prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — fill , ett Europa-kontor till och leveranscenlral, UNIPAC, till Köpenhamn.På fältet finns sex regionalkontor och ett åttiotal länderkontor. verksamhet finansieras genom frivilliga bidrag,huvudsakligen frånregeringar. De sammanlagda resurserna uppgick till362 milj. dollar varav 236 milj. utgjordes av ordinarie bidrag. 1986 beräknas de totala bidragen uppgå till 399 milj. dollar (motsvarande jarder kr.). Regeringsbidragen har under senare är utgjort av fondens resurser. Nationalkommittéer,enskilda organisationer och andra 169 privata bidragsgivare svarar för återstoden. Bidragen frånnationalkommit- Prop. 1986/87: 100 teerkommer främst från försäljningen av . Svenska UNI- Bil. 5CEF-kommittén bidrog 1986 med 7,7 milj. kr. Utöver den reguljära landprogramverksamheten,finansierad av ordinarie bidrag, genomför särskilda insatser, bådekatastrofhjälp och långsiktiga projekt, som finansieras genom tilläggsbidrag. Det svenska ordinarie bidraget /87 uppgår till 185 milj. kr.Därtill kommer ett extrabidrag på 35 milj. kr för att göra del möjligt förUNICEF att förstärka sin kapacitet och utöka sin verksamhet i /86 utgick 19 milj. kr. till från katastrofanslaget. Förvart och ett av budgetåren 1987/88 och 1988/89 har utfäst ettordinarie bidrag på 185 milj.kr. är en av de största givarna,tillsammans med , och . Internationellafinansieringsorgan Prop-1986/87:loo 5 Världsbanksgruppen och de regionalautvecklingsbankerna i ' Den (),behandlas inte i detta sammanhang, eftersom de svenska bidragen intefinansieras över biståndsanslaget. IDB behandlas i propositionstexten under littera E.Utrikeshandel och exportfrämjande. De internafionella utvecklingsbankerna och -fondernalämnar först och främst finansiellt bistånd i form av obundna lån. Dessutom lämnar devisst teknisktbistånd. Den äldsta och största är (), somkommit att utgöra modell för uppbyggnaden av övriga utvecklingsbanker. Tabell 1: Fakta om de internationella utvecklingsbankernaoch -fonderna Utvecklingsbankerna fungerar som ett mellanled mellanden internationella kapitalmarknaden och . Bankerna kan genom sin goda ställning läna upp ochvidareförmedia lån på villkor, som är förmånligare än vad flertalet själva skullekunna få. Många av defattigare saknar emellertid den nödvändiga ålerbetalningsförmågan även när det gäller utvecklingsbankernas relativt förmånliga lån. För att kunna bistå också dessa länder har utvecklingsfon dernaupprättats som ett komplement fill bankerna. Fonderna lämnar utvecklingskrediterpä mycket förmånliga villkor. Krediterna löper utan ränla och har en lång löptid med en avsevärd amorieringsfri period. De svenska bidragen till de i tabell I redovisade organen har koncentrerats till 171 Föregångare och alltjämthelt dominerande är Inter Prop. 1986/87; 100 nationella utvecklingsfonden (), som utgör endel av världsbanksgrup- Bil. Bankernas/fondernas högsta beslutande organ ärguvernörsstyrelsen (). Den är sammansatt av representanter församtliga medlemsländer och håller ett möte . Däremellan handhas detlöpande arbetet av cn direktörsslyrelse (). Efiersom antaletmedlemsländer överstiger antalet platser i direktörsstyrelsen har de fått gåsamman i röstgrupper. En direktör representerar således i regel flera länder. De nordiska ländernaingår i samma röstgrupp (är inte medlem i AfDB/AlDF eller i AsDB/AsDF).Medan de i väridsbanksgruppen bildar en egen röstgrupp har de i AIDB/AfDFslutit sig samman med och och i AsDB/AsDF med ochNederländerna. I världsbanksgruppen ärf. n. en dansk nordisk direktör. Vid hans kontor tjänstgör en svenska somteknisk assistent. I AfDB/AfDF företräds röst gruppen också f. n. av Danmark.Röstgruppen i AsDB/AsDF företräds av en kanadensisk direktör och aven svenska som biträdande direktör. Rösträtten är i principvägd i förhällande till andel tecknat kapital resp. lämnade bidrag. För att gede många små och fattiga länderna ett större inflytande lilldelas varjemedlemsland också ett visst antal röster, oberoende av landets kapital- ochbidragsandelar. De svenska andelarna framgår av tabellerna 3 och 4. har störsiröststyrka i AfDB och AfDF - tvä tredjedelar resp. hälften av röststyrkan. IIBRD/och /AsDF är motsvarande siffror . Enligt en mer ellermindre uttalad regel har chefskapet i Väridsbanken allfid tillfallit enamerikan, i AsDB alltid en japan och i AfDB en . Barber Conable är chefför , Babacar N'Diaye frän är AfDB:spresident och tillträdde chefsposten i AsDB inovember 1981. Utvecklingsbankernas utlåningsverksamhet skertill hell övervägande delen med medel upplånade på den internationellakapitalmarknaden. Av medlemsländernas kapitalinsatser inbetalas endasl enmindre del medan reslerande andel utställs som garanti iÖr utvecklingsbankernasupplåning. Utvecklingsbankernas utlåningsvillkor bestäms av de upplåningsvillkorde kan uppnå. Tabell 2; Utvecklingsbankernas utlåningsvillkor Prop. 1986/87: 100 Bil. Spännviddeni löptiderna beror på skillnader i lånlagariändernas utvecklingsnivå och/elleri projektinriktningen. Tabell 3: Utvecklingsbankernas tecknade kapital ochutestående upplåning per31 (milj. dollar) 66 876 5 820 15 970 (procent) 9 25 12 Uteståendemedel- och långfristig upplåning (milj. dollar) 57 906 1 094 5 569 (procent) 1,21 1,31 0.17 röstandel (procent) 1,18 1,41 0,58 Till skillnad från bankerna finansieras fondernasverksamhet inte genom upplåning pä kapitalmarknaden utan genom bidrag från iförsta hand i-ländernasregeringar. har ocksä vissa OPEC-länder och andra rikare tillkommit som bidragsgivare. Bidragens storiek fastställs i samband med s. k.påfyllnadsförhandlingar. Enpåfyllnad sker genom en internationell överenskommelse, där bidragsgivarna gören utfästelse för tre eller fyra är. lillförs dessulom vane år en del av vinsl. AfDB lämnar bidrag till AfDF i samband med resurspäfyllnader. Utlåningen frånfonderna sker på myckel förmånliga villkor. har hitlills lämnatutvecklingskrediter med en löptid . I och med att den åtlonde påfyllnadenav (8) träder i kraft kommer löptiderna att differentieras sä altde för de fattigaste (här definierade som de minst utvecklade länderna (MUL) plusde länder som enbari erhåller krediler från och ej lån från ) sänkslill 40 åroch för övriga länder sänks till . IDA:s krediter kommer liksom tidigare all vararänlefria med en adminislralionsavgifl pä . AfDF lämnar räntefriautvecklingskrediler med en löptid på 50 är med en adminislralionsavgifl på . AsDFs likasåränlefria utvecklingskrediler löper på 40 årmed en avgifi på . De fio försia åren är amorieringsfria vid lån frånsamtliga fonder. 13 1986/87. Tabell 4: Inbetalda bidrag till utveckilingsfonderna per31 Prop.1986/87: 100 (milj. dollar) (milj. dollar) bidragsandel (procent) röstandel (procent) Storleken pä det tecknade kapitalet i respektiveutvecklingsbank och på bidragen till respektive utvecklingsfond avspeglarsamiidigi deras ullå-ningskapacitet. Tabell 5: Utvecklingsbankernas och -fondernasutlåningsvolym 0. m. Utläning 1985 (milj. dollar) (milj. dollar) 179(1) 140(1) 319(1) (1)Avser /86. Fördelning av utlåningen på länder Utvecklingsbankerna och -fonderna riktar sig lillmottagarländer som har olika utvecklingsnivå och krediivärdighet. Det finnsdock en allmän strävan altbistå de fattigare länderna, dvs.demed en lägrebruttonationalinkomst per capita. Dennainriktning är starkast hos utvecklingsfonderna. Sålunda går av IDA:s utlåning till länder med en BNI percapita . Även IBRD:suOånmg lill denna grupp har blivil relativt sett slörre under det senasteårtiondet och ökal från fill av bankens årliga lotalautlåning. Ökningen beror i första hand på en tillväxt av ufiåningen till . För all förstärkavärldsbanksgruppens utläning till de fattigaste länderna i söder om perioden har särskilda Afrikafacilitel upprättats. Tilldenna fond, som administreras av 174 , har ett antal givariänder hillills lämnal bidrag pålolall (molsvarande ). Sverigehar utfäst elt bidrag pä 440milj. Tillgängligstatistik för AfDB/AfDF resp. AsDB/AsDF gör det ej möjligt all i delaljgranska respeklive banks och fonds utlåning på samma säll som kan göras förIBRD och . Det allmänna omdöme som ovan redovisats om bankernas resp. fondernas inriktningav verksamheten gäller dock i stort även förregionalbankerna/fonderna i och . De fem största lånlagariändernasandel av bankernas och fondernas lolala utlåning t. o. m. 1985 redovisasi tabell 6: Prop.1986/87:100 Bil. Tabell 6: Utvecklingsbankernas och -fondernas fem störstalåntagarländer per 31december 1985 (milj. dollar) (1) Siffrorna avser per ,. Fördelning av utlåningen på sektorer Prop. Bil 5 Utvecklingsbankernas och -fondeinastotala utlåning fördelad på olika sektorer framgår av tabell 7. Även här kan konstaterasatt utvecklingsfonderna strävar efter att utlåningen i första hand skallgå till sådana samhällssektorer där resurserna mera direkt kommer de fattigarebefolkningsgrupperna fill godo. Detta har skett genom salsning på jordbruks- och landsbygdsutvecklingsamt socialt inrikteide projekt inom utbildning, hälsovård, befolkning, stadsutveckling ochvattenförsörjning. Satsningen påjordbruks- och landsbygdsutveckling och på socialt inriktade projektgrundas på insikten om att dessa sektorer är av betydelse för utvecklingen och att det inte föreliggeren motsättning mellan satsningen påbasbehov, som i hög grad tillfredslälls genom sociala projekt, och ekonomisktillväxt. För en allsidigutveckling krävs emellertid även en satsning på ekonomisk infrastruktur i formav energi, transporter, kommunikationer och industri. Utvecklingsbankernas utlåning har koncentreratstill dessa sektorer. TraditioneUt har denhelt övervägande delen av /IDA:s utlåning inriktats på enskilda projekt. För attbistå vid genomförandet av nödvändiga ekonomisk-politiska reformprogram har såvälIBRD som under de senasle åren starkt ökat långivningen till s. k. struktur- ochsektoranpassning. Sektoranpassningslånensvarade under /86 för14 % av /IDA:s totala utlåning, jämfört med I % tidigare.Motsvarande andel för strukturanpassningslånen var 1985/86 Struktur- och sekloranpassningslän är såledesej knulna till specifika projekt utan utformas så att de kan stödja sådana strukturellaåtgärder av ekonomiskt-politiskt slag i låntagarlandet som krävs för atlåstadkomma ekonomisk återhämtning och tillväxt. harspelat en cential roll för att, i samråd med berörda , upprätta grupperför biståndssamverkan, s. k. konsortier och konsultativa grupper. Det finns f.ii. ett tjugotal sädana grupper under ordförandeskap av representanter för Världsbanken.Sverige är medlem i de grupper som berör länder som är huvudmottagare avsvenskt bilateralt bistånd. leder ocksä den konsultativa gruppenför internalionelljordbruksforskning (CGIAR). Tabell 7: Den procentuella fördelningen avutvecklingsbankernas och Prop. 1986/87: 100 -fondernas utlåning på sektorer per Bil. Sociala sektorn (2) Delsumma: Ekonomisk infrastruktur (inkl. turism och tekniskt bistånd) Industri och nationella utvecklingsbolag (1) siffrornaavser per (2) Avser härutbildning, hälsovård, befolkning, stadsutveckling och vattenförsörjning offentliga nyttigheter (inklvattenförsörjning, energi och telekommunikationer) Internationella finansieringsbolaget (IFC) Internationella finansieringsbolaget, som upprättades1956, är vid sidan av och den tredje delen av världsbanksgruppen.IFC:s syfte är att främja ekonomisk utveckling i genom aft,tillsammans med privat kapital,medverka fill upprättande och expansion av privata företag i . För medlemskap i atl man är medlem i Väridsbanken (). IFC har 128 medlemsländer. Guvernörs-och direklörsstyrelserna är desammaför IFC som för och . chef fungerar som ordförande i . Verksamhelen leds av en verkställande vicepresident, f. n. engelsmannen talet anställda uppgår till nästan 500. Rösträtten är lik.som iVäridsbanken . 1986/87: 100 vägd i förhållande till andelen tecknat kapital. Efter beslul om enfördubbling av IFC;s kapital till 1,3miljarder dollar uppgår det av medlemsländerna per tecknade kapitalet lill 880 milj. dollar. Tidsfristenför tecknande av kapital utlöperförst . kapitalandel uppgår fill 8,6 milj. dollar eller . Förutom av kapitalet finansieras IFC:sverksamhet genom ackumulerade vinster och lån frän . IFC:s investeringarsker i allmänhet i form av en kombination av aktieteckning och långfristiga lån.Investeringsobjekten skall enligt stadgan varaprivata företag. Statligt delägande utesluts inle men företaget skall ha "privalkaraklär" och inle vara regeringskonlrollerat. Varje investering måste uppfylla de två grundläggande kraven attbidra till utvecklingen av ekonomin i mottagarlandetsamt att med hög sannolikhet vara vinstgivande. lFC:s invesleringar under veiksamhetsårel1985/86 uppgick till 1 156 milj. dollar(motsvarande ). Detla belopp utgjorde av de totalakostnaderna för de investeringar, i vilka IFC deltog. Reslerande medel kom frånandra finansieringskällor, i första hand privata banker. IFC:s totalainvesteringar t.o.m. verksamhelsårel 198.5/86 uppgår till8,(motsvarande drygt 50miljarder kr.). De fyra största låntagarländernai IFC är , , och . Nägon motsvarighettill IFC finns inle i Afrikanska resp. AsDB har emellertid1983 beslutat att i begränsad omfattning göra investeringar med riskvilligt kapitalinom ramen för den ordinarie utlåningen. Medel härför erhålles genom årligaavsättningar om frän bankens vinsl. Riktlinjerna följer i stort sell vad som gäller för IFC:s verksamhel. Till skillnad frånIFC kan AsDB också erbjudariskvilligt kapital indirekl via existerande nationella finansieringsinstitutioner. Internationella jordbruksutvecklingsfonden() Den internationella jordbruksutvecklingsfonden () ärell FN-organ och upprättades efter en rekommendation från världslivsmedelskon-ferensen 1974.IFAD:s uppgifl är alt stödja projekt och utvecklingsprogram för livsmedelsproduktionoch livsmedelshantering i . I synnerhet uppmärksammas de fattigaste medlivsmedelsbrist och med goda förutsättningar atl öka livsmedelsproduktionen.Särskild vikt skall läggas vid näringsstandard och livsvillkor för de fatfigaste befolkningsgrupperna. beviljade 177 lån till 87 länder päsammanlagi omkring1 808 milj. SDR (Special Drawing rights). av länen gavs pä synneriigenmjuka villkor lill de fattigaste . Räntan på dessa lån 178 är och amorteringstiden , varav deförsta tio åren är amorte- Prop. 1986/87: 100 ringsfria. Av de lån som hargivits på de mest gynnsamma villkoren har Bil. 5 huvuddelen gått till ländermed en per capita-inkomst pä eller mindre priser. Omkring40 % av resurser gick till kategorin minst utvecklade länder. Av detotala resurserna har gått lill asiatiska , tillafrikanska, till latinamerikanska länder och lill länder iMellanöstern och . Utöver lån förekommer även ett visst teknisktbistånd som hitfills uppgått lill ca 90 milj. dollar. Av projekt har 95utarbetats av fonden, medan övriga 82 genomförts i samarbete med andrainternationella utvecklingsorgan främst världsbanksorganet . medlemsländer - f. n. 139 - är indelade itre kategorier: , OPEC-länder och mottagarländer. Samtliga länderingär i en styrande församling. Varje kategori har 600 rösier. Inom de bidragsgivandekalegorierna fördelas rösträtten i huvudsak i relation till bidragsandel. består av18 medlemmar, sex frän varje kategori. 1987 ordinarie styrelsemedlem för de nordiska länderna. Sekretariatet,som har knappt 200 anslällda, leds av , Algeriel. Fonden hade för sin försia verksamhetsperiod(1977-1981) 1 061 milj. dollar till sitt förfogande, varav kom frånOECD-länderna och från OPEC-länderna. bidrag uppgick tillsammanlagt 115 milj. kr. Detta utgjorde av den toiala summan. En första påfyllnad om 1100 milj. dollar för treårsperioden trädde i kraft i juni 1982.OECD-ländernas bidrag under påfyllnaden var 620 milj. dollar, OPEC-ländernas450 milj. dollar medan övriga svarade för 30 milj. dollar. Sverigebidrog med 148,3 milj. kr. vilket är av del lotalapåfyllnadsbeloppet. Inbelalningen till denförsta påfyllnaden gick långsammare än väntat och har därför tvingats allskära ned utlåningen alltsedan 1981. Ijanuari 1986 nåddes enöverenskommelse om den andra påfyllnaden för perioden . Den uppgår lill460 milj. dollar (molsvarande drygl .) varav svararför 276 milj. dollar och OPEC-länderna för 184 milj. dollar. Därmed harbördefördelningen mellan de båda bidragsgivande kategorierna ändrats från till . andel avpåfyllnaden är densamma som vid den försia påfyllna den. Den motsvarar därmed 117,3 milj. kr. De tvä första årsbidragen har redan utbetalats. De uppgår till totall 76,3 milj. kr. Som en följd av svåra situation har utarbetat etl särskilt program för länder i söder om , vilka drabbats av torka och ökenutbredning. Program met syflar lill atl förbättra jodbruksproduktionen genom atl främja traditio nella grödor, förbättra småskaliga bevattningsanläggningar och vidta miljö- 179 Målel är atl uppnå en finansiering om 300 milj. dollar Prop.1986/87: 100 (motsvarande .) har utfäst80 milj. kr. för hela perioden, varav 26 milj. kr. Internationelltlivsmedelsbistånd Pop.1986/87: loo Bil.5 FN:s/FAO:svärldslivsmedelsprogram (WFP) Under årtiondena efter andra världskrigetanvände vissa länder, främst , sina stora spannmålsöverskott för bilaterallivsmedelshjälp, i vida större omfattning än . Efterhand växtekrav fram på ett internationellt komplement till den bilalerala hjälpen. År1963 inrättades WFP som en multilateral kanal för livsmedelshjälp, underställdFN och FAO. WFP lämnar bistånd i form av livsmedel främsllill jordbruksutvecklingsprojekt, där matransoner delas ut till de anställda vid anläggningsarbeten,s.k. WFP ger också hjälp fill från näringssynpunkt särskiltbehövande grupper, t.ex. kvinnor, spädbarn, skolbarn och flyktingar. Vidareanvänds av WFP:s totala resurser för katastrofbistånd. Verksamheten är inriktadpå de fattigaste , som mottar av WFP:s utvecklingshjälp. WFP:s styrande organ är (), som består av 30 medlemsländer, varav hälftenu-länder. Kommittén sammanträder tvä gånger i , där WFP har sitthögkvarter. är medlem av kommiitén . CFA skall, utöversin styrelsefunktion för WFP, vara ett forum för debatt och ge rekommendationerom biståndsmeloder och biståndspolitik på livsmedelsområdet. I 87mottagarländer finns omkring 250 WFP-handläggare och drygt 700 lokaltanställda. Vid huvudkontoret i arbetar sammanlagt omkring 260 personer.Chef för programmet är . , . WFP finansieras med frivilliga bidrag, dels iform av livsmedel, dels i form av penningbidrag avsedda alt läcka kosinader föradministration, frakter och försäkringar. Bidragen till WFP harökat från några tiotal under de försia åren lill för tvåårsperioden . Bidragsmålet för WFP:s reguljära resursersattes till 1350 milj. dollar för perioden . Detta mål beräknasemellertid inte komma att uppnås fillfullo. Bidragsmålet för perioden 1987-88är 1400 milj. dollar (motsvarande . Därtill kommer bidragen,vilka redovisas närmare nedan, till det internationella beredskapslagrel avlivsmedel för katastrofinsatser (Reserve - lEFR).Slutligen kanaliserades en mindre del av despannmålsgåvor som omfallas av livsmedelshjälpskonventionen Prop. 1986/87:100 (Food Aid Convenfion - FAC) genom WFP. WFP förmedlaralltmer bilateral livsmedelshjälp. Inte minst utnyttjas WFP i s. k. triangelaffärer, där etlgivarland begär WFP:s hjälp all köpa upplivsmedel i ell u-land för gåva fill ett annat, ofta närbeläget, mottagarland. 1985 förmedlade WFP bilaterallivsmedelshjälp fill ett värde av 136 milj. dollar. Sammantaget har WFPsedan 1982 levererat ca 2 miljoner lon livsmedel, dvs. av den globala livsmedelshjälpen. Av dessa 2 miljoner föll på WFP:s reguljäraprogram, på lEFR och på livsmedelssändningar för bilalerala givareoch andra FN-organ. uppgickkontanlbidragen lill 189 milj. dollar, varav 128 milj. dollar avsåg bidrag tillWFP:s reguljära program. Huvuddelen av dessa medel förbrukades för transportkostnader. Underbidragsperioden har lämnal etl ärligt reguljärt bidrag pä 78 milj.kr. Den svenska andelen av de reguljära WFP-medlen uppgår under dennaperiod till . De största bidragsgivarna är och . Det svenskabidragel är till två tredjedelar bundet till upphandling i . Blanderbjudna svenska livsmedel har WFP näslan uteslutande vall leveranserav vegetabilisk olja. (1985/86 levereradesca ). Därutöver har ställt medel fill WFP:s förfogande (22 milj. /87) för atl täckavissa kosinader för kompletterande utrustning i samband med WFP-projekt.Dessa bidrag har till största delen använls för upphandling av transportmedel iSverige. konvention om livsmedelshjälp (FAC) Konventionen om livsmedelshjälp (Food Aid Convention -FAC) är en del av det gällande internationella veleavialet. Konventionen tillkom föratt kompleltera detta avtal med etl bidrag fill livsmedelstrygghel genom en särskildbislåndskonvenlion med åtaganden om livsmedelshjälp. Den tidigareöverenskommelsen () förlängdes i flera omgångar men har ersatts av konvenfionsom löper på tre är. Syflel med 1986 årskonvention är liksom tidigare atl bidra till atl nå del mål på spannmålsbistånd , som uppställdes av 1974 årsvärldslivsmedelskonferens. De 12 medlemmarna (varav EG är en) har åtagit sig atlunder konvention leverera sammanlagt . Destörsta andelarna faller påUSA (4470000 lon), EG (), (600000lon), () och (). har utfästett åriigt bidrag motsvarande 40000 lon. Bidragen ulgår iform av spannmål, inkl. ris, eller kontantbidrag, omräk nade enligtvärldsmarknadspris. Leveranserna sker som gåva eller som 182 förmånligkredit, bilateralt eller multilateralt enligt givarens besiämmande. Del svenska bidragel kanaliseras i sin helhel genom WFP,som även får Prop. 1986/87: 100 ettfraktbidrag. Det Internationella veierädels sekretariat och en under konvenlionenupprättad kommitté förlivsmedelshjälp () är ansvariga för konventionens tillämpning. Alla tolv medlemmarna ingår i kommittén. Internationellaberedskapslagret av livsmedel för katastrofinsatser (lEFR) FN:s generalförsamlings sjunde extra möte antogen resolution, varimedlemsländerna uppmanas atl slälla pengar eller livsmedel till WFP:sförfogande för katastrofinsatser i . Målet sattes vid en reserv på minsl spannmål. Detinlernationella beredskapslagret (lEFR)upprättades . har beredskapslagrel en mera permanentkaraktär med årliga påfyllnader. Utfästelsernatill lEFR är frivilliga. Enskilda länder åtar sig alt hålla en viss kvantitet livsmedel i lager som med kortvarsel kan användas i katastrofinsatser.1985 uppgick bidragen frän 29 länder lill livsmedel, vilket motsvarade ett beräknat värde, inkl.frakter, av 227 milj. dollar. av dessa bidrag kanaliserades genomWFP. var en av initiativtagarna lilllEFR och har stött lagret tillkomst. Det svenska åtagandel utgjordesbudgeläret /86 av svenskl veteeller vetemjöl, matolja samt bidrag för att täcka fraktkostnaderna. bidrag slälls tillWFP:s förfogande. övriga organisationer Pp.1986/87: lOO FN:s flyktingkommissarie () FN:s flyklingkommissarie började sin verksamhet 1951,UNHCR:s uppgifl är att ge rättsligt skydd och bistånd åt flyktingar och åt människor sombefinner sig i en likartadsituation. En stor del av UNHCR:s arbele är inriktatpå att genom internafionella avtal och nationell lagstiftning främjaflyktingars rättigheter, samt att övervaka att dessa tillämpas av de enskilda staterna. Som en följd avkraftigt ökade flyktingströmmar världen runt, i synnerhet mellanu-länder, har UNHCR:s verksamhel haft en myckel snabbtillväxt och kommii att domineras av stora biståndsprogram. I en akutmassflykfingsituafion söker UNHCR i första hand tillhandahålla hjälp föröverlevnad i form av livsmedel, tält och filtar. Hjälpen kan vid behov utvidgas tillatt omfatta i försia hand bostäder, vattenförsörjning, hälsovård, utbildning saml utrustning förviss självförsörjning. Redan pä elt tidigtstadium söker UNHCR finna varaktiga lösningar för flyktingarna. Frivillig repatriering anses vara den bästalösningen. Alternativt kan lokal integration i regionen och omplacering itredje land komma ifråga. Under 1980-lalethar flyktingsituationer kommit att permanentas och därmed tagit ianspråk en stor del av UNHCR:s resurser för bistånd.