prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — Delförsta styckel överensstämmer i huvudsak med 9 kap. 1 8 första styckelKLförslagel och motsvaras av 101 8 första styckel första meningen första ledetKL. Andra styckel överensstämmer i huvudsak med 9 kap. I 8 andra styckelKLförslagel och 101 8 ijärde slyckel KL. 1ået första styckel anges atl borgenär skriftligen skall bevaka sin fordran hosrätten inom den av rätten bestämda bevakningsliden. 1 överensstämmelse medKLförslagel men i motsats lill KL anges direkt i författningstexten deviktigaste undantagen från bevakningsskyldighelen. Hänvisningarna lill 4 kap.21 8 och 5 kap. 17 § syftar på den bevakningsfrihei som enligt dessa lagrumgäller för den som med anledning av ålervinning får en fordran i konkursenresp. för en kvittningsberättigad borgenär. Enligt 5 kap. 8 8 föreliggerbevakningsfrihei vid solidariska skuldförhållanden även i fråga omregressfordran som tillkommer en solidariskt ansvarig gäldenärs konkursbo i enmedgäldenärs konkurs. Slutligen hänvisas också lill nästföljande paragraf varipanlräiishavare generellt befrias frän bevakningsskyldighel för rätt lillbetalning ur den pantsalla egendomen. Även insätlare i bank m.m. är enligt denparagrafen befriade från skyldighet atl själva bevaka i bankens konkurs. Päförslag av lagrådei anges i del första styckel uttryckligen atl även begärdförmånsrätt mäste bevakas. Delta slår i saklig överensstämmelse med vad somgäller . Stycket har ocksä utformats språkligt i enlighet medlagrådels förslag. Närdel gäller fordringar som omfattas av lagen (1970:741) om statlig lönegarantivid konkurs gäller olika syslem beroende på om konkursenhandläggs som ordinär konkurs eller som mindre konkurs. 1 ordinär konkursförutsätts all fordringen har bevakats. Om fordringen är klar, skerbevakningarna genom förvaltaren. 1 mindre konkurs däremot är del i principkronofogdemyndigheten som utreder och prövar lönegaran-lianspråk. (A 1982:04) har i etl belänkande (SOU 1986:9) Ny lönegarantilag föreslagit att ett enhetligt syslem för prövning av an- 299 språk på utbetalning avgaranlimedel införs. Enligt förslaget skall förval- Prop. 1986/87:90 lårenta hand om löneborgenärernas anspråk i alla konkurser. Betänkandet 9 kap.har remissbehandlats och övervägs i . Iöverensstämmelse med såväl gällande rätt som KLförslagel har i paragrafensandra stycke tills vidare tagits upp en hänvisning fill de särskildaföreskrifter som gäller enligt lönegaranlilagen om all bevakning i vissa fallsker genom förvaltarens försorg. Enborgenär som till säkerhet för sin fordran har panträtt i fast eller lösegendom behöver inte bevaka fordringen för att fä rätt lill betalning ur denpantsatta egendomen. Enborgenär som har en fordran hos ell bankaktiebolag, en sparbank eller encentral föreningsbank pä grund av en insättning på räkning behöver inle bevakasin fordran i krediiinsiitutels konkurs, om uppgift om fordringen har lämnatsenligt 7 kap. 13 8 fjärde stycket. Paragrafensförsta stycke stämmer överens med 9 kap. 3 8 KLförslagel och 123 8 förstaslyckel KL. Del andra stycket, som saknar motsvarighet i KLförslagel,överensstämmer i sak med 3 8 iredje stycket lagen (1956:217) om vissakreditinrättningars konkurs. Enligtgällande ordning är en borgenär med panträtt skyldig atl i vissa fall avläggaborgenärsed. Regler härom finns i 123 8 andra och tredje styckena KL. Som enföljd av all institutet borgenärsed föresläs slopat har dessa båda styckenutmönstrats ur konkurslagen. Delbör påpekas att bevakningsfrihelen för panthavare endast tar sikte på rätt tillbetalning ur panten. Om borgenären befarar alt panten inte räcker till förbetalning av hela fordringen måste han för all komma i fråga för utdelning lillresterande del bevaka sin fordran. Utdelning i den delen kommer då att beräknassom för en oprioriterad fordran, såvida inte borgenären också har förmånsrättpå annan grund än panträtt. Allretentionsrätt likställs med handpanträtt framgår av 1 kap. 5 8 andra slyckel. Iett nyinsatl andra stycke återfinns bestämmelsen om bevakningsfrihei för insättningsborgenäreri 3 8 Iredje styckel lagen (1956:217) om vissa kreditinrättningars konkurs.Bevakningsfriheten gäller endast om fordringsbeloppel har tagils upp iförteckningen. Om förteckningen enligt insättningsborgenärens mening ulvisarelt för litet belopp måste han bevaka sin fordran. Ibevakningsinlagan skall fordringens belopp anges, om del är möjligl. Grunden för fordringen skall framgå tydligt. Om förmånsrätt yrkas, skall borgenären också tydligt ange grunden för den. Inlagan skall vara egenhän digt undertecknad av borgenären eller borgenärens ombud. Vid bevakningsinlaganskall borgenären i original eller bestyrkt kopia Prop. 1986/87:90 bifoga de handlingar som han vill åberopa till slöd för sitt anspråk. Bevakningsinlaganoch de handlingar som har bifogats denna skall ges in i tvä exemplar. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 9 kap. 4 8 KLförslagel och 101 8 första ochiredje styckena KL. inrådan har del första slyckel, som en konsekvens av ändringen 14 8,formulerats om i förhällande till det remitterade förslaget. 1paragrafen anges vad en bevakningsinlaga skall innehålla i främst materiellthänseende. I enlighet med kommitténs förslag har kraven skärpts. påpekar ulgör bestämmelserna om bevakningsinlagans utformning ochinnehåll regler av en särskild karaktär. Något direkt remedium mol den sombryter mot reglerna finns inte. Del är inte heller meningen att rätten skallgranska varje inkommen bevakningsinlaga och avvisa sädana inlagor som inteuppfyller kraven. Del är först i samband med all tvistefrågan prövas vid enförhandling som möjligheten lill avvisning står öppen om brislen dä alltjämtär så väsentlig all inlagan är otjänlig som grund för en jävsprocess. Avförsta stycket framgår att bevakningsinlagan skall ange den bevakadefordringens belopp. I vissa fall är del inte möjligt för borgenären allprecisera fordringsbeloppel. Detta kan vara fallet beträffande det allmännaskrav på skatter och avgifter eller skadeståndsbelopp. 1 dessa och liknande fallbehöver fordringens belopp inte anges. Den bevakande borgenären bör dä ibevakningsinlagan ange skälen för delta. Han bör också i inlagan försöka göraen ungefärlig beräkning av vad fordringen kan förväntas komma atl uppgå lill. Borgenärenskall vidare tydligt ange grunden för sin fordran. Om borgenären gör anspråkpä förmånsrätt, skall delta i likhet med vad som gäller anges i inlagan,liksom grunden för den yrkade förmånsrätten. All grunden skall framgå tydligtinnebär att den inle får anges i allmänna eller svävande ordalag. Slutligenskärps formkraven pä det sättet all borgenären eller hans ombud skallegenhändigt underteckna inlagan. Detta för med sig att telegrafisk bevakninginte godtas ulan en skriftlig bekräftelse. Deskärpta kraven syftar lill alt skapa ett bättre underiag för förvaltaren ochövriga borgenärer vid prövningen av den uppgivna fordringen. Som framgåtttidigare är del emellertid inle meningen all rätten redan när bevakningsinlaganges in skall pröva dess utformning eller innehåll. En remissinstans harföreslagit all reglerna om bevakning kompletteras med en bestämmelse som angeratt en bevakningsinlaga skall avvisas om formkraven inte är uppfyllda. En sädanbestämmelse förutsätter emellertid för sin lillämpning en mer ingåendegranskning från rättens sida än vad som enligt del föregående kan ansesbehövligt eller lämpligt pä delta stadium. En bestämmelse av det slaget bördärför inle införas. Sveahovrätt ifrågasätter om del inte bör uppställas en lidsgräns efler vilken enbevakande borgenär inle fär åberopa nya omständigheter till slöd för sittanspråk. Hovrätten anser atl borgenären senast vid föriikningssammanträdet -helst ännu tidigare - bör ange sin slutliga inställning i en kvarståendetvistefråga. Jagkan instämma i alt det är önskvärt alt den bevakande borgenären sä Prop.1986/87:90 tidigt som möjligt slutligt preciserar sin ståndpunkt. I praxis haremellertid 9 kap. den bevakande ansetts ha stor frihet när del gäller atlåberopa nya omständigheter till stöd för en bevakning eller atl i övrigtkomplettera och precisera denna. De skärpta krav pä en bevakningsinlagasinnehåll som jag nu föreslår bör visserligen medföra atl inlagorna blir merfullständiga från början. är del klart atl del inle går att helteliminera behovet av att kunna göra kompletteringar av olika slag. Inte sällanär del först vid föriikningssammanträdet som parterna kommer till insikt omvilka omständigheter som är rättsligt relevanta. Närdet gäller anmärkningar mot bevakningar har, som jag strax skall återkommatill, i rättspraxis upprätthållits stränga krav pä anmärkningsskriftensinnehåll. I princip mäste alla invändningar mot bevakningen och grundernahärför ha lagils upp i anmärkningsskriften. Nägon ändring har i praxis intemedgetls efter anmärkningstidens utgång. 1118föreslås atl en anmärkningsberälligad i störte utsträckning än skall fäåberopa nya grunder för en inom anmärkningstiden framställd anmärkning mot enbevakad fordran. Detta förslag syftar till att öka förutsättningarna förmateriellt rikliga avgöranden i jävsprocesser. Det är tydligt altinskränkningar i möjligheten atl komplettera och precisera bevakningen inle ärförenliga med del förslaget. Jag är alltså inte beredd att föreslå några sådanainskränkningar. Jagvill emellertid framhålla alt en borgenär inte bör kunna ändra yrkande ochgrund för bevakningen pä sådant säll att del inte längre rör sig om sammafordran. Om en sådan ändring skulle bli aktuell efter bevakningstidens utgång,måste borgenären återkalla sin bevakning och tillgripa efterbevakning för dennya fordringen. Deandra och tredje styckena överensstämmer i sak helt med gällande lag. Genastefter bevakningslidens utgång skall rätlen överlämna det ena exemplaret av deinkomna bevakningshandlingarna till förvaltaren. Förvaltarenskall skyndsamt upprätta en förteckning över de fordringar som har bevakats.För varje fordran anges dess belopp och, om förmånsrätt har yrkats, denåberopade grunden därför samt den plats i förmäns-rättsordningen som fordringenfår enligt borgenärens yrkande. Kopior av förteckningen skall skickas tillrälien och tillsynsmyndigheten. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 9 kap. 5 8 KLförslagel och 102 8 KL. 1förhållande till KLförslagel har paragrafen överarbetats språkligt. Vidare harinförts skyldighet för förvaltaren all skicka en kopia av bevakningsförteckningenocksä till tillsynsmyndigheten. Delta torde överensstämma med vad som redan nuförekommer i de flesta ordinära konkurser. 88 '"''P- Närrätten beslutaratt bevakning skall äga rum skall rätten , efter samrådmed förvaltaren, bestämma 1. dentid inom vilken anmärkningar får framställas mol bevakningarna, 2. var de till förvaltarenöverlämnade bevakningshandlingarna skall hållas tillgängliga för granskning, 3. tidpunkten för delförlikningssammanträde som skall hållas inför rätlen om anmärkningarframställs. Omdet visar sig vara lämpligare, får ett beslut enligt första stycket fatlassenare, dock senast vid bevakningstidens utgång. Anmärkningstidenskall bestämmas så att den utgör minst tvä och högst räknat fränbevakningstidens utgång. Om det behövs med hänsyn lill förhållandena ikonkursen, får en längre anmärkningstid fastställas. Föriikningssammanträdetfår inte hällas tidigare än tvä eller senare än frän utgången avanmärkningstiden. Underrättelserom vad rätlen har bestämt enligt denna paragraf skall tillställas förvaltaren,tillsynsmyndigheten, gäldenären saml de borgenärer som har bevakat fordringar ikonkursen. Paragrafenmotsvarar 9 kap. 6 8 KLförslagel och 103 8 KL. Det fjärde stycket är dock nytt. EnligtKL skall beslut i de frågor som avses i första styckel normalt fattas vidbevakningsfidens utgång. Dock medges i lagen alt avgörandet fär träffas förebevakningstidens utgång, om del lämpligen kan ske. KLförslagel innebär ingenändring av delta. Stockholmslingsräii framhåller atl tingsrätten normalt beslutar i dessa frågor samtidigtsom bevakningsliden fastslälls och atl detta system fungerar väl i nästan allakonkurser. Föregen del anser jag atl det förfarande som används vid harpraktiska fördelar. Bl.a. kan borgenärerna i del enhetliga förfarandetinformeras om anmärkningstiden redan i samband med att de tillställsinformation om beslutet alt bevakning skall äga rum. Jag förordar attbestämmelserna ändras sä att huvudregeln anger att rätten beslutar i de frågorsom anges i första styckel som rätten beslutar om bevakning. Stockholmstingsrätt redovisar emellertid en situation då del av tingsrätten anvisadeförfarandet inle slår väl ut. Om det inkommer bevakningar som är svårbedömdaeller avfattade på ett ovanligt utländskt språk, räcker inte den tidigarefastställda anmärkningstiden. Tingsrällen föreslår att del införs en möjlighetför rätten att senare förlänga anmärkningsliden. Denav beskrivna situafionen får antas uppkomma sällan. Dethar vidare ansetts (Welamson, Konkursrätl, s. 524) atl konkursdomaren, med stödav en analogisk lillämpning av 32 kap. 3 8 , har möjlighet allförlänga anmärkningsliden i den beskrivna situationen. Jag delar denuppfattningen. En uttrycklig bestämmelse i den nya konkurslagen om förlängningav tiden torde alltså kunna avvaras. Rättenskall informera bl.a. alla kända borgenärer om vad som sålunda har bestämts, som dessa tillställs information om bevakningen. Anmärkningsliden och de andra uppgifterna som avses i första styckel skalldäremot inte föras in i den kungörelse som utfärdas i anslutning till Prop.1986/87:90 beslutet om bevakning. Lagrådei anser alt de grundläggandebeslämmel- 9 kap. serna om rällens informationsskyldighet är av den karaktärenatl de bör las upp i lagen. Jag har inle något att erinra mot del.Föreskrifterna i fräga har tagils upp i ell nytt fjärde stycke. Föreskrifter omtidpunkten för utsändandet och andra detaljbeslämmelser bör däremot kunnameddelas i förordning. Underrättelserna lill borgenärerna m.fl. bör kunnabytas ut mot kungörelse enligt 15 kap. 3 8. Förvaltarenskall granska bevakningshandlingarna och, om han finner anledning tillanmärkning mot något yrkande om betalnings- eller förmånsrätt, skriftligenanmäla det till rätten inom den tid som har beslämts enligt 8 8 första stycket1.1 anmärkningsskriften skall grunden för anmärkningen anges tydligt. Skriftenskall vara egenhändigt undertecknad av förvaltaren eller dennes ombud. Ävenen borgenär som har bevakat en fordran i konkursen och gäldenären färframställa en anmärkning mol en bevakning. En sädan anmärkning skallframställas inom den lid och pä del sätt som anges i första stycket. Anmärkningsskriftenoch de handlingar som åberopas lill slöd för anmärkningen skall ges in i tväexemplar. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 9 kap. 7 8 första, iredje och Qärde styckenaKLförslagel. Den överensstämmer i stort med 104 8 KL. Somen nyhet anges i det förslå stycket att grunden för anmärkningen tydligt skallanges i anmärkningsskriften. Den bevakande borgenären bör genomanmärkningsskrifien få klarlagt i vilket avseende hans fordran inle hargodtagits. Denna skärpning av kraven på anmärkningsskriften skall ses motbakgrund av de mer liberala reglerna för ändring av grunden för en anmärkningsom föresläs i 11 8. I principiell överensstämmelse med 6 8 har införts enbestämmelse som ålägger förvaltaren skyldighet att egenhändigt undertecknaanmärkningsskrifien. Detta torde ske regelmässigt. andra styckel anges atl ocksä bevakande borgenärer i konkursen ochgäldenären är berättigade atl framställa anmärkning. Nägon skyldighet attgranska bevakningarna föreligger dock inle för dessa. Av hänvisningen lill detförsta stycket följer alt anmärkningen måste framställas inoman-märkningsfiden, att den skall vara skriffiig, att grunden för anmärkningenskall anges tydligt samt att anmärkaren eller dennes ombud måste egenhändigtunderteckna anmärkningsskrifien. Anledningenlill att den av konkurslagskommitlén (9 kap. 7 8 andra stycket KLförslagel)föreslagna begränsningen av förvaltarens gransknings- ochanmärkningsskyldighet när tillgångarna inte räcker till utdelning tilloprioriterade fordringar inte har lagils upp i milt förslag framgår av denallmänna motiveringen (avsnitt 2.6.2.1). Omen anmärkning görs av nägon av dem som har rätt lill del, gäller den ocksäför de andra, även om de inte har tagit del i anmärkningen. Paragrafenöverensstämmer i sak med 9 kap. 8 8 KLförslagel och 105 8 Prop. 1986/87:90 KL. 9 kap. Bestämmelsenslår fast all jävsprocessen inle är en angelägenhet som berör endast denbevakande och den som framställt anmärkningen. Genom vissa regler i de följandeparagraferna anges under vilka förutsättningar en sädan tvist fär biläggas.Normall krävs samtycke lill en förlikning av alla vars rätt är beroende avanmärkningsprocessens utgång. Vid förliknings-sammanträdet får dock förlikningingås om de närvarande är överens om det. Densom har rätt alt framställa anmärkning mot en bevakning får efteranmärkningstidens utgång till stöd för en gjord anmärkning åberopa även enannan omständighet än sädan som har angetts i anmärkningsskrifien. Eflerförlikningssammanträdet får dock en ny omständighet som innebär att grunden föranmärkningen ändras åberopas endast om omständigheten varken var eller borde havarit känd för den anmärkningsberättigade eller om del i övrigt finns särskildaskäl för atl ändå tillåla all omständigheten åberopas. Omen ny omständighet åberopas i ett annat sammanhang än vid föriikningssammanträdeteller vid en förhandling, gäller i fråga om formen för åberopandet vad somföreskrivs om anmärkning i 9 8 första stycket. Paragrafen,som saknar motsvarighet i KL, överensstämmer i sak med 9 kap. 9 8 KLförslagel. allmänna motiveringen (avsnitt 2.6.2.2) har skälen för att utvidga rättenatl åberopa nya grunder för en anmärkning redovisats. Som huvudregel föresläsgälla att en anmärkningsberälligad har rätt alt fram lill och medföriikningssammanträdet fritt åberopa nya omständigheter även om del innebäratt grunden för en framförd anmärkning ändras. Efter förlikningssammanträdetföreligger endast begränsade möjligheter att få åberopa sådana omständigheter.1 enlighet med kommitténs förslag tillåts detta ske om omständigheten sominnebär atl grunden för anmärkningen ändras varken var eller hadebort vara känd för den anmärkningsberättigade. Efler påpekande av enremissinstans har införts ytterligare elt skäl för alt få åberopa sädan ny omständighet efter föriikningssammanträdet. I syfte alt likställa den anmärkningsberättigade med den bevakande, som ju får åberopa nya omständigheter för sin bevakning ända intill dess tingsrät tens handläggning avslutas, föresläs atl den anmärkningsberättigade skall fä åberopa nya omständigheter åven efter föriikningssammanträdet om det föreligger särskilda skäl. Sådana skäl föreligger om del mol bakgrund av vad som har förekommit under tvistens handläggning framstår som oskä ligt all inle tillåta att den nya grunden åberopas. Detta kan vara fallet om den bevakande åberopar nya omständigheter lill stöd för sin fordran eller om den anmärkningsberättigade av någol annat skäl först pä elt sent stadium får klart för sig betydelsen av en tidigare känd grund. De föreslag na reglerna tar sikte pä att förhindra materiellt orikliga avgöranden. bör påpekas atlinskränkningen berör endast sådana nya omständigheter Prop. 1986/87:90 sominnebär atl den rättsliga grunden för anmärkningen ändras. Andra nya 9 kap.omständigheter fär åberopas fritt fram till dess tingsrättens handläggning avfrågan avslutas. Idet andra styckel föreskrivs all åberopandet av nya grunder skall ske i sammaform som enligt 9 8 gäller för anmärkningen som sädan, dvs. ett krav päskriftlighel och att ändringsskriflen ges in lill rätten. Framförs invändningenvid föriikningssammanträdet eller vid förhandling behöver dessaformföreskrifter inte iakttas. Denbevakande borgenären bör underrättas när en anmärkningsberälligad efteranmärkningstidens utgång vid något annal tillfälle än vid föriikningssammanträdeteller en förhandling åberopar en ny omständighet till Stöd för anmärkningen. Enbestämmelse om delta kan meddelas i förordning. Enborgenär fär den betalnings- och förmånsrätt som han har yrkat i sin bevakning,om del inte pä rätt sätt och i rätt tid har framställts nägon anmärkning molden. All anmärkning inle har framställts hindrar dock inte all talan omåtervinning väcks vid domstol. Harett yrkande om förmånsrätt lämnats ulan anmärkning, får del inte gå ut över demsom enligt lag har företräde lill betalning ur viss egendom. Etl yrkande omförmånsrätt som inle avser nägon i lag föreskriven förmånsrätt är utan verkan,även om någon anmärkning inle har framställts mot yrkandet. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 9 kap. 10 8 KLförslagel och 106 8 KL i den avEko-kommissionen föreslagna lydelsen. Eftersomjag inte tar upp den av kommittén föreslagna begränsningen av förvaltarensgransknings- och anmärkningsskyldighet (7 8 andra styckel KLförslagel) saknardel av kommittén för motsvarande situation förordade undanlaget i förstaslyckel andra meningen aktualitet. Somandra mening i första slyckel har tagits upp en bestämmelse som innebär altförvaltaren eller en borgenär kan väcka talan vid domstol om återvinning avfordran eller förmänsrätt, trots att nägon anmärkning inle har framställts.Givetvis måste dock fristerna enligt 4 kap. 20 8 iakttas. Angående motiven fårjag hänvisa lill den allmänna motiveringen (avsnitt 2.5.7.2). Riksskatteverkelpåpekar - med instämmande av kronofogdemyndigheten i - all del ivissa fall finns behov av atl i efterhand kunna framställa anmärkning mot enbevakad fordran. Verket tänker på sådana situationer där det efleranmärkningslidens utgång kommer lill förvalla-rens kännedom förhållanden somutesluter betalnings- eller förmånsrätt. Som etl exempel kan nämnas all delframkommer alt borgenär i samverkan med gäldenären har bevakat en fordran somsenare upplyses hell sakna rättslig grund. Missbrukav bevakningsförfarandel av sådant kvalificerat slag torde gä att komma lill rätta med i samband med atl förvaltaren upprättar utdel- 306 ningsförslagei.Står del klart att del rör sig om en skenfordran, skall Prop. 1986/87:90naturligtvis nägon utdelning för den inle beräknas. Del kan emellertid 9 kap.tänkas förekomma andra situationer där del inle är lika uppenbart atl utdelninginte skall förekomma. Att söka avgränsa de olika situationerna är emellertidvanskligt. Del finns risk för all man dä i alltför hög grad urholkaranmärkningsförfarandels preklusiva karaktär och därmed dess effektivitet. Jagär därför inte beredd atl införa en möjlighet alt i efterhand framställaanmärkning mot en bevakad fordran. Om en fordran har bevakats reservationsvisfår dock invändning alltjämt framställas efter anmärkningstidens utgång, i denmän del är motiverat med hänsyn lill den bevakande borgenärens precisering avsin fordran. Eventuell tvist fär i etl sådant läge, liksom , lösas påutdelningssladiei. Tvistangående en bevakad fordran Tvistefrågorsom har uppkommit genom framställda anmärkningar och som inte har förliktsskall handläggas vid ett förlikningssammanlräde inför rätten. Vid detta färförvaltaren, borgenärerna och gäldenären föra talan. Till sammanträdet skallförvaltaren, de borgenärer mot vars bevakningar anmärkningar riktats och de somframställt anmärkningarna kallas. Förvaltarenskall närvara vid sammanträdet. Atl han uteblir hindrar dock inle attsammanträdet genomförs. Tillsynsmydighelen har rätt all delta i sammanträdet. Rättenskall vid sammanträdel utreda tvistefrågorna och söka åstadkomma förlikning.De närvarande som har rätt att föra talan fär med bindande verkan för dem somhar uteblivit medge all en anmärkning förfaller eller inskränks eller uppdra ålförvaltaren atl ingå förlikning med en borgenär mol vars bevakning enanmärkning har gjorts. Är både en borgenär och en borgensman eller någon annansom förutom gäldenären ansvarar för borgenärens fordran närvarande och kan deinte enas, gäller borgenärens mening om inle de andra löser ut honom ellerställer betryggande säkerhet för fordringen.