prop · GA031 · 1986-12-31 00:00:00 — om han var gift, vad som av den andra makens egendomskulle ha belöpt på hans lott för det fall att skulderna hade beaktats vid bodelningen,skall återgången begränsas till vad som behövs för att skulderna ochkostnaderna för boets förvaltning skall kunna betalas. Vad som sålunda behövsskall utges av delägare i förhållande till vad var och en av dem har fått förmycket vid bodelningen eller arvskiftet. I övrigt skall bodelningen ellerskiftet bestå. Finns egendom som skall lämnas återinte i behåll, skall ersättning utges för det värde egendomen hade när återgångpåkallades, om det inte finns särskilda skäl mot detta. Uppkommer brist hosnågon delägare, skall de övriga delägarna täcka brislen med vad de har fäll vidbodelningen eller skiftet. Vad som behövs för alt bristen skall kunna täckasskall utges av delägarna i förhällande till vad var och en sålunda har fäll. skall återgången begränsas till vad som behövs för attskulderna och kostnaderna för boets förvaltning skall kunna betalas. Vad somsålunda behövs skall utges av delägarna i förhållande till vad var och en avdem har fått för mycket vid arvskiftet. I övrigt skall skiftet beslå. Finns egendom som skall lämnas återinte i behåll, skall ersättning utges för det värde egendomen hade när återgångpåkallades, om del inte finns särskilda skäl mot detta. Uppkommer brist hosnågon delägare, skall de övriga delägarna täcka brislen med vad de har fått vidskiftet. Vad som behövs för att bristen skall kunna täckas, skall utges avdelägarna i förhållande till vad var och en av dem sålunda har fått. Vad nu har sagts omarvskifte skall också gälla bodelning. Den efterlevande maken eller sambon ärdock ej skyldig att återlämna mer egendom eller utge ersättning för värdet avmer egendom eller bidraga till täckande av brist med mer egendom än vad haneller hon har fått av den dödes tillgångar. 23 kap. I § Arvskifteförrättas av arvingar och universella testamentstagare. Var den döde gift, skall först bodelning äga rum mellanefterlevande maken och övriga delägare efter vad i sägs. Var den döde gift, skall först bodelning äga rum enligtbestämmelserna i . Detsamma gäller om den dödes efterlevandesambo har begärt bodelning. Vid delning av ett oskiftat bo gäller ej andra stycket ividare mån än som framgår av 3 kap. Mot någon delägares bestridande får skifte ej företasinnan boupp- Mot någon delägares bestridande får skifte ej företasinnan boupp- Prop.1986/87: teckning har förrättats och alla teckning har förrättats och alla kända skulder har betalts eller medel lill deras betalning har ställts under särskild vård. kända skulder har betalts eller medel till derasbetalning har ställts under särskild vård eller uppgörelse har träffats sominnebär att skulderna inte kan drabba delägaren. Skall legat eller ändamålsbestämmelsefullgöras av oskifto, får skifte ej mol delägares bestridande äga ram innanförordnandet har verkställts eller delägaren har fritagits från att svara fördess fullgörande eller erforderlig egendom har blivit ställd under särskildvård. Står boet under förvaltning av boutredningsman ellertestamentsexekutör, får skifte ej företas innan denne har anmält attutredningen har slutförts. Över arvskifte skall upprättas handling, som underskrivesav delägarna med vittnen. Över arvskifte skall upprättas handling som underskrivs avdelägarna. Då delägare begär det, skall rätlen förordna någon altvara skiftesman. Där det prövas erforderligt, må flera skiftesmän förordnas.Vid ansökningen skall fogas avskrift av bouppteckningen efter den döde eller,där inregistrering skett, uppgift å dagen därför. Står boet under förvaltning avsådan boutredningsman eller testamentsexekutör som ej är delägare, är han utansärskilt förordnande skiftesman, såframt ej annan förut blivit utsedd därtill. Då en delägare begär det skallrätten förordna någon atl vara skiftesman. Vad i 17 kap. sägsom bodelning, bodelningsförrättare och make skall gälla i fråga om arvskifte,skiftesman och delägare i boet. Arvode och ersättning till skiftesmannenskall dock betalas av dödsboet. Ställs boet under förvaltning av testamentsexekutör ärdenne utan särskilt förordnande skiftesman. Detta gäller dock ej, om någon annanredan har förordnats eller om testamentsexekutorn är delägare i boet. Finnes skiftesman icke vara lämpligeller bör han av annan särskild orsak skiljas från uppdraget, skall hanentledigas, då det begäres av någon, vars rätt är beroende av skiftet, ellerförhållandet eljest varder kunnigt. Innan rätten meddelar beslut som avses i 5 eller 6 §,skola delägarna genom särskilda meddelanden av rätten erhålla tillfälle attyttra sig. Där det prövas erforderligt. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. 1986/87: 1 skall delägare jämte sökanden på sätt är sagt kallasatl inställa sig inför rätten. Ej må någon förordnas tillskiftesman utan att han samtyckt därtill eller entledigas från sådant uppdragutan att han erhållit tillfälle att yttra sig. Skiftesmannen skall bestämma tidoch ort för skifte samt till förrättningen kalla delägarna. Vid förrättningenskall han lämna dessa det biträde som finnes erforderhgt. Kan enighet ej vinnas, harskiftesmannen att själv bestämma om delningen och däröver upprätta handling,som av honom underskrives. Skifteshandlingen skall ofördröjligen delgivasenvar delägare genom överlämnande av besannad avskrift. Vill delägare klandraskiftet, skall han efter delgivningen väcka talan mot övrigadelägare; försittes , är rätt till talan förlorad. I mål som ärsagt äger rätten 'inhämta yttrande av skiftesmannen, så ock till honomåterförvisa ärendet. 9§ Skiftesman äger av dödsboet erhållaskäligt arvode ävensom ersättning för sina kostnader. Denna lag träder i kraft den ... Har arvlåtarenavlidit före ikraftträdandet tillämpas fortfarande äldre lag. Vad i 3 kap. 11§ nya lagen är stadgat för det fall dä det vid den efterlevande makens dödfinns någon arvsberättigad bara på den ena sidan skall gälla, även om den förstavlidne maken hade avlidit före ikraftträdandet. Har föreikraftträdandet förskott på arv givits till makars gemensamma bröstarvinge,skall äldre lag gälla om föratsättningarna för avräkning. Har avtalenligt 24 kap. träffats före ikraftträdandet, gäller fortfarande äldrebestämmelser därom. Bilaga 3 Prop.1986/87:1 Familjelagssakkunnigasbetänkande (SOU 1981:85) Äktenskapsbalk Efter remiss har yttranden över belänkandet avgetlsav justitiekanslern (), (), , hovrätten för ÖvreNorrland, , , hyresnämnden i ,i , ,(), (), bankinspektionen,försäkringsin-speklionen, kammarkollegiet, riksskattéverket (RSV), Uppsalauniversitets juridiska fakultelsnämnd. Lunds universitetssamhällsvetenskapliga fakulletsnämnd, ,försäkringsrättskommitlén (Ju 1974:09), rätlegångsulredningen (Ju 1977:06),utredningen om barnens rätt (Ju 1977:08), jämställdhelskommillén (A 1976:08),kommittén (Ju 1977:07) om ställföreträdare för dödsbo i vissa fall m.m.,. Föreningen jurister vid allmännaadvokatbyråer, . Kommunal- och landstingsanställdafamiljerådgivares förening, Föreningen , , , (gemensamt med och Post- och ), . , Föreningen , . i (LO), , , , , , . (), (), Delegationen för kyrkornas () och frikyrkoräd. Yttrandenhar dessutom avgetls av Medborgarrättsrörelsen (MRR), () och De allmänna Qänstegrupphvförsäk-ringarnas samrädsgrupp(ATS-gruppen). Denföljande sammanställningen av remissyttrandena följer i huvudsak dendisposition som finns i betänkandet. Först tas emellertid upp etl antalallmänna synpunkter. Remissyttrandena återges i regel i oavkortat skick ochutan bearbetning. 1 Allmänna synpunkter Prop. Familjerätten intar en central och viktig roll ivårt rättssystem. Det är få bestämmelser som är så väl kända för allmänhetensom dessa regler. sagt varie medborgare kommer förr eller senare i direktberöring med delta regelsystem på ett mer påtagligt sätt än vad som oftast ärfallet med övriga lagregler. Det finns därför anledning att inta en restriktivhållning när del gäller att förändra reglerna pä familjerättens område. Sådanaförändringar bör inte genomföras om inte ett framträdande behov härav kanpåvisas. Vid lagstiftning på familjerättens område bör manenligt min uppfattning följa vissa huvudprinciper. Lagreglerna måste således geuttryck för allmänhetens uppfattning om vad som är en rimlig och rättvislösning pä problemen. Man bör av detta skäl inte ändra på gällande bestämmelsersom väl överensstämmer med det allmänna rättsmedvetandet. Vidare måstereglerna vara sådana att den lösning som eftersträvas följer direkt av lagensbestämmelser. Det skall således inte vara nödvändigt atl vidta vissa åtgärder,som t. ex. alt upprätta ett testamente eller etl äktenskapsförord, för attundgå verkan av reglerna. Slutligen är det av väsentlig betydelse att reglernaleder lill alt den nordiska rättslikheten främjas. Blandäktenskap mellannordiska medborgare liksom internordiska äktenskap (sädana där makarna byterbostadsort inom ) är vanliga. Del är elt väsentligt intresse attmedborgarna i de nordiska länderna fritt skall kunna byta bostadsort utan atlde skall behöva överraskas av atl reglerna om l. ex. makarsegendomsförhållanden är helt annorlunda i ett nordiskt land än i ett annat. I förevarande betänkande har de sakkunniga ihuvudsak behandlat äktenskapets ekonomiska rättsverkningar. De förslag sompresenteras innebär flera väsentliga nyheter i förhållande till gällande rätt.De sakkunniga framhåller att de har försökt alt beakta de samhällsförändringarsom har inverkat på äktenskapet som social institution. Allmänt kan sägas altsamhällsutvecklingen har lett till atl man och kvinna numera i huvudsak är hehjämställda både socialt och ekonomiskt sett. Detta har medfört att även äktamakar i ökad omfattning har blivit ekonomiskt oberoende av varandra. Dennautveckling kommer med all sannolikhet att fortsätta. Vissa av de förslag som nupresenteras innebär emellertid en viss förstärkning av den ekonomiskagemenskapen mellan två makar. Man kan således ifrågasätta om inte förslaget iviss mån går emot samhällsutvecklingen. Vad jag närmast har i åtanke är deföreslagna reglerna om makars bostad och bohag och reglerna om makes arvsrätt. Familjelagssakkunniga har genom förslaget lilläktenskapsbalk åstadkommit en välbehövlig systematisering av äklenskapsrättenefter de olika reformer som genomförts och på elt formelltelegant sätt infogat de sakliga nyheterna i lagverket. I fråga om makarsegendom innebärdetta bl.a. att möjlighet skall föreligga att vid bodelning ta stor Prop.1986/87: 1 hänsyn till omständigheterna i varie särskilt fall. Teknisktåstadkoms detta genom en serie jämkningsregler. Av dessa har en (12 kap. 2 §)karaktär av generalklausul. Påfallande ofta hänvisas i motiveringen för deolika huvudreglerna till alt otillfredsställande resultat av dessa kanmotverkas med anlitande av denna jämkningsbestämmelse. Denna metod må hasakliga förtjänster rent teoretiskt och innebär ett närmande till dansk, norskoch isländsk rätt. Jag ställer mig ändå tveksam till om bodelningsreglerna börge ett så stort utrymme för en skönsmässig bedömning. För det första blir detmycket svårt för makar och samboende alt pä förhand med säkerhet bedöma sinrättsställning i ekonomiskt avseende. Särskilt gäller detta om, såsom desakkunniga föreslår, mellan makar träffade avtal skall kunna frängås vidbodelningen, en fråga till vilken jag återkommer. För det andra skall enligtförslaget bodelning allQämt vara en enskild förrättning under det att den iDanmark, och är en myndighetsakl. Bodelnings-förrattarna kommer omförslaget genomförs alt ställas inför ökade svårigheter och det kan befarasatl antalet tvister som dras lill domstol kommer att bli större. alt gå in i detaljer vill jag ifrågasätta ominte intresset av att i varje särskilt fall komma till ett materiellttillfredsställande resultat bör stå tillbaka för önskvärdheten av atl utfalletav en bodelning kan något så när säkert bedömas på förhand och att utrymmet förtvister blir så litet som möjligt. Vid granskningen av betänkandet har () setl som sin huvudsakliga uppgift att försöka bedöma vilka effekter fördomstolarna och för övriga myndigheter inom område somförslagel till äktenskapsbalk kan tänkas få. Det är emelllertid inte lätt attskapa sig en föreställning om förslagens betydelse för belastningen pådomstolsväsendet och huruvida förslagen, om de genomförs, kan föranleda behovav ytterligare resurser till domstolarna. Utredningens förslag om författningsregleravseende sambor, arvsrätt för makar, upphävande av laglollsregler och nyaprinciper för äktenskapels ekonomiska rättsverkningar utgör betydelsefullanyheter. Förslagen är politiskt kontroversiella. För de rätts-tillämpandemyndigheterna torde det dock i det närmaste sakna betydelse vilka lösningar somväljs. DV ser därför ingen anledning till att närmare kommentera dessa förslag.Utredningen föreslår också flera regler om jämkning vid bodelning. Sådnaregler, av typ generalklausuler, kan generellt sett leda till fler tvister idomstolarna. Själva grundtanken med generalklausuler är ju alt överlämna åt detillämpande myndigheterna alt bestämma rättens innehåll. Det står därför klartall jämkningsreglerna kan leda till atl domstolarnas resurser tas i anspråk.Erfarenheterna av andra generalklausuler, t. ex. 36 § avtalslagen, tyderemellertid inte på att sädana tvister kräver domstolarnas resurser i någonstörre omfattning. intressensom DV har att bevaka finns del således inte skäl att närmare ta 44 ställningtill utredningens förslag till jämkningsregler. Självfallet är det etl angelägelallmänt önskemål att nya förfatlningsbe- Prop. 1986/87: 1 stämmelser är såenkla och okomplicerade som möjligt. Ur resurssynpunkt är det givetvis ocksåönskvärt att författningsreglerna är lällillämpade och att de inte leder tillkrångel och onödig byråkrati. Från dessa utgångspunkter vill DV sätta i fråganågra av de förslag angående makars egendomsförhållanden som utredningenlägger fram. FLS har baserat sina förslag pånutidens syn på äktenskap och andra samlevnadsformer, makars jämställdhet ochderas principiella inbördes ekonomiska självständighet. Delta förefaller atlvara rikliga utgångspunkter för en reform, hksom utredningens strävan attförenkla reglerna och därvid rensa ut sådana begrepp som för allmänheten kan tesig abstrakta och svårbegripliga. På av FLS angivna skäl finns det ocksåanledning alt ytterligare stärka skyddet för en efterlevande make eller sambo. De lösningar FLS valt kanemellertid inte i alla delar anses invändnings-fria. Flera kommittéledamöterhar också i olika hänseenden reserverat sig mot majoritetsförslaget. Hovrättenskritiska anmärkningar ansluter sig i flertalet fall till dylika reservationer;i ett hänseende (laglotten) framlägger hovrätten ett eget alternativ.Reservationerna är inte på det sättet samordnade med majoritetsförslaget atlman nu kan överblicka slutresultatet för den händelse någon eller någrareservationer vinner gehör. De sakkunnigas förslag till nyäktenskapsbalk är etl imponerande verk och bygger på en utredning av stor breddoch stort djup. Med de erinringar mot förslagen i några frågor som hovrättenframför i del följande tillstyrker hovrätten förslagel lill äktenskapsbalk. Tingsrätten har att yttra sig överde förslag av de sakkunniga som gäller den familjerättsligaförmögenhelsordningen, något som utgör en synnerligen betydelsfull del avlagstiftningen pä det aktuella området. Dessa lagregler skall i många fallvara direkt vägledande för berörda parter. Därför måste det ställas höga kravpä att reglerna är lätta alt förstå. Reglema måste vara sä klara att parternakan inse vilka ekonomiska förhållanden som råder mellan dem och föratse vilkaeffekter som uppslår när gemenskapen upplöses. Tingsrätten anser all flera av de regler som föreslagitsav de sakkunniga inte når upp till det krav på föratsebarhet som är en allmän rätlsgrand i lagstiftningen. Vid upplösning av den ekonomiska gemenskapen skall en ligt förslagen delning i många fall ske efter skälighet och genom jämkning för att uppnå en sådan skälighet. Trots atl tingsrätten hyser betänkligheter när det gäller dessa bestämmelser vill tingsrätten inle motsätta sig atl de genomförs. En osäkerhet av nu angivet slag kan emellertid enligt vår mening leda lill svårlösta tvister. Detta är i sig betänkligt också med 45 hänsyn lill de drygakostnader som uppkommer för advokathjälp, rätts- Prop. 1986/87: 1 hjälp ochdomstolar. Tingsrätten delar de sakkunnigas mening atlreformarbetet bör vara inriktat på ett bevarande av äktenskapet som den normalaformen för familjebildning för det helt övervägande flertalet människor. Detgår emellertid inte att förbigå de nu olösta problem som uppstår när tvåogifta samboende lämnar varandra eller en av dem avlider. Oaktat att utgångspunktenbör vara, att samhället inte bör påtvinga de samboende regler för derasinbördes mellanhavanden om de valt att inte gifta sig, måste det anses vara enpåtaglig brist att det inte finns några speciella familjerältsliga regler alttillämpa vid en ekonomisk uppgörelse mellan dem. Den ena parten kan i detenskilda fallet drabbas av stor orättvisa i samband med en separation.Lagstiftaren bör därför tillhandahålla lösningar även utanför ramen föräktenskap i den mån ett behov av lagregler föreligger. Enligl tingsrättenserfarenhet skulle tvister som förekommer i sådana avseenden då lättarekunna lösas utan rättstvist vid domstol. Tingsrätten anser liksom de sakkunnigaatt regler för samboende behövs särskilt när del gäller rätten lill bostad ochbohag. Den föreslagna begränsningen till att avse denna del avrättsförhållandet mellan de samboende är därför väl motiverad. Tingsrätten anser alt de sakkunnigas förslag altlikadelningsregeln skall bibehållas som en grundläggande princip vid äktenskapsupplösning är välbetänkt. I denna bedömning ingår självfallet atl de föreslagnalagreglerna ger möjligheter lill jämkning i enskilda fall. De av de sakkunniga redovisade skälen för attstärka den efterlevandes ställning är övertygande. Förslagen i denna del medförvisserligen alt vissa regler som gälh länge ändras, men vi anser liksom desakkunniga att samhällsförhållandena gör det motiverat att genomföra sådanaändringar. Härvid måste dock det vikliga syftet med översynen av reglerna förmakars egendom upprätthållas, nämligen att man bygger vidare på utvecklingenmot ekonomisk självständighet för båda makarna och rättslig jämställdhetmellan dem. Tingsrätten är medveten om att det är svårt attutan vidare godta eller kritisera de olika enskildheterna i förslaget, eftersomdet förslagna nya systemet sä hänger samman, att - om man avstyrker ellertillstyrker en enskild regel - detta får inverkan pä mänga andra regler som äruppbyggda bland annat just på den specifika regeln. När vi i fortsättningenkritiserar vissa enskildheter nödgas vi därför bortse från sådanaföljdeffekter. Tingsrätten vill här understryka vikten av alt -som de sakkunniga föratsatt vid ikraftträdande av ny lagstiftning på del nuaktuella området en kraftfull upplysning lämnas om lagens innehåll och deändringar som lagen innebär i nu rådande förhållanden. Slutiigen vill tingsrätten uttala att det skullevara befriande om den i senare lagstiftning förekommande motviljan mot s.k. nakna substantiv 46 kunde övervinnas i den nuaktuella lagstiftningen. Man kan till exempel av Prop. 1986/87: 1 förslagettill bestämmelser i 1 kap. 1 § få det intrycket attlagstiftaren vill ge föreskrifter som motverkar månggifte eller äktenskapmellan personer av samma kön. Särskiltyttrande av chefsrådmannen , : Om man inte anser sig kunna behålla namnetgiftermålsbalk bör man hellre kalla den föreslagna balken samlevnadsbalk änäktenskapsbalk. Balken omfattar nämligen även sambor. Vidare kan förväntas attden inom en inte alltför avlägsen framtid kommer alt gälla också homosexuellasamlevare. Många samlevare tvingas i vårt moderna samhälle attav olika skäl underlåta att gifta sig. Dessa sambor och deras barn kan likvälha behov av att samlevnaden regleras ungefär som ett äktenskap. Detta kravskulle man mycket lätt kunna tillmötegå genom att utvidga äktenskapsregistreleller motsvarande och låta även seriöst sammanboende få registrera sitt samboförhållandeoch därmed fä äktenskapsregler att gälla i större utsträckning änfamiljelagssakkunniga tänkt sig. Varaktigt sammanboende personer kan länkas behöva ytterligareregler om förord, bodelning, gåvor m. m. har granskal familjelagssakkunnigasförslag såvitt gäller de hyresrättsliga reglerna. Nämnden finner inte skäl tillerinran mot förslaget. har anmodats att avge yttrande överrabricerade betänkande och får med anledning härav anföra följande. konstaterar att några ändringar inteföreslagils beträffande äklenskapsdispenser och handläggningen av dessaärenden. Vidare konstaleras att denna grapp av ärenden är den enda därlänsstyrelsens medverkan direkt upptagits i lagtexten till den nyaäktenskapsbalken. Däralöver har funnit att ändringen iärvdabalken genom införandet av det oskiftade boel som huvudregel, avskaffandetav barns rätt till laglott, införandel av arvsrätt för efterlevande make ochrätt för den efterlevande att behälla sin egendom i stora delar tillkommit medminsta möjliga övervikt nämligen fyra ledamöter mot tre reservanter. ifrågasätter om de vittgåendeförslagen rörande ovan nämnda nyheter i , som majoriteten av desakkunniga framlägger, har förankring i det allmänna rättsmedvetandet och fårför sin del ansluta sig till reservationerna 4, 5, 6, 7 och 9 i enlighet medföljande. I bilaga I av betänkandet redovisas en del statistik omäktenskapsliknande förhållanden. Beskrivningen av ingångna äktenskap ochskilsmässor är utförlig. Däremot saknas uppgifter om totala antalet äktenskapoch sambor. Nedanstående tabell visar vilken kraftig ökning som har skett avantalet sambor. Prop.1986/87: 1 Samboende och ensamstående i tusental i åldern 1674 årdels enligt FoB 75, dels enligt undersökningen om levnadsförhållanden19751980. Uppgifterna avser hela riket Bankinspektionen skall enligtremisshandlingarna företrädesvis yttra sig över bestämmelsen i 6 kap. 3 § avden föreslagna balken. Inspektionen kan emellertid ejunderlåta atl rent allmänt ställa frågan, om inte de sakkunniga har gått vällångt, när det har gällt alt föreslå ändringar i ett rättssystem som i detstora hela är väl förankrat i rältslivet. Det nu sagda synes äga sin giltighet även pä detterminologiska området. Enligt familjelagssakkunnigas förslag skallgiftermålsbalkens beteckning ändras lill äktenskapsbalk. De skäl som anförtshärför är främst av språklig art. Enligl inspektionens uppfattning kan de intemotivera all en sedan århundraden inarbetad beteckning byts ut. Denetymologiska redogörelse betänkandet innehåller pä denna punkt är knappastövertygande. Den nu föreslagna balken innehåller dessutom bestämmelser omsammanboende. Med hänsyn härtill är inte heller benämningen äktenskapsbalkadekvat. Inspektionen förordar alt beteckningen giftermålsbalk bibehålles. Uppsalauniversitet, juridiska fakultetsnämnden: Familjelagssakkunnigas förslag lilläktenskapsbalk samt till ändringar i och annan lagstiftningbibehåller visserligen huvudprinciperna för egendomsförhållanden för makar.Samtidigt föreslås omfattande förändringar beträffande den närmare innebördenav dessa principer. ringsförslageni sak kombineras med en kraftig formell omgestaltning av Prop. 1986/87: 1 dennuvarande . Som skall framgå i det följande kanfakulletsnämnden instämma i vissa av förslagen. Till andra förslag ställer signämnden dock avvisande eller tveksam. Med hänsyn härtill måste nämnden göra dentotalvärderingen, att familjelagssakkunnigas betänkande inte utan enomfattande översyn och möjligen ännu en remissomgång - kan läggas till grundför lagstiftning. bör de sakkunniga ha erkännande för ett synnerligengrundligt arbete. Nämndens yttranden är inriktat på en granskning avde sakkunnigas förslag, men därutöver framlägger nämnden alternativa förslag ivissa frågor. Inom ramen för remissyttrandet har det dock inte varit möjligtatt grunda dessa förslag på helt allsidiga överväganden. Förslagen bör ses somuppslag för vidare diskussion.