prop · GA03166 · 1986-12-31 00:00:00 — Om den som är tullskyldig enligt 82 § rätteligen skulle halämnat tulldeklaration fill ledning för fastställande av tull eller annanskatl, skall han påföras tullfillägg. Tulltillägget är tjugo procent av denlull och annan skatl som påförs eller, vid förfogande enligt 82 § andra stycketandra meningen, tjugo procent av den lullförmån som den tullskyldige går misteom. Paragrafen har med oförändrai innehåll överförts från 40 a§ den nuvarande Prop. 1986/87:166 lullagen. Här anges förutsättningarna för påföring av tulltillägg. tre slyckena behandlas olika situationer, när påföring skall ske. Gemensamtför dessa fall är alt det förelegat deklaralionsplikt. På införsel som inleomfattas av någon sådan skyldighet är föreskrifterna om tulltillägg alltså inlelillämpliga. Bl.a. faller den s.k. resandetrafiken normall uianförlillämpningsområdet, eflersom lullmyndighelerna i dessa fall i regel godtarmunlligl uppgiftslämnande. För sådana förseelser är påföljden oftapenningböter, högst , och den enkla och effektiva sanktionenordningsbot enligt ordningsbotkungörel-sen (1968:199) kan tillämpas i de flestafall. I första stycket anges de förutsättningar under vilka enlullskyldig som lämnal oriktiga uppgifier till ledning för tulltaxering skallpåföras tulllillägg. Med utlryckel "annal dokument" avses andraskriftliga handlingar än en lulldeklaralion, som lämnals för alt utgöraunderlag för lulllaxeringen. Del kan vara fråga om tillägg till eller ändringari en lulldeklaralion. Även inte undertecknade tulldeklarationer är all hänföralill "annal dokument". Uttrycket har valts med tanke på att det ävenskall avse sådana uppgifier som överförts på elektronisk väg med hjälp av datoreller med utnyttjande av annan liknande leknik. I överensstämmelse med molsvarande bestämmelser på delinrikes området skall uttrycket "oriktig uppgift" även ges innebördenofullständig uppgift. Förulsällningar för påföring av tulltillägg enligt deUaslycke är alltså att den tullskyldige lämnat en oriklig eller ofullständiguppgift till ledning för tulltaxeringen, att avvikelse har skett från dessauppgifter saml alt tull, annan skatl eller införselavgift skulle ha påförts medför lågl belopp om uppgifterna hade godtagits. Den orikliga eller ofullsländiga uppgiften skall alliså habeiydelse för lulllaxeringens ekonomiska resultat, så all ell för lågl beloppskulle ha åsalts, om den lullskyldiges uppgifier hade följts. Om dentullskyldige uppgelt fel nummer enligt tulltaxan för en vara, men tullen, skattenoch avgiften är densamma för detla nummer som för det rikfiga numret skalltulltillägg alltså inte påföras, eflersom det ekonomiska resullalel skulle hablivit riktigt även om tullmyndigheterna hade godtagit den oriktiga uppgiften. Enligt andra stycket skall lulllillägg påföras enlullskyldig som för tulltaxeringen lämnat så bristfälliga uppgifter alllaxeringen inle kan ske på grundval av dessa uppgifter utan måsle skeuppskattningsvis med slöd av 24 §. 1 tredje stycket föreskrivs atl tulltillägg skall påförasden som är tullskyldig enligt 82 § under förutsätining alt denne vid införseltillfällel varii skyldigatl lämna tulldeklaration för den aktuella varan. 82 § tullagsförslaget motsvarar 40 § den nuvarande lullagen. I 82 § regleras i huvudsak sådana fall av tullskyldighel som objektivt motsvarar varusmugglingslagens bestämmelser om dels illegal införsel av varor "ulan alt giva det lill känna",dels olovliga förfoganden över oförtullade, i vederbörlig ordning införda varor eller över varor, för vilka tullfrihet, tullnedsällning eller liknande lullförmån medgetts (jfr 1 § första stycket och 4 § varusmugglingslagen). 40 § den nuvarande tullagen har kommenterats i prop. 1984/85:50 s. 19 f och 29-34. Tulllilläggkan enligt tredje stycket påföras vid en rad olika otillåtna Prop. 1986/87:166förfaranden, såsom när en hemlagare fört in en vara ulan alt ange den ihemtagningsanmälan, eller när någon oriktigt har underlåtit atl lämna enskriftlig anmälan vid införsel av en vara som avses i 7 § första styckel. Närdel gäller förfoganden över varor i strid mot medgivna lullförmåner(tullbefrielse m.m.) skall tulllillägg påföras endast om del i fråga om denaktuella förmånen har föreskriviis anmälningsplikt, om varan skall användas påannal sätt än som varit avsett när förmånen beviljades. Vid tillämpning av 83 § ansvarar den som är tullskyldigför handlingar och underlåtenhet av hans ombud. Tulldeklaration eller annaldokument som lämnas för en lullskyldig som är juridisk person skall anses halämnals av den tullskyldige, om det inte var uppenbart att uppgiftslämnarensaknade behörighet aU företräda den tullskyldige. Paragrafen motsvarar 40 b § den nuvarande tullagen. Bestämmelsen i första meningen innebär all denlullskyldige ansvarar för vad hans ombud gör eller underlåter atl göra iinförselärenden. Vid handläggningen av frågor om lulltillägg skall alltså iprincip ingen skillnad göras på de fall där ombud använts och de fall, där dentullskyldige själv upprättat och lämnat in underlag för lulltaxeringen. Dettaförutsätter naturligtvis atl ombudet har fullmakt att företräda dentullskyldige. Eftergiftsreglerna i 87 § har tillämpning även på ombuden. Föreskriften i andra meningen om ställförelrädarskap förjuridiska personer överensstämmer med molsvarande bestämmelser på den inrikesbeskattningens område. Tulllillägg påförs inte i samband med rättelse av enfelräkning eller felskrivning, som uppenbart framgår av tulldeklaration ellerannat dokument som lämnals lill ledning för lulltaxeringen. Tulltillägg påförs inte heller i den mån avvikelsen avserbedömning av etl yrkande, såsom fråga om yrkad förmånsbehandling, anspråk påtullbefrielse eller tullnedsällning eller fråga om skäligheten av enuppskattning eller värdering, och avvikelsen inte gäller uppgift i sak. Om en tullskyldig frivilligt har rättat en oriktig uppgifteller anmält förhållande som avses i 82 § första eller andra stycket, påförsinte tulllillägg. Paragrafen motsvarar 40 c § den nuvarande lullagen. I paragrafen anges förhållanden som medför att tulllillägginle skall påföras, trots att oriktiga uppgifter lämnats i en lulldeklaralioneller etl annal dokument. Till en början föreskrivs att tullfillägg inte skallpåföras vid rättelse av en felräkning eller felskrivning, som uppenbart framgårav de handlingar som lämnats. Felet skall alltså vara så iögonfallande alt densom granskar uppgiften med normal noggrannhet inle kan undgå all upptäcka del. Enligt andra stycket skall tulllillägg inte påföras omoriktighelen gäller etl yrkande eller en uppskaftning eller värdering ochavvikelsen inte avser en uppgift i sak. Uppgift om en varas tulltaxenummereller statistiska nummer bör anses som en uppgift i sak, se prop. 1985/86:41 s.26-28. I de allraflesta fall torde del inte vålla några svårigheter aft ange räU Prop.1986/87:166 tulltaxenummer eller sialistiskl nummer. I iveksamma fall kanförhandsbesked enligi 55 § inhämtas. bistår också allmänheten medråd och upplysningar. Trots delta kan del inte uteslutas all det i vissa fallkan komma att uppslå problem. Del kan vara fråga om, huruvida envarubeskrivning i en tullförfattning stämmer in på varan eller vilket nummersom skall anges, när en vara med fog kan hänföras lill olika nummer. Dessafrågor får bedömas mol bakgrund av föreskrifterna om eftergift av lulltillägg.Den riktpunkten för tillämpningen bör dock gälla, att tulltillägg inte skallpåföras, om den tullskyldige lagl ner lillbörlig noggrannhel och omsorg påunderiagel för lulllaxeringen. Främsl är det klart oriktiga slaiisliska nummeroch på grund av slarv eller i ond lämnade felakiiga uppgifier som börföranleda påföring av tulltillägg. Med den utgångspunkten bör del vara möjligtför tullmyndigheterna att komma fram till en rimlig praxis, som också beaktarde skilda krav som får ställas på olika grupper av tullskyldiga, påkommersiella yrkesmän och på lekmän som mer eller mindre tillfälligt importerarvaror. Om en avvikelse gäller en oriklig uppgift i sak skall tulltilläggpåföras även om uppgiften är knuten till elt yrkande. Om en tullskyldig l.ex.lill stöd för elt yrkande om förmånsbehandling av en vara åberopar att varanhar EFTA-ursprung men denna uppgift är oriktig, skall han påföras lulllillägg,om inte oriktighelen är ursäktlig. I tredje stycket föreskrivs att lulltillägg inte skallpåföras, när en oriktig uppgift blivit frivilligt rättad. Rättelse kan göras avden tullskyldige men även av annan, som har rätt atl företräda denlullskyldige. En förulsättning för atl beslämmelsen skall vara tillämplig äratl rättelsen skett frivilligt. Om detta krav kan anses uppfyllt eller intemåste bedömas från fall lill fall med beaktande av omsländighelerna. Rentallmänt kan sägas att en åtgärd som vidtas efter det att den lullskyldige fållanledning inse eller misstänka atl myndigheterna är honom på spåren eller attde inlett en kontroll, som kan leda till upptäckt, inte kan anses frivillig. Enrättelse som vidtas efter det att en tullskyldig förelagts att lämna ifrån sigbokföring m.m. för granskning är alltså inte att anse som frivillig. Rättelsen skall innebära atl tullen, skallen elleravgiften kan påföras med rätt belopp. Bestämmelsen har tillämplighet även påsådana fall, då någon enligt 82 § fört in en vara utan att anmäla den tillförtullning eller för behandling som avses i 7 § första stycket eller 8 §första stycket eller föranlett risk för att varan skulle undgå förtullningeller förfogat över oförtullad vara m.m. Den tullskyldige kan gå fri fråntulltillägg genom att efter införandet eller förfogandet meddela tullmyndighetendetla och lämna de uppgifter som behövs för alt tullen m.m. skall kunnafastställas. Vid förfoganden som inneburit risk för undandraganden kan hangenom atl "återgå till ordningen" och ange varan till förtullnigeller annan tillåten behandling se till att lull m.m. påförs och på så sätlslippa tulltillägg. Rälielse eller motsvarande åtgärd bör kunna ske formlöst,munlligen eller skriftligen. Med hänsyn till värdet av att i efterhand kunnastyrka både att en viss rättelseåtgärd vidtagits och vad den avsett är delemellertid lämpligl atl rättelsen sker i skriftlig form. 86 § Prop. 1986/87:166 Om den som lagit hand om en vara med stöd av hemtagningsiillstånd inle har kommil in med lulldeklaralion vid den lidpunkt dådeklarationen senast skulle ha lämnats, påförs han en särskild avgifl(förseningsavgifl). Avgiften är dock 200kronor, om den tullskyldige anmodats atl lämna tulldeklaration men inlefullgjort skyldigheten inom den bestämda fiden. Paragrafen, som motsvarar 40 d § den nuvarande tullagen,innehåller bestämmelser om förseningsavgift, när hemlagare lämnartulldeklaration . De nuvarande beloppen om 100 respeklive 200 kr.faslslälldes . En översyn är föreslående av förseningsbeloppen inom helaskalle- och avgiftsområdet. I avvaktan på denna har de nuvarande beloppenoförändrade överförts till den nya lagen. Tulltillägg och förseningsavgift får hell eller delviseflerges, om felaktigheten eller underlåtenheten kan antas ha etl sådanisamband med den lullskyldiges ålder, sjukdom, bristande erfarenhet eller därmedjämförligt förhållande alt den kan anses ursäktlig. Detsamma gäller, omfelaktigheten eller underlåtenheten framstår som ursäktlig med hänsyn till denoriktiga uppgiftens beskaffenhel eller annan särskild omständighet som rörannat än vad som sägs i första meningen. Tulltillägg får hell eflerges även när det belopp somkunde ha undandragils genom felaktigheten eller underlåtenheten är atl anse somringa. Förseningsavgifl får hell eller delvis eflerges också närunderlåtenheten är att anse som ringa. Tulllillägg eller förseningsavgifl får inle påföras sedanden lullskyldige har avlidit. Paragrafen motsvarar 40 e § den nuvarande tullagen. I paragrafen anges grunder för befrielse från tulllilläggoch förseningsavgifter. Grunderna överensstämmer med vad som gäller i fråga omskatte- och avgiftstillägg. Föreskrifterna bör lillämpas generöst i fråga ompersoner som är ovana vid tullsystemet. När det gäller dem som yrkesmässigtimporterar varor finns del dock anledning all vara mer restriktiv, eflersomdessa importörer är eller åtminstone bör vara väl förtrogna med vad de skalliaktta. Befrielsegrunden "med hänsyn till den oriktigauppgiftens beskaffenhel" kan antas få särskild betydelse i fråga omuppgifier angående en varas nummer enligt tulltaxan eller statistiskvaruförteckning eller andra uppgifter av intrikat tullteknisk nalur. Jaghänvisar i dessa frågor lill kommentarerna till 85 §. Ledning för tillämpningenav paragrafen kan också hämlas från tillämpningen av molsvarande föreskrifterpå den inrikes beskattningens område. I lagtexten har inle särskilt angetts att även ursäktligafelaktigheter av ombud kan leda till nedsättning eller eftergift. Delta innebärinte alt ärenden, där elt ombud har ombesörjt införselproceduren, skallundantas från möjligheter till nedsättning eller eftergift. Atl påföring avtulltillägg skall kunna underlåtas även vid ursäktliga fel i dessa fall följerbl.a. av atl i paragrafen talas om "därmed jämförligt förhållande".Det ligger dock i sakens natur att utrymmet för valt fillämpa befrielsegrunden"bristande erfarenhet" är litet i dessa fall. Till skillnad från vad som gäller i fråga omskattetilläggen på den inrikes Prop. 1986/87:166 beskattningens område föreskrivsi paragrafen atl inte bara hel eftergift skall kunna medges, ulan lulllilläggoch förseningsavgifter skall också kunna efterges delvis, dvs. nedsälias.Förhållandena på lullområdel skiljer sig i vissa avseenden när del gällerdeklarationsskyldighetens fullgörande från molsvarande förhållanden på deninrikes beskallningens område. Förelag med en omfattande imporlverksamhel skalllämna ell slort anial deklarationer, ofta under stark lidspress.Varubeskrivningarna kan vara besvärliga, underiagel bristfälligt ellersvårtolkat m.m. Risken för atl drabbas av sanktioner kan därför sägas varastörre på lullområdel än på den inrikes beskattningens område. Regeln omnedsältning av lulltillägg är främsl avsedd atl tillämpas i sådana fall när elthell tulllilläggsbelopp framstår som en orimligt sträng sanktion med hänsyntill felets art och föreliggande ursäktande omständigheler, samiidigi somfelakiigheien inle är lillräckligi ursäktlig för att sanktionen skall kunnaefterges helt. Det får ankomma på generallullstyrelsen att utfärdanärmare föreskrifter för tillämpningen. Detta gäller även i fråga ombestämmelsen i andra och tredje styckena, dvs. vad som är att anse som ringabelopp resp. ringa underlåtenhet. I sammanhanget bör något kommenteras den situationen allvaror förts in i landet utan att ha upptagits i tulldeklaration men, där dettaframstått som ursäktligt med hänsyn till omständigheterna. Det kan vara frågaom s.k. bipackningar i som inle varil beställda av den lullskyldigeeller på annat sätt felaktiga leveranser. Skyldigheten alt anmäla varor som förs till eller fråntullområdet skall fullgöras till tullmyndigheten i samband medgränsöverskridandei. Anmälningsskyldigheten bortfaller emellertid inte i ochmed all gränsen passerats. Skyldigheten består alltså i fråga om varor som avnågon anledning inte anmälts i samband med alt de fördes över gränsen. om anmälningsskyldigheten utfärdas av regeringen ellergenerallullstyrelsen. Även om det ansetts som ursäklligl all en anmälan inte hargjorls i anslulning lill gränspassagen kan en utebliven anmälan om införselnäven efter det att det riktiga förhållandet bort uppmärksammas av denlullskyldige föranleda påföring av tulltillägg. Om en oförtullad vara eller dess värde blir föremål förförverkande, las inte ul tull, annan skatl eller lulltillägg lill den del varaneller dess värde förverkats. Eu tidigare meddelat beslut om tull, annan skatleller lulltillägg skall upphävas eller ändras, sedan dom eller beslut sominnefattar förverkande vunnit laga kraft. Paragrafen motsvarar 40 f § den nuvarande tullagen. Enligtden ordning som föreskrivs i den nuvarande tullagen skall tull, annan skall samt importavgift och lulllillägg underlåtas endasl vid förverkande enligt varusmugglingslagen. Detta är också i enlighet med beredningsgruppens förslag. Såsom general tullstyrelsen påpekat förekommer del dock att oförtullade varor, såsom exempelvis oförtullade fordon som använts vid smuggling av narkotika, förverkas med stöd av föreskrifter i annan lagstiftning. Paragrafen har därför 109 utformatsså, att varje förverkandeförklaring, vilken rättslig grund den än Prop.1986/87:166 har, leder till atl lull, annan skalt och lulllillägg inte skallpåföras. Enligt andra meningen skall ell redan meddelat beslut omtull m.m. och tulllillägg ändras eller upphävas, sedan en dom eller etl beslutsom innehåller förverkande vunnit laga kraft. Delta är ell resultat av atltulllillägg skall påföras av tullmyndigheterna oberoende av om ärendetöverlämnas lill åklagare för åtalsprövning. Det kan därför hända atlinförselpålagor och tulltillägg blivit påförda och har belalals närförverkandefrågan avgörs. Tullmyndigheterna skall då självmant ompröva sinabeslut och göra de ändringar som betingas av förverkandel. Vid återbetalningtillämpas bestämmelserna i 28 §. Frågor om tullfillägg och förseningsavgift prövas avtullmyndigheten. Kammarrätten prövar dock, på talan av del allmänna ombudet somavses i 98 §, frågor om tulllillägg på grund av orikliga uppgifter i mål omtull eller annan skatt. Sådan talan får föras, om den oriktiga uppgiften inlehar godtagits efter prövning i sak eller inte har prövats i målet. Talan skallväckas från utgången av den månad då domen eller det slutligabeslutet i målet har vunnit laga kraft. Den lullskyldiges yrkande i fråga om tulllillägg ellerförseningsavgifl skall ulan hinder av vad som annars gäller om överklagandeprövas, om beslutet om den lull eller annan skatt som lulllilläggel ellerförseningsavgiften avser inte har vunnit laga kraft. Detsamma gäller, om detallmänna ombudet framställt etl sådan yrkande lill förmån för den lullskyldige.Om yrkandet framställs försl i domstol, kan domstolen förordna all det skalllas upp och vidare handläggas av tullmyndigheten. Innan beslut fallas om påföring av lulllillägg ellerförseningsavgifl skall den lullskyldige om möjligt ges tillfälle atl yttra sig. Bestämmelserna om eftergift av tulltillägg ochförseningsavgifl skall beaktas, även om yrkande om detla inle har framställts,i den mån det föranleds av vad som har förekommit i ärendel eller målet omlulllillägg eller förseningsavgift. Om tull eller annan skall sätts ned, skallockså vidtas den ändring i beslutet om lulllillägg som nedsältningen kanföranleda. Tulltillägg påförs inle. Öretal somuppkommer vid beräkningen bortfaller. Tulltillägg tillfaller staten. Om betalningsskyldighet för tull eller annan skatl intelängre kan åläggas, får tullmyndigheten inle påföra tullfillägg på beloppet. Föreskrifterna överensstämmer i alll väsenlligl medmotsvarande föreskrifter på den inrikes beskallningens område. Beslämmelserna i 25-29 och 35 §§ lillämpas även i fråga omlulllillägg och Genom paragrafen, som motsvarar 40 k § den nuvarandetullagen, görs Prop. 1986/87:166 flertalet bestämmelser om uppbörd av tull,annan skall och avgift tillämpliga på tullfillägg och förseningsavgifl. DeUainnebär bl.a. all reslavgifl skall las ut om sanktionsavgifterna inte betalas irätt lid. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhel underlåter att 1. lämna uppgifteller inge handling enligi 13-15 §§, 16 § förslå styckel, 41 § eller 42 §första slyckel, eller 2. lägga upp envara på lullupplag enligi 50 § döms för tullförseelse till böter. I ringa fall skall inle dömas lill ansvar. Paragrafen innehåller ansvarsbestämmelser föröverträdelser av vissa föreskrifter i lullagen, s.k. tullförseelser, ochmotsvarar delvis 41 § den nuvarande lullagen. Till paragrafen har överförtsvissa slraffbeslämmelser, som f.n. finns i lullsladgan. Det gällerunderlåtenhet att göra anmälan och lämna uppgifier vid utförsel av varor samlunderlålenhel av fraklförare att lägga upp varor som införs lill tullområdet pålullupplag, se 73 § 2 och 4 tullstadgan. Att dessa straffbestämmelser tas in itullagen är naturligt, eflersom de föreskrifier som sanktioneras återfinns i42, 43 och 50 §§. Bestämmelsen i andra stycket, atl det inte skall dömastill ansvar i ringa fall, har i förhållande lill det lagrådsremitleradeförslaget flyttats till förevarande paragraf i enlighet med vad lagrådel harförordat (s. 236). Vidare har hänvisningen i första stycket andra punktenändrats från 48 § till 50 § till följd av den utformning 46-51 §§ fåll. Ansvar för tullförseelse inträder inte, om underlåtenhetenär belagd med straff i eller lagen (1960:418) om straff förvarusmuggling. Paragrafen, som motsvarar delvis 41 § den nuvarandelullagen, anger atl ansvarsbestämmelserna skall lillämpas subsidiärt i förhållandelill straffbestämmelserna i och varusmugglingslagen. Allmänt åtal för tullförseelse får väckas endast eftermedgivande av lullmyndighet. Enligt paragrafen, som närmast motsvarar 41 § andrastycket den nuvarande tullagen, krävs ålalsmedgivande av tullmyndighet för altallmänt ålal skall få väckas för brott enligt 94 §. När en tullmyndighel med stöd av denna lag ellerföreskrift som utfärdats med stöd av lagen meddelar föreläggande förtullskyldig eller annan alt vidta åtgärd som behövs för förlullning eller förtullverkets kontrollverksamhet, kan vite föreläggas. kan även föreläggas, om någon underlålil alt lämnauppgift eller inge handling enligt 13-15 §§ eller 16 § första styckel eller allfullgöra skyldighet som föreskrivs i 69 § eller med stöd av 72 §. Vite får inle faslslällas till lägre belopp än femhundrakronor eller högre än 111 Frågor om utdömande av vite prövas avgenerallullslyrelsen. I övrigl gäller beslämmelserna i lagen (1985:206) omvilen. gäller allmänna beslämrnelser omvilen enligi lagen (1985:206) om viten. Lagen skall inte tillämpas om annat ärsärskilt föreskrivel. Genom införandet av lagen om vilen kan lullagensviiesbestämmelser förenklas i förhållande lill de nuvarande reglerna, se 42 §den nuvarande lullagen. I fjärde stycket föreskrivs all frågor om utdömande avviten även i fortsättningen skall prövas av generaltuUstyrelsen. Detta innebären avvikelse i förhållande lill 6 § lagen om viten. I sista styckel hänvisas till föreskrifterna i lagen omviten. Bland de bestämmelser i lagen om viten som skall tillämpasäven på viten enligt lullagen märks följande. Ett vitesföreläggande skall vara riklat lill en ellerflera namngivna fysiska eller juridiska personer. Vite får inte föreläggas omadressaten kan antas sakna faktisk eller rättslig möjlighet atl följaföreläggandet. Etl vitesföreläggande skall delges adressaten, se 2 §. Vilel skall bestämmas till elt belopp som med hänsyn lillvad som är känt om vederbörandes ekonomiska förhållanden och omständigheterna iövrigt kan antas förmå honom alt följa föreläggandet. Vid prövningen av om vitet skall dömas ut skall även görasprövning av viiesföreläggandeis laglighel, däribland frågor om adressalen haftfaktisk och rälislig möjlighet atl efterkomma föreläggandel. Någon särskildföre-skrifi om detla finns inle, men en sådan lagligheisprövning får ansesligga i sakens natur, jfr prop. 1984/85:96 s. 56. Vid prövningen skall avgöras om ändamålet med vitet harförlorat sin betydelse. Om så är fallet skall vite inte dömas ut, se 9 §.Enligt vederlagen praxisanses ändamålet med ett vite inte ha förfallit, om det är adressaten själv som efter den utsattalidsfristen genom egna åtgärder har framkallat en situation, därvilesföreläggandet inte längre fyller sill ursprungliga ändamål. Etl typexempelinom område är alt en hemtagare lämnat en tulldeklaration förstefter det all den i ell vitesföreläggande utsatta tidsfristen löpt ul, meninnan ärendel om utdömande av vitet avgjorts. I sådana fall skall alliså viieti princip dömas ut, jfr prop. 1984/85:96 s. 55 f. Vid prövningen skall vidare beaktas alt elt vite fårjämkas, om det finns särskilda skäl till del, se 9 §. sådani skäl kan varaatt skyldigheten enligt föreläggandet har fullgjorts med en obelydligförsening.