prop · GA0379 · 1986-12-31 00:00:00 — Ulredningenföreslår att del införs en ny, fristående lag om fastställande av människansdöd. Lagen, som föreslås träda i kraft , slår fast att enmänniska är död när hjärnans samtliga funktioner har fallit borl totalt ochoåterkalleligt. Däremoi anser utredningen att lagen inte bör ge detaljerade ochbindande föreskrifter om vilka kriterier eller undersökningsmetoder som skallkomma till användning då dödens inträde konstateras. är en uppgift somden medicinska vetenskapen har att lösa med hänsyn till den ständigt fortgåendeutvecklingen på området. I lagen bör emellertid tas in en allmänt hållenbeskrivning av att dödens inträde kan faslslällas på grundval av indireklakriterier (varaktigt hjärt- och andningsstillestånd) eller direkthjärnrelalerade kriterier, alll i enlighet med vetenskap och beprövaderfarenhet. Det får ankomma på atl närmare preciserakriterierna liksom atl ge rikllinjer om undersökningsmetoderna (avsnttt 16). Attfaslställa dödens inlräde är en uppgifl för läkare. kompetenskraveller krav på att mer än en läkare deltar bör inte, utöver Prop. 1986/87:79vad som f.n. gäller, upptas i lagstiftningen. Konsekvenser av utredningens förslag Närdödskriterierna är uppfyllda är människan död, och då skall också dödförklaringske. Något utrymme för individuella önskemål om dödsdefinitionenstillämplighet finns inte. En grundläggande princip är att alla eventuellapågående medicinska åtgärder då skall avbrytas (avsnitt 17). I vissaundantagssituationer, då dödförklaring sker med tillämpning av direklhjärnrelalerade dödskriterier, kan det dock vara etiskt försvarligt atl undernågon tid efter dödens inträde fortsätta sådana åtgärder. Del gäller fall dåhänsyn till andra människors liv och hälsa eller lill den avlidnes anhöriga görsig särskilt starkt gällande. Utredningen behandlar olika sådana fall och pekarsärskilt på tre situationer där del kan finnas anledning att göra undantag frånprincipen atl de medicinska åtgärderna skall avbrytas så snart dödenkonstaterats. Ettav dessa undantag tar sikte på atl rädda Uvet på elt ännu icke framfött bamfill en gravid kvinna som avlidit i tolal hjäminfarkl och som är föremål förrespiratorinsatser. Etl annat undantag avser fall då det av särskilda skäl kanfinnas anledning att beakta anhörigas önskemål. Då bör det vara möjligt atlvisa lyhördhet och att för någon avvakla med avbrytandet av demedicinska åtgärderna. Många omständigheter talar för en viss flexibilitet omde anhöriga, t.ex. av psykologiska skäl, motsätter sig atl respiratornomedelbart stängs av. DelIredje undantaget hänför sig till fall då det är aktuellt atl la organ från denavlidne för transplantation och därigenom rädda en annan människa lill liveller hälsa. Atl i utföra transplanlafioner av organ som t.ex. hjärtaoch lungor är inte möjligt, eftersom en framgångsrik transplantation avdetta slag förutsätter atl organet las ut innan blodcirkulationen i kroppenupphört. Utredningens förslag till dödsdefinition öppnar emellertid sådanamöjligheter. Även när det gäller njurtransplantafionerna förbättrassituationen om njurarna kan las före respiraloravslängningen. Detvore etiskt oförsvarligt atl inte ta till vara dessa fördelar. För mångamänniskor i vårt land framstår det närmast som en moralisk plikt att så långldel är möjligt erbjuda svårt sjuka människor så livsdugliga organ som möjligtfrån den egna döda kroppen. Enabsolut förutsättning är dock att hänsynen fill den enskildes integritet ochvilja samt till de anhörigas uppfattning kan upprätthållas. Den som motsättersig alt ta organ från hans kropp efler dödens inträde måste ha möjlighet atlförhindra alt så sker. faster man avgörande vikt vid sådanasynpunkter. Enligl transplantalionslagen (1975:190) får nämligen somhuvudregel organ tas från avliden givare endast om den avlidne lämnatskriftligt samtycke under sin livstid. I avsaknad av sådanl samtycke fömtsätlsför tagande av organ att den avlidne eller hans anhöriga, som i regel skallunderrättas före ingreppet, inte uttalat sig däremot och ingreppet inte hellereljest kan antas stå i strid med dessas uppfattning. Enligtulredningens mening påkallar den föreslagna dödsdefinifionen 46 intenågra ingripande ändringar av dessa beslämmelser, som tUlkom så Prop.1986/87:79 senl som . I syfte att förstärka den enskildesintegritelsskydd föreslår utredningen dock att organgivaren och hans anhöriga -på motsvarande sätl som gäller för att ingrepp över huvud tagel skall fåske ges rätt att också bestämma om ingrepp får göras innan cirkulationsslödjandeåtgärder har avbmtits eller eventuellt först därefter. I samma syfte föreslårulredningen alt i transplantafionslagen intas en bestämmelse som gör detmöjligt för den enskilde att utfärda elt - för de anhöriga och sjukvårdenbindande - skriffiigt förbud mot organtagande över huvud taget eller molingrepp innan cirkulationsslödjande åtgärder har avbrutits. Enförutsättning för alt organ skall få tas från avliden givare innan demedicinska åtgärderna har avbrufits, bör enligt utredningens mening vara atldödens inträde har bekräftats och dokumenterats genom enundersökning, som objektivt visar att den intrakraniella blodcirkulafionenvaraktigt har upphört (f.n. cerebral angiografi). Härigenom undanröjs all grundför ivivel från de anhöriga om dödsdiagnosens riktighet. Dessutom skapas ettskydd för hälso- och sjukvårdspersonalen mol ogrundade beskyllningar om attorgan tagils innan givaren avlidit. Utredningens förslag i denna del innnebäratl det i transplantalionslagen intas ett bemyndigande för attutfärda de närmare föreskrifter som behövs i detta hänseende. Utredningentar dock inte ställning till i vad mån man i verkligen bör utföratransplanlafioner av organ som del hitfills inte ansetts möjligl att använda.Här kommer andra aspekter in än de som har med dödsdefinitionen atl göra. Deöverväganden som krävs här faller utanför utredningens uppdrag. Detre nu nämnda situationerna är sådana att det framstår som klart att undantaghär bör göras från huvudregeln att alla medicinska åtgärder skall upphöra närdöden har inträtt (dvs. när hjärnans funktioner totaU och oåterkalleligt harfallit bort). 1 vad mån ytterligare avsteg kan länkas är mera svårt atl bedöma.Något medicinskt behov härav torde sällan - om ens någonsin - föreligga. Ochäven om så skulle vara fallet, måste det krävas att syftet bakom ettfortsättande av de medicinska insatserna framgår som godtagbart från eliskasynpunkter. Här blir en annan väsentlig princip av betydelse, nämligen altolika ålgärder med den döda kroppen över huvud laget får förekomma enbart om dehar slöd i lag eller annan förfallning eller om de eljest befunnitsöverensstämma med vad som kan anses etiskt rikligl. Enförutsättning för avsteg från huvudprincipen alt alla medicinska ålgärder skallavbrytas efler dödens inträde bör alltså vara atl detta i förvägbefunnits vara korrekt - i det enskilda fallet eller enligt generellariktlinjer. Bedömningar av delta slag bör göras av någon myndighel ellerorganisalion som har förutsättningar atl avgöra medicinskl-efiska frågor.Enligl ulredningens mening bör ifrågavarande generella riktlinjer utfärdas avsocialstyrelsen. Att reglera frågan lagstiftningsvägen måsle anses varauteslutet. Härefterkonstaterar utredningen atl frågan om fortsatla medicinska åtgärder efter dödens inträde aktualiserar behovet av kompletteringar av 47 Som denna är utformad torde den Prop. 1986/87:79inte omfalta omhändertagande av döda människor. Enligl utredningens mening ärdetla olillfredsslällande. Ulredningen har emellertid ansett sig böra avstäfrån att lägga fram några konkreia ändringsförslag i denna del. Frågan harnämligen betydligt vidare aspekter än de konsekvenser som följer av denföreslagna dödsdefinitionen. Dessa utgör bara en myckel liten del av hela detslörre problemet om sjukvårdshuvudmännens och hälsooch sjukvårdspersonalensansvar för olika åtgärder som vidlas med kroppen efter en avliden. Hela detlaproblem bör lämpligen lösas i ett större sammanhang. Avslulningsvisfinner utredningen atl de lämnade förslagen i sig inte ger upphov fill vare sigökade eller minskade kostnader för sjukvården. Eventuella kostnadseffekter itransplantationshänseende blir beroende av medicinska bedömningar och av ivilken utsträckning som sjukvårdshuvudmännen avsätter medel för sådanverksamhet. Lag om fastställande av människans död 1 § Vid lillämpning avbestämmelser i lag eller annan författning som tillägger en människas dödrättslig betydelse skall gälla vad som sägs nedan om fastställande av när dödenhar inträtt. 2 § En människa är död närhjärnans samtliga funktioner totalt och oåterkalleligt har fallit bort. 3 § Fastställandet av alt dödenhar inträtt görs av läkare i överensstämmelse med vetenskap och beprövaderfarenhet. Dödensinträde kan fastställas genom konstaterandet av att andnings-ochcirkulationsstillestånd har förelegat alt det med säkerhetkan avgöras att hjärnans samtliga fu:iklioner totah och oåterkalleligt harfallit bort. Omdetta inte är möjligl, till följd av att medicinska ålgärder vidtas i andnings-och cirkulationsslödjande syfle, kan dödens inträde i stället fastställas pågrundval av direkta kriierier på alt samtliga hjärnfunktioner totalt ochoåterkalleligt har fallit bort. 4 § Regeringen eller, efterregeringens bestämmande, får meddela närmare föreskrifter förfillämpningen av denna lag. 5 § Om dödförklaring i vissa fallfinns bestämmelser i 25 kap. . Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i transplantalionslagen (1975:190) Härigenom föreskrivs i fråga om transplantalionslagen(1975:190) dels att 7 § skall ha nedan angivna lydelse, dels alt ilagen skall införas en ny paragraf, 13 §, av nedan angivna lydelse. Ingrepp som avses i denna lag får företagas på avlidenperson om denne under sin livstid skriftligen har medgivtt detta. Även utanmedgivande enUgt första stycket får organ och annal biologiskl material tagasfrån avliden person, om icke den avlidne eller nära anhörig till honom har uttalatsig emot det eller ingreppet eljest kan antagas stå i strid med den avlidneseller nära anhörigs uppfattning. Ingrepp som avses i denna lag får företas på avlidenperson om denne under sin livstid skriftligen har medgett detla. Även utan sådant medgivande får organ och annat biologisklmaterial ias från avliden person, om inte 1. den avlidne under sin livstidskriftUgen förbjudit eller på annat sätt utialat sig emot ingreppet, 2. nära anhörigtill den avlidne har uttalat sig emot ingreppet, eller 3. ingreppeteljest kan anias stå i strid med den avlidnes eller nära anhörigs uppfattning Ingreppet får inte påbörjas innan medicinska ålgärder, somvidtagils i andnings- och cirkulationsslödjande syfle, har avbrutits, om detpå molsvarande sätt som anges i andra stycket framgår att delta står eller kanantas slå i slrid med den avlidnes eller nära anhörigs uppfattning. Regeringen eller, efler regeringens besiämmande,får meddela närmare föreskrifier för tillämpningen av dennalag. Denna lag träder i kraft . Förteckning över remissinstanserna och sammanställningöver remissyttrandena över dödsbegreppsutredningens huvudbetänkande (SOU1984:79) Dödsbegreppet Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av , hovrätten förVästra , kammarrätten i Siockholm, kammarrätien i ,justitiekanslern, riksåklagaren, , försvaretssjukvårdsstyrelse, , hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd,, slalens handikappråd, universitets- och högskoleämbetet(efter hörande av de juridiska, medicinska och filosofiska fakulteterna),, invandrarverket, , statensrättsläkarslation i , . , , läns, Södermanlandsläns, läns, läns, läns, läns,, läns. , läns, Ålvsborgsläns, läns, läns, läns, läns,läns, läns, läns. Västerbollens läns ochNorrbottens läns landstingskommuner, , och kommuner.Tjänstemännens centralorganisation (), Cenlralorganisafionen /SR,Svenska hälso- och sjukvårdens tjänslemannaförbund, ,, . , , medicinsk-juridiska förening. , , Socialdemokratiska kvinnoförbundei,Aktionsgmppen Rätten till vår död, förtransplantation, Riksförbundel för njursjuka. ,Riksförbundel för hjärt-och lungsjuka, frikyrkoråd. De fria kristna samfundens råd. , Ärkebiskopen efler hörande av övriga biskopar, Sverigeskristna ungdomsråd. Yttranden har dessutom inkommii från bl.a. . de gröna, , KDS i mänskliga rättigheterna. läns landstingskommun, sjukvårdens ochsocialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut. harförklarat sig avstå från att avge yttrande. Dödsbegreppsutredningenshuvudbetänkande Dödsbegreppet har i huvud sak fåll elt posifivt mottagande av remissinstanserna. I likhet med utred- 51 ningen anser merparten avremissinstanserna att det är otillfredsställande Prop. 1986/87:79 ochoacceptabelt att det saknas en klar och entydig dödsdefinition. Sveahovrätt uttalar sin uppskattning över den omsorg med vilken utredningen gåtttill väga. Delta har underlättat en nyanserad diskussion av hithörande frågoroch lagt grunden för sakligt välmotiverade ställningstaganden. Socialslyrelsenmenar att det är ell imponerande arbete och alt betänkandet är väl ägnat atlläggas lill grund för ställningstagande till frågan omdödsbegreppel. Styrelsen kan också i nästan alll instämma i de värderingar,skäl och slulsalser som läggs fram i betänkandet. Skolöverstyrelsenanser atl ulredningen genomfört sin uppgifl på ett verklighetsnära sätt samtpresenterat ett klarl och intressant belänkande med historisk belysning ocholika religioners synsätt. Respekt, omtanke om den enskilda människanframkommer i både synsätt och framställning. Utredningen har omsorgsfullt ochövertygande klarlagt frågorna kring döden och transplanta-tionerna.Centralstyrelsen ställer sig bakom utredningens förslag till dödsdefinilion,dödskrilerier och de överväganden som görs kring transplantationsverksamheten.De framlagda synpunkterna står i samklang med kyrkans helhetssyn på döden.Ålgärderna är i överensstämmelse med den grundläggande respekl för människoliv,som människovärdesprincipen är ett uttryck för. De ligger också i linje med denhumanistiska människosyn samhället omfattar och kyrkan stöder. Motiveringarnahärför kunde dock ha varit tydligare och siarkare i det av utredningenframlagda betänkandet. Sjukvårdshuvudmännenår i huvudsak positiva till utredningens förslag. Jämtlandsläns landsting anser atl betänkandet innehåller en mycket uttömmande ochvälgjord analys av olika aspekter på dödsbegreppet. Denna analys är synnerligenvärdefull inte minsl för alt reda ut den begreppsförvirring som förekommer iden allmänna debatten och som är mycket otillfredsställande ur medicinska,och rättsliga synpunkter. Älvsborgsläns landsting anser atl i ulredningen redovisade synpunkter ochställningstaganden beträffande etiska, religiösa, filosofiska och psykologiskavärderingar eliminerar de tveksamheter, som tidigare åberopats som hindrandefaktorer för en ändring av nuvarande dödsbegrepp och införande av enlagsliftning på området. Då det numera inte råder några tvivel om denmedicinska säkerhelen vid fastställande av hjärnfunktionens totala och oåterkalleligabortfall, förordas en övergång från hjärt- till hjärnrelalerade dödskriterier. anser att utredningen väl klarlagt såväl de allmänna som demedicinskt biologiska fömtsättningama för en definifion av dödsbegreppet ochalt utredningens redovisning av moiiven för en lagstifining inom området ärtillfredsställande. Detär vår övertygelse, alt en lagsfiftning byggd på utredningens betänkandeåtföljd av goda anvisningar kommer att innebära en förbättring av delmedicinska handlandet i aktuella situationer. Gotlandskommun tror att inställningen till transplantationskirurgin bli vit allt mer posiliv under senare fid och att det tonat ner de skräckbilder som - mänskligt förståeligt men också orättvist mot den etik som skall 52 gällainom sjukvården - frammanats när frågan om bl.a. dödsbegreppet Prop. 1986/87:79tidigare varil aktuell. Även om så skelt och diskussionen nu borde kunna förasi lugnare banor, särskilt mol bakgmnd av denna utrednings omsorgsfullabehandling av sitt ämne, är ett slällningstagande inte självklart. Attenigheten inte är total hos den medicinska sakkunskapen utanför ulredningengör del inte lättare för en lekmannaförsamling att bortse och frigöra sig frånkänslomässiga föreställningar. Det är emellertid inte svårt att instämma iutredningens övertygande resonemang och komma till samma slutsats som den gör. uttrycker sin uppskattning över utredningens synnerligen noggrannaoch förtjänstfulla arbete. Ulredningen har på etl berömvärt sätt belyst olikafilosofiska, religiösa, etiska och rättsliga aspekter på ämnet. De fria kristna samfundens råd,kristna ungdomsråd och Katolska biskopsämbetet konstaterar i sittgemensamma remissvar att de i stort selt kan dela utredningens synpunkter ochaccepterar dess grundresonemang. Utredningen söker upprätta klarhet ochentydighel i dödsbegreppet utifrån en helhetssyn på människan, som måste hållassamman också i synen på döden. Ambitionen att skapa största möjliga klarhet ochentydighel är lovvärd, även om problemets karaktär är sådan att toal enighetknappast är möjlig. Vidupprepade lillfällen understryks också att de efiska bedömningama är riktigaoch vissa bedömningar och handlingssätt avvisas som oetiska -dock utan allutredningen redovisar vilken efisk värderingsgrund man utgår från. Implicitsynes dock ulredningen utgå från en humanistisk helhetssyn på människan somslår vakt om människolivets okränkbarhet och kroppens integritet och slår i godöverensstämmelse med kristna teologiska och värderingar. Ärkebiskopenmenar att utredningen omsorgsfullt och övertygande har klarlagt frågorna kringdöden och transplantafionema. Ärkebiskopen ställer sig bakom ulredningensförslag fill dödsdefinilion, dödskriterier och de överväganden som görs kringtransplanlationsverksamheten. De framlagda synpunkterna står i samklang medkyrkans helhetssyn på döden. Ålgärdema är i överensstämmelse med dengmndläggande respekt för människoliv, som människovärdesprincipen är ettuttryck för. De ligger också i linje med den humanistiska människosyn samhälletomfallar och kyrkan stöder. Motiveringarna härför kunde dock ha varil tydligareoch starkare i det av utredningen framlagda betänkandet. Riksförsäkringsverketdelar utredningens uppfattning all det är önskvärt att få en för helarättsordningen enhetlig dödsdefinilion som är så klar och entydig atltillämpningsproblem inle riskerar att uppstå. Någraremissinstanser har i sina remissvar deklarerat att de av olika skäl avstårfrån att ta ställning i sakfrågan. Statenshandikappråd framhåller alt vilket dödsbegrepp som skall gälla och vilka dödskriterier som skall lillämpas är frågor som både direkt och indirekt berör alla människor och självklart även personer med funklions nedsättningar. Utredningens huvudbetänkande och de förslag som där 53 framförs har varit föremålför ingående diskussioner och överläggningar Prop. 1986/87:79 inomhandikapprörelsen. kommer också all inkomma med separaiaremissvar. Någonenhetlig handikappståndpunkt i frågan har däremot inte redovisats. Flerahandikappgmpper ser positivt på de ökade möjligheter lill organtransplantationsom införandet av hjärnrelalerade dödskrilerier skulle innebära. Andra känneroro för de psykologiska och etiska konsekvenser som en förändrad syn på livetoch döden kan medföra . På en punkt är dock alla överens; frågan om nyadödskriterier kan inte frikopplas från frågan om transplantationskirurginsutveckling och behov av organ. Statenshandikappråd anser att utredningens betänkande inte kan ligga till gmnd för etlställningstagande i själva sakfrågan. TCOkonstaierar att det i avsaknad av elt för alla människor entydigt dödsbegreppuppslår en osäkerhet som kan skapa oro och ångest hos människor i allmänhet,men särskilt hos dem som står i kontakt med döende. Denna osäkerhet och oroutgör för vårdpersonal en väsentlig psyko-social belaslning i arbelel. Försåväl anhöriga som för vårdpersonalen är det nödvändigt att vårdarbete ochbehandlingar kan bygga på förutsättningar som eliminerar eller åtminstoneminimerar orsaker till osäkerhet och ogrundade misstankar om felaktiga ellerotillräckliga insatser. TCOansluter sig därför lill utredningens utgångspunkt att det är nödvändigt attfinna ett dödsbegrepp och diagnosmetoder som utesluter all anledning tilltvivel och oro. Däremot ankommer det inte på TCO att ha uppfattningar omvilket dödsbegrepp som skall gälla. framhåller att frågan beträffande hjärt-, lung-respektive hjärnrelalerade dödsbegrepp ulgör en komplicerad fråga och allfrågor beträffande alternativa dödskriterier inte har varit föremål för bredaredebatt inom organisatioenn, men att det inom denna finns olika uppfattningar ifrågan. Medanledning av det ovan framförda har beslutat, att inleavge något formellt svar. 2 Dödsbegrepp, dödskriterier Deallra flesta remissinstanserna är i stort positiva till utredningens förslagtill definition av döden och till förslagen om hjärnrelalerade dödskriterier.Huvudparten av dessa remissinstanser menar också atl en ny lag om fastställandeav människans död bör införas. Endastett fåtal instanser avvisar helt införande av hjärnrelalerade dödskriterier.Det gäller JO, . Hovrätten anser, atl bestämningen av människans död väsentligen är en medicinsk och biologisk fråga och där med en uppgift för läkarvetenskapen. De skäl som ulredningen anför till stöd för sitt förslag alt anknyta dödsbegreppet till hjärnfunktionernas slut giltiga bortfall framslår dock för hovrätten som övertygande, och från de 54 synpunkter som hovrättenhar atl företräda finns det inget att erinra mot Prop. 1986/87:79förslaget. Ur både och psykologiska aspekter har förslaget också klarafördelar och innebär dessutom en betydelsefull anpassning och harmoniseringtill inlemalionelll bruk. Kammarrätteni har ej någon erinran mot utredningens grundläggande modell för endödsdefinition. Kammarrälten har ej heller någon erinran mol utredningenspreciserade definition. Särskilt mot bakgrund av tillämpningen av cirkuläretMF 1973:29, där beslut att avbryta vad som kan uppfattas som livsuppehållandebehandling vållar svåra problem, är det värdefullt att klarhet skapas omgränsdragningen mellan liv och död. Justitiekanslernkonstaierar att frågan om dödsbegreppet har varit föremål föröverväganden i olika sammanhang. Genom sin utförliga och inträngande analys avämnel har ulredningen enligt JK:s mening övertygande visat att ett dödsbegrepp,som bygger på den fullständiga och oåterkalleliga förlusten av förmågan attsamordna de fysiska och psykiska funktionerna lill en fungerande enhet, fyllerde krav som på vetenskapens nuvarande och, såvitt överblickas kan, beståendeståndpunkt kan ställas på etl antagande att en mänsklig individ har upphört atlfinnas till. Några avgörande etiska eller juridiska invändningar mot atttUlämpa ett sålunda grundat dödsbegrepp synes inte föreligga. De prakliskaproblem som rätts-livet i sällsynta fall uppställer på etl noggrantfaststäUande av tidpunkten för dödens inlräde torde inte fill sin karaktär eUeromfattning förändras genom lillämpning av det föreslagna dödsbegreppel sådantdel preciseras i utredningens förslag. Ifråga om de kriterier som skaU tillämpas vid konstaterande av att döden inträtttorde någon ändring i förhållandet till vad som gäller i allmänhet inteinträda. De indirekta dödskriterierna lär inte skilja sig från de förnärvarande begagnade. När det gäller de direkt hjärnrelalerade dödskriteriernasaknar jag anledning att ifrågasätta utredningens slutsatser att denvetenskapliga och kliniska utvecklingen medfört att det numera inte finnsutrymme för tvivel om att direkl hjärnrelalerade dödskriterier vilar på en fastmedidnsk-biologisk gmnd och är erfarenhetsmässigt väl underbyggda. Detsammagäller för de undersökningsmetoder med vilka man konstaterar atl kriterierna äruppfyllda. Tillgängliga diagnostiska metoder synes också ha nått den grad avtillförlitlighet och praktikabilitel alt de ulan svårighet kan utnyttjas. Riksåklagarenanser, liksom utredningen, atl dödsbegreppet bör definieras i lag.