prop · GA0394 · 1986-12-31 00:00:00 — som medger möjlighet att under vissa omständigheter ta uppfrågan om en begränsad källskatt på industriell royalty. Bestämmelsen hartillkommit på finskt initiativ. I art. 13 finns regler om beskattning avrealisationsvinst. Den tidigare omnämnda ändringen av definitionen av fast egendom i art. 6 punkt 2 b får betydelse även vid tillämpningen av punkt 1 i förevarande artikel. erhåller på så vis rätt alt alltid beskatta vinst som person med hemvist i annan nordisk stat förvärvar på gmnd av överlåtelse av i belägen byggnad. I punkt 4 har vissa ändringar skett. Beträffande innebörden av dessa ändringar hänvisas till vad som sagts om motsvarande ändringar i art. 8 punkt 1. Bestämmelsen i punkt 6 ersätter punkterna 6 och 7 i gällande avtal. I samband härmed har de särskilda avräkningsreglerna i art. 25 punkterna 4 d och 5 d i gällande avtal utgått. För del innebär ändringen bl. a. att erhåller utvidgad möjlighet atl beskatta 34 vinst genom överlåtelse avsvenska aktier efter utfiyttning från (jfr Prop. 1986/87:94 53 § Imom. a kommunalskattelagen). Bestämmelsernai art. 14 om beskattning av inkomst av självständig yrkesutövning har ändrats ivissa avseenden. Liksom tidigare är huvudregeln atl sådan inkomst beskattasendast där yrkesutövaren har hemvist. Utövas verksamheten i annan avlalsslulandestat får dock inkomsten beskattas där om yrkesutövaren där har enstadigvarande anordning som regelmässigt står till hans förfogande för attutöva verksamheten. I förevarande avtal har införts en beskattningsrätt för verksamhetsslalenäven i fall då sådan stadigvarande anordning inte finns men yrkesutövarenvistas i verksamhetsstaten under tidrymd eller tidrymder som sammanlagt överstiger183 dagar . En annan nyhet i förevarande avtal äratt sådan inkomst får beskattas i verksamhetsstaten i fall då inkomsten ärundantagen från beskattning i hemvislstalen. Avstor betydelse för innebörden i de angivna bestämmelserna om beskattning avinkomst av självständig yrkesutövning hänförlig till stadigvarande anordningär de ändringar som gjorts i art. 25 (undanröjande av dubbelbeskattning) ochsom innebär att i vissa fall kommer att tillämpa den s. k. exemptmetodenför att undvika dubbelbeskattning av sådan inkomst. Art.15 reglerar beskattningen av inkomst av enskild tjänst. Liksom tidigare gälleratt sådan inkomst i regel får beskattas i den stat där arbetet utförts (punkt1) samt att undantag frän denna regel görs vid visst korttidsarbete enligt dens. 183-dagarsregeln (punkt 2). Denna regel har ändrats nägot. Regeln avsesnu gälla om vistelsen i arbetsslaten sker under tidrymd eller tidrymder somsammanlagt inte överstiger . I gällandeavtal föreskrivs som villkor att vistelsetiden inle överstiger underkalenderåret i fråga. I punkt 3 föreskrivs två viktiga undanlag fråntillämpningen av 183-dagarsregeln. Regeln avses inte gälla i det fall då frågaär om uthyrning av arbetskraft och inte heller då ersättningen är undantagenfrän beskattning i hemviststalen. I dessa fall gäller med andra ord attinkomsten får beskattas i arbetsslaten. Vad som avses med uthyrning avarbetskraft anges i punkt Vll:7 i protokollet. Iprolokollet har liksom tidigare tagits in en rad särbestämmelser som berör tillämpningen av art. 15. Dessa har i huvudsak i oförändrat skick överförts från nu gällande avtal. Liksom det gällande avtalet innehåller detta avtal regler om s. k. gränsgångare {punkterna VII och VIII 1 protokol let). Med gränsgångare avses i princip en person som är bosatt i en stat och som pendlar till sitt arbete i angränsande stat. Gränsgångare beskattas endast i hemviststalen för inkomst av sådant arbete. Reglerna beträffande förhållandet mellan och , och samt och har oförändrade förts över från gällande avtal. I förhållande till fanns emellertid i sistnämnda avtal inte några direkt verkande regler. Genom en hänvisning till bestämmelserna om gränsgångare i tidiga re gällande bilaterala dubbelbeskattningsavtal mellan och mark gjordes dock dessa tillämpliga års utgång. På inkomst som förvärvas från och med den tillämpas i stället en mellan regeringarna i och träffad överenskom- 35 melseom beskattning av s. k. gränsgångare (prop. 1985/86:174, SkU 51, Prop.1986/87:94 rskr. 365, SFS 1986:640). Överenskommelsen innebär att gränsgångare liksomhittills skall beskattas endast i den stat där de är bosatta. Vissa mindrejusteringar och förtydliganden har dock gjorts i jämförelse med den tidigareregleringen. Meningen är att de bestämmelser om gränsgångare i förhållandetmellan och (punkterna VIl:2-5 och VIII:2-5) som tagits in iprotokollet till förevarande avtal skall bli tillämpliga på inkomst somförvärvas fr. o. m. den och att överenskommelsen då skallupphöra att gälla. Till skillnad frän tidigare regler om gränsgångare iförhållandet mellan och omfattar de nya reglerna i avtalet ocksäinkomst av offentlig tjänst. I övrigt överensstämmer dessa regler medbestämmelserna i överenskommelsen. Avstor betydelse för innebörden av de angivna bestämmelserna om beskattningen avinkomst av enskild tjänst är de ändringar som gjorts i art. 25 (undanröjande avdubbelbeskattning) och som innebär att samtliga nordiska stater kommer att tUlämpaden s. k. exemptmetoden för att undvika dubbelbeskattning av sädan inkomst.Jag återkommer till detta vid redogörelsen för art. 25. 16 får, liksom enligt gällande avtal, styrelsearvode och liknandeersättning, som betalas från bolag med hemvist i en stal, beskattas i dennastat. Samtliga nordiska stater använder avräkningsmetoden för att undanröjadubbelbeskattning av detta slags inkomst. Beskattningenav ersättning som artister samt idrotts- och sportutövare förvärvar i dennaegenskap behandlas i art. 17. Bestämmelsema har ändrats i form men inle i sak.Liksom tidigare får sådan ersättning alltid beskattas i den stat därverksamheten bedrivs (punkt 1). Detta gäller även om inkomst genom sådanverksamhet inte tillfaller artisten eller idrotts-eller sportutövaren själv(punkt 2). Är inkomsten undantagen från beskattning i den stat därverksamheten bedrivs, beskattas den endast i utövarens hemvislslat. Ävenbeträffande detta slags inkomst använder avräkningsmetoden för attundanröja dubbelbeskattning. Pension,livränta och utbetalning enligt socialförsäkringslagstiftningen beskattas liksom tidigare endast i den stat varifrån utbetalningen sker (art. 18 punkt 1). I punkt 1 har emellertid tillagts att i fall då sådaninkomst inle kan beskattas i denna stal, beskattas inkomsten endast i den stat där mottagaren har hemvist. I förekommer vissa utbetalningar enligt sociallagstiftningen som på gmnd av sin art inte utgör skattepliktig inkomst där, t.ex. vissa krigsinvalidpensioner. I de fall mottagaren har hemvist i har enligt avtalet rätt att beskatta sådan ersättning. ge har vid förhandlingarna klargjort för övriga avtalsslutande stater alt inte ämnar beskatta detta slags utbetalningar. De övriga avtalsslu tande staterna har inte haft något att erinra mot detta. I förslaget till laghar därför tagits in en föreskrift att bestämmelsen i fråga inle skall gälla beträffande sådana utbetalningar (2 §). Av min redogörelse för art. 25 kommer alt framgå att jag föreslår att pension, oavsett art, som inte skall beskattas här, inte skall medföra progressionsuppräkning. Punkt 2 saknar motsvarighet i gällande avtal. Enligl denna skall underhållsbidrag till make, förutvarande make eller till barn, som betalas från person med 36 hemvist i en avtalsslutande stat till mottagare i annanavtalsslutande stat, Prop. 1986/87:94 undantas från beskattning i denna andrastat om bidraget skulle ha undantagits från beskattning i den stat frän vilkendel betalas om mottagaren hade haft hemvist där. Eftersom avdragsrätt förutbetalaren i alla de nordiska staterna i princip är förenad med skattepliktför mottagaren, har denna metod valts för att förhindra att mottagare av sädanbetalning blir beskattad för denna i fall då utbetalaren inte har rätt tillavdrag. Art. 19 behandlar, liksom i gällande avtal, beskattningenav inkomst av offentlig tjänst. I punkt I anges som huvudregel att sådaninkomst beskattas endast i utbetalarstaten. I bestämmelsen har, jämfört mednuvarande avtal, tillagts att i det fall då ersättningen inte kan beskatias idenna stat, ersättningen beskattas endast i den stat där mottagaren harhemvist. Punkt 2 har delvis fått en ny utformning men har inle ändrats i sak. Pension på grund av offentiig tjänst beskattas liksomtidigare enligl art. 18. Liksom i gällande avtal innehåller art. 20 särskildabeskattningsregler för studerande och praktikanter. Reglerna motsvarar dockendast punkt I i gällande avtal. I punkterna IX:I och 2 i protokoUet har tagitsin de bestämmelser som återfinns i punkterna X: I och 2 i protokollet till gällande avtal och enligtvilka studerande och praktikanter med hemvist i medges särskilt förmånligskattebehandling vid arbete i annat nordiskt land. I punkterna IX:3 och 4 i protokoUethar vidare tagils in regler enligt vilka studerande från övriga nordiska länderkan erhålla förmånlig skattebehandling i vissa fall vid tillfällig vistelseoch arbete i resp. . I art. 21 har liksom i gällande avtal intagits speciellaregler avsedda att reglera beskattningen av verksamhet som har samband med utforskning eller utnyttjande av olje- och gasförekomsler. Principerna för beskattning av sådan verksamhet har bibehållits i stort sett oförändrade. Tillämpnings området har dock utvidgats. 1 gällande avtal omfattas t.ex. endast verk samhet utanför en avtalsslutande stats kust medan i del nya avtalet be stämmelserna i vissa fall tillämpas även på verksamhet som pågår på land. I pimki 2 a har angivits att person med hemvist i en avlalsslulande stat som bedriver detta slags verksamhet utanför kusten i annan avtalsslutande stat skall anses bedriva denna från fast driftställe eller stadigvarande anord ning. I punkt 2 b har fastslagits att motsvarande skall gälla verksamhet inom utforsknings- eller utvinningsområde som sträcker sig från plats utanför kusten i en avtalsslutande stat och in på denna stats landområde, om inte verksamheten uteslutande bedrivits inom landområdet. Också verksamhet som avser byggande eller installation av röriedning för trans port av oraffinerade kolväten eller byggnadsarbete i direkt samband med sådan verksamhet skall anses bedriven från fast driftställe även om verk samheten ingår i ett projekt som sträcker sig från en plats utanför kusten i en stat och in på denna stats landområde (punkt 2 c). Utvidgningen av tillämpningsområdet har skett därför att det ansetts lämpligt att - i det fall verksamhet pågår inom ett utvinningsområde eller, i fall då fråga är om byggande eller installation av röriedning, ingår i elt projekt - verksamhe ten skatlemässigl behandlas på samma sätt även om denna delvis bedrivs på land. I punkt 1 i förevarande avtal har förhållandet till övriga bestäm- 37 melser i avtalet klargjorts. Bestämmelserna i art. 21skall sålunda tillämpas Prop. 1986/87:94 ulan hinder av övriga bestämmelser,med undantag för bestämmelserna i art. 8 om beskattning av inkomst genomanvändningen av skepp eller luftfartyg i internationell trafik. Oavsett omverksamheten har samband med sådan verksamhet som behandlas i art. 21 skallsålunda inkomst genom användningen av skepp eller luftfartyg i internationelltrafik alltid beskattas enligt bestämmelserna i art. 8. Vidare framgår av punktI att även förberedande undersökning av kolväteförekomster är sädan verksamhetsom omfattas av bestämmelserna i art. 21. Liksom enligt gällande avtal tiUämpasbestämmelserna i punkt 2 inte om verksamheten endast pågår under viss kortaretid, . Beträffande anställda gällersärskilda regler för beskattningen av deras arbetsinkomst (punkt 7). Av storbetydelse för innebörden av dessa regler är de ändringar som gjorts i art. 25(undanröjande av dubbelbeskattning). Ändringarna innebär att samtliga nordiskastater kommer att tillämpa exemptmetoden beträffande ifrågavarande slag avarbetsinkomst. Jag återkommer till detta vid redogörelsen för art. 25. I punkt8 har intagits en regel som har sin bakgmnd i dansk lagstiftning. Enligt dennaanses i vissa fall en beskattningsbar vinst uppstå då en flyttbarborranläggning eller en hotellplattform som använts i verksamhet utanför dendanska kusten flyttas till område utanför . 1 det fall en person medhemvist i en avtalsslutande stat bedriver verksamhet utanför kusten i annanavtalsslutande stat undantas nu genom bestämmelsen i punkt 8 sådan vinst frånbeskattning i denna andra stat. Vinst på grund av överlåtelse av rätt tillutnyttjande m. m. av kolväteförekomster får enligt punkt 9 alltid beskattas iden avlalsslulande stat där förekomsten finns. Detsamma gäller vinst pä grundav överlåtelse av aktier eller andelar, vilkas värde helt eller till väsentligdel hänför sig till sådan rätt. Inkomst som inte har behandlats i art. 621, beskattasenligt art. 22 punkt 1 liksom enligt gällande avtal endast i inkomsttagarenshemviststat. Liksom tidigare gäller undanlag frän denna regel i de fall somanges i art. 22 punkt 2. Bestämmelserna i art. 23 om beskattning av förmögenhet harpraktiskt tagel oförändrade förts över från gällande avtal. I art. 23 punkt 3har dock vidtagits motsvarande ändringar som i art. 8 punkt 1. Beträffandeinnebörden av dessa hänvisas lill vad som ovan sagts om denna punkt. Den skattemässiga behandlingen av dödsbo och dess delägareregleras i art. 24. Bestämmelserna är oförändrade. Bestämmelserna om undanröjande av dubbelbeskattning finnssåsom tidigare i art. 25. och tillämpar liksom i gällande avtal exempl(undantagande)-melodensom huvudmetod alt undanröja dubbelbeskattning belräffande inkomst av enskildtjänst (punkterna 3 och 4). , och som enligt gällandeavtal tillämpar credit of tax (avräknings)-metoden som metod för att undvikadubbelbeskattning beträffande detta slags inkomst kommer att i ställettillämpa exemptmetoden beträffande inkomst av enskild tjänst som avses i art.15 eller art. 21 punkt 7. Bakgrunden lill detta är följande. Utbytet av arbetskrafthar som bekant 38 sedan länglid varit omfattande mellan länderna. För att underlätta detta Prop. 1986/87:94 har ett flertal mellanslalliga överenskommelser ingåtts. Förutom de tidiga re nämnda dubbelbeskattningsavtalen fmns bl. a. en överenskommelse om en gemensam arbetsmarknad och en konvention om social trygghet. Enligt denna konvention skall i princip en person som är anställd för arbete i annal land än bosättningslandel erhålla s. k. förvärvsanknutna förmåner i anslällningslandel. Vidare skall enligt konventionen alla socialavgifter för anställda i sådant fall betalas i anslällningslandel, I flera nordiska länder erläggs vissa sådana avgifter av arbetstagaren. I är alla löntagare skyldiga att betala medlemsavgift till den s. k. folketrygden. Detta innebär att en i bosatt person som arbetar i i de flesta fall måste erlägga, förutom norsk inkomstskatt, också sådan medlemsavgift. Vid tillämpning av credit of tax-metoden i innebär detta att arbetstaga ren i fråga förutom sammanlagd skatt motsvarande den svenska skatten, också får erlägga folkelrygdeavgift. Denna utgör inte en inkomstskatt och avräkning kan därför inte erhållas för erlagd folkelrygdeavgift. För att lindra problemet för de berörda personerna infördes genom lagstiftning 1985 rätt till avdrag vid inkomsttaxeringen för obligatoriska socialavgifter som enligt den nämnda konventionen påförts i annat nordiskt land (prop. 1985/86:12, SkU 4, rskr. 8, SFS 1985:922-924). I propositionen framhöUs atl det var önskvärt att det ifrågavarande problemet löstes inom ramen för det nordiska samarbetet. Detta har blivit allt mer angeläget eftersom ten densen i är atl trygdeavgifterna, som beräknas på inkomsten före avdrag, ökar medan inkomstskatten sänks. Genom att samtliga avlalsslu lande stater nu övergår lill exemptmetoden får problemet sin lösning. För en i bosalt person som uppbär inkomst av enskild tjänst som avses i art. 15 eller art. 21 punkt 7 och som enligt dessa bestämmelser fär beskattas i , innebär detta att skatt på inkomsten kommer att tas ul endast i . Den valda lösningen har blivit möjlig mot bakgrund av det intima samarbete på skatteområdet som pågår i i form av utbyte av information på skatteområdet, hjälp med indrivning av skatt och överfö ring av uppburen preliminärskatt m. m. Detta samarbete utgör elt gott skydd mot skalteundandragande åtgärder som berör flera nordiska stater. Vidare har det förhållandet alt det inte råder några större skillnader mellan de nordiska staterna i fråga om det samlade skatte- och avgiftsuttaget bidragit till att denna lösning kunnat accepteras. Övergången till exempt metoden torde också innebära en väsentligt minskad arbetsbörda för skat teadministrationen. En viktig synpunkt är också atl reglernas begriplighet ökar för de skattskyldiga. Såsom riksskattéverket framhållit i sitt remiss svar torde det ur dessa synpunkter också vara önskvärt att inte utnyttjar det s. k. progressionsförbehållet, dvs. den rätt som avtalet ger att, i det fall en person uppburit en inkomst som inte skall beskattas här, höja skatteuttaget på denna persons övriga inkomster (punkt 5 d). I etl progres sivt skattesystem innebär detta, om en sådan omräkning inte sker, att skatten på de övriga inkomsterna kommer att bli något lägre än den skulle ha blivit om den icke beskattade inkomsten skulle ha beskattats här. Med hänsyn till den minskade arbetsbörda för skattemyndigheterna och den förenkling av regelsystemet som ett slopande av progressionsuppräkning- 39 eninnebär har jag emellertid liksom riksskattéverket funnit att bör Prop.1986/87:94 avstå från att utnyttja möjligheten att på detta sätt höjaskatteuttaget på övriga inkomster. Detsamma bör gälla inte bara beträffandeinkomst av enskild tjänst utan beträffande alla inkomster som enligt avtalelinte skall beskattas här, t.ex. beträffande pension som enligt art. 18 iavtalet skall beskattas endast i annan avtalsslutande stat. 1 de anvisningarför avtalets tillämpning som kommer att utfärdas bör därför anges att någonsådan progressionsuppräkning inle skall ske. Somjag nämnt tidigare tillämpar i detta avtal, liksom i flera nyligeningångna avtal, exemptmetoden också beträffande inkomst av rörelse som avses iart. 7, inkomst av självständig yrkesutövning som avses i art. 14 och vinst somavses i art. 13 punkt 3, om de i punkt 5 c angivna förutsättningarnaföreligger. fall tillämpar credit of tax-metoden för att undvika dubbelbeskattninginnebär detta att en person med hemvist i taxeras här även för sådaninkomst eller förmögenhet som enligt avtalet får beskattas i annan avlalsslulandestat. Den uträknade skatten minskas därefter med den skatt som enligt avtalettagits ut i den andra avtalsslutande staten {punkt 5 a). I punkt 5 b föreskrivsliksom i gäUande avtal, alt avräkning av finsk skatt i vissa fall skall ske iSverige även då den finska skatten helt eller delvis eftergivits, s. k. malchingcredit. Ipunkt 6 har intagits en regel som skall möjliggöra avräkning även i fall dåöverföring av skatt skall ske enligl särskild överenskommelse om uppbörd ochöverföring av skatt. Liksomi gällande avtal finns i förevarande avtal regler enligt vilka och Norgesenare kan komma att ändra sina metodbestämmelser {punkt X i protokollet). Artiklarna26, 27, 28, 29 och 30 om begränsning av beskattningsrätten, förbud moldiskriminering, förfarandet vid ömsesidig överenskommelse, diplomatiskaföreträdare och konsulära tjänstemän samt territoriell utvidgning haroförändrade överförts från gällande avtal. Avtaletträder enligt art. 31 i kraft trettionde dagen efter den då samtliga statermeddelat det finska utrikesministeriet att avtalel har godkänts. Sedan avtalelträtt i kraft tiUämpas del i fråga om skatter som innehålls vid källan, päinkomst som förvärvas fr.o.m. den närmast efler ikraftträdandet.Vidare tillämpas detta i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter sombestäms för beskattningsår som böriar närmast efterikraftträdandet eller . I fråga om skatt på förmögenhet tillämpas avtaletpå förmögenhet på vilken skatt utgår på gmnd av taxering andra kalenderåretefter ikraftträdandet eller . Enligt art. 31 punkt 3 skall avtalinte längre tillämpas i och med att förevarande avtal böriar tillämpas. Såsomframgått av min redogörelse för art. 15 i avtalet kommer den s. k. gränsgängarregelni förevarande avtal mellan och att bli tillämplig först påinkomst som förvärvas fr. o. m. (punkt 4). Liksomgällande avtal påverkar inte förevarande avtal giltigheten av den särskilda överenskommelsen mellan om flottning i och gränsälvar (SFS 1949:183) (punkt XI:1 i protokollet). Motsvarande gäller enligtpunkt XI:2 i protokoUet beträffande avtalet mel- Prop.1986/87:94 lan och angående grunderna för fördelningen av beskattningenav inkomster (SFS 1979:26). 1 i tilläggsavtalet får art. I i handräckningsavtalet en något ändradlydelse. Huvudsakligen består ändringen i att överföring av skatt införts iuppräkningen av de olika former av handräckning som de avtals-slutande staternaålar sig alt lämna varandra. II i tilläggsavtalet föreskrivs att art. 20 förstastycket i handräckningsavtalet skall erhålla ändrad lydelse. Ändringen innebäratt överföring av skatt anges som ett av de ämnen som de behöriga myndigheternakan träffa särskild överenskommelse om för att genomföra bestämmelserna i handräckningsavtalet. Tilläggsavtaletträder enligt art. III i kraft trettionde dagen efter den då samtliga statermeddelat det svenska att tilläggsavtalet godkänts. Sedandetta trätt i kraft tillämpas dess bestämmelser på ärenden som därefter kommerin till den behöriga myndigheten i den stat till vilken en framställningriktas. Säsomframgår av 2 § i den föreslagna lagen skall dubbelbeskattningsavtaletsbeskattningsregler tillämpas endast i den mån de medför inskränkning av denskattskyldighet i som annars skulle föreligga. Jag anser pä grund häravatt lagrådets hörande inle är erforderligt. Jaghemställer att regeringen föreslår att godkänna avtalet mellanDanmark, , , och för att undvika dubbelbeskattningbeträffande skatter på inkomst och på förmögenhet och tilläggsavtalet tillavtalet mellan , , , och om handräckning iskatteärenden samt alt anta förslaget till lag om dubbelbeskattningsavtalmellan , , , och . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. BUagailU protokollet Prop. tillavtalet mellan , , , och om handräckning iskalleärenden Regeringarnai , , , och , som önskar ingå elttilläggsavtal till avtalet mellan , ,, och om handräckning i skatteärenden, i dess genomtilläggsavtalen och den II ändrade lydelse, harkommit överens om följande: Artikel1 erhåller följande ändrade lydelse: Deavtalsslutande staterna förbinder sig att lämna varandra handräckning i skatteärendenenligl detta avtal i fråga om: a) delgivning av handlingar, b)utredning i skatteärenden,såsom införskaffande av deklarationer eller andra uppgifter och utbyte avupplysningar utan särskild begäran eller efter framställning i det enskildafallet, c) tillhandahållande avdeklarationsblanketter och andra skatieblanket-ter, d) åtgärderför att undvika att preliminär skatt tas ut i mer än en stat, e) uppbördav skatt, Oöverföring av skatt, samt g)indrivning av skatt och säkerställande av betalning för fordran på skatt." Artikel20 första styckel erhåller följande ändrade lydelse: "Debehöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna kan träffa överenskommelseför att genomföra bestämmelserna i detta avtal.