prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Omförvaltaren inte vill påkalla ålervinning och inte heller ingår förlikning isaken, får en borgenär påkalla återvinning genom att väcka talan vid allmändomstol. Föråtergång av förmånsrätt som har vunnits genom utmätning eller genombetalningssäkring behövs inle nägon särskild åtgärd. Talanvid allmän domstol om återvinning fär väckas förkonkursbeslulel. Talan får även väckas från det att anledningdärtill blev känd för konkursboet. Har gäldenären avhänt sig fast egendom ellerär det fråga om återgång av en bodelning, fär talan även väckas inom sexmånader från den dag då lagfart söktes eller bodelningshandlingen gavs in tillrätlen. Enborgenär som för talan svarar för rättegångskostnaden men har rätt att fäersättning för denna av boet, i den män kostnaden täcks av vad som har kommitboel till godo genom rättegången. Paragrafernamotsvarar 4 kap. 19 8 KLförslagel och 40 b § KL. Motsvarande bestämmelser vari det till lagrådet remitterade lagförslaget upptagna i en paragraf (4 kap. 198). Lagrådet har i anslutning fill dessa paragrafer anfört följande. "Genon,en lagändring infördes möjlighet för konkursförvaltaren alt påkalla återvinning - förutom genom att väcka talan vid domstol genom att göra anmärkning mot bevakning eller invändning mot annat 223 yrkande som framställs molkonkursboet. Nyheten innebar atl en invänd- Prop. 1986/87:90 ning grundadpå ell älervinningsanspråk mol belalningsrätl eller förmåns- p rätt kundeprövas utan extra omgång vid konkursdomstolen tillsammans med andraanmärkningar mot en bevakad fordran. Deåtergivna reglerna har oförändrade förts över till 4 kap. 19 8 i förslagettill ny konkurslag. När detta förslag förverkligas kommer emellertidbevakningsförfarande all anordnas endast mera undantagsvis. Den till anmärkningmot bevakning alternativa utvägen att rikta invändning mot ett yrkande gentemotkonkursboet torde stå öppen endast i fräga om talan som i rättegång förs motboel, l.ex. vid vindikafionstalan (se SOU 1970:75 s. 179). Följden skulle bliatt en konkursförvaltare, som på återvinnings-grund vill bestrida etl yrkandeom utdelning i konkurs, i flertalet fall vore hänvisad till atl väcka talan i ivislemålmot borgenären, kanske vid en annan domstol än konkursdomslolen. Del kunderentav inträffa att de stipulerade fristerna för ålervinningstalan hade löptut, när förvaltaren skulle ta ställning till en fordran som uttryckligenåberopades först på ett sent stadium av konkursen. Medhänsyn till del anförda vill lagrådet ifrågasätta om inle lämpligen en fordransom i konkurs kan göras gällande utan bevakning bör fä mötas medälervinningsanspråk inom ramen för utdelningsförfarandet, utan att frågan dessförinnanhar prövats i ivislemål. Inom denna ram kan elt yrkande om att rätt tillåtervinning föreligger prövas av domstol, i första instans konkursdomstolen. Enavigsida med en sädan ordning är att frågan om återvinning kan komma att hållassvävande under lång fid, till förfång för den berörde borgenären. Det börnämligen knappast komma i fråga atl ange någon tidsgräns inom vilkenätervinningsinvändningen mäste framställas. Betänkligheterna försvagasemellertid av att anspråket i det aktuella läget är etl rent försvarsmedel moluldelningsyrkandet och i princip inle kan leda till annat än att detta yrkandehell eller delvis ogillas (jfr , Materiell konkursrätl, 1980, s. 206). Detkan för övrigl förutsättas att förvaltaren i alla viktigare fall under handsnarast underrättar borgenären om sin inställning och söker träffa uppgörelsemed denne. Omden ifrågasatta ordningen genomförs, bör enligt lagrådei för överskådlighetensskull de sätt på vilka förvaltaren kan påkalla återvinning anges i tre punkter iett första stycke av 19 §. Andra och iredje meningarna i paragrafens förstastycke enligt departemenlsförslaget bör som följd härav brytas ut till tvästycken i paragrafen. De tidigare andra och tredje styckena bildar lämpligen ensärskild paragraf, 20 8. Detta medför en förskjutning av kapitlets sistaparagraf, som blir 21 8." Somkommentar till den föreslagna 19 8 tillägger lagrådet följande. Att återvinning påkallas har liksom enligt gällande rätt en formell innebörd (se t.ex. uttryckets användning i 4 kap. 15 8 i förslaget). Den nya möjligheten enligt punkt 2 atl åberopa åiervinningsskäl är därför knuten till den särskil da procedur som utdelningsförfarandet ulgör (se härom 11 kap. i förslaget). Återvinning "påkallas" alltså inte genom atl förvaltaren föreutdelnings stadiet, under hand, hos borgenären gör gällande atl en fordran eller en förmånsrätt är älervinningsbar. Sådant påkallande kan däremot göras ge nom att förvaltaren i sitt utdelningsförslag underkänner en åberopad ford ran eller förmånsrätt för fordran. Det kan vidare inträffa att ändringsyrkan den frän en borgenärs sida hos rälien med anledning av del upprättade 224 förslageti sin tur ger förvaltaren anledning atllberopa all återvinningsrätl Prop.1986/87:90 föreligger. Ocksä härigenom har återvinning "påkallats". Ibåda fallen kan 4 kap. enligt lagrådet frågan, huruvida ätervinningspäslåendelär berättigat, komma under rätlens prövning, eventuellt vid en förhandling. Pämotsvarande sätt kan återvinning påkallas när efterutdelning skall äga rum ochalltså efter del alt konkursen har avslutals. Naturligtvis är förvaltarenoförhindrad att på ell tidigare stadium, inom uppställda frister, väcka talanom ålervinning i vanligt tvistemål. Lagrådei framhåller alt den nya kanalen föratt föra fram återvinningsanspråk inte kan utnyttjas fill all angripa enfordran som omfattas av ett bevakningsförfarande. Föregen del ansluter jag mig lill vad lagrådet sålunda har anfört och godtar denav lagrådet föreslagna utformningen av 19 och 20 88. 120 8 första slyckel har i enlighet med kommissionens förslag gjorts tvä sakligaändringar. Dessa har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.5.7).Den primära lalefrislen är densamma som enligt gällande rätt, etl är. En nyhetär atl tiden skall räknas frän dagen för konkursbeslulel i stället för fränfristdagen. Vidsidan av den primära lalefrislen finns en särskild frist som räknas frän detalt anledning till återvinning blev känd för konkursboet. Dessutom finns enspecialregel beträffande avhändelse av fast egendom eller återgång avbodelning. I dessa fall börjar fristen löpa då lagfart söktes resp.bodelningshandlingen gavs in till rälien. Frislen har i båda fallen förlängtsfrån tre lill . Av9 kap. 12 8 första stycket andra meningen framgår alt i fall däbevakningsförfarande har ägt rum talan om återvinning fär föras även om nägonanmärkning mot en bevakad fordran eller förmänsrätt inte har framställts. Densom med anledning av återvinning får en fordran i konkursen behöver inle bevakafordringen. Om utdelning har ägt rum, är han vid återbäring till boetberättigad atl avräkna vad som borde ha tillkommit honom som utdelning enligttidigare uldelningsförslag, om fordringen då hade varit känd. Vid senareutdelning skall utdelning beräknas för vad som kan återstå av en sådan fordran. Paragrafenmotsvarar närmast 4 kap. 20 8 KLförslagel och 40 c § KL. Förevarandeparagraf motsvarar i sak vad som gäller enligt 40 c 8 KL men har anpassatstill del enhetliga förfarandet. Lagrådethar med anledning av paragrafens lydelse enligt del remitterade förslaget (där20 8) ifrågasatt behovet av atl i paragrafen inbegripa även bevakningsfriakonkurser och förordat en formulering som ansluter nära lill gällande rätt. Föregen del vill jag framhålla all den som med anledning av ålervinning fär en fordran aldrig behöver bevaka denna fordran för atl komma i fråga för utdelning. Om någol utdelningsförslag ännu inte har upprättats, skall förvaltaren, även om bevakningsförfarande har ägt rum, beakta fordringen 225 15 1986/87. när han upprättarutdelningsförslagel. Om utdelningsförslag redan har Prop. upprättats, fåråtervinningssvaranden vid återbäring till boet avräkna vad 4 kap. somhade bort tillkomma honom som utdelning för fordringen, om den hade varit känd närförslaget upprättades. I den situationen kan den fordringen inte materielltprövas i konkursförfarandet. har emellertid medfört enviss jämkning av lagtexten. Iförevarande kapitel har i överensstämmelse med KLförslagel samlats de 5kap. s.k. materiella konkursregler som rör rätten till utdelning i konkurs. Härigenombryts i viss män den kronologiska framställningsmetoden, men genom att regleringensamlats pä detta sätt ökar åskådligheten. Remissinstansernahar inte haft nägot atl erinra mot själva utformningen av 5 kap. KLförslagel.Den föreslagna utformningen har också lagts till grund för mitt förslag. Isyfte atl öka åskådligheten föreslår jag en ny rubrik före 13 §. Denna ochnästföljande paragraf behandlar värderingen av vissa Särskilda fordringar. Deflesta av kapitlets bestämmelser omarbetades i samband med 1975 årskonkursreform. Här föreslås endast ett fåtal sakliga nyheter. En sådan är attatt den nuvarande begränsningen i 100 a 8 KL av rätten för närstående atl göragällande lönefordringar m.m. som är oskäliga med hänsyn till gjordarbetsinsats, verksamhetens lönsamhet och omständigheterna i övrigt utvidgastill atl omfatta även andra än närstående. Förslaget i den delen grundar sig påEko-kommissionens betänkande. Vidare föresläs i enlighet med KLförslagel vissanya regler för beräkning av ränta pä konkursfordringar saml för värdering avfordringar i ufiändsk valuta. Dessa förslag har under remissbehandlingenallmänt lämnats utan erinran. I196 § KL sägs sammanfattningsvis att en borgenär inte äger rätt lill betalningför en konkursfordran enligt det högre belopp som har beslämts för det fall atlbetalning inle erläggs , dvs. i praktiken när kassarabalt lämnasvid snabb betalning. Undantag görs om den aktuella kassarabatlen är fem procenteller lägre. För all regeln skall tillämpas krävs atl anmärkning framställs motbevakningen. Bestämmelsen, som införhvades med konkurslagsliflningen redan är1884, har lill syfte att förhindra att en säljare betingar sig en oskäligt högfordran atl bevaka i köparens konkurs. Kommittén har föreslagit allbestämmelsen slopas eftersom de missförhållanden som den avser att siävja intetorde ha någon motsvarighet i nutida affärsliv. Förslaget har lämnats utanerinran av remissinstanserna och bestämmelsen i fräga har inte heller tagitsupp i mitt förslag. allmänna motiveringen (avsnitt 2.7.3) har jag föreslagit alt reglerna om inlerimsuldelning slopas. En följd härav är att även begreppet slutut delning kan utmönstras ur konkurslagen. Med begreppet utdelning avses därför i milt förslag den utdelning som sker i konkursens slutskede och som benämns slulutdelning. Om efterutdelning avses, används den benämningen. Detta har föranlett vissa ändringar av formell natur i före varande kapitel. II 8 fjärde styckel KLförslagel finns en bestämmelsesom tar Prop. 1986/87:90 sikte pä det fallet att utdelning eller efterutdelningsker formlöst, dvs. utan 5 kap. att utdelningsförslag harupprättals. Den ifrågavarande bestämmelsen anger atl räntan vid formlösutdelning skall beräknas till dagen dä förvaltaren anmäler att utbetalning harägt rum i stället för som vid vanlig utdelning till dagen för upprättande avutdelningsförslaget. Som framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.7.1)anser jag att kommitténs förslag om ett formlöst utdelningsförfarande inte börgenomföras. Milt förslag innehåller en viss motsvarighet sä lill vida att om enkonkurs avskrivs pä grund av otillräckliga tillgångar, eventuellt kvarvarandemedel fär överlämnas till bäst berättigad borgenär i stället för som tillgäldenären. 1 den situafionen bör räntan beräknas till utbetalningsdagen. Jagfår här hänvisa lill vad som anförs i anslutning fill II §.Någon motsvarighet till 5 kap. II8 fjärde stycket KLförslagel återfinnssåledes inte i mitt förslag. Somnämnts ändrades det stora flertalet bestämmelser i detta kapitel (prop.1975:6). Kommentarerna i anslutning fill bestämmelserna har därför härinskränkts till i stort sett endast hänvisningar fill KLförslagel och KL. Fordringarsom kan göras gällande 1konkurs får endast en fordran som har uppkommit innan konkursbeslutet meddeladesgöras gällande, om inte nägot annat följer av 3 kap. 2 8. Enfordran får göras gällande i konkurs även om den är beroende av villkor ellerinle är förfallen till betalning. Paragrafenöverensstämmer i sak med 5 kap. 1 8 KLförslagel och 100 § första och andrastyckena KL. Hänvisningeni 100 § första stycket KL till "annan bestämmelse" har ersatts avbestämmelsen i 1 kap. 6 8. Av den följer all särbestämmelser också ifortsättningen tar över konkurslagen. Ikonkurs får inte fordran på lön, arvode eller pension göras gällande i den månfordringen uppenbart överstiger vad som kan anses skäligt med hänsyn fillgjord arbetsinsats, verksamhetens lönsamhet och omständigheterna i övrigt. Densom enligt 4 kap. 3 § skall anses som närstående till gäldenären får inle göragällande sådan fordran i vidare mån än som kan anses skäligt med hänsyn tillvad som angetts i första styckel och inle i något fall för längre lid tillbakaän etl år innan konkursansökningen kom in lill lingsräiten. Förstastycket är nytt och motsvaras i sak närmast av förslag medan andra styckel motsvaras av 5 kap. 2 8 KLförslagel och 100 a 8 KL. Paragrafen begränsar betalningsrätten i konkurs för fordringar på lön, 227 arvode eller pension. Dengäller endast närståendes an- Prop. språk men har , genomden nya regleringen i första styckel, gjorts 5 kap. Ändringen harvidtagits som en följd av ändringen i 4 kap. 8 8 om återvinning avlöneutbetalningar m.m. (se vid den paragrafen och vid avsnitt 2.5.5 i denallmänna motiveringen). Viss skillnad föreligger dock alltjämt mellanlöneanspråk m.m. från närstående och sädana anspråk från andra än närstående. Ifråga om annan än närstående är bestämmelsen tillämplig endast i denmån anspråket är uppenbari oskäligt medan del i fråga om anspråk frånnärstående är tillräckligt atl del är oskäligt. vidare endast i fråga omanspråk frän närstående som en tidsbegränsning Regleringeni första stycket avser anspråk frän annan än närstående till gäldenären. Ikravel pä all anspråket skall vara uppenbart oskäligt ligger atl förvaltareninte skall behöva granska samtliga löneanspråk i konkursen utan attgranskningen kan koncentreras till dem som är mer iögonfallande. Avgörandet avfrågan om anspråket är uppenbart oskäligt skall, liksom enligt 4 kap. 8 8,grundas på en helhetsbedömning. Som framgått av den allmänna motiveringen(avsnitt 2.5.5) ankommer det pä förvaltaren att visa att anspråket är uppenbartoskäligt. Andrastycket motsvaras i sak hell av 100 a 8 KL. Enfordran pä pension får i konkurs inle göras gällande till den del den betalasav en pensionsstiftelse. Paragrafenöverensstämmer med 5 kap. 3 8 KLförslagel och 100 8 Iredje slyckel KL. Fordringarmed solidariskt betalningsansvar 4§ Harfiera utfäst eller på något annal sätt ådragit sig solidariskt betalningsansvaroch är skulden delvis betald, skall utdelning för borgenärens återståendefordran i en solidariskt ansvarig gäldenärs konkurs beräknas på fordringensbelopp utan avdrag för avbetalning som en medgäldenär har gjort, 1. omavbetalningen har skett genom ackord, konkurs eller annan fördel ning av en insolvent medgäldenärs bo, 2. om den har skett senare än tremånader före den i 4 kap. 2 8 angivna fristdagen eller 3. om och i den mån avbetalningenhar medfört rätt för medgäldenären atl söka tillbaka beloppet avkonkursgäldenären (regressrätt). Harkonkursgäldenären infriat en medgäldenärs regressfordran och äger återvinningdärav inte rum, skall dock avdrag göras. Omutdelningen överstiger borgenärens återstående fordran, skall överskottetfördelas enligt vad som följer av gäldenärernas inbördes ansvarighet förfordringen. Hurutdelning för en fordran hos ett handelsbolag beräknas i en bolags- 228 mans konkurs är föreskriveti 2 kap. 20 8 lagen (1980:1102) om handelsbo- Prop. 1986/87:90 lag och enkla bolag. Paragrafenöverensstämmer i sak med 5 kap. 4 8 KLförslagel och 133 8 KL. Det förstastyckel har i mitt förslag redigerats om i syfte alt göra del mer lättillgängligt. Näravbetalning har skett på en fordran för vilken flera är solidariskt ansvarigaoch utdelning till borgenären enligt 4 8 skall beräknas på etl högre belopp änden återstående fordringen, skall utdelningen beräknas gemensamt för borgenärenoch en medgäldenär som har en regressfordran. Borgenären har företräde tillbetalning framför medgäldenären. Om flera medgäldenärer har rätt till betalningav del som återstår sedan borgenären har fäll sitt, skall överskottet fördelasmellan dem enligt vad som följer av gäldenärernas inbördes ansvarighet förfordringen. Förstastycket gäller i tillämpliga delar även när en medgäldenär gör gällande enregressfordran med anledning av vad han senare kan komma att betala utöver vadsom bör belöpa pä honom. Paragrafenöverensstämmer med 5 kap. 5 8 KLförslagel och 134 8 KL. 1förhållande fill KL har i första stycket gjorts den redaktionella ändringenatl hänvisningen till tredje slyckel i föregående paragraf ersatts med denregel som hänvisningen syltade på. Omen borgenär uppbär utdelning i fall då konkursgäldenären har ställt säkerhet isin egendom för en regressfordran som en solidariskt ansvarig medgäldenär kanfå mot honom, minskas medgäldenärens rätt atl utnyttja säkerheten medutdelningens belopp, i den män utdelningen har beräknats på belopp som svararmol säkerhetens värde. Förstastycket tillämpas ocksä när konkursgäldenären har en fordran hos medgäldenärensom denne hade kunnat använda fill kvittning. Paragrafenöverensstämmer med 5 kap. 6 8 KLförslagel och 134 a 8 KL. Omen solidariskt ansvarig medgäldenär har betalt skulden senare än tre månaderföre den i 4 kap. 2 8 angivna fristdagen, skall utdelning för denregressfordran som han därigenom har fåll beräknas pä samma belopp som skulleha tillämpats i fräga om utdelning till borgenären om skulden inte hadebetalts. Har nägon annan solidariskt ansvarig medgäldenär en regressfordranmed anledning av en fidigare avbetalning, skall dock utdelningen fördelasmellan medgäldenärerna enligt vad som följer av gäldenärernas inbördesansvarighet för fordringen. Paragrafenöverensstämmer med 5 kap. 7 8 KLförslagel och 134 b 8 KL. 229 Hänvisningen lill 4 8iredje stycket har även i denna paragraf ersatts med Prop. 1986/87:90 den regel som återfinns i del nämnda lagrummet. Omen solidariskt ansvarig gäldenär har försatts i konkurs och om den konkurseninte har avslutats innan en medgäldenär försätts i konkurs, har den förreskonkursbo rätt till andel i överskott enligt 4 8 tredje stycket även om regressfordringeninte har bevakats i medgäldenärens konkurs. Paragrafenöverensstämmer i sak med 5 kap. 8 8 KLförslagel och 134 c 8 KL. Innebördenav bestämmelsen är all en gäldenärs konkursbo är befriat frän skyldigheten atlbevaka en regressfordran i en medgäldenärs konkurs i den mån det vid utdelninglill borgenären uppstår överskott som skall komma det förta konkursboet tilldel. Bestämmelsen är naturligen tillämplig endast i konkurser varibevakningsförfarande äger rum. Detfinns anledning att i anslutning till denna paragraf erinra om den dåvarandedepartementschefens uttalande i prop. 1976:5 (s. 283) atl reglerna omfordringar med solidariskt betalningsansvar bör betraktas som utdelningsreglervilka skall tillämpas ex officio. Av detta följer bl.a. att en borgenär somanser att utdelning bör beräknas för honom på elt högre belopp än skuldbeloppetenligt reglerna i 4-8 88 inte behöver ange detta när han gör sin fordrangällande. Borgenären behöver alltså bara göra gällande det fakfiskaskuldbeloppet. Vadsom sägs i 48 8§ om solidariskt betalningsansvar tillämpas ocksä i de fall därborgenären har fält pant eller annan säkerhet i tredje mans egendom. Paragrafenöverensstämmer i sak med 5 kap. 9 8 KLförslagel och 135 8 KL. Vissafordringar som är beroende av villkor Ären fordran beroende av elt villkor som innebär atl borgenären inte har rätt attutfå fordringsbeloppel om'inte viss omständighet inträffar, skall utdelning förfordringen inte beräknas i etl utdelningsförslag, om det saknas anledning attanta atl villkoret kommer att uppfyllas. Paragrafenmotsvaras av 5 kap. 10 8 KLförslagel och 136 8 KL. Den behandlar s.k.suspensivl villkorade fordringar. Paragrafen har som följd av all insfitutelinlerimsuldelning slopats i mitt förslag kunnat förenklas avsevärt. Enligt100 8 andra styckel KL, som motsvaras av I 8 andra stycket i förevarande kapitel, får en fordran göras gällande i konkurs - genom 230 bevakningeller pä annat sätt - trots all borgehärens rätt fill betalning är Prop.1986/87:90 beroendeav att en viss omständighet inträffar. Vid utdelning som sker före 5 kap. inlerimsuldelning, skall enligt 136 8 KL utdelning Borgenären fär däremot enligt 141 8 andra stycket intelyfta beloppet innan villkoret har uppfyllts. 1 förslaget lill slulutdelning skallutdelning inte beräknas för fordringen om del dä saknas anledning all antaatl villkoret kommer att uppfyllas. Det belopp som kan ha reserverats förbetalning av fordringen i tidigare utdelningsförslag skall i delta läge gä tillfördelning mellan de övriga borgenärerna, dvs. utdelningsbaraförmögenhetsmassa (136 8 tredje meningen KL). 1och med att utdelning enligt mitt förslag föresläs förekomma endast i konkursensslutskede kan bestämmelsen om hur den villkorade fordringen skall behandlas iandra utdelningsförslag än förslaget fill slulutdelning slopas. Detsamma gällerbestämmelsen om hur del skall förfaras med i tidigare utdelningsförslag avsattbelopp när fordringen vid slututdelningen inte skall beaklas på grund av attdet saknas anledning anta atl villkoret kommer att uppfyllas. Om beloppet harreserverats för den villkorade fordringen och det senare visar sig atlvillkoret inle kommer atl uppfyllas, bör efterutdelning äga rum ochtillgängliga medel fördelas pä övriga borgenärer enligt gängse regler. Enfräga som bör uppmärksammas är hur del skall förfaras när avsättning för denvillkorade fordringen inte har skett i utdelningsförslagel men efterutdelningblir aktuell därför atl nya tillgångar blir fillgängliga för utdelning. Om detalltjämt saknas anledning all anta att villkoret kommer atl uppfyllas, skallden villkorade fordringen inle tas upp i förslaget till efterutdelning. Om detdäremot skulle visa sig atl villkoret har uppfyllts efler konkursens slut börfordringen dä komma i fråga för efterutdelning på samma sätt som andrafordringar. Några särskilda regler härom torde dock inle vara nödvändiga. Beräkningav ränta på fordringar under konkurs m.m. I138 8 KL finns bestämmelser om ränteberäkning och redukfion av fordringar.Bestämmelserna har kritiserats främst för atl de är ägnade att föranledakomplicerade och tidsödande uträkningar, med ökade arvodes-kostnader som följd(se vidare betänkandet SOU 1983:24 s. 167). Kommitténhar ansett alt möjligheterna att radikalt ändra reglerna är begränsade.KLförslagel innehåller emellertid vissa smärre sakliga ändringar, närmast föratl anpassa lagtexten till den utveckling som ägt rum i praxis. Bestämmelsernahar också setts över i redaktionellt hänseende och de har fått en modernare ochmer lättillgänglig utformning. () har, med instämmande av kronofogdemyndig heten i , ifrågasatt om inte reglerna skulle kunna förenklas ytterliga re. Eftersom en konkurs medför stora förluster för flertalet borgenärer bör enligt RSV det betraktelsesättet kunna accepteras alt bor genärernas ränteyrkanden beaktas i mindre omfattning än vad som föresla gits och vad som gäller . T.ex. när del gäller löneanspråk frän ett mycket stort antal löneborgenärer med olika belopp för olika perioder lär 231 Paragrafenöverensstämmer i sak med 5 kap. 12 § KLförslagel och 138 8 Prop. 1986/87:90 Iredje stycket KL. 5 kap. Iförevarande paragraf regleras för vilket belopp utdelningen skall beräknas fören fordran som löper ulan ränta och som vid utdelningstillfället alltjämt inteär förfallen. Fordringen skall dä diskonteras efter en räntefot av fem procent.En motsvarande diskonteringsregel finns i 2 kap. 28 8 ulsökningsbalken.