prop · GA03135 · 1986-12-31 00:00:00 — uppfattning att begreppet "kontrollprogram" bör införas i 43 § miljö- 1986/87:135 skyddslagen samt all underlåtenhet atl följa etl fastställt kontrollprogram straffbeläggs. Vad beträffar förslagel lill ny lagtext instämmer vi i alll väsentligt.Etl kontrollprogram innehåller vanligtvis även krav pä upplysningar omproduktion, råvaruförbrukning, avfallshantering, etc. Dessa uppgifter följer närmaslav 43 § första stycket. Därför bör första meningen i det föreslagna tredje styckellyda; "Omfattningen av åligganden enligt första och andra slycket kanbestämmas genom kontrollprogram". 2.8 i län:Länsstyrelsen tillstyrker i princip de förslag till ändringar imiljöskyddslagen och miljöskyddsförordningen som statens naturvärdsverkföreslär 2.9 i : Länsslyrelsenhar inle utsatts för de problem som här anförbeträffande kontrollprogrammens juridiska status. För all undanröja tveksamhelervid tolkning av beslut till grund för kontrollen finns det emellertidanledning, såsom föreslår, att se över och klarare formulerade lagrum som skall reglera konlrollbehovet för tillsynen. Länsstyrelsentillstyrker därför förslag på denna punkt. 2.10 Länsstyrelseni län: Länsslyrelsen tillstyrker föreslagna författningsändringari §§ 43 resp. 45 miljöskyddslagen, som syftar fillalt frågor om kontrollprogram skall regleras via författningar i ställelför som genom praxis. Det synes värdefullt atl nuvarande oklarheter bl. a. belräffandesanklionsmöjligheterna därigenom försvinner. 2.11 i : Belräffandekontroll av och kontrollprogram för miljöfarlig verksamhet tillstyrkerlänsstyrelsen det förslag som lämnat. Härigenom undanröjesnämligen den oklarhet som kan råda beträffande den status och desanktionsmöjligheter som gäller belräffande föreskrifter i kontrollprogram. 2.12 i län:De oklarheter vad gäller kontrollfrågorna som skisserat tordedelvis hänga samman med det faktum all konlrollfrågor kan avgöras dels rättskraftigti tillståndsbeslut, dels inom ramen för löpande tillsyn. Detta förhällanderubbas inte om 43 § ändras på föreslaget sätt. menar också att 43§ i dess nuvarande lydelse i och för sig ger tillsynsmyndigheten tillräckligabefogenheter i fråga om kontroll. Mot bakgrund av den belydelse somkontrollprogrammen har i del löpande tillsynsarbetet anser dockatt befogenheten att fastställa kontrollprogram lämpligen bör komma till klartuttryck i miljöskyddslagen. Däremot menar att detaljföreskrifterom kontrollprogrammens innehåll lämpligen bör införas i miljöskyddsförordningen. Viktenav att kontrollprogram följs bör också, såsom föreslagit, inskärpas genom att underiåtenhel att följa ett fastställt program 115 straffsanktioneras.Med de föreslagna reglerna synes man få etl sanktions- Prop. system somöverensstämmer med det som gäller vid över- 1986/87: 135 trädelseav villkor, dvs. straff för överträdelsen som sådan och möjlighel alt förenaett krav på senare fullgörande med vite. 2.13Länsstyrelsen i : Länsslyrelsen påpekade iett remissyttrande över miljöskyddsutredningens delbetänkande BättreMiljöskydd I (SOU 1978; 80) att lag och praxis stämmer dåligt överens pä dettaområde (se referat av yttrande i prop 1980/81:92 s 210). Det ärdärför med tillfredsställelse som lånsstyrelsen konstaterar atlnaturvårdsverket nu föreslår författningsändringar för att avhjälpa bristerna. Länsstyrelsenanser att förslag till ändringar i slort setl ärändamålsenliga och lämpliga. Förslaget tillstyrkes således i huvuddrag. Dockvill lånsstyrelsen invända mol följande uttalande (sid 5 femte styckel). "Somtidigare berörts brukar tillständsmyndighelerna genom ett särskilt villkorhärom i tillståndsbesluten ålägga vederbörande företagare all upprätta förslagtill kontrollprogram och inge detta till (eller miljö- ochhälsoskyddsnämnden) för fastställelse. Någon särskild lagbestämmelse till stödför denna praxis behövs inte". Tillskillnad från anser att denna praxis, somutbildats av koncessionsnämnden, kräver lagreglering. Själva utarbetandet avförslaget till kontrollprogram samt dess ingivande till tillsynsmyndighetenför fastställande eller godkännande kan nämligen knappast hänföras till någonsådan skyddsåtgärd eller begränsning av verksamheten som företagaren enligl 5 §miljöskyddslagen är skyldig vidta eller tåla. Inte heller kan just dessaåtgärder betecknas som "försiklighelsmåll i övrigl" för att förebyggaeller avhjälpa olägenhet. Det kan därför ifrågasättas om vad koncessionsnämndensålunda föreskriver verkligen är ett (straffsanktionerai) villkor imiljöskyddslagens bemärkelse. Klartär att villkoret i sin förlängning syftar lill atl ålägga företagaren enundersöknings- och rapporteringsskyldighet. Men vad som grundar dennaskyldighet kan knappast vara koncessionsnämndsvillkorel ulan det beslut om"godkännande" eller "fastställelse" av förslagel tillkontrollprogram som sedermera fattar. Skulle företagarenunderlåta att fullgöra en undersöknings- eller rapporteringsskyldighet somfastlagts i kontrollprogrammet, kan han inte straffas för överträdelse av koncessionsnämndsvillkorel.Däremot kan med stöd av sina lillsynsbefogenheter förmåföretagaren fullgöra skyldigheterna. Vare sig koncessionsnämnden föreskrivitatt kontrollprogram skall upprättas eller ej fär ju enligl 43 §andra stycket miljöskyddslagen förelägga den som utövar miljöfarlig verksamhetatl utföra för tillsynens fullgörande behövliga undersökningar av verksamhelenoch dess verkningar. Ett sådanl föreläggande kan förenas med vile. Innehavarenär också skyldig atl på begäran lämna fillsynsmyndighelen behövligaupplysningar om anläggningen. Underlåter han det eller lämnar oriktigauppgifter kan han drabbas av straff (45 § 4. Närlänsstyrelsen, enligl den praxis som beskrivits ovan "fastställt" 116 eller"godkänt" etl förslag lill kontrollprogram, måsle den reella innebor-Prop. den av beslutet anses vara, all med stöd av 43 § andra slycket1986/87: 135 miljöskyddslagen - vare sig lagrummet åberopats eller ej -förelagt förelagaren att utföra de undersökningar av verksamheten och dessverkningar som han förklarat sig beredd utföra enligl förslagel tillkontrollprogram. Del förhållandel att koncessionsnämnden i sill villkorindirekt föreskrivit eller förutsatt atl förslaget till kontrollprogram skallfastställas eller godkännas av länsslyrelsen kan ju i sig inle ha grundatnågon befogenhet för länsslyrelsen att företa någon slags fastställdseprövning.Koncessionsnämnden har ingen delegerings- eller direklivrätt gentemotlänsstyrelsen. Atl den ordning för upprättande och fastställande avkontrollprogram som utbildat sig i praxis är ändamålsenlig vill länsstyrelsenej ifrågasätta. Det är ytterst lämpligt att redan den tillslåndsprövandemyndigheten i samband med villkorsskrivningen överväger hur en effeklivkontroll- och tillsynsverksamhet skall utformas. Men den tillslåndsprövandemyndigheten fär självfallet inle utan lagstöd på sätt som skett -tillägga sig befogenheter inom tillsynsmyndigheternas kompetensområde. 2.14 Länsstyrelseni : Såsom framhålles i förslag fastslälles kontrollprogram normalt med stöd av villkor meddelade i tillslåndsbeslut. brukar lämna föreskrift om att kontrollprogram skall inges lill länsslyrelsen för godkännande inom tid som fastställes av . I allmänhet brukar koncessionsnämnden inte ge möjlighet att underställa tvist om kontrollprogrammets utformning nämndens prövning utan hänvisar endast till bestämmelserna i 43, 48 och 49 § miljöskyddslagen rörande skyldigheterna att utföra undersökningar m. m. Detta innebär att möjligheterna atl anföra besvär över etl på detta sått fastställt kontrollprogram är oklara. Meddet förslag lill förändringar i 43 § miljöskyddslagen som redovisats avnaturvårdsverket bortfaller, såvitt kan bedöma, skälen för alt isamband med lillståndsprövningen reglera kontroll- och tillsynsfrågorna.Naturvårdsverket föreslår nu atl i 43 § införs skyldighet för den som utövar miljöfariigverksamhet att installera kontrollutrustning, utföra erforderliga undersökningarm. Vidare föreslås att omfattningen av dessa åtgärder kan bestämmas genomkontrollprogram som fastställts av tillsynsmyndighet. Länsslyrelsenförutsätter atl beslut över fastställelse av kontrollprogram kan överklagasliksom övriga miljöskyddsbeslut enligl reglerna i 48 §. Länsslyrelsenförutsätter också aU innehållet i 48§ i tUlämpliga delar anpassas tillföreslagna ändringar i 43 §. Denna fråga har inte behandlats inaturvårdsverkets inlaga. Naturvårdsverketföreslår vidare all underiåtenhel atl följa kontrollprogram straffbeläggsgenom etl tillägg i 45 § första slycket 4. fillslyrker för sindel denna ändring. 2.15 Länsstyrelseni : Det är synnerligen viktigt att stöd för tillsynsmyndigheternas uppföljningsarbete införs i lagstiftningen. Därför år nu föreslagna förändringar myckel vårdefulla och tillstyrker heltförslaget i denna del. 2.16 Länsstyrelseni : I vårt län kan diskussionerna i sam- Prop. band med fastställandet av kontrollprogram i enstaka fallbli både kompli- 1986/87: 135 cerade och långdragna. Däremot har någrabesvärliga problem med efterlevnaden av fastställda kontrollprogram inteuppstått, åtminstone inle . Länsslyrelsen håller med om atlkontrollprogrammet är en viktig del i tillsynsarbetet. Atl markera detta genomsärskilda tillägg i miljöskyddslagens 43 § kan därför vara ändamålsenligt. Att slraffsanklio-neraåsidosåtlandet av beslämmelserna i ett sådant program och därigenom likställadessa bestämmelser med villkor i tillståndsbeslut är däremot mer tveksamt.Kontrollprogram är lill sin natur mer flexibelt än ett villkor och är föremålför justeringar då och då i flera avseenden (t. ex. beträffande val av mälparameler,provlagningsplats, rapporteringens omfattning osv.). Nuvarande påföljdsordningbör därför bibehållas. 2.17 i län:Länsstyrelsen delar uppfattning atl ändringar imiljöskyddslagen bör ske för atl ge kontrollprogrammen ökad betydelse imiljöskyddsarbetet och undanröja den tvekan som kan råda om den påföljd som kankomma i fråga i de situationer där kontrollprogram inte följs. Om denföreslagna ändringen i 43 § genomförs lorde denna i fortsättningen alltid kommaatt åberopas vid fastställelse av kontrollprogram, detta för atlstraffsanktionen enligt 45 § skall gälla. Kontrollprogram har tidigarevanligen fastställts enligl tillstånds- eller dispensvillkor. I vissutsträckning har det skett enligl 43 § andra stycket. Det bör iövergångsbestämmelser anges i vilken utsträckning kontrollprogram, somfastställts före ikraftträdandet av de nya bestämmelserna, skall omfattas avstraffsanktionen i 45 §. 2.18 i län:Länsstyrelsen har ingen erinran mol de föreslagna ändringarna. 2.19 i län:Länsstyrelsen har tyckt sig förmärka att man i många fall inte lar likaseriöst på kontrollprogram som när det gäller villkoren i tillslåndsbeslul. Desistnämnda uppfattas som regel som mera juridiskt bindande. Underiåtenhel atttill fullo eller inom fastställd lid inkomma med rapportering eller i övriglfölja föreskrivna bestämmelser i enlighet med kontrollprogrammet är ejovanligt förekommande. Även om här påtalade företeelser ofta inte är avallvarligare art är dock verkets förslag till lagändring på denna punktmotiverat. tillstyrker därför verkets förslag lill kompletteringav 43 § miljöskyddslagen. Därmed blir underlåtenhet att följa kontrollprogramstraffbelagt. 2.20 i län:Länsstyrelsen tillstyrker de föreslagna ändringarna 2.21 i Västernorrlandslän: lämnar sitt ändringsförslag utifrån rådande osäkerhet omden påföljd, som enligt gällande miljöskyddslag uppkommer i de situationer, dåkontrollprogram, 118 som är fastställda enligt villkor i tillslåndsbeslut, ej efterievs.Länsstyrel- Prop. sen tillstyrker den ändring som i anslutning härtill harföreslagits av 43 och 1986/87: 135 45 §§ ML. Härmed synes varie tvekan om tillämpbarstraffsanktion bli undanröjd. blir sanktionen densamma oberoende avom åsidosatt kontrollprogram är fastställt utifrån villkor i tillståndsbesluteller 43 § ML. 2.22 i län:Länsstyrelsen tillstyrker de i framställningen föreslagna ändringarna i miljöskyddslagstiflningen. 2.23 i län:Att rättsverkan av fastslällda kontrollprogram klarläggs är givetvis positivt.Även om länsslyrelsen genom föreläggande har möjlighel alt åstadkomma rättelse,måsle det anses vara en uppenbar fördel inte minst i preventivt syfte atttvekan om tillämpbar sanktion vid åsidosättande av kontrollprogram undanröjs.Förslaget tillstyrkes. 2.24 i län:Länsstyrelsen har ingen erinran mot del anförda eller förslaget lill ändring av43 § miljöskyddslagen. 2.25 : De avnaturvårdsverket föreslagna ändringarna i miljöskyddslagen, i vad avserkontroll av och kontrollprogram för miljöfarlig verksamhel-- är i huvudsak endast enfastläggning av tillämpad praxis samt en anpassning avsanktionerna i samband med detta. Mot detta har styrelsen ingen erinran. 2.26 : Föreningen avstyrker förslaget vad gäller kontrollprogram m.m.-- Tillsynen enligt miljöskyddslagen fungerar inle bra.Skälen är många och ofta samverkande. Statsmakterna har stor skuld genom atlresurserna är alltför små. Tillsynsmyndigheternas kompelens och vilja att utövaeffektiv tillsyn varierar och är låga. (1) Vidare tolkas en del av deregler som finns i miljöskyddslagen olika, vilket påpekat. I koncessionsnämndens remissyttrande i föreliggandeärende, som föreningen haft tillgång till, finns en förtjänstfull genomgång avrättskällorna avseende kontrollens rättsliga status samt möjliga sanktioner. Vihar inte funnit anledning komma till annan slutsals utan ansluter oss här tillvad koncessionsnämnden skriver. 1) 1 åtminstone vissa delar av landet har det varitvanligt att kontrollprogram dröjt . Åtminstone delvis återspeglardetta förhållande att berörd länsstyrelse inte utövat rimlig tillsyn. 2.27 : När det gäller det nu remitterade förslaget om atl kontrollen av miljöfariig verksamhel lagfästs anser Förbundet det vara viktigt att förutsättningarna för kontroll beaktas i samband med prövning enligt ML. Fastställelse av kontrollprogram har karaktär av lillslåndsgivning. Det naturiiga är att länsslyrelsen som tillståndsmyn dighet fastställer kontrollprogrammen för all miljöfarlig verksamhet. harbetydelse inte minst för enhetlighetens skull. KN får alltså delegera Prop.beslut om fastställelse av kontrollprogram till länsslyrelsen, vilket nu 1986/87: 135 också sker enligl utbildad praxis. Enligten vål etablerad och inte ifrågasatt praxis fattar lillslåndsmyn-digheternaredan nu beslut om atl ett kontrollprogram skall tas fram av den som får tillslåndall utöva den miljöfarliga verksamhelen. Del sker i form av ett villkor ibeslutet. har inte anfört någrabärande skäl atl särskilt lagfästa frågor om kontroll och kontrollprogram. Denav föreslagna ändringen medför också atl en ny straffsanktioninförs i lagen. Förbundet vill dessutom understryka att den föreslagnastraffpåföljden innebär risk för dubbelbestraffning, vilket inte är förenligtmed rättspraxis. 7.3 Yttranden över skrivelse den 24april 1986 med förslag till ändring av reglerna om miljöskyddsavgift Efterremiss har yttranden över förslagen avgetts av justitiekanslern, riksåklagaren,, , , koncessionsnämnden förmiljöskydd, statskontoret, , länsstyrelsernasorganisationsnämnd, , kammarrätten i , brottsförebygganderådet, länsstyrelserna i , , , ,, , , och , , ,, , , , ochNorrbottens län, . Tjänstemännens centralorganisation.Landsorganisationen i och . Riksåklagarenhar bifogat yttranden av överåklagarna i samt vidregionåklagarmyndigheterna i , och . harbifogat yttrande från polismyndigheten i . harbifogat remissyttrande från utredningskontoren i , ochKalmar. i har bifogat yttrande av miljö- ochhälsoskyddsnämnden i Nortkö-ping. Centralorganisationen /SR har utan egetyttrande vidarebefordrat yttrande av . Därutöverhar yttrande kommil in från kemiska induslrikontor. Fleraremissinstanser framhåller att gällande påföljdssystem endast varil i kraft och att erfarenheterna därför får anses vara begränsa de. Bl.a. riksåklagaren, koncessionsnämnden, och ett par länsstyrelser är också negativa lill förslag och anser inle att det kan läggas till grund för en mera genomgripande ändring av miljö skyddslagen. En sådan ändring skulle enligl dem fordra ytterligare övervä ganden. Särskilt avstyrks förslaget till avkriminalisering av vissa remissin stanser. Några anser dock atl förutsättningarna för alt utdöma avgift, främst rekvisitel betydande störning för omgivningen, borde kunna revide ras. Flera remissinstanser i frägasätter ocksä om inte skälet till alt så få 120 överutsläppleder till sanktion är otillräckliga lillsynsresurser och inte Prop. Flera remissinstanser, däribland flertalet av 1986/87: 135de länsstyrelser som har yttrat sig är dock positiva till eller tillstyrkernaturvårdsverkets förslag saml framhåller viklen av elt enklare sanklionssyslem.Några av dem som är positiva lill förslagel anser dock att frågan om vilket merarbetesom skulle uppkomma genom ändringarna och resurssidan i övrigt blivit förlitet belyst. Några anser också all det vore önskvärt om pågående arbete isyfte all effektivisera miljöskyddsarbetet kunde samordnas till etl enhetligtöversynsarbete. Justitiekanslern:De frågor som tar upp i sin framställning lill regeringendiskuterades ganska ingående i det förslag till ändring i miljöskyddslagen somlades fram (prop. 1980/81:92) Det ankommer dock inle på mig att bedöma omdel redan är dags alt utvärdera den lagstiftning som då beslutades och frångåde ställningstaganden som då gjordes. Jag kan bara konstatera atl del förslagsom nu presenterar i flera avseenden bryter mol de uttalandensom då gjordes. Frånde utgångspunkter som justitiekanslern främst har atl beakta finns det dockinte några egentliga invändningar att göra i sak mot förslaget. Jag vill dockframhålla att del torde uppkomma åtskilliga svårigheter vid bestämmandet av miljöskyddsavgifienenligt förslaget. Rent principiellt anser jag del vara vikligt att man påförhand klart och enkelt kan fastställa hur stor en sanklionsavgifl som skallutgå automatiskt skall bli. Frågan om hur avgiften skall bestämmas '.ordebehöva penetreras ytterligare innan någol förslag i denna del kan läggas fram. Iövrigt föranleder framställning ingen kommentar frän justitiekanslernssida. pekar inledningsvis på en kortare forskningsrapport i vilkenbeivrande av överträdelser mot miljöskyddsbesiämmelserna under åren 1980-1984behandlas. Eftersom de överträdelser som begåtts före enligtövergångsbestämmelser skall behandlas enligl den äldre lagstiftningen, omfattarrapportens redovisning av vad som hänt efter sanktionssyslemets omläggning intemer än en period om 3? Inte heller har redovisningen av vad som hänt under1984 kunnat bli fullständig eftersom enligt rapporten av de under åretgjorda anmälningarna vid rapportens upprättande ännu inte varit föremål för ålalsprövning.Rapporten kan härigenom sägas i stort spegla vad som hänt under entreårsperiod. Det i rapporten behandlade materialet visar dock atttillsynsmyndigheterna i stort sett fördubblat sina anmälningar efter den 1 juli1981 till omkring 30 och att antalet åtal och fällande domar ökatkraftigt . En stor del av tillsynsmyndigheternasanmälningar avsåg dock broll mot förprövningsplikten. Häremot står attnaturvårdsverket enligl rapporten uppgivit att det förekommer omfattandeotillåtna utsläpp i luft och vatten, något som således inte avspeglar sig i Ullsynsmyndigheternasanmälningar. Det lorde också vara svårt att konstatera hur det verkligenförhåller sig härmed särskilt med hänsyn lill de felmarginaler som mätmetodernakan vara behäftade med. Irapporten sägs inte heller annal än all ingripandefrekvensen är låg bara om den jämförs med de villkorsöverlräddser som påslås föreligga. porlendras slutsatsen att del förmodligen inle är möjligt atl uppskatta Prop. miljöbrotlsligheiensverkliga omfattning och att del dessuiom visat sig inte 1986/87: 135 varaså lätt att få någon klar bild ens av den anmälda brottslighetens omfattningoch karaktär. Detfinns mot den angivna bakgmnden därför anledning atl befara atl lättnader i förutsältningarnaför att påföra miljöskyddsavgifter genom borttagande eller lindring av de nugällande störnings- och förddsrekvisiten inte skulle få den av naturvårdsverketavsedda effekten eftersom delta inte skulle förbättra möjligheten att kommatillrätta med den till synes grundläggande svagheten i systemet, nämligenmöjligheten all med nu befintliga kontrollsystem överhuvudtaget kunnakonstatera att del verkligen förekommit någon överträdelse av villkoren. Tillsamma slutsats leder även riksrevisionsverkels sammanfattande bedömning irevisionsrapporten (1984: 933) Miljöskyddslagens tillämpning - granskningutifrån regional nivå, atl tillsynen var eftersatt såväl kvantitativt somkvalitativt. Detär också väl känt att även villkorens utformning inte sällan gjort det svårtatt avgöra om någon överträdelse skett och i förekommande fall omfattningen avdenna. Möjligen kan denna brist till viss del komma att avhjälpas om deallmänna råd och villkor i tillståndsbeslut som f. n.förbereder och som är föremål för remissbehandling medför all villkoren blirtydligare. I detta arbete år även utformandet av kontrollprogram en viktigdel. Hittillsvarandeerfarenheter av lagstiftningens tillämpning ger således närmast vid handen attdet är brister i tillsyn, mätmetoder och villkorsutformning, som i första handbör motverkas. Det behöver sannolikt också utredas hur tillsynsmyndigheternaskall agera i förhållande till de kontrollerade och om myndigheternas resurserär tillräckliga. Det kan även ifrågasättas om kontrollsystemet även ifortsättningen bör bygga på egenkontroll i nuvarande omfattning. Dennämnda forskningsrapporten tar avstånd frän generaliserande på ståenden om alt det skulle vara brister i bl. a. åklagarnas handläggning av dessa ärenden som skulle vara orsak till att inte fler överträdelser leder lill åtal och fällande domar. Den diskussion som här förekommit har emeller tid gjort att riksåklagaren funnit det angeläget atl särskilt följa rättstillämpningen på området. Alla domar och åklagarbeslut som meddelats kommer atl samlas in och genom gås. En utvärdering kommer därefter att ske. Detkan i detta sammanhang också nämnas att särskild utbildning har anordnats föråklagarna för att de skall få ökade kunskaper om den nya lagstiftningen. 1samarbete med anordnade således riksåklagaren senast i maj1984 en särskild miljöbroltskurs med deltagande av cheferna för de regionalaåklagarmyndigheterna. Motett genomförande av en mera genomgripande förändring nu talar även att frågan om i vilken utsträckning administrafiva avgifter fortsätt ningsvis bör kunna användas på det näringsrättsliga området har samband med bl. a. tillkomsten av den införda sanktionsformen företagsbot. Samspelet mellan dessa sanktionsformer kan kort anges på följande sätt. 1981/82: 142 med förslag till ändring av förverkande- 122 a. de riktlinjer för införandel av administra- Prop. livasanktionsavgifter som redovisar. Deparlementsche- 1986/87: 135fen uttalade härvid bl.a. den uppfattningen att sådana avgifter kunde utformasså att de i allt väsentligt tillgodosåg de syften som man velat uppnå med entidigare diskuterad företagsbolsmodell ulan alt drabbas av de invändningar somvar förenade med denna. Justilieulskottel, DS JuU 1981/82: 53, godtog deangivna riktlinjerna men menade atl arbetet med att finna ett system med företagsbölerborde fortsättas. Regeringen uppdrog senare åt kommissionen mol ekonomiskbrottslighet att fortsälla arbetet med företagsbolen. Kommissionen lämnadehärefter i en promemoria. Ds Ju 1984:5, ett förslag till införande av förelagsbol.Kommissionen påpekade att ett genomförande av dess förslag skulle kunna minskabehovet av att införa sanktionsavgifter på nya rätlsomräden och all i ställetkanske vissa av de gällande avgiftssystemen skulle kunna avvecklas. Förslagelbehandlades i prop.