prop · GA0337 · 1986-12-31 00:00:00 — Denna uppfattning får stödi vad som framkommit vid arbelsgmppens kartläggning (se beiänkandei s. 28-30).Av kartläggningen framgår sålunda att fastighetsskötseln i del slora flertaletfall numera ulförs av personal som inle hyr boslad av arbetsgivaren med eltlill anställningen kopplat hyresavtal och som oftast inte heller lorde bo i denfastighet de svarar för. Det är i huvudsak de mindre faslighetsförvallningaraainom den privala sektom som har kvar en fastighetsskötare som bor ifastigheten och därvid har ell hyresförhållande som beror av anslällningen somfastighetsskötare. Fastighetsarbetel inom den privata sektom ulförshuvudsakligen som en deltidssyssla, vUkel beror på alt merparten av de privataarbetsgivama endasl har en liten eller medelslor fastighet som inle kan utgöraunderlag för en heltidsanställning. Av remissyttrandena framgår att del är ihuvudsak denna kalegori fastighetsägare som i vissa fall kan ha etl starkt inlresseav all kunna disponera den lidigare anställdes bostad för att de skall kunnabehälla en fastighets-skötsel i egen regi. Sådana speciella förhållanden börenligt min mening, somjag närmare kommer att redogöra för i del följande, kunnabeaktas vid en prövning enligl 46 § försia stycket9 hyreslagen. Motbakgmnd av del anförda anserjag i likhet med arbetsgruppen att det inte finnsskäl atl behåUa en särskild reglering för de hyresförhållanden som beror avanslällning för skötsel och flUsyn av fastighet. Jag ansluter mig därför tUlarbetsgruppens förslag alt bestämmelsen i 46 § första stycket 8 hyreslagenskall upphävas och atl sådana hyresförhållanden i slället skall prövas enligl46 § första slycket 9 hyreslagen. Enligtsistnämnda lagrum har hyresgästen inte rält all få hyresavtalet förlängt, omanslällningen har upphört och del inle är oskäligt mol hyresgästen alt ävenhyresförhåUandet upphör. Om hyresförhåUandel varat än mästehyresvärden dock ha synnerliga skäl för all upplösa det. I förarbelena liUbestämmelsen har närmare redogjorts för hur intresseavvägningen bör utfallaföre och efter det att treårsgränsen har uppnålls (se prop. Arbetsgmppenhar vid angivandet av principerna för hur denna inlresseavvägning bör skebeträffande hyresförhållanden som beror av anslällning som fastighelssköiareutgått frän dessa motivutlalanden (se belänkandet s. 54-55). Jagkan beiräffande tiden innan treårsgränsen passerats i huvudsak ansluta mig tUlarbelsgmppens överväganden. Om anslällningen upphör innan hyresförhållandetvarat bör således hyresförhållandet brytas, om hyresvärden kan göraantagligt att han behöver förfoga över lägenheten för att upplåta den åt en nyfastighetsskötare. Även på en balanserad hyresmarknad bör ell sådant behovkunna föreligga, om del med fog kan påstås atl ell erbjudande om bostad kan hanågon belydelse ur rekryle-ringssynpunkl. Har hyresvärden däremoi inle behov avlägenheten för en ny fasflghetsskölare bör intresseavvägningen utfalla flllhyresgästens förmån. Arbetsgmppen har funnitall hyresvärden bör anses ha synnerliga skäl alt upplösa hyresförhållandet efler ireårsperioden endasl om han kan 23 slyrka all det skuUemedföra aUvarligl men i fastighetsskötseln om lägenheten inle kan disponerasför upplåtelse åt en ny fastighelssköiare. För atl kravel på allvarligt menskall anses uppfyllt bör det enligl arbetsgmppen till en början krävas dels attfastighetsägaren styrker att han på gmnd av del begränsade bosladsulbudet pä ortenmåsle erbjuda en lägenhel i del egna lägenhelsbeslåndet för alt över huvudtagel få sökande till faslighets-skötartjänsten och att han inte heller kanställa annan än den tidigare anställdes lägenhel lill förfogande. Dessulomanser arbetsgmppen alt del bör krävas atl det inle finns möjlighel all ordna entillfredsstäUande faslig-helsskötsel på annat sätl än genom en egen anställdfastighelssköiare. Eflersom fastighetsskötseln i regel kan ordnas på etlgodtagbart sätt genom alt en entreprenör anlitas eller genom atlfastigheisägaren samordnar skötseln med andra fastighetsägare inom områdel,bör enligt arbetsgmppen synnerliga skäl anses föreligga endasl om sådanamöjligheter saknas på den ort där fastigheten är belägen. Arbelsgmppens ullalanden idenna del är enligl min mening för långtgående. Vad jag vänder mig mot ärkravet på alt del inle skaU finnas en möjlighet att ordna fastighetsskötselngenom en entreprenör eller genom en s. k. samordnad skötsel för all synneriigaskäl skall anses föreligga. Som framhållits i remissyttrandena frånfastighetsägarsidan kan detta krav på orter med bostadsbrist och med liUgångtUl entreprenörer i branschen, såsom t. ex. i och Göleborgs ceniraladelar, medföra all vissa fastighetsägare inte kan fortsätta med enfastighetsskötsel i egen regi. Med hänsyn tiU att det inte bara förfastighetsägarna ulan även för de boende i husel kan ha ell värde allfastighetsskötseln kan ordnas på della sätt, anser jag atl det bör varalillräckligt atl fastigheisägaren kan visa all han inte fortsätiningsvis kanbedriva fastighetsskötseln i egen regi om han inte fär disponera över denfidigare anställde fastighetsskötarens bostad. sådant läge torde normalluppslå endasl för de mindre fastighetsförvaltningar som inte har en lägenhelsreserv.Som framhållits från fastighetsägarna torde nämligen svårighetema att rekryterapersonal utan ett samfldigt erbjudande om en bostad särskilt gälla dedelfidsljänsler, som de mindre fastighetsförvaltningarna har all erbjuda. JagvUl avslutningsvis framhåUa alt vad jag nu har anfört inte avser sädana falldär lägenhetens särskilda utmslning gör det nödvändigl för arbelsgivaren atlförfoga över lägenheien för upplåtelse åt anställningens innehavare. Sådanahyresförhållanden skall liksom enligl gäUande rätl bedömas enligt 46 § försiastycket 7 hyreslagen, (se prop. 1973:23 s. 122). 2.1.3 Rätten attreglera hyresvillkor i kollektivavtal (67 § hyreslagen) Mitt förslag: Nuvarandemöjlighel att beiräffande hyresförhållanden som beror av anslällning träffaöverenskommelser i kolleklivavlal om hyresviUkor som slrider mol vissatvingande beslämmelser i hyreslagen behålls. En ny beslämmelse införssom innebär att sådana överenskommelser fär lillämpas även på en hyresgäst,som inte är medlem i den avtalsslulande arbetstagarorganisationen, mensysselsätts i arbete som avses med avlalet. Arbetsgruppens förslag:Överensslämmer i huvudsak med milt förslag Prop. 1986/87: 37 (sebetänkandet s. 4549). Remissinstanserna:Arbetsgmppens förslag har liUslyrkls eller lämnals ulan erinran av flertaletremissinstanser. avslyrker emellertid förslagel atlhyresvillkoren i ell kolleklivavlal skaU fä fillämpas även på arbetstagare sominle är medlemmar i den avtalsslulande arbetstagarorganisationen. Ävenbosladsdomstolen och hyresnämnden i har hafl erinringar molförslagel i denna del. Skälenför mitt förslag: Flertalel av hyreslagens beslämmelser är tvingande tUlförmån för hyresgästen. Detla innebär alt elt avtal mellan hyresvärden ochhyresgästen som slrider mol sådana beslämmelser är ulan verkan mot hyresgästen(se 1 § Qärde stycket hyreslagen). Ett avsteg från denna princip görs emeUertidi 67 § hyreslagen som föreskriver all en överenskommelse om villkor i fräga omhyresförhållanden som beror av anstäUning gäller mot hyresgästen eUer den somhar rätt att träda i hyresgästens slälle även om överenskommelsen strider molvissa tvingande beslämmelser i hyreslagen. En fömtsättning är altöverenskommelsen har formen av kollektivavtal och på arbetstagarsidan harslutils eller godkänls av en organisation som enligl lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet är all anse som central arbetstagarorganisation.Mol undanlagsregeln i 67 § hyreslagen svarar 24 § lagen om medbeslämmande iarbetslivet som möjliggör atl kollektivavtal Iräffas om arbetstagareshyresförhållanden. Detvingande beslämmelser, som kan sällas ur spel genom en överenskommelse ikolleklivavlal, är bestämmelserna om uppsägningslid i 4§, överlålelse avhyresrätt i 33-35 och 37§§, upplåtelse av lägenhel i andra hand i 40 §,förlängning av hyresavtal för bostadslägenheter i 46-52 §§, prövning av hyranoch andra hyresvillkor för bostadslägenheter i 53, 54 och 55a§§ samtbestämmelserna om förbud mot vissa skiljeklausuler i 66 §. VidtiUkomsten av 67 § hyreslagen fästes särskild vikl vid att arbetstagarsidanskulle vara företrädd pä etl särskUl kvalificerat säll för all avsleg frånhyreslagens tvingande beslämmelser skulle få göras genom kolleklivavlal. Genomkravet på alt kollektivavtalet skall slutas eUer godkännas av en centralarbetstagarorganisation förelåg enligt departementschefen lillräckligagaranlier för all arbetstagarens/hyresgästens rältsskyddsintresse inle skuUeeftersättas (se prop. A s. 95 f)- Somframgår av beiänkandei (s. 21-33) har möjlighelen all genom koUeklivavlalreglera hyresvillkoren för bosläder som upplåfits i anslulning tiU anslällningutnyttjats i en belydande utsträckning. Sådana avtal berör bl.a.anslällda inom jordbruket, skogsbrukel, landslingen och primärkommunerna samtde fastighelsanställda. Erfarenhelernaav den nuvarande ordningen förefaUer i allt väsenfligt vara goda och några egenlliga problem för berörda hyresgäster synes inle ha förekommil. Uppkomna tvisier har kunnal lösas på ell för de boende godtagbart sätt vid förhandlingar mellan de fackliga organisalionerna, och endasl få Ivisler har gått till prövning av hyresnämnd eUer arbetsdomsto len. Jagdelar arbetsgmppens uppfallning alt arbetstagarorganisationerna i Prop.1986/87: har en sådan stark ställning och en sådan erfarenhet avaktuella frågor all arbetstagarens rälligheler blir lillräckligl lillgodoseddanär kollektivavtal Iräffas om hyresförhåUanden. Nägra erinringar mot den nuvarandeordningen har heller inte framförts under remissbehandlingen. De arbetsgivar-och arbetstagarorganisationer som har yttrat sig i frägan har varil eniga omalt det även fortsättningsvis bör finnas en möjlighet atlkollekliv-avlalsreglera hyresvillkoren för hyresförhållanden som beror avanslällning. Pågrund av del anförda förordar jag i likhei med arbetsgmppen all rälien alt ikollektivavtal Iräffa överenskommelser om hyresvillkor som slrider mothyreslagens tvingande regler behålls. KollektivavtaletsiillämpUghei på arbetstagare som inie är medlemmar Enligtgällande ordning kan kollektivavtalsbestämmelser som innebär en oförmånligarereglering för hyresgästen än vad som följer av bestämmelserna i hyreslageninle göras gällande mol en arbetstagare/hyresgäst som inle är medlem i denavtalsslulande arbetstagarorganisationen och som därför inte är bunden avkollektivavtalet (se prop. A s. 347 och 366). Hyreslagenavviker i detla avseende frän vad som gäller enligt flera tvingande lagarpå arbeismarknaden. Enligl bl.a. 2§ femle stycket lagen (1982:80) omanstäUningsskydd, 2§ andra slyckel semesleriagen (1977:480) och 3 § Iredjestycket arbetstidslagen (1982:673) fär en arbelsgivare som är bunden avkolleklivavlal med frän lagen avvikande regler lillämpa avtalsbestämmelsernaäven på arbetstagare som inte är medlemmar i den avialsslulandearbetstagarorganisationen men som sysselsätts i arbele som avses med avtalet. Bakgmndentill dessa regler är att kollektivavtalen i allmänhet anses ha den innebördenatl arbetsgivaren i förhållande liU den avtalsslulande arbetstagarorganisationenär förpliktad all tiUämpa kollektivavtalets beslämmelser även på arbelslagaresom inte är medlemmar i organisalionen (jfr AD 1977 nr49). Arbelsgivarenär alltså geniemot motparten i kolleklivavialsförhållandet skyldig alt se till atl reglerna i kollektivavtalet tas in i ansläUningsavlalmed arbelslagare som slår ulanför den avtalsslulande organisationen. I del sammanhangei kan emellertid uppslå problem i de faU avsleg från lagregler inte får ske i etl enskilt anställningsavtal men väl i kollektivavtal. Har sådana avvikande regler upptagils i ell kollektivavtal kan en arbetsgivare inte ulan vidare få sådana regler att gälla i släUet för lagreglerna i elt anställningsavtal med en arbelslagare som inte är bunden av kollektivavta let. För atl arbetsgivaren i sådana fall skall kunna tillämpa kollektivavta lets regler på samfliga anslällda har del varit nödvändigt att införa lagregler som ger arbelsgivaren möjlighet all tillämpa kollektivavlalsbeslämmel- serna även på arbetstagare som inle är medlemmar i den avtalsslulande arbelslagarorganisafionen. All detta är syftet bakom regeln i 2§ femte stycket lagen om anslällningsskydd framgär av lagens förarbeten. uttalas nämligen atlbestämmelsen är ell ultryck för den aUmänl godtagna Prop. 1986/87: 37gmndsatsen atl arbelsviUkoren bör vara enhetligt reglerade på en arbelsplals(se prop. 1973:129 s. 192). Medde nu angivna reglerna i lagarna på arbeismarknaden som förebild hararbetsgmppen föreslagit all 67 § hyreslagen flllförs en beslämmelse som ger enarbelsgivare som är bunden av etl kolleklivavlal möjlighel all flllåmpa molhyreslagen stridande hyresbestämmelser i avtalet även pä arbetstagare som inle ärmedlemmar i den avtalsslulande arbetstagarorganisationen, om de sysselsätts iarbele som avses med avtalet. Arbetsgmppensförslag i denna del har lämnals utan erinran av flertalet remissinstanser. Jagvill särskilt framhålla all det har varil etl allmänt önskemål fränarbetsmarknadens parler alt kolleklivavlalsreglerna skall kunna tiUämpas påsamtliga arbetstagare som sysselsätts inom avtalsområdet. Kritikmot förslagel framförs av , som anser atl det inte skulle ledalill någon förbättring för någon gmpp av hyresgäster omkollek-livavtalsbeslämmelser skall få tillämpas även på andra anstäUda än demsom lillhör den avtalsslulande organisationen. Verkel framhåller också att ensådan ordning skulle medföra alt fler hyresgäster än f. n. skulle införas underden processordning som gör arbetsdomstolen och inte bosladsdomstolen lillhögsia instans, nägot som verket inte anser vara önskvärt ur hyresgästsynpunkl. Bosladsdomstolenpåpekar alt förslagel i denna del aktualiserar en viklig principfråga ocherinrar - utan atl la ställning i frågan - om den diskussion som fördes vidlillkomslen av 67 § hyreslagen (se prop. A s. 81 och 366). I delsammanhangei framförde arbetsdomstolens ordförande i ell remissyttrande bl. a.atl del var en sak all man låflt oorganiserade arbetstagares semesterrätl ivissa avseenden vara beroende av innehållel i ell kolleklivavlal men en hellannan och viktigare sak all låla organisationer disponera över utanförståendesrält flU bostad. Departementschefen uttalade bl. a. all del enligl hans meninginte kunde anses lämpligl all pä hyresområdet läla kolleklivavlalsbeslämmelsersom slrider mol hyreslagens tvingande regler bli bindande för denoorganiserade arbelslagaren. i Siockholm hänvisar tUl delta departementschefs-uttalande ochanser atl frågan om den oorganiserade arbetstagarens rättsställning börbelysas närmare innan stäUning las liU förslaget. Föregen del anser jag i likhei med arbetsgmppen all de skäl som har anförts för defldigare berörda bestämmelserna i lagarna på arbetsmarknaden har sin giltighetäven när del gäller kollektivavtal som reglerar hyresförhållanden som beror avanstäUning. Enligl min mening lalar således bäde prakliska och principieUa skälför alt sädana hyresbestämmelser i kollektivavtal som slrider mol hyreslagenstvingande regler skall få flllämpas även på arbetstagare som står ulanför denavtalsslulande arbetstagarorganisationen. Ilikhet med arbetsgmppen anserjag all del framför allt från rättvisesyn punkt får anses otillfredsställande atl arbetstagare, som hyr sin bostad av samma arbetsgivare och vars arbetsuppgifter och bostadsförhållanden är likartade, kan vara underkastade olika regler för sina hyresförhållanden 2 beroendepä om de lillhör den avtalsslulande arbetstagarorganisationen . 1986/87: 37eUer ej. Som framgår av vad jag tidigare anfört är en kolleklivavtalsbundenarbelsgivare i regel skyldig all inle lillämpa sämre villkor för arbetstagaresom inle är medlemmar i den avtalsslulande organisaflonen än de somkollektivavtalet föreskriver. Den utanförstående arbetstagaren/hyresgästen kanmed nuvarande ordning dra fördel av kollektivavtalets gynnsamma beslämmelser -l.ex. beiräffande lön och andra arbelsvillkor - utan all , sommedlemmen i den avtalsslulande organisaflonen, bli berörd av avlalelsinskränkningar i hyresgästers räll enligl hyreslagen. En sådan ordning måsleupplevas som orällvis bland de organiserade arbelslagarna. För arbelsgivareninnebär det dessulom stora prakliska fördelar om kol-lektivavlalsregleringenkan göras tiUämplig pä samtliga bostadsupplåtelser inom avtalsområdet. JagvUl också framhålla alt arbelsgmppens förslag endasl innebär alt de ikoUeklivavlalet överenskomna, för medlemmarna i den avtalsslulande arbetstagarorganisationenbindande hyresvillkoren, får tUlämpas även på arbelagare som slår ulanförorganisaflonen. Del blir aUlså inte möjligl all flllämpa andrakolleklivavlalsvillkor för de uiomslående än vad som gäller för medlemmarna. Molbakgmnd av del anförda anser jag i likhei med arbelsgruppen all 67 § hyreslagenbör komplelleras med en beslämmelse som innebär alt kolleklivavlalsviUkor somslrider mol hyreslagens tvingande regler får tUlämpas även påhyresgäster/arbetstagare som inte är medlemmar i den avtalsslutandearbetstagarorganisationen men sysselsätts i arbete som avses med avtalel. Medhänsyn tiU alt hyreslagen reglerar förhållandel mellan hyresvärd och hyresgästoch då enligt min mening fömtsällningarna för alt kollektivavtalet skall fälillämpas bör framgå av laglexlen, förordar jag all det nya andra stycket i 67§ får en annan lydelse än den arbetsgruppen föreslagit. Enviklig fråga frän rättssäkerhetssynpunkt är hur ivisler som rörkollek-flvavtalels hyresbestämmelser skaU prövas när det gäller arbetstagaresom inte är medlemmar i den avtalsslulande organisaflonen. Denna fråga har inlenärmare berörts i belänkandet. Bosladsdomstolenhar anfört alt det av 67 § hyreslagen i den av arbetsgruppen föreslagnalydelsen följer all Ivisler om hyresvillkor i kolleklivavlal som röroorganiserade arbetstagare skall avgöras enligt kollekfivavta-letsförhandlingsordning, vilket enligt domstolen kan leda fill att de i sisla handskaU avgöras av en partssammansatt nämnd. Bosladsdomstolen anser all deltainle är en acceptabel ordning och förordar att tvister av detla slag skallprövas av hyresnämnden i första insians med arbetsdomstolen somfuUföljdsinslans. Hyrestvistersom rör kolleklivavlal skall enligt gällande ordning i första insians behandlas av hyresnämnden, om tvisten gäller en fråga om förläng ning av hyresavtal eller en annan fråga som nämnden enligl hyreslagen skall pröva (jfr 69 § hyreslagen och prop. A s. 350). hyresnämndens beslul försi ett sådant fall hos arbelsdomslolen och inte Prop. hos bostadsdomstolen (se70 och 71 §§ hyreslagen samt 2 kap. 3§ andra stycket lagen (1974: 371)om rättegången i arbelstvister). skall prövas avhyresnämnden enligt 69 § hyreslagen, skaU den, beroende på vem som väcker talan,prövas av arbetsdomstolen som första och enda instans eller av tingsrättsom första instans med arbetsdomstolen som fuUföljdsinslans (se 71 §hyreslagen och 2kap. 1 och 2§§ samt 4kap. lagen om rättegången i arbetstvisler). Enhyreslvisl söm gäller tillämpningen av ett kollektivavtals bestämmelser på enarbetstagare, som inte på gmnd av medlemskap i den avtalsslulandearbetstagarorganisationen är bunden av kolleklivavlalel, anses inte rörakollektivavtal i den mening som avses i 71 § hyreslagen. (Jfr AD 1979 nr 37 ochRättegången i arbelstvister, lagkommentar och uppsatser utgivna avArbetsrättsliga föreningen 1979, s. 79 och 81.) Medden lydelse 71 § hyreslagen nu har innebär del sagda att en hyreslvisl, som enligtdel föreslagna tillägget fill 67 § hyreslagen gäller tiUämpningen avhyresvillkoren i ell kolleklivavlal på en arbetstagare som inle är medlem i denavtalsslulande arbetstagarorganisationen, skulle i försia instans prövas avhyresnämnden, om tvisten avser en fråga som skaU prövas av hyresnämnden, ochall hyresnämndens beslut skaU överklagas fiU bosladsdomstolen och inte tiUarbetsdomstolen. Och ankommer tvisten inte på hyresnämndens prövning enligl 69§ hyreslagen, skulle tvisten med nuvarande regler prövas vid fastighetsdomstoloch inte i den ordning som föreskrivs i lagen om rättegången i arbelstvister(se 1 kap. 2 § 1 i den lagen). Hyrestvister,som gäller lillämpningen av ett kollekflvavtals hyresvillkor, skulle alltsåkomma atl handläggas enligt två olika ordningar beroende på omarbetstagaren/hyresgästen är formellt bunden av kolleklivavlalel eller inte. Ensådan uppdelning är enligt min mening inte lämplig. Jag anser alt denhandläggningsordning som gäUer för hyrestvister som rör kol-lekfivavlal börgälla även för hyrestvister som avser flllämpningen av ett kollektivavtalshyresbestämmelser enligt del föreslagna andra slyckel i 67 § hyreslagen. Jagföreslår atl 71 § hyreslagen ändras i enlighel härmed. Enfömtsättning för att Ivisler som rör lillämpningen av elt kollektivavtalenligl del föreslagna siadgandei i 67 § andra slycket hyreslagen skall kunnahandläggas i samma principiella ordning som gäller för hyrestvister som rörkollektivavtal är dock all tvisten är en arbetstvist. Lagrådet har i sillyllrande slälll sig någol tveksamt lill mitt ullalande i lagrådsremissen altIvisler om tiUämpning av ell kollekflvavtal enligl 67 § andra slyckel ärarbetstvisler i den mening som avses i 1 kap. 1 § lagen om rättegången iarbetstvisler. Enligt lagrådet är det här inle fräga om en tvist som rörförhållandel mellan arbelsgivare och arbetstagare utan förhållandel mellanhyresvärd och hyresgäst, och hyresvärden behöver inle, som jag har påpekal ispecialmotiveringen lill ändringarna i 67 § hyreslagen, vara idenflsk medarbelsgivaren. Till undvikande av oklarhet bör därför enligl lagrådel i 1 kap.1 § lagen om rättegängen i arbelstvister göras ell lillägg av innebörd atl flllarbetstvist hänförs också tvist om flllämpning av etl kolleklivavlal i fall somavses i 67 § andra slyckel hyreslagen. Enliglmin mening kan del inle råda någon Ivekan om atl del föreligger Prop. 1986/87:37 en arbetstvist när hyresvärden och arbetsgivaren är samma person och tvistarmed sin hyresgäst/arbetstagare om något som har med hyresförhållandet altgöra; en sådan tvist rör också förhållandel mellan arbetsgivare ocharbetstagare. Däremot kan del vara någol tveksamt om tvisten är en arbetstvistnär hyresvärden inle är identisk med arbelsgivaren. I förtydligande syfte bördärför en erinran las in i 71 § hyreslagen om alt en tvist som inte enligt 69 §skall prövas av hyresnämnden men som rör koUeklivavlal eller lillämpning avelt sädanl avtal i faU som avses i 67 § andra stycket hyreslagen skall las uppav arbelsdomslolen eller en tingsrätt enligl vad som föreskrivs i lagen omrättegången i arbelstvister. Med en sädan lösning behöver ingen ändring göras iden lagen. JagvUl i detta sammanhang nämna att målutvecklingen iarbetsdomslolen inger en viss oro. Domstolen är myckel hårtbelastad - delvis med mål i vilka man kan sätta i fråga om dess särskildakompelens är erforderlig. Chefenför arbelsmarknadsdepartementet, med vUken jag har samråti i denna fråga,följer ulvecklingen noga. Del kan inle uteslutas atl man bör i ellbrett perspekliv mera förutsättningslöst överväga frägan om vilka mål som börprövas av arbetsdomslolen. Skulle sä ske, bör övervägandena nalurliglvis avseockså den nu akluella målgmppen. Somjag nämnde har bosladsdomstolen uttalat atl den föreslagna lydelsen av 67§ hyreslagen kan innebära atl tvister om hyresvillkor som rör oorganiseradearbetstagare skall prövas enligl kollektivavtalens förhandlingsordningar och isista hand av en partssammansatt nämnd. Jag vill med anledning av deltauttalande anföra följande. Redanav det skälet all en enskild arbelslagare saknar förhandlingsrätt enligt 10 §lagen om medbeslämmande i arbetslivet och en arbetstagarorganisation i principhar räll alt förhandla enbari på medlemmars vägnar (se prop.