prop · GA037 · 1986-12-31 00:00:00 — Sålunda kan man knappast räkna med alt den personal som f. n.handlägger föreningsärendena annat än i undantagsfall kommer all söka sig fillen central registermyndighet. Vidövervägande av service- och kontaktaspekterna finns det också skäl all beaktade i många olika sammanhang uttalade önskemålen om att uppgifler anförtros åtmyndigheter som är regionall represenlerade över hela landet. Just när detgäller register som avser näringsverksamhet har del dessulom i skildasammanhang ansetts att del är lättare för regionala registermyndigheter atl fåin relevanla och aktuella uppgifler (jfr t.ex. näringsutskoitet /83: 30 s.22 och prop. 1983/84: 16 s. 12). Etttungt skäl att införa ett centralt föreningsregister vore om en sådanomläggning skulle medföra väsentliga besparingar för siaten. Som jag nämnt iavsnitt 1 har statskontoret på regeringens uppdrag sluderal alternativalösningar av frågan om en central regisirering. I sin rapporl den 29 februari1984 har statskontoret belyst tre alternativa lösningar baserade på automaliskdalabehandling. Statskontorets överväganden mynnar ut i alt inte något avalternativen innebär nämnvärda besparingar jämfört med nuläget.Statsflnansiella hänsyn kan sålunda inte heller anföras som skäl för enövergång till ett centralt regisler. förvärvar ensamrätt lill sin firma genom inarbelning ellerregistrering av firman. Ensamrätten på grund av regisirering gäller i principinom del län där föreningen och därmed också firman har registrerats. Ettsärskilt skäl som har anförts för en central registrering av ekonomiskaföreningar går ul på att en sådan ordning skulle göra det möjligt att sträckaul skyddsområdet för registrerade föreningsfirmor lill hela landel. Föregen del gör jag följande bedömning i firmafrågan. Kooperalionens starkaframmarsch har letl till all alltfler förelag medriksomfattande verksamhet skapas inom ramen för den kooperativa rörelsen. Detföreligger därför ett praktiskt behov av all skyddsområdet för registreradeföreningsfirmor sträcks ul lill hela landel. Enligt min mening är emellerlid encenlral regisirering av föreningarna inle någon nödvändig förutsättning för eltsådant utvidgat firmaskydd. Genom det allmänna företagsregistret, sominrättades hos statistiska cenlralbyrån , kan såväl myndigheler somenskilda få uppgifter bl.a. om samfliga i landel registrerade firmor förekonomiska föreningar. Det finns således redan nu praktiska förulsältningar fören länsstyrelse all vid förhandsgranskningen av en ny föreningsfirma beaktaalla lidigare i hela landet registrerade föreningsfirmor. Därmed blir det ocksåpraktiskt möjligt alt trots föreningsregistrens regionala karaktär låtaensamrätten till en registrerad föreningsfirma omfatta hela landel. Detallmänna företagsregistret omfattar i princip alla företag och får användas av både myndigheler och enskilda (se 2 och 5 §§ förordningen, 1984:692, om del allmänna företagsregistret). Med fillkomsten av del registret motverkas sålunda även de nackdelar från allmän tillgänglighets- 72 synpunktsom kan vara förenade med alt uppgifterna om de ekonomiska föreningarna ärspridda på regionala föreningsregister. Etttidigare ofta åberopat argument för en central regisirering var, att en sådanregisirering krävs för atl en ekonomisk förening skall kunna få rätt att ta utrikstäckande företagsinteckningar. Enligt lagen (1984:649) om företagshypoleksom trädde i kraft den har emellertid samtliga näringsidkaretillgång till rikstäckande företagsinteckningar. Vidvissa länsslyrelser är, som ulredningen har framhållil, handläggningstiden förregistreringsärenden belydande. De berörda länsstyrelserna är väl medvetna omdel otillfredsställande i detta. Konkreta ålgärder för atl få fram bättrehandläggningsmeloder har också vidtagits. Sålunda pågår vid iStockholms län en försöksverksamhet med datorstöd för registrering av handelsbolagoch ekonomiska föreningar, det s.k. HANSA-systemet. Genom länsslyrelsernasorganisalionsnämnd är sörjt för all även andra länsslyrelser skall kunna la deli utvecklingen av detta projekt. Medmodern datateknik innebär en försöksverksamhel med regionala ADB-register påintet sätl all frågan om en cenlral registrering föregrips. Del är sålundafulll möjligt atl sammanföra de länsvis förda registren till ell centraltregister. Jag vill inle utesluta alt det, även om man önskar inrätta ettcentralt föreningsregisler, genom ADB-tekniken kan visa sig lämpligl alt låtade olika länsstyrelserna svara för införingarna var och en såvitt avser siltlän. Därmed skulle ADB-tekniken kunna användas för alt tillvarataga de olikafördelar man kan finna både i en central och en regional lösning avregisterfrågan. Medhänsyn lill vad jag nu har anfört anserjag vid en samlad bedömning atl delnuvarande systemet med länsvis föreningsregistrering bör behållas i den nyalagen. Däremot föreslår jag att ensamrätten till registrerade firmor förekonomiska föreningar i princip skall gälla inom hela landet. En sådan reformförsvårar inte en senare, mera övergripande rationalisering av bestämmelsernaom firmaregistrering (jfr prop. 1974:4 s. 162 0- 2.9Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser m. m. Jagförordar atl den nya lagstiftningen får träda i kraft . 2.9.2Huvudprincipen för den nya lagens tillämplighet på äldre föreningar Mittförslag: Den nya lagens beslämmelser skall i princip lillämpas även påföreningar som har registrerats enligt äldre rätl. Vissa undanlag görs dock,särskilt med lanke på att föreningar som har registrerats enligt eller1911 års föreningslag skall kunna fortsätta att verka utan ombildning. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Flertalet remissinslanser som har ytlral sig över förslaget lillövergångsbestämmelser har biträtt utredningens förslag. Skäl för mitt förslag:Övergångsbestämmelserna till den nu gällande föreningslagen innefattade intenågot krav på att föreningar som hade bildats enligt äldre rätt skulle ombildasför att uppfylla bestämmelserna i föreningslagen. Sålunda medgavs de äldreföreningarna undantag från föreningslagens bestämmelser om föreningens ändamål,öppenhet och vinstutdelning. Övergångsbestämmelserna hade betydelse för deföreningar som registrerats enligt eller föreningslag.Åtskilliga sådana föreningar verkar fortfarande. Såsom utredningen harpåpekal aklualiseras nu frågan om det i samband med den nya lagens införandebör ske en "upprensning" i beståndet av äldre föreningar. Vidprövningen av denna fråga harjag först lagil fasla på att ulredningen inle harkunnat finna några olägenheler från allmän synpunkt av 1951 årsövergångsbestämmelser. Därefter harjag - i likhei med utredningen - bedömt delsom sannolikt atl en obligalorisk ombildning av de äldre föreningama oftaskulle medföra stora svårigheler för dessa föreningar och deras medlemmar.Utredningen har för sin del stannat för att förorda övergångsbestämmelser somger utrymme för en frivillig anpassning till den nya lagen. Jag anserutredningens förslag vara välbetänkt. Den från principiell synpunkt önskvärdastörre enhetligheten på områdel kan enligt min mening inte ensam motivera attdet nu införs sådana tvingande bestämmelser om anpassning lill den nya lagensom nödvändiggör ombild-ningar av äldre föreningar. I enlighel med vad jag nuhar sagl bör som huvudregel gälla all den nya lagen skall lillämpas även påäldre föreningar. Från huvudregeln får dock göras vissa undantag. De viktigasteav dem kommer atl avse endast de föreningar som har bildats enligt 1895 årseller föreningslag. Sådana äldre föreningar bör - på motsvarande sättsom enligt nu gällande rält - få avvika från den nya lagens definition avbegreppel ekonomisk förening, från dess stadgande om de ekonomiska föreningarnasom öppna associationer och från dess föreskrifter om disposition avöverskollel från verksamhelen. I den mån en äldre förening harsladgebeslämmelser, som avviker från nya lagen och som inle uttryckligen fårfortsätta atl tillämpas, skall däremot föreningen vara skyldig atl utandröjsmål ändra stadgarna. 2.9.3 Särskildafrågor beträffande några äldre föreningar - Del personliga ansvaret tasinte borl för medlemmar i de föreningar enligt föreningslag där delförekommer begränsat personligt ansvar - Ombildning till ideell föreningutan föregående likvidation medges inte sådana föreningar som registreratsenligt 1 § andra stycket föreningslag - Särregler införs inte för s. k.regleringsföreningar utredningens förslag: I detre nu angivna punklerna har ulredningen Prop. 1986/87: 7 föreslagitlösningar som är motsatta mol mina förslag. Remissinstanserna:Dessa frågor har inle närmare berörts av remissinstanserna. Skälför mitt förslag: Ulredningen har i silt betänkande tagit upp några särfrågorrörande vissa slag av äldre föreningar. Ulredningen har föreslagit särskildaregler för tre olika slag av äldre föreningar, vilka förslag jag här villbehandla i ell sammanhang. Enligtbeslämmelser lag kan medlemmarna i vissa äldre ekonomiska föreningarha ett begränsat personligt ansvar för föreningsskulderna. Enligt 13 § andrastycket i utredningens förslag till övergångsbestämmelser skall detlapersonliga ansvar upphöra all gälla efter del alt den nya lagen omekonomiska föreningar har trätt i kraft. Som utredningen har framhållit tordedet röra sig om ett myckel litet antal föreningar. lalar för att detbegränsade personliga ansvar som det här är fråga om medför olägenheter avnågon belydelse för de berörda föreningarna (jfr prop. 1951: 34 s. 200). Åandra sidan är det enligt min mening svårt atl göra någon närmare bedömning avvilken betydelse som det personliga ansvaret kan ha för dessa föreningarsfordringsägare. Med hänsyn till denna osäkerhel är jag inle beredd atttillstyrka utredningens förslag om upphörande av det personliga ansvarei. Enligt1 § andra stycket lag kunde en förening som var skyldig alt förahandelsböcker regislreras som ekonomisk förening, även om den hade annatändamål än atl främja medlemmarnas ekonomiska iniressen. Enligt nutidabetraktelsesätt var det alltså här fråga om regisirering av etl slags ideellaföreningar. Ulredningen har föreslagit att de föreningar som harregistrerats med stöd av 1 § andra slycket lag skall få rält all utanföregående likvidation ombilda sig till oregistrerade ideella föreningar (se14-16 §§ i ulredningens förslag till övergångsbestämmelser). För egen del görjag följande bedömning. Eftersom lagregler om bundel kapital saknas för deideella föreningarna skulle borgenärernas rätt kunna äventyras, om de nuberörda föreningarna fllläts att ulan föregående likvidalion ombilda sig tillideella föreningar (jfr prop. 1951:34 s. 201 O-Härtill kommer att det kan varasvårt att med ledning av uppgifterna i föreningsregistrel konstatera huruvidaen förening har registrerats med stöd av 1 § andra slyckel lag.Besvärliga gränsdragningar i förhållande till andra registrerade föreningar kanalltså uppkomma. Mol bakgrund av vad jag nu har sagl krävs det motstående skälav belydande slyrka för alt en ombildning lill ideell förening ulan föregåendelikvidalion likväl skall till-låtas. Enligt min mening föreligger inte någrasådana skäl. Jag kan alltså inte anslula mig till ulredningens förslag på denhär punklen. Enligt12 § i utredningens förslag undanlas "de särskilda regleringsför eningarna på jordbrukets område" i belydande ulslräckning från tillämp ningen av den nya lagen om ekonomiska föreningar. Del är här fråga om vissa i I a § lagen (1967:340) om prisreglering på jordbrukets område särskilt angivna ekonomiska föreningar (s.k. regleringsföreningar) som enligt de närmare föreskrifier som regeringen eller statens jordbruksnämnd beslular har atl pröva vissa frågor om bidrag eller annat stöd i marknads- 75 Enligtmin uppfallning saknas det emellertid skäl all i Prop. 1986/87: 7 högregrad än andra befinfliga föreningar undanta dessa regleringsföreningar fråntillämpningen av den nya lagen om ekonomiska föreningar. I17 § i ulredningens förslag lill övergångsbestämmelser finns en regel omombildning av s. k. bostadsföreningar lill bostadsrättsföreningar. Enligt minmening hör sådana regler mera naturligt hemma i bostadsrältslagen. Den avulredningen föreslagna regeln har redan av delta skäl fått ulgå. Regeringen harnyligen beslulal tillsätta en utredning för en översyn av bostadsrältslagen. Iulredningens direktiv ingår bl. a. att överväga lämpliga åtgärder för attförenkla en ombildning av bostadsföreningar till bostadsrättsföreningar. Ävenmed de begränsningar av övergångsbestämmelsernas omfallning som jag har ansettmig böra förorda i förhållande till utredningens förslag blir anlalelbeslämmelser slort. Jag anser det därför lämpligl atl de får utgöra en särskildpromulgationslag. Ulredningenhar föreslagit följdändringar i bl.a. lagen (1972:262) om understödsföreningaroch lagen (1971:370) om arbelslöshetsförsäkring. Dessa två lagar innehålleromfattande hänvisningar till lag om ekonomiska föreningar. Lagen omarbelslöshetsförsäkring är föremål för särskild översyn. Syftet medöversynen är bl. a. att ersälta den sisinämnda lagen med en självständig, nylag utan hänvisning till den allmänna föreningslagsliftningen. Även lagen omunderstödsföreningar kommer all ses över på motsvarande sätt. Jag vill därförinte nu föreslå några följdändringar i lagen om understödsföreningar ellerlagen om arbetslöshetsförsäkring. I avvakian på nya lagar på området bör istället hänvisningarna lill lag fortsätta alt gälla. Däremoibehövs följdändringar i flera andra lagar. När det t. ex. gäller lagen(1975:417) om sambruksföreningar är det enligt min mening lämpligt att ändralagens stmktur efter mönster av den nya föreningslagens uppbyggnad. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1. lagom ekonomiska föreningar, 2. lagom införande av lagen om ekonomiska föreningar, 76 3. lag om ändring i lagen(1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m. m., 4. lag om ändring ibostadsrältslagen (1971: 479), 5. lag om ändring i lagen (1973:1150) om förvallning av samfälligheter, 6. lag om ändring i lagen(1975:417) om sambruksföreningar, 7. lag om ändring i lagen (1976:351) om styrelserepresenlalion för de anslällda i aktiebolag och ekonomiskaföreningar, 8. lag om ändring i lagen(1976:355) om styrelserepresenlalion för de anslällda i bankinstitut ochförsäkringsbolag. Förslagen under 4. och 5.har upprättats i samråd med chefen för , förslagel under 6.i samråd med chefen för jordbraksdepartementel, förslaget under 7. i samråd medchefen för och förslaget under 8. i samråd medchefen för . Förslagenbör fogas till protokollet i della ärende som bilaga 4. 4.1 Förslaget till lag om ekonomiska föreningar Lagenavviker disposilionsmässigl från kooperationsulredningens förslag. a. harde grundläggande bestämmelserna om förlagsinsatser lagils in i etl särskiltkapitel (5 kap.). Vidare har kapitelordningen fått följa akliebolagslagen ihögre grad än ulredningen föreslagit. Lagenhar således en disposiiion som stämmer väl överens med akliebolagslagens. och 6-16 kap. molsvaras av 1-2, 8-16 och 18-19 kap. akliebolagslagen.Endasl 3 kap. om föreningens medlemmar, 4 kap. om återbetalning avmedlemsinsatser och 5 kap. om förlagsinsatser saknar direkl motsvarighet iaktiebolagslagen. lag omekonomiska föreningar innehåller åtskilliga delaljbestämmelser om förfarandetvid registreringsanmälningar m. m. (se t. ex. 8, 9, 9 a, 68, 79, 90, 96, 101och 103 §§). Motsvarigheter lill de flesta av dessa bestämmelser bör las inbland de tillämpningsföreskrifter till den nya lagen som regeringen avser all utfärda. ' Observera atl denlagtext som finns intagen i specialmotiveringen är den text som remitteradeslill lagrådel. Flera paragrafer har ändrals efler lagrådets granskning. Vilkadet är framgår av protokollet från regeringssammanträdet (s.299). Den slutliga lagtexten är den som ålerfinns längst fram i proposilionen. 1 kap. Inledandebestämmelser Prop. 1986/87: 7 har till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiskainiressen genom ekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna deltar 1. som konsumenter eller andraförbmkare, 2. som leveranlörer, 3. med egen arbelsinsats, 4. genom att begagna föreningenstjänster, eller 5. på annat liknande sätt. För enekonomisk förening gäller särskilda villkor i fråga om rätten till medlemskap,rösträtt och överskottsutdelning. Dessa villkor anges i 3, 7 och 10 kap. (Jfr 1 kap. 1 § iutredningens förslag.) Förstaslyckel innehåller en definiiion av begreppel ekonomisk förening som i saköverensstämmer med motsvarande definition i 1 § lagen (1951:308) om ekonomiskaföreningar (FL). Genom definilionen slås fast atl den ekonomiska föreningen ären associationsform som även i fortsättningen skall förbehållassammanslutningar vilka har till ändamål atl främja medlemmarnas ekonomiskaintressen genom en ekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna är akliviengagerade. Beskrivningen i lagtexten av detta engagemang avviker på en punktfrån beskrivningen i I § FL. Sålunda har det mindre vanliga ordet"avnämare" bytts ut mot "konsumenter eller andraförbrukare". Någon ändring i sak åsyftas inle med del nya uttryckssättet. Liksomenligt gällande rält kan en ekonomisk förening främja sina medlemmarsekonomiska iniressen genom att lillhandahålla Ijänster, t. ex. genom att drivaett daghem för medlemmarnas barn. Frågan kan uppkomma om enförening skall beiraktas som en ekonomisk förening enligt paragrafens förstastycke, trots atl föreningens verksamhet eller syfle endast lill viss del ärav den natur som avses i stycket. För atl en sådan förening skall betraktas somen ekonomisk förening bör på motsvarande sätl som gäller enligt förarbelenatill FL (se prop. 1951:34 s. 80, jfr prop. 1954:206 s. 18) - krävas bl.a. altföreningen i huvudsak framträder som en förening där medlemmarna deltar iverksamhelen på sätt som anges i paragrafens försia siycke. Lika litet som FL omfattarden nya lagen ideella föreningar, dvs. föreningar som fullföljer ellreligiöst, välgörande, politiskt, socialt, idrottsligt, kulturellt eller iövrigt ideellt syfte. I praxis har utbildats vissa normer enligt vilka deideella föreningarna anses äga rättskapacitet, om de har antagit stadgar avviss fullsländighel och har styrelse. Den nya lagen omfaltarinle heller sammanslutningar med ändamål alt främja medlemmamas ekonomiskainiressen genom annan ekonomisk verksamhet än som avses i paragrafens förstastycke. I 2 § iredje stycket finns en bestämmelse avinnebörd att en sådan sammanslutning kan liller- Prop. 1986/87:7 kännasrättskapacitet endasl om det kan ske med slöd av annan lag. Förvissa ekonomiska föreningar gäller särskilda regler. Så är fallet med I kap.bl. a. bostadsrättsföreningar, sambmksföreningar, understödsföreningar ocharbetslöshetskassor. I FL finns en bestämmelse (118 §) som anger i vad mån denlagen inle är lillämplig på bl. a. de nu angivna föreningarna. Atl densärskilda lagstiftning som finns i fråga om vissa föreningar ersäller reglernai den allmänna föreningslagen följer emellertid av den allmänna principen altspeciallag lar över allmän lag. I motsats lill vad vissa remissinslanserförordal har därför inle någon motsvarighet till 118 § FL tagits upp i den nyalagen. Bestämmelsernasaknar direkl motsvarighet i FL. Somjag har framhållil i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.1) kännetecknas en ekonomisk förening av altmedlemskapet i princip är öppel, att varje medlem i princip har en röst samlatl vinstutdelning främst skall ske i förhållande lill den omfattning i vilkenmedlemmarna deltar i verksamheten. Regler om detla finns i 3, 7 respeklive 10kap. Med hänsyn lill dessa reglers principiella betydelse har jag funnil dellämpligt med en hänvisning lill dem i denna inledande paragraf. har registrerats kan den förvärva rättigheter och ikläda sigskyldigheler saml föra talan inför domslolar och andra myndigheler. som har till ändamål all främja medlemmarnas ekonomiska intressengenom annan ekonomisk verksamhet än som avses i 1 § försia stycket kan inteförvärva rättigheter eller ikläda sig skyldigheter eller föra talan infördomstol eller andra myndigheter, om inle annal följer av annan lag. (Jfr1 kap. 4 § i utredningens förslag.) Bestämmelsernai förevarande paragraf överenstämmer i sak med gällande rätl. Första och andraslyckena saknar emellerlid direkta motsvarigheter i FL (jfr dock 3 § FL). Närmarebeslämmelser om registreringen finns i 2 kap. 3 och 4 §§ saml i 15 kap. Av 15kap. 1 § framgår aU registreringsmyndighet är i det län därföreningens slyrelse enligt stadgarna har sill säle. Avbestämmelsen framgår att en ekonomisk förening blir en juridisk per son först sedan den har registrerats. Motsättningsvis gäller att föreningen 79 före registreringen saknarrättskapacitet. I 2 kap. 4 § har dock styrelsen Prop. 1986/87:7 tillagtsvissa befogenheter även för tiden före registreringen. Bestämmelsenöverensslämmer i sak med 119 § FL. Den avser föreningar som genom ekonomiskverksamhet syftar till att främja medlemmarnas ekonomiska intressen ulan altmedlemmarna deltar i verksamheten på någol av de sätt som anges i 1 § förstastycket. Del är alltså fråga om föreningar som bedriver icke-kooperativverksamhet. Sådana föreningar utestängs genom bestämmelsen från möjligheten attupplräda som juridiska personer, om inte annal följer av annan lagstiftning. Bestämmelseninnebär inte någon ändring i den praxis enligt vilken ideella föreningar kan fårättskapacitet utan registrering. Enligtlagens lerminologi utgör inte de föreningar som avses i Iredje stycketekonomiska föreningar (jfr specialmotiveringen till 1 § första stycket). Fören ekonomisk förenings förpliktelser svarar endast föreningens tillgångar. Itillgångarna inräknas insatser och avgifter som har förfallit till betalning,även om de ännu inte har betalts. (Jfr1 kap. 6 § i ulredningens förslag.) Paragrafenöverensslämmer i sak med 2 § FL. Genombestämmelsen i första meningen slås fast att endast föreningens lillgångar ochalltså inte medlemmama personligen svarar för föreningens förpliktelser. Bestämmelseni andra meningen innebär att, i händelse av konkurs, insalser och avgifter inlekan las i anspråk i vidare mån än de redan är betalda eller vid konkursensinträde har förfallit flll betalning. Medinsatser avses både medlemsinsatser och förlagsinsatser (om dessa begrepp, se 2och 5 kap.) Delär att märka alt enligt 9 kap. 7 § Iredje slycket får en fordran på insats inlelas upp som tillgång i balansräkningen. Syftet med den bestämmelsen är endastatl molverka atl bokföringen ger sken av atl föreningen har en starkareställning än vad som verkligen är fallel. När del är fråga om balansräkningenräknas sålunda inte de obetalda men förfallna insatserna in bland tillgångarna. Ägeren ekonomisk förening så många akiier eller andelar i en svensk eller utländsk juridisk person all den har mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar, är den ekonomiska föreningen moderförening och den andra juridiska personen dotterföretag. Äger ell dotterföretag eller äger en moderförening och etl eller flera dotterföretag lillsammans eller äger flera dotterföretag tillsammans så många akiier eller andelar i en juridisk person 80 som nysshar sagts, är även sistnämnda juridiska person dotterföretag flll Prop.1986/87:7 moderföreningen. Har en ekonomisk förening i annat fall på grund av aktie-eller andelsin- j jp nehav eller avtal ensam ell besiämmande inflytandeöver en juridisk person och en betydande andel i resultatet av dessverksamhel, är den ekonomiska föreningen moderförening och den juridiskapersonen dotterföretag. och dotterföretag utgör lillsammans enkoncern. (Jfr 1 kap. 5 § i utredningens förslag.) Paragrafen överensslämmer heh med 1 a § FL, som tillkom isamband med all koncernregler infördes 1980 (SFS1980: 1105). Paragrafen innehåller en definiiion av vad som skall ansesutgöra en koncern i de fall moderföretaget ulgörs av en ekonomisk förening.Motsvarande bestämmelser finns i 1 kap. 2 § akfiebolagslagen och 1 kap. 1 §lagen om årsredovisning m. m. i vissa företag. Koncerndefinilionen lar endast sikte på klarakoncernbildningar, dvs.