näringslivelsinvesteringar behöver öka fram lill 1995. För att finansierainvesteringarna behövs ett ökat sparande i den svenska ekonomin. Långtidsutredningenutgår nämligen från all del svenska folkhushållel inle skall sälla sig iytterligare skuld till utlandet utan fortsätta alt betala tillbaka på utlandsskulden.Bytesbalansen förutsätts uppvisa ett överskoll om . Ävenom hushållen kan förväntas öka sitt sparande är detta inte tillräckligt. Därförmåste också den offentliga sektorns sparande öka. Del är enligt utredningen möjligt all förbättra detoffentliga sparandet i tillräcklig omfattning, om utgifterna begränsas till vadsom följer av gjorda åtaganden som skattetrycket (mätt somskatters och avgifters andel av den totala produktionen) är oförändrat. Deltainnebär all de offentliga utgifterna måste öka i väsentligt långsammare takt änvad som varit fallet under . I utredningen framhålls betydelsen av en godproduktivitetsutveckling i ekonomin. Större produktivitetsstegringar innebär ensnabbare tillväxt i ekonomin som helhet. Därutöver underiättar det strävandenaatl öka den offentliga sektorns sparande, eftersom skatteintäkterna vid givnaskattesatser ökar när tillväxten stiger. Av den tillväxt pä som utredningen menarär möjlig att uppnå - om övriga krav uppfylls - svarar produktivitetsstegringenför . Del innebär atl produktiviteten bedöms öka bara marginelltsnabbare än och väsentligt långsammare än under1960-talet. Denna svaga produktiviletsstegringstakt är inle unik för Sverige.Ändå finns del all anledning atl överväga hur produktiviteten kan förbättras. I utredningens huvudrapport diskuteras bl. a.skattesystemets effekter, produktiviteten i offentlig sektor ocharbetsmarknadens funktionssätt. I elt stort antal olika bilagor tilllångtidsutredningen analyseras också produktivitets- och effektivitetsproblem.Regeringen avser att lill hösten efter remissbehandling av utredningen lägga enproposition till med förslag om inriktningen av den ekonomiskapolitiken för . 4 Denekonomiska politikens inriktning Prop. Bilaga I Den ekonomiska politikens mål är hög ekonomisktillväxt, full sysselsättning, fast penningvärde, en stark utrikesbalans samten jämn fördelning -både mellan hushåll och olika regioner av den ekonomiskatillväxten. För att den fulla sysselsättningen skall kunna hävdaskrävs att har god konkurrenskraft, innebärande bl. a. ett stabiltöverskott i bytesbalansen som gör det möjligt att nettoamorterautlandsskulden. En god sysselsättningstillväxl kräver en tillräckligefterfrågan på svenska varor. Då krävs också att konsumtionen - den störstakomponenten i efterfrågan - växer. Förutsättningen för att en godkonsumtionstillväxl skall kunna förenas med överskott i bytesbalansen är enstark konkurrenskraft och en låg inflation. har emellertid inflationstakten iSverige varit högre än vad som långsiktigt är förenligt med en utveckling motsamhällsekonomisk balans. Orsakerna har varit såväl stora lönekoslnadsökningarsom marginalhöjningar och slentrianmässiga prispåslag frän företagens sida.Huvuduppgiften för den ekonomiska politiken är attbryta denna utveckling och lägga grunden för en utveckling som innebärlångsammare pris- och kostnadsökningar. Detta kräver insatser över elt brettfält. Ett centralt inslag i de senaste årens ekonomiska politikhar varit alt finanspolitiken givits en stram inriktning. Genom en restriktivulgifispröv-ning och en god tillväxt har de finansiella obalanserna inom denoffentliga sektorn reducerats i betydande utsträckning. Den finansiella krisför den offentliga sektorn som var hotande nära i början av detta decennium haravvärjts, vilket verksamt har bidragit till den pågående saneringen av densvenska ekonomin. För att de långsiktiga ekonomiska målen skall nås måsteden strama finanspolitiken ligga fast. Avgörande för våra möjligheter attytterligare förbättra sysselsättningsläget är att vi nedbringarinflationstakten till högst samma nivå som i våra viktigaste konkurrentländer.Del nödvändiggör att finanspolitiken även fortsättningsvis är tillräckligtstram för att understödja kampen mot inflationen. har den reala ulrikesbalansenutvecklats negativt, något som emellertid mer än uppvägts av den förmånligautvecklingen av vårt bytesförhållande gentemot utlandet, främst till följd avoljeprissänkningen. Vi kan inte utgå från alt vi kommer att få någonytterligare draghjälp av detta slag. Därför krävs att finanspolitiken är såstram all utrikeshandeln även framgent bidrar till ett överskott i bytesbalansen. För den långsikliga tillväxten i ekonomin ärinvesteringsnivån av största betydelse. Investeringarna påverkas av efterfrågelägel och kapacitetsut- nytljandel, men också av förhållandet mellan räntenivån och avkastningen på reala investeringar. Realräntan bör visserligen vara positiv för att stimu- 16 lera sparandel i ekonomin.Men den bör inte långsiktigt vara sä hög att den Prop, 1986/87: 150 konkurrerar ul produktivainvesteringar eller driver upp kravet på lönsam- Bilaga 1 hel pä dessa till orimligthöga nivåer. För att skapa förutsättningar för en räntenivå som underiättaren fortsätt investeringsuppgårig krävs därför bl, a, all finanspolitikenleder till en fortsatt förbättring av sparandet inom den offentliga sektorn. Somberäkningarna i LU 87 visar kommer den förutsedda sämre utvecklingen avsparandel inom socialförsäkringssektorn atl medföra allkravet på en fortsatt minskning av det statliga budgetsaldot kvarstår. Somframgår av årets långtidsbudget kan visserligen en god ekonomisk tillväxtmedföra en ytterligare reducering av budgetunderskottet fram lill 1990-taletsbörjan. Likväl kvarstår vid periodens slut (/92) ettbudgetunderskott motsvarande ca 1,av BNP, För atl uppnå detta och för att påsikt nå ett positivt finansiellt sparande i den totala offentliga sektorn,krävs en stram finanspolitik. Detta förutsätter bl. a. att eventuella reformerunder tolalfinansieras. Enviktig riktlinje för de senaste årens finanspolitik har varit all skattetrycketmåste hållas i stort sett oförändrat. Denna restriktion för den ekonomiskapolitiken måste iakttas. I annat fall blir det inte möjligt all höjareallönerna. När skattetrycket inle kan höjas och den offentliga sektornsfinansiella sparande måste ökas, blir slutsatsen således att den offentligautgiftsökningen måste hållas tillbaka. Riksdagenhar slagit fast de principer som skall vara vägledande förutgiftspolitiken (FiU 1985/86: 30): - Endast de allra mest angelägna reformerna börgenomföras. Omfattningen av sådana utgiftsökningar måste hållas nere,som de finansieras genom alt andra utgifter minskas. - Utgiftsbegränsningar måste åstadkommas på vissa områden. - Arbetet med all begränsa ulgiftsaulomaliken måstefortsätta. - Åtgärder måste vidtas för att effektivisera denoffentliga verksamheten och i vissa fall förändra dess organisations- ochfinansieringsformer. - En fortgående omprövning av existerande ulgiftsprogrammåste göras. Undertidigare decennier ökade statsinkomsterna myckel snabbt, beroende på såväl ensnabb allmän ekonomisk tillväxt som elt stigande skattetryck. En rad angelägnaoch omfattande reformer kunde dä genomföras i stort sett under bevaradsamhällsekonomisk balans.