prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Eftersom konkurskostnaderna kan komma alt betalas av staten bör rälienbevaka att konkurser inte drivs vidare om tillgångarna inte räcker till förbetalning av kostnaderna. Avskrivningsbeslutet får emellertid inte fallasförrän rätten har hört förvaltaren. Normalt kommer dock frågan om avskrivningliksom atl väckas av förvaltaren. Avskrivningfår i princip ske när som helst under konkursen. Tillräckligt underlag förbedömningen av boets förmåga att bära kostnaderna för förfarandet finns dock iallmänhet inte förrän en bouppteckning har upprättats. Avskrivning bör vidareinte beslutas före edgångssammanträdel. Detta gäller även om del finns godaskäl att anta atl bouppteckningen inte kommer att kunna beedigas. Enligt186 8 KL fär konkursdomaren inte utfärda kungörelse i anledning av förvaltarensanmälan om boets ofillräckliga tillgångar förrän tillsynsmyndighetens meninghar inhämtats. Däremot behöver inte tillsynsmyndigheten höras innan mindrekonkurs avskrivs enligt 185 d 8 KL. Det saknas enligt min mening tillräckligaskäl för att nu införa en generell skyldighet för rätten all i alla konkurserhöra tillsynsmyndigheten innan avskrivning beslutas. En sädan ordning skulleinnebära ell merarbete för rätlen som i de flesta fall skulle vara meningslöst. Detsagda utesluter naturligtvis inte att tillsynsmyndigheten kan tillföra fråganvärdefulla synpunkter. Myndigheten kan exempelvis framlägga goda skäl för attförvaltaren bör göra en fördjupad brottsutredning eller en fullständig revisionav gäldenärens bokföring. Jag anser emellertid all systemet i sig gertillsynsmyndigheten tillfredsställande möjligheter att under hand framföra sinasynpunkter lill rätten. Det bör ocksä kunna antas atl rätten finner delnaturligt att informellt ta kontakt med tillsynsmyndigheten, om det finnsanledning till tvekan huruvida avskrivning bör ske. Konkursenfär inle avskrivas enligt 1 8 förrän bouppteckningen har beedigats ochförvaltaren har fullgjort vad som åligger honom enligt 7 kap. 15 8. Om detfinns nägot hinder mot att bouppteckningsed avläggs av gäldenären eller någonannan inom skälig tid och om det saknas anledning att anta atl det genomedgången skulle visa sig alt tillgångar finns till betalning avkonkurskostnaderna och andra skulder som boet har ådragit sig, fär konkursenavskrivas trots att edgången inte har fullgjorts. Paragrafenhar sin motsvarighet i 14 kap. 8 8 första och andra styckena KLförslagel saml 185 d 8 andra och iredje styckena KL. I paragrafen anges när beslut om avskrivning av konkurs på grund av 316 otillräckligatillgångar fär fatlas. Bestämmelserna i andra styckel är till- Prop.1986/87:90 lämpliga i alla konkurser och inte som bara i mindre konkurser. Avparagrafens första stycke framgår atl konkursen inte får avskrivas förränförvaltaren har avgelt förvallarberällelse enligt 7 kap. 15 §. Till skillnadmot vad som gäller behöver förvaltaren inle längre i berättelsen angesina misstankar om gäldenärsbroll eller om förfaranden som kan medföranäringsförbud annat än om anmälan gjorts till åklagare. I stället skallförvaltaren i samband med slutredovisningen ange vilka åtgärder han harvidtagit för alt efterforska sådana brott eller förfaranden saml resultatet avdessa efterforskningar (7 kap. 17 8). Omnågon fordran inte görs gällande och inte heller kan antas komma att görasgällande, skall rätten efter anmälan av förvaltaren genast besluta om avskrivningav konkursen. Om rätten har beslutat all bevakningsförfarande skall äga rum,får konkursen avskrivas först efter bevakningstidens utgång. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 9 kap. 20 8 första stycket KLförslagel och 124 8första slyckel KL. Omtillgångarna förslår till betalning av konkurskostnader och massa-fordringarmen inga borgenärer anmäler eller bevakar fordringar, är konkursförfarandelinte längre meningsfullt och bör därför avslutas . Enligtgällande rätt kan avskrivning i den nu avsedda situafionen förekomma endast iordinära konkurser. Inte heller i KLförslagel har förts in några motsvarandebestämmelser för mindre konkurser. Del kan emellertid inte uteslutas att detocksä i en mindre konkurs kan inträffa att inte någon borgenär påkallarutdelning i konkursen för sin fordran. Skälet för detta kan dä vara detsammasom motiverar regleringen i 124 8 KL, nämligen alt gäldenären har förnöjtsamtliga sina fordringsägare. Den nu förevarande paragrafen har därför gjortstillämplig i alla konkurser. Har rätlen beslutat att bevakningsförfarande skalläga rum, måste givelvis bevakningslidens utgång avvaktas. Däremot finns detingen anledning all formellt kräva att bouppteckningen har beedigats eller atlförvallarberällelse har avgetls. konkurs ulan bevakning kan del vara förenat med praktiska svårigheter förförvaltaren att konstatera att samtliga borgenärer verkligen avstår från altpåkalla utdelning i konkursen. Förvaltaren måste kontrollera att samfiiga kändaborgenärer är införstådda med all konkursen avskrivs. Del räcker alltså inlealt borgenärer har underlåtit att höra av sig. Lagrådei har i anslutninglill denna paragraf uttalat följande. En bor genär som har gjort gällande en fordran kan sedermera återkalla sitt krav på utdelning, varvid fordringen alltså inle längre görs gällande. Den i lagtextens första mening använda parlicipformen skulle kunna föranleda tvekan huruvida i en sådan situation konkursen kan avskrivas. En fordran har ju en gång gjorts gällande. En sådan tvekan bör undvikas. bör i lagtexten ges uttryck för vad som sägs i specialmoliveringen om all 317 förvaltaren mäste varaaktiv för att ta reda på om nägon fordran kan tänkas Prop. 1986/87:90 bli gjord gällande. Paragrafenhar utformats i enlighet med vad lagrådet sålunda har uttalat. Omdel ålerslår tillgångar i boet när förvaltaren har betalt konkurskostnadernaoch andra skulder som boel har ådragit sig, skall han 1. omdel i fall som avses i I 8 stär klart hur kvarvarande fillgängar skall fördelas och om tillsynsmyndigheten medger det, tillställa berätfigad bor genär vad som tillkommer denne, 2. iövriga fall återställa egendomen fill gäldenären. Paragrafenmotsvarar närmast 9 kap. 20 8 andra stycket, 14 kap. 8 8 tredje stycket och, iviss män, 14 kap. 13 8 första stycket KLförslagel samt 124 8 andra styckel och185 d 8 ijärde styckel KL. EnligtKL gäller all när en mindre konkurs avskrivs pä grund av otillräckligatillgångar eller en ordinär konkurs avskrivs på grund av underläten bevakning,förvaltaren skall betala de uppkomna konkurskostnaderna och konkursboelsskulder av boets egendom sä långt den förslär. Även om KL inle innehåller någonuttrycklig regel om delta anses delsamma gälla vid avskrivning av ordinärkonkurs pä grund av otillräckliga tillgångar. Den egendom som därefter kanåterstå skall tillställas gäldenären. Omavskrivning sker på grund av otillräckliga tillgångar enligt 1 8 kan densituafionen uppkomma atl fillgängarna väl räcker till för atl betala de dittillsupplupna konkurskostnaderna men däremot inte lill kostnaderna för ellutdelningsförfarande. I del lägel skall förvaltaren sedan konkursen haravskrivils återställa kvarvarande egendom till gäldenären. Jaghar i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.7.1) och under kapitelrubrikenredovisat skälen för alt kvarvarande egendom normalt bör tillställasberättigade borgenärer. I punkl 1 har tagits upp en regel härom. Eftersomöveriämnandet inle är att jämställa med utdelning har förfarandet inteförenats med krav pä offentliggörande som skydd för övriga borgenärersintressen. Etl sådant krav skulle medföra atl kostnaderna för förfarandetökade, vilket i sin tur skulle innebära att de medel som kan överlämnas minskaroch själva syftet med ändringen därmed gä förlorad. Visst skydd för övrigaborgenärer måste dock uppställas. Enförsta förutsättning är all det skall stå klart hur kvarvarande medel skallfördelas. Detta innebär att del endast i undantagsfall kan förekomma att annanborgenär än en borgenär med förmänsberätligad fordran kan komma i fråga sommottagare av medlen. Om det i konkursen endast förekommer borgenärer medoprioriterade fordringar måste förvaltaren skaffa sig kännedom om dem och omderas fordringar. Delta kan förutsättas dra sådana kostnader att del därefterinle återstår nägot alt fördela mellan dem. Del kan emellertid förutsättas attdet i normalfallet är en förmänsberätligad borgenär eller etl par borgenärermed samma förmånsrätt som är bäst berättigade. Oftatorde borgenären inte vara särskilt intresserad av all överta egendo- 318 Om han är det och det heller inte föreligger några problem Prop.1986/87:90 med värderingen av tillgängen, finns det inget som hindrar atlegendomen i 10 kap. fräga överlämnas. Om en försäljning skulle visa sig medförahöga kostnader saknas del ocksä anledning alt försöka sälja egendomen eftersomdel här alltid måste vara fråga om tillgångar lill ett myckel begränsat värde.Om inte heller bäst berättigad borgenär är intresserad av atl överta egendomenoch kostnaderna för en försäljning skulle överstiga eller motsvara egendomensvärde, bör i stället egendomen enligt punkl 2 överlämnas lill gäldenären. Detär i första hand förvaltaren som bedömer om förutsättningarna för att tillgripadel nu ifrågavarande förfarandet föreligger. Som en kontroll av att förvaltareninte har missbedöml situationen uppställs som ett krav atl tillsynsmyndighetenlämnar sitt medgivande. Myndigheten bör bevaka atl del verkligen slår klartvilken borgenär som är bäst berättigad och alt förfarandet i övrigt ärförsvariigl. Enkonkurs vari det nu beskrivna förfarandet fillgrips avslutas formellt medavskrivning på grund av otillräckliga tillgångar. En borgenär som anser atlgotlgörelsen i stället hade bort tillkomma honom har möjlighet alt föra talanmot avskrivningsbeslutei Gfr dock vad som sägs nedan). Överlämnandetlill borgenären bör givetvis dokumenteras exempelvis i förvaltarensslutredovisning. Delta har nämHgen betydelse om ytterligare tillgångar senare yppasoch efterutdelning skall ske. Den borgenär som har tillställts egendom ellermedel enligt denna paragraf bör i det sammanhanget behandlas som om han harerhållit utdelning i konkursen. Det är av det skälet ocksä viktigt altförvaltaren, om borgenären tillställs egendom, anger vilket värde som haräsatls egendomen. Ioch med atl konkursen i fräga avslutas genom avskrivning pä grund avotillräckliga tillgångar bör förvaltarens arvode normall utgå enligt taxa ävenom borgenär tillställts egendom med slöd av denna paragraf. Om det haruppkommit ett särskilt omfattande merarbete fär avvikelse frän taxan ske underde i taxan angivna förutsättningarna. Detmäste särskilt uppmärksammas atl förslaget inte medger att förfarandet färtillgripas om tillgångarna förslär lill att betala kostnaderna för ettuldelningsförfarande. Delta kan medföra atl en slörre bobehållning lämnarmindre över för utdelning till borgenärerna. Detta är emellertid en effekt somdet inte går atl komma ifrån. Även om konsekvenserna i gränsfallen kan tyckasbli orättvisa, får förfarandet enligt punkl t inle tillämpas annal än i deavsedda situationerna. Detta förhällande bör tillsynsmyndigheterna ägnasärskild uppmärksamhet ål vid bedömningen av om förfarandet skall få tillämpas. Omen borgenär inle tillställs lillgång i enlighet med vad som har sagts skallegendomen i fräga återlämnas till gäldenären. Nägon försäljning av egendomenskall alltså inle förekomma inom ramen för konkursförfarandet. Delsamma gällerom konkursen avskrivs enligt 3 8, dvs. därför atl ingen borgenär har gjortnägon fordran gällande i konkursen. Detta framgår av utformningen av punkt 2. Lagrådeihar i anslutning lill denna paragraf uttalat bl.a. följande. "Tanken bakom paragrafens punkt I är all, när konkurs avskrivs pågrund av otillräckliga tillgångar, den situationen kan föreligga alttillgångarna räcker till för att betala dittills upplupna konkurskostnader meninte till kostnaderna för ett uldelningsförfarande och atl i den situationenföreliggande 'överskott' under närmare angivna förutsättningar skalltillställas 'berättigad borgenär' i anslutning lill konkursens avskrivning. Avspecialmoliveringen framgår atl därvid företrädesvis beräknas komma i frågaatl förvaltaren - utan realisering - överlämnar tillgångarna som sådana lillbäst berätfigad borgenär (ev. till flera likaberättigade borgenärer), om sådanborgenär har intresse därav. Konsekvensen synes fordra atl, om bäst berättigadborgenär avböjer alt överta de överskjutande tillgångarna, erbjudandet omövertagande fär gä vidare lill näst bäst berättigade borgenär och så vidare iturordning. Kostnadsaspekten sätter dock naturligen en gräns för hur långt manbör gå på denna linje. Lagtexten lägger inte hinder i vägen för en tillämpningav nu angiven innebörd. Senarei specialmoliveringen framgår alt en borgenär, som anser attöverskollsfillgängarna bort fillkomma honom - i eller utan konkurrens med annanborgenär - men atl han oriktigt förmenats detta, såsom enda remedium skall hamöjlighet atl föra talan mot rättens avskrivningsbeslul. Detta remedium äremellertid inte effektivt - avskrivningsbeslutei kan ju i sig vara helt korrektutifrån de förutsättningar som kapitlets I och 2 88 anger för rätlens prövning.Tänkbara remedier synes i stället vara all den förorättade borgenären väckertalan mol sin konkurrent om bättre rätt fill egendomen eller skadeståndstalanmot förvaltaren. Problemet torde få ringa praktisk betydelse." Jaginstämmer i vad lagrådet anfört beträffande tänkbara möjligheter för enborgenär alt reagera mol atl förvaltaren överlämnat egendom enligt dennaparagraf lill annan borgenär. Inte heller lagrådets uttalanden i övrigt geranledning till nägon erinran från min sida. Omny tillgäng blir känd efter det att konkursen har avskriviis enligt I 8, skall11 kap. 19-21 88 gälla i tillämpliga delar. Paragrafenär ny och har lagils upp efter förslag av lagrådei. Paragrafentar sikte pä den situationen all del efter del all konkursen har avskrivilsvisar sig att det fanns ytteriigare tillgångar. Det är naturiigt alttillgängarna i den situafionen görs lill föremål för efterutdelning. Denomständigheten atl konkursen avslutades med avskrivning kan vara elt skäl föratt upprätta och kungöra etl förslag lill efterutdelning. Om de nyatillgångarna inle förslär att beiala kostnaderna för förfarandet, tillämpasdock 11 kap. 21 8 andra styckel. 16 kap. KL finns bestämmelser som på olika säll har anknytning till '''"P-utdelning i ordinär konkurs. Reglerna kan grovt sett indelas i tväskilda grupper. Den ena gruppen avser regler som lar sikte pä all ange detbelopp för vilket utdelningen skall beräknas för olika fordringar. Dessa bestämmelseråterfinns i 133-136 88 och 138-140 8§ KL. Bestämmelser av den typen har i miltförslag tagits upp i 5 kap. Denandra gruppen utgörs av regler som bestämmer själva förfarandet vid utdelningoch om lyftning av utdelningsmedel. Dessa regler har samlats i förevarandekapitel, vilket motsvarar 10 kap. KLförslagel. Enligt126 8 fjärde stycket KL skall i ordinär konkurs slututdelning ske sedan allboets egendom har förvandlats till pengar. När förslaget till slulutdelningblir tillgängligt för granskning, anses konkursen avslutad (146 8 första stycketKL). Blir medel tillgängliga därefter, skall även dessa delas ut (148 8 KL),s.k. efterutdelning. Utdelningi ordinär konkurs tillgår så all förvaltaren upprättar etl uldelningsförslag.Han skall kungöra att förslaget har upprättals och den tidpunkt från vilkenförslaget finns tillgängligt för granskning. Den som vill klandrautdelningsförslagel skall anmäla del hos konkursdomaren frändet förslaget först var tillgängligt för granskning enligt kungörelsen. Omförslaget klandras, skall konkursdomaren sälla ut för målelshandläggning vid rälien och kungöra den sålunda bestämda tidpunkten. Reglernaom utdelning i mindre konkurs återfinns i 185 e-g 88 KL. Även i mindrekonkurs skall förvaltaren upprätta etl uldelningsförslag. Förslaget skall gesin till konkursdomaren, som kungör atl förslaget har upprättats. Den som anseratl utdelningsförslagel innehåller någon felaktighet skall inom tvä veckor hoskonkursdomaren framföra invändning mot förslaget, men konkursdomaren prövarocksä självmant alt förslaget inte innehåller fel eller brister som inverkar pånågons rätt. Konkursdomaren kan, om han finner atl förslaget bör ändras,antingen själv ändra förslaget och därefter fastställa utdelning i konkurseneller återförvisa förslaget till förvaltaren. Konkursdomarens prövning kangivetvis också leda fill att utdelning fastställs i enlighet med förslaget. Jaghar i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.6) uttalat atl elt enhetligtuldelningsförfarande enligt min mening bör bygga pä utdelningförfa-randet imindre konkurs. Förfarandereglerna i detta kapitel har utformats i enlighethärmed. Förfarandet har dock byggts ut med en möjlighet för rälien alt hällaförhandling för prövning av en invändning mol elt utdelningsförslag. Samordningenav de båda nuvarande uldelningsförfarandena kräver ocksä en särregel somförhindrar alt en borgenär, om bevakningsförfarande har ägt rum, gör gällandeen ny fordran genom invändning mol utdelningsförslaget. Bestämmelsen har tagilsupp i 7 8. Utdelningkan i ordinär konkurs under vissa förutsättningar ske även innan all boetsegendom har förvandlats lill pengar (inlerimsuldelning). Bestämmelser häromfinns i 126 8 andra och tredje styckena KL. denallmänna motiveringen (avsnitt 2.7.3) närmare redogjort för dessa Vid sidan av dennauldelningsform ger KL möjlighet för förvaltaren all i Prop. 1986/87:90ordinär konkurs medge förmänsberättigade borgenärer förskottslyftning, //kap. om det finns medel tillgängliga. Bestämmelser om detta finns i 143145 88KL. Förskollslyflning förutsätter att borgenären gör framställning därom. Harförskollslyflning förekommit, skall den redovisas i ell senare uldelningsförslag.Den som lyfter i princip skyldig atl ställa borgen. Ipraktiken har förskotlslyftning ersatts av ett oreglerat förfarande, benämntunderhandsuldelning. Del innebär att förvaltaren självmant tillställer enborgenär medel när det är lämpligt med hänsyn till konkursboets ställning.Säkerhet brukar i allmänhet inle krävas. Någonmotsvarighet till inlerimsuldelning eller förskottslyftning finns inte förmindre konkurs. Jaghar i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.7.3) förordat alt instituteninlerimsuldelning och förskollslyflning släs samman till ell nytt institut,benämnt förskottsbetalning. Sädan betalning kan enligt mitt förslag förekommai alla konkurser. Förslaget innebär atl del under konkursen kan förekommautdelning vid endast ell tillfälle, nämligen i samband med att konkursenavslutas. Reglernaom förskottsbetalning tar sikte pä tiden innan elt uldelningsförslag harupprättats. Såväl KL som KLförslagel innehåller därutöver regler om närutbetalning av uldelningsmedel får ske. Dessa regler förutsätter alltså attelt utdelningsförslag har upprättats. Ifråga om utbetalning av utdelningsmedel är huvudregeln i ordinär konkurs att enborgenär får lyfta medel som tillagts honom i utdelningsförslagel sedanklandertiden löpt ut ulan atl anställts. Borgenären får lyfta medeläven före klandertidens utgång, men mäste dä ställa säkerhet. Detsamma gällerom har anställts, men beslutet i klandermålet ännu inle har vunnit lagakraft. Reglerna om detta finns i 141 8 KL, som också upptar bestämmelser förmer speciella fall. Imindre konkurs är regleringen enklare. Enligt § KL skall förvaltarentillställa borgenärerna de medel som tillkommer dem sedan beslutet omfaststäilelse av utdelningen har vunnit laga kraft. Nägon formell möjlighetatt lyfta medlen finns inle. 1milt förslag har reglerna om utbetalning av utdelningsmedel samordnats. KL:sregler om utbetalning i ordinär konkurs har i stort utan saklig ändring tagitsupp i förslaget. Detta innebär att reglerna blir lillämpliga i alla konkurser. Kommitténhar föreslagit all ett formlöst utdelningsförfarande, som fillämpas ganskaallmänt, skall regleras i konkurslagen. Utmärkande för detta förfarande är atlförvaltaren delar ut medel lill de bäst prioriterade borgenärerna ulan att upprättanägot uldelningsförslag. Förfarandet är särskilt vanligt vid efterutdelning, däförvaltaren normalt har lillgång fill en prioriteringslista i form av etttidigare upprättat och fastställt uldelningsförslag. Enligt KLförslagel skallförvaltaren anmäla hos rätlen alt utbetalning har skett. Utdelningen skalldärmed anses fastställd. Nägon kungörelse behöver inte utfärdas. Borgenär färinom en månad därefter påkalla rättslig prövning av utbetalningen. Jaghar behandlat detta förslag i den allmänna mofiveringen (avsnitt 322 Av skäl som angesdär har kommitténs förslag om ett förenklat Prop. 1986/87:90uldelningsförfarande tagils upp i mitt förslag endast i en modifierad form. II kap. För del fallet all en konkurs avskrivs enligt10 kap. 1 8 återfinns en motsvarighet lill kommilléförslaget i 10 kap. 4 8.Vidare har en motsvarande möjlighet till formlös utbetalning införts videfterutdelning (se den allmänna motiveringen avsnitt 2.7.2). KLtorde utgå frän all bouppteckningsed skall ha avlagts innan konkursen färavslutas. En uttrycklig bestämmelse om detta finns dock endast såvitt gälleravskrivning av mindre konkurs pä grund av bristande tillgångar (185 d 8 andraslyckel). Undanlag görs dock för del fallet att del föreligger hinder mol attgäldenären inom skälig tid avlägger bouppieckningsed. Om det saknas anledningall anta atl det genom edgång skulle yppas fillgång till betalning avkonkurskostnaderna och massagäld, fär konkursen avskrivas trots attedgångsskyldighelen inle har fullgjorts (185 d 8 tredje stycket). Motsvarandebestämmelser återfinns i mitt förslag i 10 kap. 2 8. Enremissinstans - lingsräii - anser atl del finns etl praktiskt behovav att kunna avsluta en tillgängskonkurs med utdelning trots att gäldenäreninte har avlagt bouppteckningsed. Jag delar den uppfattningen. Del är inleacceptabelt att konkursgäldenären genom all hålla sig undan eller pä annal sattgöra sig oåtkomlig för tvångsåtgärder kan förhindra att boel avvecklas päavsett sätt. Enligt mitt förslag krävs därför inte att gäldenären har avlagtbouppieckningsed för att konkursen skall kunna avslutas med utdelning. Närdel är fräga om avskrivning av konkurs pä grund av bristande tillgångar krävs i huvudsaklig överensstämmelse med gällande rätt atl edgångsskyldighelenförst har fullgjorts. Anledningen är bl.a. atl avskrivning förutsätts skehuvudsakligen i gäldenärens intresse. Undantag får göras under sammaförutsättningar som (10 kap. 2 8). Ikonkurser där utdelning blir aktuell fär del i första hand ankomma päförvaltaren alt bedöma om konkursen skall kunna avslutas trots alt bouppieckningsedinle har avlagts. Självfallet bör detta inte ske förrän förvaltaren kan ansesha uttömt sina möjligheter atl framtvinga en edgång. Nägon särskildlagreglering om detta anser jag inte behövlig. Förevarandekapitel har disponerats på följande sätt. I 1-3 8§ upptas bestämmelser om närutdelning skall ske. Utdelningsförslaget regleras i 4 8. Regler om självautdelningsförfarandet finns i 5-8 88. Bland dessa paragrafer återfinns ocksåreglerna om prövningen av utdelningsförslagel. 1 9-13 88 finn.s regler omutbetalning av utdelningsmedel som tillagts borgenärerna i ettutdelningsförslag och om preskription av uldelningsräl-ten. Reglerna omförskottsbetalning har samlats i 14- 17 88. I 18 8 anges när en konkurs skallanses avslutad. Reglerna om efterutdelning återfinns i 19-21 88. Slutligen har,på förslag av lagrådei, de nuvarande bestämmelserna i 145 a 8 KL omunderrättelser då utdelning sker pä etl företagshy-poleksbrevs belopp tagilsupp i 22 8. Inledande bestämmelser Prop. j§ // kap. Omkonkursen inle avskrivs, skall boets pengar, i den män medlen inte går ät tillbetalning av konkurskostnaderna och andra skulder som boet har ådragit sig,delas ut lill borgenärerna i den ordning som föreskrivs i detta kapitel.Utdelningen skall äga rum i enlighet med den rätt till betalning som tillkommerborgenärerna.