prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Fjärdeslyckel första meningen saknar direkt motsvarighet i såväl KL som KLförslagel.För närvarande gäller enligt 12 § andra stycket andra meningen KL all en egenkonkursansökan av etl dödsbo förfaller om dödsboets egendom avträds tillboulredningsmannaförvallning på grund av en framställning som har gjorts senastdä konkursansökningen prövas. Enligt är det omöjligt alt iförväg vela om en inkommen ansökan om att dödsboets egendom skall avträdas av boutredningsman senare kommer att bifallas. I den situationenhar det enligt tingsrätten förekommit all konkursansökningen har förklarats vilandei avvaktan pä rättens prövning av den andra ansökningen. Delfinns anledning att till en bönan påpeka atl del numera inle är självklart atten konkursansökan skall förfalla om dödsboels förvaltning avträds tillboutredningsman. Som framhållits i anslutning lill 1 kap. 3 8 hardödsbodelägarna numera i princip inget ansvar för den dödes skulder. Det saknasalltså anledning att som tidigare avträda förvaltningen av dödsboels egendomlill boutredningsman (eller till konkurs) för att befria dödsbodelägarna frändetta ansvar. En konkursansökan kan emellertid betingas av andra skäl,exempelvis för atl kunna utnyttja möjligheten att väcka talan om återvinning.Även i elt sådant fall kan det finnas skäl atl låta konkursansökningen ståtillbaka lill förmän för en ansökan om boutredningsman. Boutredningsmannensarbete kan ulföras utan atl kon-kurslagsliflningens omfattande regelsystembehöver tillämpas. Det ligger ocksä i dennes uppdrag bl.a. att träffaöverenskommelser med den dödes borgenärer om inle boel räcker fill fullbetalning av fordringarna. Det fär därefter ankomma på boutredningsmannen attvid behov ansöka om att dödsboet försätts i konkurs, varvid hans uppdragförfaller enligt 19 kap. 7 8 . Avsiktenmed nuvarande ordning torde vara just den som tingsrätten Prop. 1986/87:90antytt, nämligen att den slutliga prövningen av konkursansökningen skall 2 kap.anstå till dess en ansökan om atl avträda boets egendom lill boutredningsmanhar prövats slutligt. Först om prövningen leder lill bifall av den senareansökningen, skall konkursansökningen anses förfallen. Jag anser att detta börframgå klart av lagtexten, särskilt som en vilandeförklaring kan sägas stå istrid mot bestämmelsen i första slyckel alt en ansökan skall prövas genast. Detfjärde styckel har utformats i enlighet härmed. Enkallelse som avses i 14 8 Iredje stycket skall delges. Kallelsen får delgesenligt 12 8 delgivningslagen (1970:428) endast om del finns anledning att antaatt gäldenären har avvikit eller på annat sätt håller sig undan. Delgivningenligt 15 8 första styckel delgivningslagen får ske även när gäldenären vistaspå känd ort utomlands, om delgivning annars inte kan ske här i landet ochrätten med hänsyn till omständigheterna finner all del inte är skäligt altkräva atl delgivningen verkställs utomlands. Paragrafenöverensstämmer i sak med 2 kap. 15 8 KLförslagel och motsvaras av 13 8 tredjestyckel andra och tredje meningarna KL jämförda med 15 8 andra stycket KL. Päförslag av lagrådei inleds första styckel med en bestämmelse om atl delgivningskall ske (jfr under 15 kap. 4 8). 1 16 § finns bestämmelser om förhandlinginför rälien med anledning av en borgenärs konkursansökan. Borgenären ochgäldenären skall enligt paragrafen kallas till förhandlingen. I 17 § förstastycket föreskrivs atl i fräga om kallelser enligt 16 8 tillämpas 15 8. Delinnebär all även kallelser enligt 16 8 till såväl borgenären som gäldenärenskall delges. Upptasen borgenärs konkursansökan, skall rätlen sätta ut en förhandling för prövningav ansökningen. Förhandlingenskall hällas inom tvä veckor från del alt ansökningen kom in lill rälien. Omdet finns särskilda skäl, fär den hällas senare, dock senast inom sex veckor.Till förhandlingen skall parterna kallas. Parterna skall i kallelsen upplysasom den i 19 8 föreskrivna påföljden av atl part uteblir. 1kallelsen till gäldenären skall denne föreläggas att svara på konkursansökningenvid förhandlingen. 1 kallelsen skall även anges att gäldenären inle behöverinställa sig, om han före förhandlingen skriftligen medger ansökningen ochrälien inte särskilt underrättar honom om att förhandlingen ändå skall hållas. Paragrafenstämmer i huvudsak överens med 2 kap. 16 8 KLförslagel och motsvaras närmast av13 8 första styckel KL samt i viss mån också av 15 8 första stycket KL. Iförhällande lill KL har gjorts de ändringar som betingas av all konkurs domarinsiilutionen avskaffas. Ansökningen skall alltid prövas av rätlen, i första hand vid en förhandling. Om gäldenären medger ansökningen, skall 198 emellertidenligt 18 8 rätlen normall pröva ansökningen ulan förhandling. Prop.1986/87:90 Behöver inle förhandling hållas, skall en redan utsatt förhandlingställas in 2 kap. (se vidare 18 8). Särskildaskäl att hålla förhandling senare än kan vara bl.a. förutsebaradelgivningssvårigheler eller alt gäldenären behöver längre rådrum, t.ex. om hanvistas utomlands eller om hans ekonomiska förhållanden är svårbedömda. Altkallelserna skall delges följer av 17 § jämförd med 15 §. Enligtkommilléförslaget skall gäldenären anmodas att lämna de upplysningar som är avbetydelse för valet av handläggningsform. 1 det enhetliga förfarandet behövsinte en sädan bestämmelse. Enligt min mening saknas ocksä skäl för att åläggagäldenären skyldighet all i detta skede lämna upplysningar som belyser behovetav bevakningsförfarande. Det är förvaltaren som i första hand har alt taställning lill denna fräga och beslut i frågan behöver inte fattas förrän delfinns ett tillfredsställande underiag för bedömningen. Normalt kan beslutetfattas vid edgångssammanträdet. 1fråga om kallelser enligt 16 8 tillämpas 15 8. Gäldenären skall medkallelsen delges de av borgenären ingivna handlingarna. Omdelgivning med gäldenären sker enligt 15 8 delgivningslagen (1970:428), fårrätlen förordna atl gäldenärens egendom sätts under särskild vård. Kostnadenför värden skall betalas av borgenären. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 2 kap. 17 8 KLförslagel. Del första stycketmotsvaras närmast av 13 8 Iredje stycket och 15 8 andra stycket KL saml detandra stycket av 13 8 fjärde styckel KL. Förnärvarande gäller enligt 13 8 fjärde styckel KL atl konkursdomaren, omdelgivning sker enligt 15 8 delgivningslagen, skall tillse atl gäldenärensegendom sätts under säker vård. Kostnaden skall betalas av borgenären.Kommittén föreslår inte någon ändring av dessa bestämmelser (2 kap. 17 § andrastycket KLförslagel). EnligtStockholms fingsräll kan tillämpningen av 17 8 andra styckel KLförslagelavsevärt fördröja handläggningen av en konkursansökan. Eftersom borgenärenskostnad för vården ulgör en rättegängskoslnad i konkursansökningsmålel,kan beslutet inte meddelas förrän dels den person som har förvallat egendomenhar framfört sina ersättningsanspråk och dels borgenären beretts tillfälle allyrka ersättning för sin rättegångskostnad. Tingsrätten ifrågasätter också omdet är nödvändigt att gäldenärens egendom sätts under säker vård i fall dådelgivning sker genom "spikning" pä grund av att gäldenären undandrarsig delgivning utan atl ha avvikit från sitt hemvist. Som anförts i anslutningtill kapitelrubriken förordar jag alt regler om ansvaret för rättegångskostnader införs i lagen (2 kap. 23 8). Enligt de föreslagna reglerna behöver en borgenär för atl få göra sin fordran på ersättning för rättegångskostnader gällande i konkursen med förmänsrätt enligt 10 8 förmånsrättslagen (1970:979) inte framställa sina anspråk innan 199 Med en sådan ordning torde beslut med Prop. 1986/87:90anledning av själva konkursansökningen kunna meddelas utan tidsutdräkt. Beträffandetingsrättens andra påpekande angående behovet av att i avsedda fall sättaegendomen under säker vård vill jag framhålla att bestämmelsen är av gammaltdatum och skall ses mol bakgrund av delvis andra delgivningsbestämmelser och avatl möjligheten att förordna om kvarstad då inle fanns. Omdelgivning sker enligt 15 8 delgivningslagen är förhållandena typiskt settsådana att det finns anledning atl befara att gäldenären inte lojalt kommer attmedverka vid ell evenluelll konkursförfarande. Det finns då risk för atl sådangäldenären tillhörig egendom som påträffas inte kommer atl skötas av gäldenärenpä etl sådant sätt atl dess värde består. kan dä förutsättningar förkvarstad föreligga men detta är inte alltid fallet. Möjligheten alt i dennasituation sätta gäldenärens egendom under säker vård bör därför behållas. Delbör emellertid överlämnas ål rätten att i vaije enskilt fall avgöra om sådanvård kan fylla någon prakfisk funkfion. Jagförordar alltså alt den nuvarande skyldigheten att sätta egendomen under säkervård ersätts med en möjlighet för rätlen att förordna om sådan vård. Delförutsätts atl i första hand den ansökande borgenären lämnar upplysningar ombehovet av sädan vård. Även tillsynsmyndigheten kan emellertid ha kännedom omförhållanden som inverkar på rättens bedömning. Uttrycket "säkervärd" har bytts ut mol "särskild vård" ulan att någon sakligförändring är avsedd. Omgäldenären före förhandlingen medger en borgenärs konkursansökan, skall rättengenast pröva ansökningen. Omrätten med hänsyn lill tillgängliga upplysningar eller av nägon annan anledningfinner atl del finns särskilda skäl mot antagandet att gäldenären är insolvent,skall konkursansökningen dock prövas vid förhandlingen. Rätten skall genastunderrätta gäldenären om detta. Behöverfrågan om atl försälta gäldenären i konkurs inte prövas vid förhandlingen,skall denna ställas in och borgenären genast undertätlas om detta. Paragrafenstämmer i huvudsak överens med 2 kap. 18 8 KLförslagel och motsvaras närmast av14 8 första slyckel KL. Iförhällande lill KL har vidtagits de ändringar som betingas av den nya formenför handläggning av konkursansökningar. I det tredje stycket har -eflerpåpekande av - i förtydligande syfte införts den i och för signaturliga regeln atl rälien i den angivna situationen skall ställa in denutsatta förhandlingen. Uteblirborgenären från förhandlingen, skall ärendet avskrivas, om inte Ansökningenfår prövas slutligt även om gäldenären uteblir frän för- Prop. 1986/87:90 handlingen. Paragrafenstämmer i sak överens med 2 kap. 19 8 andra och iredje styckena KLförslagel.Den motsvarar 16 8 första och andra styckena KL. Av 16 kap. 2 och 3 §§ framgårbl.a. atl rätten vid förhandlingen normall sett är domför med en lagfaren domareoch all om huvudförhandling i tvistemål i princip skall tillämpas. Enförhandling där frågan om alt försätta gäldenären i konkurs skall prövas fårskjutas upp på parts begäran när det finns särskilda omständigheter. Uppskovfår dock inle ulan synnerliga skäl meddelas, om sökanden motsätter sig det.Endast om det är nödvändigt fär uppskovet göras längre än . Paragrafenöverensstämmer med 2 kap. 20 8 KLförslagel och 16 8 tredje stycket KL. Omflera konkursansökningar mol samme gäldenär är anhängiga och om enannan ansökan bifalls än den som kom in först, skall det vad gäller frågor somär beroende av tiden för konkursansökan anses som om konkursbeslulel hargrundals på den ansökan som kom in först. Paragrafenöverensstämmer i sak med 2 kap. 21 8 KLförslagel och 17 8 KL. Enkonkursansökan fär inle återkallas sedan beslut om konkurs har meddelats. Ävenom gäldenären själv har ansökt om konkursen eller medgett en borgenärskonkursansökan, skall dock högre rätt upphäva beslutet, om gäldenären efter altha överklagat visar att han är solvenl. Paragrafenöverensstämmer med 2 kap. 22 § KLförslagel och 18 8 KL. 1fräga om rätt till ersättning för kostnader vid prövning av en borgenärskonkursansökan gäller 18 kap. i tillämpliga delar. Bestämmelseni 18 kap. 2 § skall dock inte tillämpas. Borgenären får utan hinder av 14 8samma kapitel i konkursen göra gällande fordran på ersättning för sådanakostnader i den ordning som gäller för andra fordringar. Paragrafen,som i förhällande till del remitterade förslaget jämkats någol påförslag av lagrådei, är ny. Den saknar också motsvarighet i KLförsla- 201 Motiven för att nuinföra regler om parternas kostnader i samband Prop. 1986/87:90 medprövning av en konkursansökan har redovisats under kapilelrubriken. Huvudregelnatt 18 kap. RB gäller i tillämpliga delar slår i överensstämmelse med vad somanses gälla . Detta innebär bl.a. att en part har rätt lillersättning för samma kostnader som i vanliga ivislemål, t.ex. föransökningsavgift, juridiskt biträde och inslällelsekoslnader. Hänvisningenavser emellerfid även de formella reglerna i 18 kap. RB. Av naturh-ga skäl ärfrågan om rättegångskostnader aktuell endast när ansökan görs av en borgenär. Iandra meningen har för tydlighels skull uttryckligt undanlag gjorts förlillämpning av kvitiningsregeln i 18 kap. 2 8 RB. Den bestämmelsen skulleannars kunna läsas sä att den och inte 18 kap. 1 8 skulle vara huvudregel i konkurssammanhang. Avtredje meningen framgår all en borgenär - vid bifall ull konkursansökningen inle behöver framställa sitt anspråk på kostnadsersättning innan handläggningenavslutas. Det räcker att han gör anspråket gällande i konkursen antingen genombevakning eller formlöst. Konkursansöknings-koslnaderna skall alltså i principbehandlas pä samma säll som andra konkursfordringar. En borgenär som vill haersättning för rättegångskostnader i ansökningsförfarandet måste göraanspråket gällande genom bevakning eller på annal sätt, oavsett om rättenmeddelat beslut i ersättningsfrågan eller inte. 1samband med lagrädsremissen framhöll jag vidare att om rätten har meddelatbeslut om ersättning för rättegångskostnader, detta beslut inte är bindande förförvaltaren och övriga borgenärer utan kan angripas genom t.ex. anmärkning molbevakning. Jag angav vidare att någon uttrycklig bestämmelse om detta inletorde behövas. Lagrådeivänder sig mol delta uttalande och anför bl.a. atl med uttalandet tordeåsyftas att rättens beslut på sin höjd har bevisverkan när del gäller attfastställa utdelningsberättigat belopp. Lagrådethar ytterligare framhållit atl det av allmänna regler om dom stolsavgörandens rättskraft torde följa att en före konkursen meddelad och lagakraflvunnen dom varigenom gäldenären har ålagts betalningsskyldig het gentemot en borgenär är att lägga fill grund för borgenärens rätt atl erhålla utdelning i konkursen, såvitt angår fordringens giltighet och storlek (se Welamson, a. a. s. 290, not 6). Delta gäller enligt lagrådet också en förpliktelse att beiala rättegångskostnader. En reservafion bör dock göras för möjligheten att i speciella fall påkalla återvinning. Den angivna princi pen får, i avsaknad av positivt lagstöd för motsatsen, anses tillämplig även pä ett beslut av rätlen i anslutning till ett konkursbeslui all tillerkänna borgenären gotlgörelse för konkursansökningskostnader. Den aktuella be stämmelsen i tredje meningen innefattar knappast något sådant stöd. Lag rådet anser för sin del atl det inle finns tillräckligt behov av en regel av innebörd att rättens beslut i kostnadsfrågan endast skulle ha bevisverkan när kostnadsanspråket görs gällande i konkursen. Del kan härvidlag an märkas att enligt uttalanden i litteraturen (, Rättegång III, fjärde upplagan, 1980, s. 176 f) rätten ulan särskilt yrkande frän gäldenärens sida torde kunna pröva skäligheten av begärd ersättning. leti princip fär rättskraft i konkursen innebär emellertid enligt lagrådet inle Prop. 1986/87:90 atl borgenären är befriad frän atl bevaka sin fordran, närbevakningsförfa- 2 kap. rande är anordnat. Föregen del kan jag hålla med lagrådet om att avgörandet i kostnadsfrågan harrättskraft i förhållandet mellan sökande borgenär och gäldenären.Huvudprincipen måste också vara att beslutet i kostnadsfrågan binder ävenövriga borgenärer. Jag vill emellertid inte utesluta atl frågan kanbedömas annorlunda, om beslutet grundas enbart pä etl medgivande avgäldenären. Omen borgenärs konkursansökan ogillas, måste eventuella ersättningsanspråk frångäldenärens sida prövas . 1 det fallet mäste på vanligt säll krävasalt gäldenären framställer sitt koslnadsanspråk innan handläggningen avslutas.Borgenären skall beredas tillfälle atl yttra sig över anspråket. Ensärskild fråga är hur den situationen skall behandlas irältegängskost-nadshänseende alt flera borgenärer var för sig gjortkonkursansökan och gäldenären försatts i konkurs på grund av en avansökningarna. Enligt vad som uttalades i samband med reform bordeäven de övriga borgenärerna då betraktas som vinnande parter (prop. Motsvarande gäller för del fallet att en eller flera borgenärer gjortkonkursansökan och gäldenären försätts i konkurs på senare egen ansökan. Jagkan för min del ansluta mig lill dessa uttalanden. Att uttryckligen reglera hurkostnadsfördelningen skall ske i de olika situationer som kan bli aktuella äremellertid vanskligt. Man bör sålunda knappast betrakta en borgenär somvinnande part om hans ansökan, om den hade prövats, skulle ha ogillats därföratl exempelvis någol konkurshinder enligt 2 kap. 10 8 förelåg. Borgenärenkanske inte heller var behörig alt ansöka om gäldenärens försättande i konkurs. Ävengäldenären kan ha kostnader i samband med atl han själv ansöker om att bliförsatt i konkurs. I den mån gäldenären själv har betalt sådan kostnad berördenna inle konkursboet. En fordran som har uppkommit för t.ex. en advokat sombiträtt gäldenären i samband med ansökningen får behandlas pä samma sätt somandra fordringar som kan göras gällande i konkursen. Dennya bestämmelsen föranleder behov av ändring av rällshjälpslagens (1972:429)regler om motparts ersättningsskyldighet för kostnad för allmän rättshjälp (seavsnitt 4.7). Åtgärdervid konkursbeslui m. m. Näretl beslut om konkurs meddelas, skall tingsrätten 1. genast bestämma tidpunkt fördet sammanträde vid vilket gäldenären skall avlägga bouppieckningsed(edgångssammanlräde), 2. utse förvaltare, 3. kalla gäldenären, förvaltaren,tillsynsmyndigheten och den borgenär somhar gjort konkursansökningen lill edgängssammanträdet. Konkursbeslulelskall genast kungöras. Genom kungörelsen kallas övri- Prop. gaborgenärer till edgängssammanträdet. Kallelsenfill gäldenären enligt första slyckel 3 skall delges. Paragrafenmotsvaras av 2 kap. 23-25 88 KLförslagel. Första stycket 1 motsvaras närmast av19 § första styckel KL. Punkten 2 motsvaras närmast av 45 8 och 185 a 8 förstastycket KL. Punkten 3 motsvaras närmast av 19 8 Iredje styckel KL saml 18 §första styckel 2 och 25 8 första stycket KF. Det andra slyckel har sinmotsvarighet i 18 a § andra stycket och 19 § andra styckel KL. Del tredjestyckel är nytt. Regleringenav rätlens åtgärder i samband med elt konkursbeslui förenklas avsevärt med delenhetliga konkursförfarandet. Sålunda behöver rätten inte fatta beslut omhandläggningsform eller om bevakningstider. I första stycket anges de beslutsom rätten alUid måste falla i samband med konkursbeslulel. Enligt 19 § första stycket KL skall konkursdomarenomedelbart bestämma tidpunkten för det första borgenärssammanträdei i en ordinärkonkurs. I en mindre konkurs behöver konkursdomaren däremot inte fatta beslutom tidpunkten för del s.k. edgängssammanträdet förtän bouppteckningen harkommit in (185 d 8 första stycket KL). Bouppteckningen skall tillställaskonkursdomaren senast en månad frän konkursbeslulel och edgången fär inle ägarum tidigare än från konkursbeslutet. Jaghar i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.3) redogjort för mina motiv attutmönstra begreppet första borgenärssammanlräde ur konkurslagen. Jag hardärvid föreslagit att det sammanträde vid vilket gäldenären skall avläggabouppteckningsed genomgående betecknas edgångssammanträde. Somjag har anfört i den allmänna mofiveringen (avsnitt 2.2.4) böredgångssammanträdel normall äga rum tidigast en och senast fränkonkursbeslulel. Del är givet att del i inledningen av en konkurs kan föreliggasvårigheter att rält bedöma den tid som förvaltaren behöver för atl upprättabouppteckningen. Motsvarande svårigheter föreligger i ordinär konkurs.Sammanträdet bör givelvis hållas men om rätlen saknarinformation om boets omfattning och beskaffenhet är del bättre all ta tillnågot i överkant än tvärtom. Endast om det stär klart atl boets beskaffenhetoch omfattning gör del nödvändigt bör edgängssammanträdet läggas senare än tvämånader efter konkursbeslulel. Jag får vidare hänvisa fill specialmotiveringentill 6 kap. 4 8. gäller atl konkursdomaren i en ordinär konkurs utan dröjsmåloch efler alt ha hört tillsynsmyndigheten skall utse en inlerimsförvaltare somhar lill uppgift all handha förvaltningen av boet till dess slutlig förvaltarehar utsetts vid del första borgenärssammanträdet (45 8 KL). I mindre konkursskall konkursdomaren genast efter samråd med tillsynsmyndigheten utseförvaltare (185 a 8 KL). Detär naturligtvis av största vikt att boets egendom sä snart som möjligl omhändertas av en förvaltare. Jag har i den allmänna mofiveringen (avsnitt 2.2.2) förordat atl systemet med inlerimsförvaltare slopas. Det är naturligt- 204 visändå viktigt atl rätten sä snart som möjligl utser förvaltare. det ske genast. Rätten,tillsynsmyndigheten och den tilltänkte förvaltaren Prop. 1986/87:90 kanemellertid behöva viss lid för att överväga förvaliarvaiel. 1 punkl 2 har 2kap. därför angetts endast all rälien skall utse förvaltare . Medrätten avses i detta sammanhang alllid den tingsrätt vid vilken ansökan försthar prövats, även om konkursbeslulel har meddelats av högre rätt. Allrätten alllid skall höra tillsynsmyndigheten innan förvaltare utses framgår av7 kap. 3 8 och behöver därför, som lagrådet påpekar, inle särskilt anges här. Av 19 8 tredje styckel KL och 17 8 första styckel KF framgår all gäldenärensnarast skall kallas till det första borgenärssammanträdei. 1 denna punktanges att rätten till edgängssammanträdet skall särskilt kalla gäldenären,förvaltaren, tillsynsmyndigheten och den borgenär som har ansökt omgäldenärens försällande i konkurs. Vilka som skall särskilt underrättas omsammanträdel bör däremot framgå av den nya konkursförordning som jag avser attlägga fram i samband med den nya lagens ikraftträdande. Att övriga borgenärerkallas genom kungörelsen om konkursbeslulel följer av det andra slyckel. Enligtandra styckel skall konkursbeslulel genast kungöras. Bestämmelser om delnärmare innehållet i kungörelsen bör meddelas i konkursförordningen. I 8 första stycket skall kungörelse liksom ske enligt dens.k. breda principen, dvs. kungörelsen skall införas i Post- och InrikesTidningar saml i ortstidning. 1 överensstämmelse med kommitténs förslagföreslås atl uppgift om rätlens beslut om i vilka tidningar annonsering avkungörelser fortsättningsvis kommer alt ske inle skall las in i kungörelsen omkonkursbeslutet (se avsnitt 2.9.4). Genom kungörelsen kallas borgenärerna lilledgängssammanträdet. Detta bör framgå av kungörelsen. Beträffandeinnehållet i övrigt i kungörelsen kan anmärkas följande. Enligt KF behöverförvaltarens namn inle föras in i kungörelsen. Anledningen är alt kungörelsenibland måste utfärdas innan förvaltare har utsetts. ()hävdar, med instämmande av ett flertal kronofogdemyndigheter, all uppgift omförvaltarens namn och adress bör tas in i kungörelsen om konkursbeslulel. Dettasker enligt RSV redan nu pä flera häll. Enligt RSV leder den nuvarandeordningen till all tillsynsmyndigheterna kontaktas av borgenärer som önskarupplysningar om konkursen. Myndigheterna saknar på del stadiet helt kännedomom konkursen. Även har berört denna sak i sittremissvar. Samfundet anser alt de berörda borgenärerna bör lämnas informationom konkursen, inte av förvaltarna utan av konkursdomslolen. Borgenärernasbehov av information torde vara störst i konkursens inledande skede. De vill däfä information främst om möjligheterna all erhålla utdelning i konkursen. Jaganser därför att kungörelsen bör innehålla uppgift om i vad mån lillgängarna iboel kan antas förslå lill utdelning till borgenärerna. Kan den frågan ännuinle bedömas, bör uppgift i stället lämnas om detta. 1övrigl torde förvaltaren vara den som i inledningsskedet - frånsett gäldenären - vet mest om boet. Del är därför ofrånkomligt att uppgiften 205