prop · GA0374 · 1986-12-31 00:00:00 — Varuexportensandel av de samlade exportinkomsterna har sjunkil med några procentenhetersedan 1970 (se figur 9.2), medan den reala tjänsleex- portens andel varitoförändrad på . Däremot har de finansiella tjänsternas andel avinkomslerna från utlandet ökat. Den har fördubblats , från4 lill . Internationell handel medtjänster kompliceras av atl tjänsterna är immateriella och inte kantransporteras och lagras på samma sätl som varor. Dessutom försvårastjänsieutbytet av olika nationella lagar och förordning- Figur9.2 Varors samt reala och finansiella tjänsters andelar av de samladeexportinkomsterna , 1975, 1980 och 1985 _ ftxtel av total export, >. Vissalyper av tjänsler kan dock "transporteras". Del gäller iransporltjänsler(där produktionsmedlen är rörliga) samt sådana tjänster som kan överföras viamedier som t.ex. telekommunikationer, film, band och trycksaker. Eljesi måsteproducenten uppsöka konsumenten eller vice versa. Som exempel på sådanatjänster kan turisttjänster av olika slag, sjukvård, marknadsföring elc.nämnas. Försäljning av ijänsterbygger i hög grad på förtroende mellan konsument och producent, eflersom detinte finns några vamprover. Vidare måsle tjänster i slörre utsträckning änvaror anpassas till kunderna, dvs. till skilda nationella, kullurella ochinstitutionella förhållanden. Sammanlaget innebär delta atl en lokalproduklion på köparens marknad ofta är den enda praktiskt möjliga formen företl internationellt verksamt tjänsieproducerande företag. En stötesten för etl vidgatinternationellt utbyte av tjänster är de institutionella hinder somförekommer. Tjänster - till skillnade från varor - har inte varit föremål förförhandlingar om liberalisering. Vid etl minisiermöie i Umguay i september 1986beslöts emellerfid att Ijänsler skall tas upp till förhandlingar inom . Ettförsta resultat kan bli ett ramavtal, i vilkel de allmänna principerna för hurtjänstehandeln skall gå till preciseras. Först därefter blir förhandlingar omenskilda tjänsteslag aktuella. Detglobala reala tjänsteutbyiel domineras av transporter och turism. Dessabåda tjänsteslag dominerar även, vilket framgår av tabell 9.1, den Prop.1986/87: 74 svenska ijänsteexporten och de spelar därmed en strategisk roll förutvecklingen . Närdel gäller turismen, är natur, klimat, nöjesliv elc. Även omturismen borde ha förutsättningar atl ulvecklas vidare i , kommer denknappast atl spela samma roll i den svenska ekonomin och för bytesbalansen somi länder som , eller . Närdel gäller transportnäringen har en komparativ nackdel när det gällerlönenivån. Därtill förekommer inom sjöfarten en utbredd protektionism. Trotsdetta svarar rederinäringen för en tredjedel av reala tjänsteexport. Beiräffandeövriga reala tjänster, dvs. främsl entreprenader och tekniska konsulttjänter,bör ha lika goda möjligheter att göra sig gällande på världsmarknadensom andra industriländer. Tjänsterna produceras lokalt, i slor utsträckning avufiändsk arbetskraft. Tillskottet lill den svenska bytesbalansen utgörs därmedhuvudsakligen av hemtagna vinster saml av leveranser från svenskaunderleverantörer. Entreprenadernas betydelse från bytesbalanssynpunkt ärdärför relativt ringa. Somframgår av avsnitt 12 har byggmarknaderna i - där de svenskaentreprenörerna huvudsakligen är verksamma - utvecklats svagl under 1980-talet.Om oljepriset och andra råvarupriser förblir pressade, lär marknaden inteförbällras nämnvärt på kort sikl. Delta innebär en fortsatt hård konkurrens ochentreprenörer från s. k. nyindustrialiserade länder -t. ex. - blirallt svårare konkurrenter. Enlreprenadexporten kan därför befaras utvecklassvagt även . Konsultbranschen arbetar i belydandeutsträckning med projektering av anläggningar ulomlands och drabbas också avden svaga utvecklingen på den internationella byggmarknaden. Sammanfattningsviskan tjänsteexporten på medellång sikt inle la över induslrivaruexportens domineranderoll i utrikeshandeln. Varuexportens andel av exportinkomsterna har visserligenminskal någol sedan 1970-talels början, men del beror inte på alt den föriorainågon nämnvärd terräng till den reala tjänsteexporten ulan på den snabbaökningen av framför allt ränleinkomslerna från utlandet. Industrinbevarar sålunda sin roll för exporten inom överskådlig lid. Meninduslrivamexporlen får med tiden ett växande inslag av ijänsler. Atl ökatjänsleinnehållet är nämligen ett sätt att differentiera produkterna.Kombinationen av avancerade industriprodukter och ijänster saml förmågan atterbjuda en god systemlösning som är anpassad till kundens behov är en av devägar som industrin kan använda för att stärka sin inlernationellakonkurrenskraft. 10 Råvarubaserad industri P''°p '- " Inomden råvarubaserade industrin återfinns tradifioneUa basindustrier.Nedan redovisas situafionen inom massa- och pappersindustrin, sågverken,gruvindustrin samtjärn- och stålindustrin. Del kan konstaleras attdollarutvecklingen haft stor betydelse för dessa industrier och då specielltför massa- resp. gmvindustrin. Inom många branscher finns eller hotarinternationellt sett problem med överkapacitet. Detla har lett till protektionistiskalendenser på många för svensk export myckel vikliga områden. ISverige domineras massa- och pappersindustrin efler de senaste årens fusionerav ett tiotal stora företag/koncerner, som uppskattningsvis svarar för 70-75 %av sysselsättningen inom branschen. TotaU uppgår sysselsättningen till drygt50000. Huvuddelenav tillverkningen - av massaproduktionen - är integrerad. Totaltvidareförädlas ungefär två tredjedelar av massaproduktionen lill papper inomlandet. Inlernationelltär de svenska skogsindustriföretagen inte bland de allra största. Av deomsättningsmässigt 100 största var närmare hälften (44) nordamerikanska år1985. Tio var svenska och elva var finska. Inom tillhör dock de svenskaföretagen de allra slörsia; STORA kommer numera på tredje plats i ochSCA hamnar på Qärde plats. Avde 32 företag som fillverkade papper och papp var 22nordamerikanska, 5 japanska och resten västeuropeiska, varav 1 finskt och 1svenskt. Den nordamerikanska dominansen är påfallande, vilkel sammanhänger medatt andel av världsförbrukningen är mycket hög, . ,framför alll som tar emot av den svenska exporten, ärSveriges slörsta exportmarknad. är en stor leverantör av säckpapper ochandra kraflpapper saml av kraftliner till . Även för tidningspapperhar en stor marknadsandel. Påmassaområdet är de regelbundet återkommande cykliska variationerna mycketstora. Beträffande papper är svängningarna något mindre över tiden. Densvenska skogsindustrins goda konkurrenskraft har försvagats under det senasleårel. Den kraftigt sänkta dollarkursen har lett till atl det svenska fördelarnapå massasidan nu hämtats in av nordamerikanska tillverkare. För tidningspapperhar svenska tillverkare forlfarande en viss fördel vid försäljning iVästeuropa, medan situationen för exempelvis kraftliner försämrats. Kapacitetsutnyttjandeti branschen var 1986 fortsatt högt inom pappersindustrin och förbättrades förmassaindusirin efler nedgången under slulel av . Lönsamheteninom massa- och pappersindustrin försämrades 1985, men driflsöverskollel var fortfarande högl i jämförelse med den senaste tioårs perioden. Investeringarna ökade mycket kraftigt och nådde ungefär sam- 344 Figur 10.1Genomsnittiigt kostnadsläge hos nordamerikanska massaproducenter jämfört medsvenska och finska producenter för leveranser till 19701986 "-n... L...... --- tr 70 75 80 SS Anm.Räknat i gemensam valuta; USD. mavolym som genomsnittet för de tre bäsla åren . Under år1986 har investeringarna minskat. väntasen fortsatt god efterfrågan på massa och papper i och som en följddärav en mindre ökning av den svenska exporten. För produktionen beräknas ocksåen svag uppgång. IVästeuropa märktes en återhämtning i konsumtionen av sågade trävaror under1986. Denna utveckling väntas fortsätta även 1987. Den svenska exportenuppvisade totall setl en relativt svag utveckling och blev ungefäroförändrad jämförl med 1985. Exporten till ökade, men dettamotvägdes av en kraftig minskning av exporten lill och . väntas endasten måttlig ökning av exporten. Orsakerna lill detla är flera. De nordiskaproducenterna utsätts för en ökad konkurrens från importländernas sågverk, främstpå grund av etl ökat utbud av sågade varor från skadat virke. Således beräknasproduktionen i t.ex. och öka relativtkraftigt , vilket kan få återverkningar på den nordiskaexporten av framför allt lägre kvaliteter. Även utbud påVästeuropa kommer sannolikt att öka. Handelsströmmarna kan också komma attförändras på grund av alt infört 15 procents lull på imporl av sågadeträvaror från . Del senare kan leda till atl det kanadensiska utbudet iVästeuropa ökar. I är drygl 20000sysselsatta i sågverksindustrin. Antalet sågverk uppgårtill ca 2500, men av dessa står omkring 500för av produklionen. De 20 slörsta sågverken tillhör med få Prop.1986/87:74 undantag skogsbolagen eller skogsägarrörelserna. tiotalskogsbolag svarar uppskattningsvis för av sågverkskapaciteten, mennågra verkligt dominerande företag finns inte i branschen. Den övervägandedelen av sågverken är köpsågverk, dvs. de har ingen egen skog. Köpsågverkendominerar framför alll i . De bolagsägda sågverken har en relativtstor andel av produklionen i norra och mellersla . Lönsamheteni sågverken försämrades relativt kraftigl . Del berodde på såvälsämre marknadsfömtsättningar som svag produktivitetsutveckling och höjdaråvarupriser. Underår 1986 försämrades lönsamheten ytterligare. Under slutetav året ägde en viss förbättring rum i samband med atl färdigvarupriserna kundehöjas. Lönsamheten är dock fortfarande klarl ofillfredsslällande inomsågverken. Väridensgruv- och metallindustri kännetecknas av överutbudoch möter stagnerande efterfrågan på främst järnmalmsprodukter ochbasmetallerna koppar, bly och zink. Situationenavspeglas i kraftiga svängningar i melallpriserna, vilka i slor utsträckningvaril irendmässigt fallande. De senasle årens valutakursflukluafioner, med denamerikanska dollarns uppgång och fall i centmm, har bidragit lillinstabiliteten i melallpriserna. Utvecklingenpå utbudssidan har delvis sitt ursprung i felaktiga investeringsbeslut vidmilten av 1970-talel, vilka grundades på dåtidens prognoser om brist påmineraler och metaller in . På efterfrågesidan spelar en minskads. k. förbrukningsinlensitel i industriländerna en viktig roll och ökadsubstitution av metaller mol bl. a. plaster och keramer. Deninlernationella marknadsutvecklingen - med kraftiga fall i melallpriserna -har särskilt drabbat högkoslnadsproducenter i induslriländerna, vilka tvingatstill genomgripande strukturrationaliseringar, bl.a. i form av nedläggning avineffektiva gruvanläggningar och smältverkskapa-citel. Omfattande neddragningarpå basmetallsidan har hitlills ägt rum i främst . Inlressanladrag i den internationalla ulvecklingen i fråga om ickejärnmalmsgruvor, kannoleras beiräffande kopparindustrin. Marknadsutvecklingen under de senasteåren, med bl.a. stagnerande efterfrågan och kraftiga prisfall i bilden, harsärskilt drabbat högkoslnadsproducenter i industriländerna. Genomgripandestrukturförändringar har inneburit omfattande neddragningar av ineffektivkapacitet i främsl . Omstruktureringarna har stärkt den amerikanskakopparindustrins konkurrenskrafi betydligt. Fleraorsaker ligger bakom utvecklingen i , däribland dollarkursens starka uppgång . Den höga dollarkursen bidrog bl. a. till en ökad import av gruvkoppar till låga priser, från främst , vilket undergrävde möjligheterna fill avsätining på den inhemska markna den. Importkonkurtensen och bristen på en återhämtning i kopparpriserna 346 gavökad lydlighet åt den sämre konkurrenskraften hos den amerikanska Prop.1986/87: 74 kopparindustrin. Bolidenkoncernendominerar den svenska icke-järnmalmsnäringen. De svenska icke-järnmalmsgmvornahar förhållandevis goda avsältningsförhållanden och produklionen har ökatunder 1986. Kapacitetsutnyttjandet ligger därmed kvar på en hög nivå. Världsmarknadenför Järnmalm kännetecknas av överutbud och pressade priser. Mot bakgrund avfortsatt stagnerande slåleflerfrågan och ytterligare järnmalmsutbud frånnytillkomna producenier, väntas rådande överkapacitet att bestå. Nyatillskotl av konkurtenskraftig järnmalm kommer främst från , Carajasi , i och Guelbs i . BeträffandeCarajas är det stora frågetecknet, hur myckel malm som kommer att nåvärldsmarknaden. är ju själv en belydande stålproducent. En bedömningär alt ca kommer atl exporteras mot slutet av 1980-talet.Produktionskostnaderna i Carajas dagbrott tillhör de lägsla i världen ochmalmen håller myckel höga . Densvenska järnmalmsproduklionen uppgick till 20,5 miljoner lon. Detstatliga är den helt dominerande producenten. Över hälften av exportleveranserna går till . De sedan några årpågående lagerminskningarna har fortsalt . Leveranserna under 1987väntas i slort setl ligga kvar på nuvarande höga nivå. Kapaciletsutnyttjdndet iproduktionsanläggningarna är myckel högl. Den amerikanska dollarns nedgång göratt lönsamheten väntas minska . Svenskajärnmalmsgruvor innehåller betydande mängder fosforrik malm. Av de toialaleveransema var andelen högfosformalm . Detta förhållande komatt utgöra avgörande problem under 1970-lalet, då eflerfrågan på högfosformalmsjönk kraftigl strukturellt setl till följd av ändrade produktionsprocesserinom stålindustrin. I takt med atl lågfos-formalmer av god kvalitet kom ut pämarknaden från nya producentländer, minskade högfosformalmernas roll. Svenskjärnmalm tappade marknadsandelar i betydande omfattning, främst i EG-området.Därtill kom stålkrisen i EG, som slog ut många av de stålverk som tidigarehade varil kunder. Föratt möta den ökade utländska konkurrensen har under en följd av år salsatomfattande resurser på bl.a. investeringar i fosforredu-cerandeproduktionsteknik och på produktutveckling, bl.a. vidareförädling tillpelletsprodukter. Genom framgångarna på pelleissidan har svensk järnmalm påsenare år kunnat återta förlorade marknadsandelar i . Marknaden har ävenutvidgats till och , där de nya stålprocesser tillämpasvilka kräver högkvalilativa pellets som insatsvaror. Ytterligare satsningargörs nu på pelletsproduktionen. 10.4 Järn- och stålindustri Förjärn- och slålinduslrin sker kortsiktiga, konjunkturmässiga variationer på en marknad som helt präglas av mer långsiktiga överkapacilelsproblem. Även under högkonjunkturer dominerar sådana problem, som på en mera 347 normal marknad barauppträder under lågkonjunkturer. Först när stålmarknaden kommer i balans kanvästväridens stålindustri få en tillfredsställande lönsamhet.Rationaliseringsprocessen och nedskärningarna av kapaciteten inom västväridensstålindustri måste därför fortsätta. kom tidigt i gång med dennaprocess och får sägas ha nått relativt långl. I handelsstålproduktionenhar omstruktureringar och moderniseringar i lett till förbättringarjämfört i böan av . I specialstålproduklionen medverkadestaten i en uppgörelse om specialstålets rostfria seklor i böoan av år 1984.Produktionen koncentrerades då till och och en fortsattsuccessiv strukturanpassning av verksamheten planlades. Figur10.2 Kapacitet och produktion av råstål 1971-1986 i och i "Produktion '- Kapacitet Produktion'- Kapacitet Ocksåutomlands effektiviseras nu slålinduslrin i ökad omfattning och Prop. 1986/87:74 därmed skärps konkurrensen för de svenska företagen. En fortsatt effektiviseringav den svenska slålinduslrin är därför nödvändig. Denna process torde innebäraatl sysselsättningen inom branschen fortsätter atl minska. varsysselsättningen 43000 och drygl 30000, varav 12500 i handelsstål- och18000 i specialslålsektorn. Efterflera år av ökningar beräknas den svenska råstålproduklionen 1986 ha minskatmed . Både export- och hemmamarknadsleveranserna visade en minskningsamtidigt som imporlen ökade någol. får betecknas som ett klartlågkonjunklurår när del gäller den inhemska stålmarknaden. Deninternationella marknaden får också betecknas som mycket svag under året.Visserligen har slåleflerfrågan inom EG ökal något, men del kraftiga bortfalleti - i kombination med de amerikanska handelspolitiska åtgärderna - harlill slor del eliminerat de positiva effekterna härav. För den svenskastålindustrin, som lolalt avsätter av sin produktion på export, har1986 således inneburil en volymmässig nedgång. Resultatmässigtbehöver emellertid inte 1986 innebära en försämring för svensk stålindustri. Ihuvudsak gynnsamma valutakursförändringar och sänkta råvarukostnader kaninnebära att lönsamheten återigen ökar något. Delårsrapporterna visar på enförbättring av det ekonomiska resultatet. Forlfarande är dock avkastningen pådet arbetande kapitalet långl ifrån tillfredsställande. Demarknadsmässiga utsikterna är inte särskilt gynnsamma. I väntas enfortsatt minskad stålefterfrågan, om än inte i samma takt som , ochinom EG förutses alt den måttliga förbättringen skall följas av enminskad eflerfrågan. För del finns anledning att räkna med en i storlsett oförändrad efterfrågenivå. Medhånvisning till kvarblivande överkapacitet och lönsamhetsproblem harkrisåtgärderna inom EG - bl. a. produklionskvoler och kvoter för importen frånIredje land inle avvecklals . De amerikanska"krisålgärderna", huvudsakligen importbegränsningar genom s. k.frivilliga begränsingsavtal och importkvoter, har också fortsatt och snarastintensifierats . Medundanlag för några länder med relativt liten stålproduktion har samtligaOECD-länder minskat sin produktion av råslål . Nedgången kanberäknas till 5 ä inom vardera av de tre stora stälproduce-rande områdenaEG, och . Tillförseln/förbrukningenhar däremoi utvecklats mycket varierande. I beräknas slållillförseln haminskal med , medan EG torde ha noterat en ökning med ett parprocenl. 1 kan tillförseln beräknas ha minskal . Stålindustrinsöverkapacitet får sägas ha sina orsaker mera i en otillräckligkapacitetsavveckling i lakl med en minskad efterfrågan än i en orealistiskkapacitetsutbyggnad. I själva verkel har råslålskapacilelen i industriländernanu dragils ned fill ungefär nivå, medan produktionen ligger ca 25 %lägre än vad som noterades detla år. Dennaproduktionsneddragning är liU stor del en följd av de förbättrings- Prop.1986/87:74 åtgärder som stålindustrin själv vidtagit. Fördet första behövs inte lika mycket råslål som tidigare för att produceraen viss mängd handelsfärdiga stålprodukter. Detta beror på de förbättringar somskett när det gäller materialutbylet. Fördet andra har stålets egenskaper förbättrats, så att det åtgår betydligtmindre kvantiteter stål för en viss given användning än vad det gjorde förestålkrisen. Fördet tredje "skräddarsyr" stålindustrin sina produkter i högreutsträckning än tidigare, dvs. producenierna utför en slor del av deopera-fioner av typ kapning, slipning och annan slutlig "formgivning"som kunderna lidigare svarade för. Mängden slål som lämnar stålindustrin harblivit mindre, utan att den fakfiska användningen av stål därmed har minskat. Ytterligareen bidragande orsak till den minskade slålförbmkningen är den förbättradetekniken inom främst verkstadsindustrin. Genom exaktare beräkningar - oftamöjliggjorda genom datorisering - kan dimensionema på det använda materialetminskas, utan att hållfasthetskraven eftersatts. Förbättradtillverkningsteknik och förbättrade produkter har alltså bidragit till attskapa överkapacitelen och dess följdverkningar i form av skärpt konkurrens ochdålig lönsamhet. Den ökade konkurtensen har i sin tur ytterligare påskyndatutvecklingen av effektivare leknik och förbättrade produkter. Närmarehälflen av den industri som i avsnitt 8 klassificeras som arbetskraftsbaseradproduktion utgörs av konsumfionsvamindustri. Därfill kommer delar avpappersindustrin som tiUverkar konsumfionsvaror'. Mätt som andel av dentotala produklionen är den svenska konsumfions-vamindustrin mindre änmolsvarande sektor i andra länder (figur 11.1). Sektorns andel av den svenskaindustrins sammanlagda förädlingsvärde har varit ungefär oförändrad sedan 1970.De konsumtionsvamproduceran-de delarna av pappersindustrin och kemisk industrihar procentuellt sett ökat mest medan leko-induslrin minskat mest. Figur11.1 Konsumtionsvaruindustrins andel av hela industrins förädlingsvärde 1983 iolika länder Konsumtionsvamindustrinkännetecknas av att den har ett lugnare konjunkturmönster än andradelar av industrin. Lönsamheten har sedan slutet av 1970-talel varit stabilareän i övrig induslri. I böqan av var nettomarginalen och avkastningenhögre än i övrig industri. Därefter försämrades konsumfionsvaruinduslrinsrelativa läge. uppgick dessa tiU 5,5 resp. , vilket var någotlägre än industrin totalt. Soliditeten var , vilket kan jämförasmed i induslrin som helhel. Även långsiktigt har den varit något lägreän industrin totalt. Företageninom konsumtionsvamindustrin är i genomsnitt mer hemmamarknadsorienlerade än iövrig induslri. Exportandelen var och . Det är framförallt teko- resp. möbelindustrin som ökal sina exportandelar men den kemiskakonsumtionsvaruindustrin som värdemässigt hafl störsi exportökning.Exportandelen för hela industrin var . Utvecklingen har varitsvag liksom för svensk industri som helhet. Här används IUI:sdefinition av konsumtionsvaruindustrin (se figur 11.2). Ulustrationav den svenska konsumfionsvaruinduslrins svaga konkurrensförmåga kan detnämnas alt konsumfionsvolymen i ökade totalt , vilket motsvarar i dagens penningvärde.Den svenska produklionen av de konsumtionsvaror som här analyseras har däremotökat med . har dock en väsenfiigförbättring av konsum-tionsvaminduslrins tiUväxt ägt mm. Importensandel av tillförseln till den svenska konsumtionsvarumarknaden har vuxit. Detgäller speciellt leko och trämöbelinduslrin, medan svensk industri förstärktsina positioner något på pappers- och pappvarumarknaden. Vad gällerteko-produkter har importandelen länge varit hög och dessulom växande. Förandra konsumtionsvaror är det naturligt all har stor import. Det gällervaror som exempelvis frukt och grönsaker inom Hvsmedelsområdet. Svenskexport överstiger importen för vissa konsumtionsvaror. Det gäller t. ex. möbleroch pappersvaror. Handelsbalansen är dock negativ för de flestakonsumtionsvaror. har den för många varordessutom försämrats. Figur 11.2Utveckling av produktion, export och import i konsumtionsvaruindustrin19751984 (miljarder kronor priser) pmijktlai (Hliwénte) n 7G < n 73 80 Bl n 7C 77 TB 79 SD 81 Handelsbalansförsämringenpå konsumtionsvaruområdel har flera or- Prop. 1986/87:74 saker. -speciellt - höga kostnadsläge är en viktig orsak. Detta räckerdock inte för att förklara, varför konsumtionsvaruindustrin vad gäller eltflertal produkler, utvecklats sämre än övrig induslri. Den lilla hemmamarknadenoch långa avstånd lill de stora marknaderna är andra, ofta förekommandeförklaringar. Det kan inte uteslutas atl det faktum alt svensk induslritraditionellt varit ensidigl inriktad mot råvaruproduktion och tyngreverkstadsindustri återverkat på konsumtionsvaruin-dustrins ställning. Danmarkkan tas som ell exempel på ett land med annan industristruktur och en mer dynamiskkonsumtionsvaruinduslri. Sammanfattningsviskan den långsiktigl sell negativa utvecklingen inom konsumtionsvaruindustrininte entydigt förklaras av olika strukturvariabler. Sektorn utgör en Qärdedelav industrin och har därmed en väsentlig betydelse för hela industrinsutveckling. Ytteriigare analyser torde erfordras vad gäller kvalitetens ochdesignfunktionens betydelse; ägarstrukturens, distributionens, reklamensinverkan m. fl. mer företagsekonomiska förklaringar för atl bilden avkonsumtionsvamindustrins långsikliga konkurtensfömtsättningar skall klarna. n . , . Medprojektexport avses leveranser från till utlandet av investeringsvaror,vilka ingår som en del av eller utgör elt helt produktionssystem inom industri,energiförsörjning, samfärdsel eller annan prival eller offenllig verksamhet.Vidare ingår byggnads- och anläggningsverksamhei, t. ex. tunnlar,hamnanläggningar, hotell m. m. Underhösten 1986 har en särskild utredning av projeklexportens omfattning ochinriktning genomförts inom industridepartementet.