prop · GA03154 · 1986-12-31 00:00:00 — Begreppet signalvapen innefattar sålunda en heterogensamling av apparater som kan användas för att skjuta ut projektiler för signalgivningi olika sammanhang. Det står enligt min mening klart att möjligheten attmissbruka dessa anordningar är stor. Som redan har berörts förekommer det attapparater manipuleras så att skarpa skott kan avlossas. Signalvapen kannaturligtvis också när de används för sitt egentliga ändamål vara farliga medhänsyn till risken för att någon träffas av en utskjuten signal- eller lysprojektil.En sådan projektil kan orsaka allvarlig kroppsskada och även få direkt dödandeverkan vid träff i vital kroppsdel hos en människa. Mot denna bakgrund anser jag att det nuvarande undantagetfrån vapenlagens tillämpningsområde för skjutapparater för signalgivning böravskaffas. Som jag ser det är det välmotiverat att regelsystemet i vapenlagenblir tillämpligt på anordningar av det här slaget. Härmed avser jag då även devapen av den förut berörda pennliknande typen som saknar patronläge. Jag villtillägga att behovet av signalanordningar i t. ex. sjö- eller fjällrädd-ningssammanhangnumera i stor utsträckning kan tillgodoses genom olika slags pyrotekniskaprodukter. Vidare gäller att tillstånd att inneha signalvapen givetvis börkunna beviljas för seriös användning. Förslaget bör därför inte medföra någrastörre olägenheter för allmänheten. När det gäller salutkanoner finns det emellertid enligtmin mening knap- 11 past anledning att räkna med någon risk för missbruk t.ex. så att de skulle kunna komma till användning vid våldsbrott. Några fall avdet slaget har mig veterligt inte förekommit. Några allvarliga olyckshändelservid hand-havandet av dessa skjutapparater har såvitt är känt inte hellerinträffat. Jag anser därför i likhet med att salutkanonerockså i fortsättningen bör undantas från regleringen för skjulvapen. Liksom beträffande start vapen anser jag att kravet påtillståndsplikt vid innehav av signalvapen inte bör gälla för den som redaninnehar ett signalvapen då den nya regleringen träder i kraft. Jag får härhänvisa till vad jag anfört i fråga om startvapen (avsnitt 2). Mitt förslag kommer till uttryck i 2 § 3 vapenlagen så attundantaget från vapenlagens tillämpningsområde för "skjutapparat för signalgivning"tas bort. Som angetts bör emellertid ett undantag för salutkanoner behållas.För tydlighetens skull bör i 1 § uttryckligen anges att signalvapen avsedda förpatroner omfattas av lagens bestämmelser om skjutvapen. 4 Efterbildningar av skjutvapen (s. k. vapenattrapper ochvapenrepliker) Minbedömning: Några särskilda begränsningar bör inte införas i fråga om föremålsom utgör efterbildningar av skjutvapen (s. k. vapenattrapper och vapenrepliker). förslag: Handel med vapenrepliker ochvapenattrapper skall kräva tillstånd. Försäljning av ett sådant föremål skallfä ske endast till en person som har behov av det. Remissinstanserna: Flertalet instanser ställer sigavvisande till förslaget att reglera handeln med de aktuella föremålen. Från fierahåll pekas på svårigheterna att avgränsa vilka föremål som skall omfattas av ensådan reglering. Skälen för mitt förslag: Efterbildningar av skjutvapenförekommer i viss utsträckning och i varierande utformning. S. k.vapenattrapper utgör efterbildningar som inte är - och i princip inte hellerkan göras om till brukbara skjutvapen. Föremålen, som tillverkas utomlands,kan ha en funktion som samlarobjekt eller som t. ex. teaterrekvisita. De kanemellertid utgöra så trogna förebilder av verkliga skjutvapen att det inte ärmöjligt ens för personer med kännedom om skjutvapen att på avstånd skilja enattrapp från originalet. Föremål av detta slag kan därför användas som hotmedelvid rån eller andra brott. Med begreppet vapenreplik brukar avses föremål som ärtrogna kopior av skjutvapen, i allmänhet av äldre typ. Vissa typer avvapenrepliker utgör fungerande skjutvapen medan andra med större eller mindresvårigheter kan göras brukbara som skjutvapen. Vapenrepliker som utgörfungerande skjutvapen faller naturligtvis in under vapenlagen. Detta är falletmed exempelvis nytillverkade kopior av mynningsladdare med varierande tänd- Beträffande andra typer av vapenreplikerkan det emel- Prop. 1986/87:154 lertid vara oklart huruvida föremålen fallerutanför regleringen i vapenlagen eller om de enligt 1 S andra stycket a skallanses utgöra obrukbara vapen som i brukbart skick skulle räknas som skjutvapenoch alltså jämställas med skjutvapen i lagen. Även vapenrepliker kan naturiigtvis,trots att de inte utgör skjutvapen eller gjorts brukbara som sådana, komma tillanvändning som hotmedel i brottsliga sammanhang. Som har uttalats i utredning finns detbara ett mycket begränsat legitimt behov av föremål som utgör sådana efterbildningarav skjutvapen som här avses. Med hänsyn till att det finns en viss risk för attföremål av detta slag används som hjälpmedel vid brott skulle det därior kunnaövervägas att, i linje med styrelsens förslag, för dessa föremål införa någonform av reglering i syfte att åtminstone komma till rätta med bl. a. denokontrollerade postorderförsäljning som här förekommer. Enligt min mening är emellertid en sädan begränsningförenad med svåra gränsdragningsproblem som det inte finnsunderlag för att lösa. Som har påpekats under remissbehandlingen finns detnämligen ingen klar skillnad mellan föremål av detta slag och rena leksaker. Isjälva verket torde flertalet typer av vapenliknande föremål få anses höra tillleksaksmarknaden. Och även sådana föremål som utgör leksaker kan naturligtviskomma till användning som hotmedel vid brott. När det gäller vapenrepliker som utgör fungerandeskjutvapen utgör saken inget problem, eftersom dessa som har sagts ärunderkastade regelsystemet i vapeniagen. Av det anförda framgår emellertidockså att det vid tillämpningen av vapenlagen uppstått oklarhet huruvida 1 stycket a vapenlagen är tillämplig på vapenrepliker som inte i sig ärbrukbara som skjutvapen men som mycket lätt kan ändras så att de fungerar somsådana vapen. För att en sådan vapenreplik skall kunna brukas som skjutvapenkan det vara tillräckligt att t. ex. borra upp ett hål i eller att avlägsna enplugg i pipan. Enligt min mening faller det sig naturligt att anse att det idessa fall är fråga om obrukbara vapen enligt den nämnda bestämmelsen. Jag harsålunda uppfattningen att denna föreskrift bör kunna vara tillämplig iåtskilliga av de fall där det är möjligt att på ett enkelt sätt göra om envapenreplik till ett fungerande skjutvapen. 1 likhet med fiertalet remissinstanser har jag därför kommitfram till att någon ytterligare begränsning av hanteringen av efterbildningarav skjutvapen - vare sig genom regelsystemet i vapenlagen eller genom l.ex. näringsrättsliglagstiftning - inte bör införas i detta sammanhang. Min avsikt är emellertidatt även denna fråga skall tas upp till närmare granskning inom ramen för denöversyn av vapenlagen som jag har förutskickat. Jag vill ocksåtillägga att, i den män det skulle visa sig att någon viss typ av devapenrepliker som förekommer är särskilt ägnad att användas vid brott, enspeciell reglering kan åstadkommas med stöd av det bemyndigande som jagförordar i det följande (avsnitt 5). 5Bemyndigande för regeringen att föreskriva att vapenlagens bestämmelser skalltillämpas i fråga om vissa farliga föremål Mitt förslag: 1fråga om föremål som är särskilt ägnade att användas vid brott mot någons liv,hälsa eller personliga säkerhet bemyndigas regeringen att föreskriva attregleringen i vapenlagen helt eller delvis skall vara tillämplig. Rikspolisstyrelsenhar inte berört frågan. Skälenför mitt förslag: Vapenlagen innehåller ett väl fungerande regelsystem förkontrollen av skjutvapen. På näraliggande områden pågår emellertid en ständigutveckling. Nya typer av farliga föremål introduceras från tid till annan ochblir föremål för marknadsföring och försäljning. Risk finns att föremål avdetta slag kommer till användning som hjälpmedel vid bl. a. brott mot liv ellerhälsa. Frågor om vapenlagens tillämpningsområde aktualiseras därför ofta. Somframgår av regeringens skrivelse om åtgärder mot vålds-ochegendomsbrott (skr. 1986/87:21 s.l8) har erfarenheten visat att det snabbt kanuppkomma ett behov av att göra innehav av nya typer av vapenliknande föremåltillståndspliktiga eller att i vart fall reglera handeln och införseln. Jagerinrar om att vapenlagen skall tillämpas på s. k.elektriska impulsgivare eller el-pistoler (prop. 1985/86:176. JuU 1986/87:1, rskr.17, SFS 1986:909). Syftet med ändringen var att få kontroll över spridningenav dessa föremål. Lagändringen skedde just mot bakgrund av att det framkommitett behov av att snabbt vidta åtgärder i saken (se prop. 1985/86:176 s. 5 O- Enligtmin mening är emellertid vissa nackdelar förknippade med att möjligheten attkunna tillämpa vapenlagens regelsystem på nya vapenliknande föremål ärberoende av att det sker en ändring i lagen. Erfarenheten har, som jag nyssantydde, visat att den fördröjning som lagstiftningsförfarandet medför kanleda till olägenheter. Jag vill påpeka att det på många håll torde ha väcktförvåning att de tidigare nämnda el-pistolerna kunde fritt marknadsföras ochsäljas som behövdes för att genomföra lagändringen. Frändessa synpunkter skulle det vara en fördel om regeringen vid behov kunde fattade normgivningsbeslut som erfordras. Detta synes erbjuda fördelar även medtanke på att fråga kan uppkomma om att införa kontrollsystem för mycketspecifika anordningar som det från lagtekniska synpunkter lämpar sig mindreväl att ange i en allmänt hållen lag av vapenlagens typ. Tänkbart är också attvetskapen om att det går snabbt att genomföra sådana ändringar kan ha enåterhållande effekt på den som vill importera och saluföra fariiga föremål. Enligt8 kap. 7 § första stycket 1 regeringsformen har möjlighet attbemyndiga regeringen att meddela föreskrifter som avser skydd för liv,personlig säkerhet eller hälsa. Mot bakgrund av det tidigare sagda anser jag att regeringen bör ges bemyndigande attföreskriva att reglering- Prop. 1986/87:154 en i vapenlagen helt eller delvisskall vara tillämplig beträffande föremål som är särskilt ägnade att komma tillanvändning vid brott mot liv, hälsa eller personlig säkerhet. Jag föreslår alltsåatt en bestämmelse som innehåller ett sådant bemyndigande tas in i vapenlagen.Bestämmelsen bör lämpligen fogas till 1 § som ett nytt sista stycke. Om bifaller förslaget avser jag att i regeringenanmäla frågan om en förordning med stöd av bemyndigandet. 1 linje med vad jaguttalade i saken i ett frågesvar i (prot. 1985/86:155 §39) är det min avsikt att överväga om handbojor eller s. k. handfängsel genomden tänkta förordningen bör underkastas regelsystemet i vapenlagen. Föremål avdetta slag har nämligen visat sig kunna komma till användning vid brott, ochdet legitima användningsområdet för dessa fär anses vara ytterst begränsat. S.k. chocklampor är en annan typ av föremål som kan tänkas bli aktuella isammanhanget. Innan jag anmäler dessa frågor på nytt avser jag emellertid attinförskaffa ytterligare beslutsunderiag. I den tidigare nämnda skrivelsen av regeringen (skr.1986/87:21 s. 18) har jag påpekat att vissa farliga föremål - exempelvis s. k. gatuslridsvapen- kan behöva totalförbjudas. Denna fråga återkommer jag till i anslutning tillatt jag anmäler frågan om en översyn av reglerna i vapenlagen. 6.1 Tillståndsfrågor m. m. Det merarbete som uppkommer för polismyndigheterna genomatt start-och signalvapen förs in under vapenlagens regelsystem bedöms ikriminaltekniska laboratoriets utredning bli marginellt. Jag delar dennabedömning och anser att den ytterligare arbetsbelastningen bör kunna hanterasinom ramen för befintliga resurser. Jag vill i detta sammanhang framhålla attpolismyndigheternas prövning givetvis inte bör vara mera omfattande än sakensbeskaffenhet kräver. Vad till en början gäller starlvapen bör det varatillräckligt att sökanden vid registerslagning m. m. inte visar sig olämpligatt inneha vapen och att han lämnar uppgift om ett legitimt ändamål medinnehavet vars riktighet det saknas anledning att betvivla. Godtagbara ändamålkan i första hand vara användning i samband med idrottstävlingar ochidrottsträning, men också användning av ett sådant vapen inom lantbruket somskrämskottsvapen gentemot skadevållande vilt samt vid hundträning bör kunnagodtas. Däremot synes inte annat än möjligen i mycket speciella fall fillståndböra ges ifall det tillämnade ändamålet uppges vara personligt skydd. Vid tillståndsprövningen bör givetvis även startvapnetsbeskaffenhet beaktas. De startvapen som är vanligast i kriminella sammanhang -det gäller här främst vissa startrevolvrar som är synnerligen enkla att omändraför skjutning med skarp ammunition - synes över huvud taget inte böra ifrågakommaför tillstånd. Tillstånd att inneha signalvapen bör enligt min mening påmotsvarande 15 sättbeviljas den som kan anses lämplig som vapeninnehavare och som Prop.1986/87:154 påvisar ett legitimt skäl för behov av att kunna avge nödsignalexempelvis vid segling. Enligt vapenlagen (37 §) är det förbjudet att överlåtavapen till den som inte är berättigad att inneha det. Det här föreslagnaregelsystemet får därmed den konsekvensen att postorderförsäljning av start-och signalvapen i praktiken kan förekomma. Jag vill slutligen peka på att start- och signalvapen intebrukar vara försedda med tillverkningsnummer och att tillstånden därför intekan individualiseras på samma sätt som gäller för ordinära skjutvapen. Dettafår beaktas vid de följdändringar som bör göras i vapenkungörelsen (1974:123). 6.2 Undantag från tillståndskravet i vissa fall Det torde framför allt vara olika idrottsföreningaranslutna till förbund inom som har legitimt behovav att inneha i första hand startvapen. Det skulle innebära en onödig byråkratiom dessa föreningar skulle vara underkastade tillståndskrav. Även vissa andraundantag kan eventuellt komma att aktualiseras. Jag förordar atl regeringen genom ett tillägg till 5 §vapenlagen bemyndigas föreskriva undantag från tillständskravet för start- ochsignalvapen. 1 kriminaltekniska laboratoriets utredning har ifrågasattsom inte expeditionsavgifter vid tillstånd att inneha start- eller signalvapenbör utgå enligt den lägre nivån för bl. a. luftvapen () ochinte enligt den högre nivån för övriga skjutvapen (). Jag biträder efter samråd med chefen förfinansdepartementet denna tanke som fått stöd under remissbehandlingen. Omriksdagen antar de föreslagna lagändringarna, finns det således anledning attåterkomma till frågan om ändringar i detta avseende i den till kungörelsen(1964:618) om expeditionsavgift m. m. fogade avgiftslistan. 6.4 Vissa följdändringar i vapenlagen Den föreslagna regleringen påkallar vissa ytterligarejusteringar i vapenlagen. Vad till en början gäller ammunition till start- ochsignalvapen - dvs. lösa patroner - bör sådan enligt min mening inte rimligenomfattas av regieringen i vapenlagen i större utsträckning än vad som gällerför t. ex. hagelpatroner. Detta föranleder en ändring i 4 S, som börkompletteras med en ny sjunde punkt. 1 fråga om utlåning bör som jag ser det den 18-årsgränsför låntagaren som gäller som huvudregel enligt 22 § första stycket 3 inte rimligen vara tillämplig pä utlåning av startvapen för användning vid idrottstävling eller idrottsträning. Detta bör anges i en ny litt. d) till den angivna punkten. Bestämmelserna i punkt 4 i samma stycke i den aktuellaparagrafen om Prop. 1986/87:154 enhandsvapen är vidare uppenbariigen inteavpassade för start- och signalvapen, utan dessa vapentyper bör undantas frånpunktens tillämpningsområde genom en särskild bestämmelse. Slutligen förordar jag att de stränga krav i fråga omsäkerheten vid förvaring som gäller enligt 26 § mjukas upp något såvitt gällerde här aktuella vapentyperna. För olaga innehav av skjutvapen tillämpas en sträng praxissom innebär att påföljden oftast bestäms till fängelse. När det gäller innehavav start- eller signalvapen utan tillstånd anser jag att en sädan tillämpningskulle föra alltför långt. Överträdelser av detta slag bör som regel anses somringa brott och bestraffas med endast böter. Undantag kan givetvis förekomma, l.ex.då innehavaren gjort förberedelser för omändring av vapnet till etl fungerandeskjutvapen och omständigheterna tyder på en tillämnad användning av vapnet ikriminellt sammanhang. Lagändringarna bör träda i kraft . Detär angeläget att det inte inför ikraftträdandet sker en ökad försäljning avstart- eller signalvapen genom realisationer eller på annat sätt. De företagsom handlar med sådana vapen men som avser att upphöra med denna verksamheteller som får avslag på ansökan om tillstånd bör med tanke på eventuellavarulager ges en rimlig avvecklingstid. Vidare bör polisen kunna före den 1januari 1988 ta emot och pröva ansökningar om tillstånd till handel. Det sagdabör komma till uttryck genom övergångsbestämmelser till lagändringarna. I enlighet med det anförda har inom justitiedepartementetupprättats ett förslag till lag om ändring i vapenlagen (1973:1176). Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 2. Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas överlagförslaget. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. Förteckning över remissinstanser m. fl. som avgett yttrandeöver skrivelse 1985 07-05 angående startvapen m. m. Efter remiss har yttranden över skrivelsen avgetts av justiliekanslern,riksåklagaren, , kammarrätten i , brottsförebygganderådet, generaltullstyrelsen, /KO, länsstyrelserna i Kronobergsoch , polismyndigheterna i och , FöreningenSveriges länspolischefer, , SamlarförbundetNordstjärnan (vapensektionen). Några remissinstanser har överlämnat yttranden från andraorgan. Sålunda har riksåklagaren överlämnat yttranden från åklagarmyndigheteni åklagardistrikt samt regionåklagarmyndigheterna i , ,och , i överlämnat yttranden fränpolismyndigheterna i och samt i länöverlämnat yttranden från polismyndigheterna i och har utan eget ställningstagande redovisat ett från inhämtat yttrande. I ärendet har vidare inkommit skrivelser från polismyndigheteni och . Bilaga 2 Prop. Lag om ändring i vapenlagen (1973:1176) Härigenom föreskrivs att 1, 2, 4, 5, 22 och 26 §§ vapenlagen (1973:1176)'skall ha följande lydelse. 1 §= Med skjutvapen förstås i denna lag 1. vapen med vilket kula, hagel, harpuneller annan projektil kan skjutas ut rned hjälp av krutladdning,kolsyreladdning, komprimerad luft eller annat liknande utskjutningsmedel, 2. apparat eller anordning sombeträffande verkan och ändamål är jämförlig med vapen som avses under 1. Vad som sägs om skjutvapen gäller även a. obrukbart vapen, som i brukbart skick skulleräknas som skjutvapen, b. löst slutstycke, ljuddämpare, b. löst slutstycke, ljuddämpare, eldrör, pipa till skjutvapen eller eldrör, pipa till skjutvapen eller trumma till revolver och trumma till revolver, c. annan anordning som möjlig- c. annan anordning som möjlig gör att till ett skjutvapen användes gör att till ett skjutvapen användes annan ammunition än vapnet är av- annan ammunition än vapnet är av sett för. d. sådana start- eller skrämskottsvapen (starlvapen) ochsignalvapen som är avsedda för patroner. Bestämmelserna om skjutvapen tillämpas också pä apparater eller anordningar som är konstruerade för att med elektrisk ström bedöva en person eller tillfoga honom smärta och som är avsedda att bäras i handen. Bestämmelserna om skjutvapen tillämpas också på apparatereller anordningar som är konstruerade för att med elektrisk ström bedöva enperson eller tillfoga honom smärta och som är avsedda att bäras i handen. Regeringenfår föreskriva atl bestämmelserna om skjulvapen i denna lag eller vissa avdem skall till-lämpas även ifråga om andra föremål än som sägs i Iredjestycket som är särskilt ägnade att användas vid brotl mot någons liv, hälsaeller personliga säkerhet. ' Lagenomtryckt 1981:1360. Senaste lydelse 1986:909. 1.skjutvapen som har tillverkats , om inte vapnet är avsett för gastätaenhetspatroner, 2. bultpistol, som är avsedd förbyggnadsarbete, eller annat arbetsverktyg, som är avsett för industriellteller därmed jämförligt bruk, 3. skjutapparat för slakt, signalgivning.livräddning eller annat därmed jämförligt ändamål och 4. starlvapen, om inle vapnet harändrats i syfte alt en projektil skall kunna skjutas ul ur vapnet pä elt sådantsätt som anges i I § första stvckel 1. 2. bultpistol,som är avsedd för byggnadsarbete, eller annat arbets verktyg, som är avsett för industri ellt eller därmed jämförligt bruk, och 3. skjutapparatför slakt, liv räddning eller annat därmed jäm förligt ändamål och saluikanon. 5. patronhylsa utan tändhatt, av sedd för handvapen på vilket lagen är tillämplig, 6. kulpatroner och tändhattar som är avsedda för gevär, i den mån inte regeringen för viss typ av ammunition har föreskrivit annor lunda, samt 7. ammunition till start- eller sig' nalvapen. i 26, 32, 33 och 40 §§ gäller lagen ej eller harpunvapen. Med undantag för bestämmelserna 1. hagel eller annan massiv kula, 2. projektil, avsedd för luft-,fjäder- 3. hagelpatron eller tändhatt därtill 4. kolsyrepatron, 5. patronhylsa utan tändhatt, avseddför handvapen på vilket lagen är tillämplig och 6. kulpatroner och tändhattar som är avsedda för gevär, i den mån inte regeringen för viss typ av ammunition har föreskrivit annor lunda. Utan tillstånd enligt denna lag får ej någon 1. inneha skjutvapen, 2. förvärva ammunition, 3. införa skjutvapen eller ammunitiontill riket eller 4. driva handel med skjutvapen. Om luft- eller fjädervapen, som är avsett förmålskjutning, eller harpunvapen haren i förhållande till andra jämförligaskjutvapen begränsad effekt skall första stycket ej tillämpas pä vapnet.Enskild person får dock icke utan tillstånd inneha, införa till riket ellerdriva handel med sådana vapen, om han inte har fyllt . Förstastycket 1 gäller inte i fråga om verksamhet som omfattas av tillstånd enligtlagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigs- 'Senastelydelse 1981:1360. * Senaste lydelse 1981:1360. -' Senaste lydelse1983:1035. materiel, m.m. Första stycket 4 gäller inte i fräga omverksamhet som avses i 3 § samma lag. Regeringen kan föreskriva un danlag från kravet på tillstånd för att inneha start- eller signalvapen. Om undantag i vissa fall från Omytterligare undantag i vissa skyldigheten att inhämta tillstånd fall frän skyldighetenatt inhämta finns bestämmelser i 13, 16, 21, 22, tillstånd finns bestämmelser i 13, 25,25 a, 26 och 45 §§. 16,21,22,25,25 a, 26 och 45 §§. 22 §" Den som är berättigad att inneha skjutvapen fårtillfälligt låna ut vapnet till annan under följande villkor, nämligen Utlåning fårske endast , högst . Vapnet fårlånas ut endast för samma ändamål som innehavarens tillstånd avser. Låntagarenskall ha fyllt . Vapen fär dock utlånas till den som är under adertonår, om a) vapnet skall användas vid övning eller tävling som ägerrum under kontroll av en sådan sammanslutning som avses i 8 S, b) vapnet skall innehas och användas under upplåtarens uppsikt och det är fråga om annat vapen än enhandsvapen eller helautomatiskt vapen samt låntagaren har fyllt , eller c) utlåningen avser sådant luft-eller fjädervapen som avses i 5 § andra stycket och vapnet skall innehas och användas under upplåtarens uppsikt. b) vapnet skallinnehas och användas under upplätarens uppsikt och det är fräga om annat vapenän enhandsvapen eller helautomatiskt vapen samt låntagaren har fyllt femton är, c) utlåningenavser sädant luft-eller fjädervapen som avses i 5 § andra stycket och vapnetskall innehas och användas under upplåtarens uppsikt, eller d) utlåningen avser startvapen för användning vid idrotlstävling eller idrotlsträning. Utlåning av pistol eller annat enhandsvapen eller kulsprutepistol eller annat helautomatiskt vapen får ske endast för användning i upplåtarens närvaro eller för övning eller tävling som äger rum under kontroll av en sådan sammanslutning som avses i 8 S, om inte låntagaren själv är berättigad att inneha ett vapen av samma typ.