prop · GA03122 · 1986-12-31 00:00:00 — Den av utredningen föreslagna formuleringen att ettförvärv skall anses ske huvudsakligen för kapitalplacering i de fall därköpeskillingen avsevärt överstiger egendomens marknadsvärde är någolegendomlig. Alt man betalar ett för högt pris, visar i allmänhet inte attsyftet är alt göra en förmånlig kapitalplacering utan snarare motsatsen. Som framgår av utredningen är det avgårdsöverlåtelserna som blir föremål för förvärvsprövning. Vidare tordelönsamheten inom jordbmket bli pressad som är möjlig altförutse. Mot denna bakgmnd är Hypoteksbanken närmast benägen att ifrågasätta omen prisprövning över huvud laget är motiverad i fortsättningen. 2.3.36 Glesbygdsdelegationen:Delegationen är i grunden positiv till utredningens förslag. Vad gäller denföreslagna ändringen av § 4 om kapitalplacering och högt pris. Vi anseremellertid att det här kan uppstå osäkerhet om skillnader i lagens tillämpningi landets olika delar. Den föreslagna uppmjukningen av nuvarande prisprövningkommer troligtvis atl leda till en allmän prisökning som kan medförasvårigheter för lantbruk under utveckling, främst då rörande viktigakompletteringar av skogsmark. Effekterna för glesbygden totalt av dennaförändring är beroende av vilka områden i landet som kommer atl omfattas av §7. Delegationen vill mol denna bakgrund föreslå att principerna förprisprövningen blir föremål för en särskild översyn. 2.3.37 Småbrukare iVäst: Vi tillstyrker helt att prisprövningen tas bort då den endast använts föratt hålla nere priset så att de stora gårdarna kunnat köpa billigtillskotlsmark. Med kravet på bo- och bmkningsplikt gynnas de som vill ägnasina krafter åt atl ge liv åt bygden. Deras egen vilja atl bosätta sig pågården blir då i sig själv en konkurtcnsförmån. Det tycker vi är riktigt. 2.3.38 : Utredningens Prop. 1986/87:122 förslag tillstyrkes med stor tvekan. Stor risk föreligger för att andra intres sen än den aktive jordbrukaren kommer att uppträda som köpare och därmed genom prishöjningar på fastigheter ytterligareförsämra möjligheterna alt få lönsamhet på jordbruken. Vi förutsätter atl omförslaget genomförs utvecklingen följs med stor uppmärksamhet och att åtgärdervidtages därest utvecklingen blir den som vi befarar. 2.3.39 jordbruksarrendatorers förbund: SJA serdel som en trygg- hel för del samlade svenska jordbruket och därmed för konsumenterna att del finns en prisprövning på jordbruksfastigheter. Med den föreslagna ändringen av jordförvärvslagen § 4"om del kan antas alt förvärvet sker huvudsakligen som kapitalplacering pågrund av all köpeskillingen eller annan ersättning avsevärt överstigeregendomens marknadsvärde" (i texten är det sedan nämnt att med avsevärtmenas över marknadsvärdet) kommer marknadsvärdet (ortens pris) atl bliflytande och successivt kunna öka . Andra förhållanden (förmö-genhelsbildningoch skallefrågor) kommer all siyra prissättningen. trädde lagen om arrendatorers rätt atlförvärva arrendestället i kraft (SFS 1985:658), Lagen är avsedd atl ge ettskydd för arrendatorn för den händelse alt fastigheien som han brukar kommeratt försäljas. Om denna nu aktuella lagändring skulle införas är detingen arrendator som i fortsättningen kan förvärva arrendestället på förjordbruket rimliga villkor. Att artendatorerna nu med lagstiftningens hjälp skallytterligare tryckas tillbaka av kapitalstarka privatpersoner ellersågverksbolag, det stämmer inle med målsättningen atl sambandet ägande ochbrukande skall stärkas. Artendatorerna som yrkesskickliga näringsutövare måsteinom ramen för arrendefaslighetens avkastningsvärde ges möjlighel all förvärvafastigheten. SJA förutsätter att denna typ av fastigheter även ifortsättningen kommer atl prisprövas enligt i huvudsak samma regler som idaggäller. 2.3.40 : Förbundet anser, attprisprövningen i sin helhet kan slopas. Om prisprövningen ändå anses böra finnas kvar, börlagtexten ges en annan formulering än den föreslagna. Att ett förvärv med denav utredningen föreslagna formuleringen anses ske huvudsakligen för kapitalplaceringi de fall där köpeskillingen avsevärt överstiger egendomens marknadsvärde, lersig egendomligt för normalt språkbruk. Att man betalar ett för högt pris, tyderinle på alt syftet är atl göra en förmånlig kapitalplacering ulan motsatsen.Det torde räcka med att föreskriva, atl förvärvstillständ får vägras omköpeskillingen eller annan ersäUning avsevärt överstiger egendomensmarknadsvärde. 2.3.41 : Punkt 4 innehåller förslag lill nya reglerför prisprövning. 1 nuvarande lag finns motsvarande bestämmelser i punkterna Ioch 2. Förslaget innebär en myckel långtgående uppmjukning av nu gällanderegler. SSR kan acceptera den föreslagna förändringen endast underförutsättning att vårt förslag till lydelse av § 5 (ang. juridiska personersförvärv) till fullo beaktas. 2.3.42 : Likaså anser det vara positivt alt den generella prisprövningen slopas.Lagförslaget före- Ul slår,att endast priser som avsevärt överstiger egendomens marknadsvärde Prop.1986/87; 122 (med avsevärt menas av förslagslexten att döma ) skall varadiskvalificerande. Motbakgrund av de relativt förmånliga taxeringsvärdena på skogsmark jämfört medmarknadspriserna förstår bevekelsegrun-derna för utredarensförslag, men vi ser svårigheter i den praktiska bedömningen av egendomensmarknadsvärde. Skogstillstånd, boniteler och åldersfördelningar varierarkraftigt på fastigheter i samma område. Utredarenföreslår, all egendomens marknadsvärde och inte avkastningsvärdei skall läggastill grund för bedömningen om spekulativt överpris är förhanden eller ej.Råvaruföreningen anser, att förslaget är bättre än nuvarande regler men sersvårigheter att kortekt ange en faslighets marknadsvärde, annal än vad köparnaär villiga alt betala. 2.3.43 : Förbundet kan ocksåtillstyrka utredningens förslag om atl slopa del egenlligaprisprövningsförfarandet och atl prisprövningen istället inriktas på attförhindra sådana förvärv som huvudsakligen sker för kapitalplacering eller somspekulation. 2.3.44 : Utredningensförslag tillstyrkes. Centralstyrelsen vill emellertid peka på de utomordentligtsvåra avvägningar och bedömningar som är och har varit förenade med frågan omett förvärvs karaktär av kapitalplacering. Den av en omfattande regleringstarkt styrda jord- och skogsbruksnäringen skulle enligt centralstyrelsensuppfattning inte förlora på om marknadskrafterna finge ett naturligare och mervidgat spelrum än varil fallet. Näringens allmänna ekonomiskaförutsättningar skulle då säkerligen - liksom på andra näringsområden -enkeltreglera prismekanismerna i utbud och efterfrågan, utan mer dramatiskaförändringar i - i delta sammanhang - negativ riktning. Den föreslagna riktpunkten- över den normala prisnivån torde därför i långa stycken komma att tesig illusorisk. 2.4 Förvärvshinder på grund av att fastigheten behövs förjordbrukets eller skogsbrukets rationalisering 2.4.1Lantbruksstyrelsen: Fastighelsstrukturen har sin grund skiftes-och jorddelningsregler. Den uppvisar därför stora brister i förhållande tilldagens tekniska och ekonomiska krav vid ett aktivt utnyttjande av jordbruks-och skogsmark. Rationaliseringsaspeklen har därför alltid hafl stor tyngd ijordförvärvslagarna. Stora förbättringar av fastighelsstrukturen har ocksåkunnat nås . Lagstiftningen har varit inriktad på såvälslorieksralionalisering som artonderingsförbältring. I det första fallet harfrämst eftersträvats att bygga upp och vidmakthålla rationella familjeföretag,som kan ge brukaren heltidssysselsättning. Utredningensförslag innebär all förvärvstillständ får vägras endast om del är av allmäntintresse alt egendomen tas i anspråk för jordbrukets eller skogsbruketsrationalisering. Anknytningen mellan allmänt intresse ochrationaliseringsaspeklen finner styrelsen riklig. Innebörden av begreppetallmänt intresse anser styrelsen bör preciseras i länsvisa program för jord-ochskogsbruket. Denna fråga berörs närmare under avsnitt 5.7. Begreppet allmänlinlresse kommer även alt preciseras i den praxis som utbildas genomlantbruksstyrelsens och regeringens beslut i olika ärenden. Genomförslaget ges rationaliseringsaspeklen en mindre tyngd än i tidi gare lagar. Uppbyggandet av rationella enheter får enligt förslaget ske på 112 enskilda initiativ och praktiskt tagel ulan slöd i denjordpoliliska lagstift- Prop. 1986/87; 122 ningen. Styrelsen kan accepterautredningens motiv för detta. Styrelsen konstaterar dock med tillfredsställelseall redan etablerade enheter av familjejordbrukskaraklär genom förslaget ävenfortsättningsvis erhåller jordpolitiskl stöd atl vidmakthålla och anpassaföretagel efter den tekniska och ekonomiska utvecklingen. Styrelsen konstaterar också med tillfredsställelse altbehovet av artonderingsförbältring även fortsättningsvis skall beaktas. påpekar finns stora områden inom skilda delar av landet, som är istort behov av arronderingsförbättrande åtgärder, så att markens produktionsförmågakan tas tillvara på ett ändamålsenligt sätt. Behovet av sådana åtgärder är iförsta hand koncentrerade lill skogsmarken i vissa bygder. Styrelsen anser detemellertid viktigt atl arronderingsinsatser inte knyts enbart lill dessa områden.Del är enligt styrelsens mening önskvärt att även enstaka mindre, menangelägna, arronderingsförbättringar kan göras med stöd av jordförvärvslagensrationaliseringsbestämmelse. Detta gäller särskilt skogsfastigheter, därarealen ofta är för liten i förhållande till vad som är önskvärt med hänsyn lillden tekniska utvecklingen. 2.4.2 : har redan underavsnittet som behandlar syftet med lagen markerat tveksamhet till dennedtoning av lagens rationaliseringssyfte som utredningens förslag innebär.Enligt uppfattning bör en viktig utgångspunkt vara att landetsmarkresurser utnyttjas rationellt. När det gäller skogsbruket har genom såvälutredningar som genom forskning visats att det finns strukturella hinder molen rationell skogsproduktion. Möjligheterna atl åstadkomma förbällringar harhittills varit begränsade bl.a. därför att ca tre fjärdedelar av alla överlåtelserinte prövas enligl jordförvärvslagen. Utredningens förslag innebär all man istor utsträckning, framför allt när det gäller skog, skulle avstå fråningripanden av rationaliseringsskäl också för den fjärdedel som utgör den friamarknaden. Enligt utredningens uppfattning bör man med lagens hjälpstyra förvärven så att ett effektivi skogsbruk främjas endast i de områden somhar den svåraste ägosplittringen. Enligl uppfattning börsträvan i stället vara att en sä stor del av produktionen som möjligt sker pårationellt sätl. Enligl uppfattning är det angeläget attsmå fastigheter som uppenbarligen inte kan drivas rationellt urproduktionssynpunkt blir föremål för storleksrationalisering. I särskilt höggrad gäller detta fastigheter som är uppdelade på många små skiften och/ellerhar olämplig skiftesform. För dessa skogsmarksarealer finns det fortfarandebehov av storleksrationalisering och artonderingsförbätlring som i första handsyftar till atl åstadkomma behandlingsenheter som medger rationell brukning.Del är också önskvärt att även framgent kunna förslärka utvecklingsbara företagsom har för litet arealunderlag. Del bör därför finnas möjligheter även i forlsällningenatt i viss utsträckning bedriva en successiv strukturrationalisering även iandra delar av landet än de som nämns i utredningen. En fråga som utredningen inte har lagil upp är hur deföreslagna föränd ringarna kommer atl påverka lantbruksnämndernas aktiva inköps- och försäljningsverksamhet. Enligt slruklurutredningen har denna verksamhet visat sig vara etl av de effektivaste instrumenten vid strukturrationalise ring. Enbart har nämnderna köpt ca 556000 ha åker- och skogsmark och sålt ungefär lika myckel. har nämndernas inköp uppgått lill ca I 000 och antalet försäljningar har uppgått till mellan 1 500 och 2000 . 8 1986/87. gaöveriåtelser via "hembud", förvärvar lantbruksnämnderna fastigheter Prop.1986/87; 122 efter vägrade förvärvslillstånd. Dessa fastigheter är så gott somundantagslöst ralionaliseringsfastigheter. Vidare finns det vissa möjligheteratt innan en förvärvsansökan slutligt prövas träffa frivillig överenskommelsemed den sökande au avstå eller byta bort mindre och/eller dåligt artonderade skiften. Utredningensförslag kan förväntas innebära bäde minskad strukturrationalisering ochminskade möjligheter att bygga upp en markreserv pä det sätl som harskett. Tillgången lill en markreserv har visat sig vara av stort värde för atl genomförabåde större omarronderingsprojekl och för att genomföra markbyten. Utredningenhar inte tagit upp frågan om det är önskvärt atl bedriva motsvarande verksamheti framtiden och hur den i så fall bör organiseras. Medhänvisning lill vad som har anförts ovan anser att rekvisitel "allmänlintresse" i den föreslagna lagregeln bör förses medtillämpningsanvisningar, om den införs, som innebär en mindre snäv tolkning änden som utredningen har redovisat. Alternativet är att behålla nu gällandebestämmelse och istället göra den översyn av anvisningarna som anses påkalladoch som ryms inom ramen för nuvarande lagstiftning. 2.4.3 : Utredningens förslag innebär att förvärvstill stånd får vägras om del är av allmänt intresse att egendomen las i anspråk för jordbrukels eller skogsbrukels rationalisering. I skälen har utredaren exemplifierat med vad som ska anses vara allmänt intresse. Sådant intres se finns enligl utredaren främst i bättre jordbmksbygder eller där bruka rens företag är beroende av arrendemark som förvärvats av annan än arrendatorn. Därutöver anses allmänt intresse för raUonalisering inte före ligga annat än inom områden med mycket dålig artondering och där ge nomgripande fastighetsreglering genomförs eller väntas genomföras inom överskådlig tid. LMVfår här hänvisa lill vad som anförts tidigare i detta yttrande (avsnitt 5.1).Det bör i vissa situationer kunna betraktas som ett allmänt inlresse att småoch dåligt artonderade fastigheter, särskilt skogsfasligheter, förbättras.Sådana fastigheter är inte enbart koncentrerade till områden där genomgripandefastighetsregleringar är aktuella. Det kan också vara ett allmänt intresse all l.ex.kunna förstärka utvecklingsbara enheter med jordbruks- och skogsmark i skogs-och mellanbygder. 2.4.4 : tillstyrker utredningensförslag. Bestämmelsen är kortfattad men del avsedda materiella innehållet äruttryck för en ny inriktning av jordförvärvslagstiftningen med ett avsevärtstörre utrymme för enskilda initiativ - det skall bli möjligt att bildadeltidsjordbruk och andra företag som alternativ till familjejordbruket, en nysyn på sambandet mellan jordbruket och skogsbruket m. m. Enligt domänverketsmening vore del alt föredra om detta kunde direkt avläsas i lagtexten.Alternativet är all på annat sätl klargöra vad som avses med "allmäntintresse" - utredningen har vall denna lösning. 2.4.5 Kammarkollegiet: De ändrade förutsättningarna förjordbruket och skogsbruket som belyses i utredningen synes dock leda till ettminskat behov från rationaliseringssynpunkl av fastighelsbildningsålgärder vidförvärv. Det bör medföra atl i framliden större hänsyn i dessa sammanhang tastill församlingsindelningen. Ändringen av 4 §, enligl vilken förvärvstillståndfår vägras av rationaliseringsskäl endasi om del är av allmänt inlresse, börmedföra den konsekvensen atl tillslåndsmyndigheten endast om 114 det är av allmänt intresse får med stöd av 11 § föreläggaförvärvaren att Prop. 1986/87; 122 ansöka om fastighetsbildning som medförändring av kommun- eller församlingsindelningen. I andra fall står delnaturligtvis förvärvaren fritt att självmant söka ändring ifastighetsindelningen enligl gällande lagstiftning. 2.4.6 Hovrätten förövre : Svårigheter kommer med all säkerhet atl uppslå när det gälleratt avgöra vad som skall anses vara av allmänt intresse och vilketallmänintresse som i så fall har företräde. Frågan bör närmare belysas. 2.4.7 Luleåtingsrätt: Tingsrätten tillstyrker utredningens förslag till ändradebestämmelser. 1 huvudsak har tingsrätten inga invändningar mot utredningensöverväganden om i vilka situationer förvärvshinder skall ansesföreligga på grund av atl fastigheten behövs för jordbrukets eller skogsbruketsrationalisering. Utredningen anför emellertid, alt det kan finnasomständigheter som gör det befogat alt i syfte att förbättra arronderingenvägra lillstånd lill förvärv av relativt småjordbruksfastigheter. Tingsrättendelar inte denna uppfattning. Om det av tekniska skäl inte anses möjligt allundantaga de minsta jordbruksfastigheterna från förvärvsprövningen, bör dessafastigheter i vart fall få en generös behandling vid prövningen. 2.4.8 iStockholms län: Utredningen föreslår atl förvärvstillslånd får vägras om detär av allmänt intresse att egendomen tas i anspråk för jordbrukets ellerskogsbrukets rationalisering. Begreppet "allmänt intresse" har av naturligaskäl inle getts någon exakt definition i utredningen. Det bör enligl lånsstyrelsensmening vara möjligt all tillämpa bestämmelsen allt efter de skildaförutsättningarna i olika delar av landet. Rationalisering kan avse dels storleksrationalisering,dels förbättring av bmkningsenhelernas artondering. Rationalisering i form av artonderingsförbättringar lordei vara viktigast, medan behovet av slorleksrationalisering inteär lika framträdande. Det kan dock fortfarande finnas behov atl förslärka vissalantbruksföretag. Sådana förstärkningar torde bli aktuella främst om befintligabyggnader och anläggningar ger utrymme för arealtillskott. Bättre utnyttjandeav redan gjorda investeringar bör vara ett allmänt intresse. Enligt utredningens förslag skall det bli lättare att fåtillstånd att förvärva mindre jordbruk som är avsedda att drivas som dellidsjordbruk.Denna frihet skall dock enligt utredningen vara inskränkt bl.a. i de bättrejordbruksbygderna där fortsatt slorleksrationalisering bör främjas och inomområden där uttalat behov av arronderingsförbätlring finns. 1Stockholms län finns stora områden där jordbruksintressena är begrän sade. Redan med nuvarande lagstiftning finns där i praktiken relativt stora möjligheter atl få förvärva jordbruksfastigheter för deltidsjordbrukare. Dessa möjligheter ökar med förslaget. Till jordbruksfastigheterna hör van ligtvis skogsmark, ofta fördelad på flera markområden. Det lorde i många fall vara så all denna skogsmark med fördel skulle kunna läggas till redan etablerade enheter. Därmed kan man ej sällan förbättra arronderingen i skogsmarken vilket kan göra skogsproduktionen lönsammare. Det kan också vara etl regionalpolitiskt intresse atl förbättra någon etablerad en het. Inte minst då syftet med faslighetsförvärvet i huvudsak är bosättning för fritidsändamål bör skogsmarken ofta hellre överföras lill annan enhet med skog. Allmänintresset att rationalisera skogsbruket bör i sådana fall ofta kunna ge anledning till förhandling med förvärvaren om alt avstå från 11 s att köpahela eller delar av skogsmarken. 2.4.9 Länsstyrelseni : delar utredningens Prop. 1986/87; 122 uppfattning att deltidsjordbmkare och fritidsjordbrukare bör ges störte möjligheteratl förvärva s.k. icke utvecklade eller icke utvecklingsbara fastigheter. Härigenomkan i viss mån sysselsättning och boende stärkas i glesbygderna. Sådana förvärvkan underlättas som en följd av utredningens förslag om att nuvarandebestämmelse om avslag i rationaliserings-syfte ändras så all tillstånd fårvägras endasi om det är av allmänt intresse att egendomen tas i anspråk förrationalisering. 2.4.10 i län: Länsstyrelsentillstyrker förändringen i 4 § 1 st som innebär att del måste vara ett allmäntintresse att ta i anspråk egendom för jordbrukets eller skogsbrukelsrationalisering för atl förvärvstillstånd skall kunna vägras. Detta börunderlätta förvärv av deltids- och fritidsjordbruk i större omfattning än förnärvarande. vill dock peka på all del kan uppstå svårigheter attklarlägga, när ett allmänt intresse föreligger. 2.4.11 i : Den förändring somföreslås av 4 § jordförvärvslagen kommer att leda till att personerintresserade av deltidsjordbruk får väsentligt vidgade möjligheter attförvärva mindre jordbmk, en förändring som tillstyrker.Befolkningsunderlaget i glesbygden kan bibehållas. Lantbrukarnas länsförbundunderstryker dock i sitt yttrande att det fortfarande föreliggerrationaliseringsbehov av jordbmket inom vissa områden och att tillämpningen måstebli flexibel med hänsyn till detta. Lånsstyrelsen delar denna uppfattning. Ävenom det, sett från behovet av livsmedelsproduktion, finns etl överskott på ca400000 ha i landet får detta ej leda till all stmkturrationaliseringen för deutvecklingsbara och utvecklade jordbruksföretagen avstannar. Arronderingen börförbättras och genomförda investeringar i byggnader och markanläggningar börpå dessa företag genom arealkompletteringar kunna komma till bättreutnyttjande. 2.4.12 i : Vidare tillstyrkerlänsstyrelsen denförändring som innebär att om förvärvstillständ skall vägras måste det vara ettallmänt intresse att fastighet las i anspråk för jordbmkets eller skogsbruketsrationalisering. Denna förändring bör underiätta förvärv av deltids- ochfritidsjordbruk, vilket kan fä positiva effekter för befolkningsunderlaget ochservicen i glesbygden. 2.4.13 Länsstyrelseni län: Förslaget innebär atl lillstånd får vägras om det är av allmänt intresse att egendomen tas i anspråk för jord- eller skogsbrukels rationalisering. i jämförelse med gäl lande lag är då vad som ryms i begreppet allmänt intresse. Inledningsvisvill styrelsen understryka alt lagrummet ulgör elt av de viktigaste medlen i jordbrukspolitiken när det gälleratt påverka strukturut vecklingen i jord- och skogsbruket säväl vad avser egentlig storleksratio nalisering som företagens artondering. Utredningar som gjorts inom lant bruksnämnden ger inte stöd för påslåendet atl lagstiftningens tillämpning på denna punkt skulle i någon nämnvärd utsträckning ha verkat försvåran de för personer alt i länet förvärva mindre jordbmk som dellidsföretag. Avslagen har i stor utsträckning gällt obebyggda fastigheter. Styrelsen kan hålla med utredningen om atl behov ej kan anses föreligga atl med omfat tande åtgärder bygga upp ytteriigare förelag, som kan ge sin brukare huvudsaklig sysselsättning och försörjning. Däremot bör det ses som ett starkt inlresse all befintliga sådana företag vidmakthålles och bereds möj- 116 ligheteratt t.ex. genom lillskoUsförvärv kunna följa med i den tekniska Prop.1986/87:122 och ekonomiska utvecklingen. Det kan också av sysselsätlningsskälvara angeläget atl enstaka nya utvecklingsbara företag byggs upp. På samma sättbör det vara ett allmänl intresse atl dessa företag genom arronderingsförbättringarkan la tillvara de rationaliseringsvinster delta kan medföra. Styrelsen delar inleutredningens mening att ingripande i arronderingsförbättrande syfte bör skeendast i områden där genomgripande fastighetsregleringar väntas komma alt skeeller där lantbruksnämnden genom förvärv av mark planerat en omfattande omartondering.Med etl sådant synsätt bortfaller i princip alla möjligheter till arronderingsförbättringarav det sydsvenska slältjordbruket. Styrelsenställer sig i vissa stycken också frågande till utredningens förslag att tonaner den skogliga siruklurtationaliseringen. Under senare är har från olika hållhävdats atl den skogliga stmkturtationaliseringen bör prioriteras och attavverkningarna måste intensifieras i syfte all trygga råvaruförsörjningen tillskogsindustrin. Det torde vara eu känt faktum att strukturrationaliseringenökar avverkningstaklen och -volymen. Det framstår därför inle som etl allmänlintresse att tona ner denna rationaliseringsverksamhet. Styrelsen kanemellertid hälla med utredningen om atl tvångs-ingripande vars åsyftaderesultat ej ger några påtagliga förbättringar ifråga om fastighetsutvecklingoch sysselsättning inte bör ske. 2.4.14 Länsstyrelseni : Nuvarande bestämmelser har inriktats dels på atl åstadkomma en storleksrationalisering, dels på atl förbättra arronderingen. Härigenom främjas en effektiv produktion och uppbyggnad av företag som ger brukaren heltidssysselsättning.