prop · GA03135 · 1986-12-31 00:00:00 — Enligt uppfattning är det viktigt att endasiföretag med risk för allvarliga miljökonsekvenser i sä fall blir föremål försådan prövning och atl lagen alltså inte görs generelll tillämplig. 2.27 i : 1 likhet medulredningen anser länsslyrelsen att 6§ tredje stycket sista meningen i miljöskyddslagen bör upphävas. Behandling av vägfrågor ur miljösynpunkt bör ske utifrån mil jöskyddslagen i hela dess omfattning. Föreslagna bestämmelser om förprövning leder enligtutredningen i den praktiska tillämpningen till prövning av endasi etl fåtal fall - i princip typfall. utesluter inte atl förprövning - eller annan form för förstärkt miljövårdsinflytande - kommer all vara önskvärd i 79 väsentligtsiörre omfattning och det förutsätts att med Prop.föreslagen handläggningsform inle blir en i för hög grad begränsande faktor 1986/87: 135 för detta. Erfarenheten får ge vid handen om etl annalhandläggningsförfarande kan vara erforderligt liksom också formerna härför.Länsstyrelsen ser emellertid inte någol lämpligt alternativ tillutredningens förslag. 2.28 i Västerbottenslän: Länsslyrelsen delar utredningens uppfauning atl de bestämmelser i främstbyggnads- och väglagstiftningen som skall tillgodose miljöskyddsinlresset ärotillräckliga. tillstyrker därför all prövningen enligtmiljöskyddslagen kompletleras. 2.29 i Norrbottenslän: bedömer atl del i vissa fall kan vara av värde att pröva särskiltkontroversiella vågfrågor enligt miljöskyddslagen. Det finns dock redan i dagmöjlighet atl vid fastställelse av vägplaner och detaljplaner enligtbyggnadslagstiftningen ta erforderliga hänsyn fill miljön. Genom den avutredningen föreslagna kompletteringen av väglagen med bestämmelse ommiljökonsekvensbeskrivning bör den normala prövningen av vägärenden förbättrasoch behovet av särskild prövning enligt miljöskyddslagen minska. Länsstyrelsenanser därför att behovet av särskild förprövning av vägärenden hoskoncessionsnämnden måsle bedömas bli så begränsat atl det knappast kan varamotiverat att tillskapa den särskilda prövningsväg som föreslagen 10a§ avser.Utredningens förslag avslyrkes därför i denna del. 2.30 Svenska kommunförbundet:Utredningen föreslår att nuvarande bestämmelser i främst byggnads- ochväglagstiftningarna, som avser miljöskydd vid byggande av väg och gala,kompletteras med möjligheter till obligatorisk prövning enligtmiljöskyddslagen. Denkommunala planeringen genomsyras av en allmän strävan att ökamedborgarnas möjligheter alt medverka i arbetet, bredda informations- ochbeslutsunderlaget samt minska den kommunala byråkratin. Detta präglar även denkommunala markanvändningsplaneringen. Denna strävan har påverkat förslagettill ny plan- och bygglag, som f. n. bereds av . kommunala planeringsprocessen beaktas även miljöskyddets olika krav ochintressen, trots svårigheterna att dels precisera sakägarna och deras olikaönskemål, dels belysa konsekvenserna för hela samhället av planeradeskyddsåtgärder. Byggnadslagstiftningen,som genomgår en omfattande modernisering, ger möjlighet atl tahänsyn till olika krav för skyddet av lotalmiljön, så snart dessa blivitpreciserade och godtagna av samhället. Även väglagstiftningen erbjuder sådanamöjligheter. Medhänvisning lill ovanstående anser styrelsen att frågan om en ut byggd planeringsverksamhet kring gator, vägar, flygplatser och kraftled ningar bör få vila i avvaktan på ställningslagande till förslaget om ny plan- och bygglag. 2.31 : 6§ 3 st ML. Utredningen föreslär Prop. allbegränsningen för flygplatser, vägar och järnvägar som prövas i sär- 1986/87:135 skild ordning las bort. Detta förslag avser tUlåtlighetsreglerna och hälsasmed mycket stor tillfredsställelse av föreningen. De tillåtlighetsregler somfinns i speciallagstiftningen för flygplatser och järnvägar molsvarar nämligeninte ambitionsnivåerna i ML i allmänhet. Inte heller vad gäller väglagenuppnäs dessa nivåer. De problem som dessa slag av miljöfarlig verksamhet enligtföreningens mening har orsakat har till en del samband med formerna förprövningen av dem enligl speciallagstiftningen och med vilka som ärbeslutsfattare. Den frågan aktualiseras genom förslaget till en 10A§, vilkenbehandlas i det följande. 10 a § ML Här föreslår utredningen en begränsad tillståndsplikt förtrafikleder och för starkströmsledningar på mer än . Fömtsättningen äratt ska begära atl regeringen i elt enskilt fall förordnar omtillståndsplikt. Förutsättningen är vidare alt olägenhet av väsentligbetydelse av leden kan befaras. Föreningen anser atl förslagel är otillräckligt. Detförekommer inte sällan att vägdelar byggs på ett sätt som strider mot 4 §miljöskyddslagen utan all för den skull olägenhet av väsentlig betydelseuppstår och att en tillståndsprövning hos koncessionsnämnden i de fallen skullevara lämplig. Enligt föreningens mening måsle också sådana projekt tillståndsprövas. Del är vidare olämpligt att låta prövningspliktenbestämmas efter tvä flaskhalsar, nämligen dels och delsregeringen. Enligt föreningens bestämda uppfattning bör i stället följandekonstmktion väljas: Alla nyanläggningar och väsentliga ombyggnader eller andraåtgärder som rör trafikleder ska anmälas till naturvårdsverket.Naturvårdsverket avgör sedan humvida projektet ifråga ska undantas frånskyldigheten att begära tillstånd. Regeringen kopplas då inte in alls. lar ställning i frågan om tillståndsprövning, skaväghållaren/gatuhäl-laren (motsvarande) hålla etl samråd med allmänhetenmotsvarande det som regleras i I2a§ ML. Det är föreningens uppfattning att behovet av en regelrätttillständs-prövning enligt ML är myckel stort när det gäller störte vägbyggen.Föreningen kan vid behov ge departementet exempel pä faktiska fall där entillståndsprövning enligt ML hade varit mycket lämplig och där vägverketfungerat myckel illa som prövningsorgan. 2.32 : LRF ifrågasätterbehovet av särskild prövning enligt ML vid anläggande av vägar och flygplatser. Nuvarande prövningsförfarande enligt våg- och luftfartslagstiftningen skall i sig utgöra en väl avvägd balansering mellan olika samhällsintressen. Den föreslagna reformen innebär enligt förbundets mening en markant förskjutning till förmån för nalurvårdsinlresset eventuellt på markägarintressenas bekost nad. Föreslagna lagändringar innebär vidare en dubbelprövning som måsle anses förkastlig. Enligt LRF: s bedömning är det angeläget att inte sektors- 6 1986/87. 1 saml Nr 135 myndigheter berövasbestämmanderätten inom sina kompetensområden. Naturvårdsverketsstärkta position inger mol denna bakgmnd betånklighe- 1986/87: 135 ter. 2.33 i Sverige:LO tillstyrker också förslagen rörande miljöprövning av allmänna galor ochvägar----------------------- 2.34 : 1 beiänkandei föreslås atl miljöskyddslagens prövningsregler iprincip skall göras tillämpliga även pä väg-och gatubyggen. Som motiv härföranförs bl. a. atl den snabba utveckling som skett på trafikområdet har medförtatt miljöstörningar till följd av trafik med motorfordon blivit ett stortsamhällsproblem. Här ulgör buller och avgaser dominanta inslag istörningsbilden. Den nuvarande prövningsordning som tillämpas med slöd avbyggnads- och väglagstiftningen bör enligt utredningen kompletteras med enmöjlighel lill obligatorisk prövning i speciella fall enligl miljöskyddslagen.Tanken att på så sätt göra miljöskyddslagen i det närmaste heltäckande ter sigenligt förbundets uppfattning välgrundad. Ett genomförande av förslaget idenna del bör rimligen kunna ske utan att för den skull en tillkrånglad ochtungrodd administrativ prövningsprocess tillskapas. I förslaget betonas, attetl prövningsförfarande med stöd av miljöskyddslagen enbart avses omfattasådana vägfrågor som bedömer vara av den digniteten allsärskilda skäl talar för att en prövning bör ske utifrån allmänmiljöskyddssynpunkt. 2.35 iPiteå kommun: delar i stort vad utredningenanfört om behovet av miljöskyddsprövning av allmänna vägar och gator.Miljöskyddsintressena har helt fått vika för framför allt vägverketsintressen i fråga om vägsträckning. Miljö- och hälsoskyddsnämndens beslut iett par aktuella ärenden torde på ett utomordentligt sätt belysa detta. Nämnden ifrågasätter dock på en punkt utredningens förslag,dvs. Med hänsyn verketssvårigheter bl.a. att få kunskap om behovet av sådana prövningar börinitiativrätten tillfalla samtliga tillsynsmyndigheter. 2.36 Miljöcentrum ochMiljövårdsgruppernas riksförbund: Vi delar i övrigt utredningens förslag attallmänna vägar och gator skall kunna bli föremål för prövning enligtmiljöskyddslagen. Byggnads- och väglagstiftningen, som reglerar miljö-och hälsoeffekter av vägar och gator, tillvaratar f. n. inte miljöintresset påett tillfredsställande sätt. Bilenär vår största enskilda luftförorenare och åstadkommer dessutom betydandebullerstörningar. Mot den bakgrunden är det naturligt att vägar och gator skallkunna prövas enligt miljöskyddslagen. Utredningenföreslår dock atl miljöskyddsprövning enligt miljöskyddslagen av allmännavägar och gator inte skall bli en regel utan skall kunna ske i speciella fallefter initiativ av genom hemställan till regeringen. Vi menar all allmänna vägar och gator mot bakgrund av sinstarkt Prop. miljöstörande karaktär alltid bör prövas enligl miljöskyddslagen av 1986/87: 135 koncessionsnämnden. Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig överutredningens förslag till miljökonsekvensbeskrivning är positiva till förslageleller lämnar det utan erinran. Några remissinstanser anser att ävenbyggnadslagstiftningen bör kompletleras med motsvarande krav vad gäller galor. 3.4 : Avsnitt 3.9.4 behandlarmiljökonsekvensbeskrivning. har redan i samband med att förslageltill miljökonsekvensbeskrivning redovisades fill utredningen anfört alt verketär berett att inarbeta miljökonsekvensbeskrivning i sina vägplaner. Som framgårav förslaget skall miljökonsekvensbeskrivningen utgöra en del av denobjektbeskrivning som upprättar. Arbetet med att anpassamiljökonsekvens-beskrivning lill anvisningar för redovisning avutrednings- och arbetsplaner pågår. har under hand meddelatnaturvårdsverket att frågan kommer att diskuteras med underhöslen 1983. Metodiken med miljökonsekvensbeskrivning kan ytterligareförbättra beslutsunderiagel vid vägplanering och är därför berett altUllämpa den. Om miljökonsekvensbeskrivning och bättre kontakt mellannaturvårdsverket och länsstyrelserna inte bedöms ge förbättrad hänsyn tillmiljöskyddet kan acceptera en förändring av väglagstiftningen genomaU samrådsförfarandet i de tidiga planeringsskedena utvecklas och lagregleras, 3.7 : En fömtsättning för enförbättrad miljöprövning är givetvis atl miljöpåverkan av ett enskilt företagutreds och beskrivs på ett ändamålsenligt och lättförståeligt sätt.Utredningens förslag fill krav på s. k. miljökonsekvensbeskrivning genom etttillägg i väglagen (VL) tillstyrkes därför av . Enligl ulredningen är del inte nödvändigt med etl liknandeobligatorium när det gäller galor vars planläggning sker enligtbyggnadslagstiftningen. Verket delar inte hell denna uppfattning. Denplaneringsprocess som aktualiseras enligt planlagstiftningen är i första handavsedd att reglera markanvändningen och inle att detaljreglera utförandet aveventuella åtgärder för att minska miljöpåverkan. Detta får också till följdatt det i planhandlingarna ofta saknas en behandling som är av liknandekvalitet som en miljökonsekvensbeskrivning. De största miljöproblemen kring de kommunalagatorna/vägarna finns kring sådana gator/vägar som tillkommit med hjälp avbidrag från staten. Del är också kring dessa objekt som behovet av en fördjupadmiljökonsekvensbeskrivning är störst. Åven om inle till fullo delarutredningens bedömning 83 av behovet avmiljökonsekvensbeskrivningar för sådana vägar/gator som Prop. planläggs medstöd av byggnadslagstiftningen anser verket atl del inte är 1986/87: 135befogal att införa en obligatorisk miljökonsekvensbeskrivning för alla objektgenom en ändring i byggnadslagstiftningen. Däremot anser verket atl del ärangeläget att underlagsmaterialet för sådana vägar, som är berättigade fill s.k. objektsbundna bidrag, väsentligt förbättras. Detta kan bäst åstadkommasgenom atl krav på en miljökonsekvensbeskrivning uppställs som förutsättning föratl bidrag skall ulgå. Denna miljökonsekvensbeskrivning bör givetvis ställasupp efter samma principer som gäller för vägar som planläggs med stöd avväglagen. Närdel gäller utformning och omfattning av miljökonsekvensbeskrivningar bör detav och gemensamt framtagna förslaget kunna tjäna somgrund. Närmare anvisningar bör utarbetas av i samråd mednaturvårdsverket. 3.9Statens planverk: stöder utredningens uppfattning atl enmiljökonsekvensbeskrivning i form av systematisk sammanställning av förväntademiljöeffekter och planerade skyddsåtgärder bör vara obligatoriskt i sambandmed vägprojekt. Förslaget atl i väglagen föreskriva om former och innehåll m.m. ang. konsekvensbeskrivningen anser planverket väl motiverat. Omkonsekvenserna har utretts i samband med den fysiska planeringen bör del dockkunna räcka med en hänvisning härtill. Det bör observeras att trotsutredningens förslag till ändring i väglagen mycket av dessa redovisningarbygger på frivillighet eftersom några formella krav på planer utöver arbetsplanfortfarande inte finns. Planverketvill i sammanhanget anmäla intresse för atl medverka i del fortsatta arbetetmed miljökonsekvensbeskrivningar. Det är angeläget at kopplingen mellan dessabeskrivningar och den kommunala markanvändningsplanläggningen enligl BL ochsenare PBL blir klarlagd fullt ut. 3.13 Statskontoret: Enligtstatskontorets mening bör åtgärderna för att åstadkomma ett ökat hänsynstagandetill miljöskyddsinlresset inriktas på att konkretiseramiljöskyddsbestämmelserna i väglagstiftningen. Det kan ske genom att enobligatorisk miljökonsekvensbeskrivning införs i huvudsak enligt det förslagsom har utarbetats gemensamt av och . 3.14 : RRV anseratt en miljökonsekvensbeskrivning kan vara ett lämpligt instrument om syftet äratt bereda miljömyndigheterna och allmänheten möjlighet att tidigare än förnärvarande deltaga i planeringsprocessen. Genom att del är väghållaren somuppräuar redovisningen bör det inle möta några problem atl integrera denna medbeskrivningar av vägprojektets övriga konsekvenser. Utredningen redovisar emellertidinget underlag som styrker utredningens påstående alt nuvarande syslem förbedömning av miljöeffekter ej är godtagbart. RRV anser atl beslut om särskildmiljökonsekvensbeskrivning inle bör fattas innan sådanl beslutsunderlagframtagits. 3.17 Länsstyrelseni : delar utredningens all- Prop. manna inställning till all störningar från vägar och gator kan vara avsådan 1986/87: 135 omfattning att ökad uppmärksamhet bör ägnas miljöaspekterna vid plane ring och byggande. För att miljösynpunkterna skall kunna beaktas på elt relevantsätt krävs att frågorna behandlas på ett mycket tidigt stadium avplanläggningen. Länsslyrelsen tillstyrker därför förslaget om miljökonsekvensbeskrivning. 3.18 Länsstyrelseni : Utredningens krav på behovet av miljökonsekvensbeskrivning vid utbyggnad eller ombyggnad av gata synes något oklart. Utredningen framhåller att kraven på redovisning av miljö konsekvenserna vid nyanläggning eller ombyggnad av gata i princip inte bör vara lägre än vad som gäller för allmänna vägar. Någon komplettering i byggnadslagstiftningen motsvarande de bestämmelser om miljökonsek vensbeskrivning, som föreslagits i våglagen, har dock utredningen funnit inle vara behövlig. Enligl mening kan delta tolkas så alt någon fördjupad redovisning av miljöeffekterna genom gatubyggnad i tät ortsmiljö inle är behövlig. 3.20Länsstyrelsen i : Utredningen föreslår alt en miljökonsekvensbeskrivningalltid skall upprättas vid byggande av väg. Någon sådan beskrivning föreslåsdock inle vid byggande av väg eller gata inom detaljplanelagt område.Länsstyrelsens erfarenhet av dessa frågor är atl miljöskyddsfrägorna här ärminst lika väsentliga som vid byggande av väg utanför planlagt område. Både förberörda sakägare och myndigheter vore del en fördel om miljökonsekvensernafinns redovisade även vid byggande av väg eller galor inom planlagt område.Länsstyrelsen föreslår därför atl byggnadslagstiftningen tillföres motsvarandebestämmelser om krav på miljökonsekvensbeskrivning som utredningen föreslagitbeträffande allmänna vägar. 3.23Länsstyrelsen i : delar utredningens uppfattning atlbehovet av miljöskyddsåtgärder klarläggs och beaktassamtidigt med övriga planeringsåtgärder för atl få en samlad bedömning av helavåg- eller Irafikregleringsföretagets konsekvenser. Föratt förbättra underlaget för en sådan bedömning och för att underlättasamrådsdiskussionerna understryker behovet av en miljökonsekvensbeskrivningoch tillstyrker därför förslaget om införande av en obligatorisk sådanbeskrivning. Det är angeläget alt denna görs så fullständigt som möjligt, såatt såväl bevarande- som exploateringsintressen belyses. Det år därför vikligtatt miljökonsekvensbeskrivningen tillkommer i samråd med en vid krets avintressenter, bl. 3.25Länsstyrelsen i : vill i delta sammanhang påpeka atl etl stort antal människor utsätts för olägen heter från fordonstrafiken, vilka överskrider vad som är acceptabelt ur miljösynpunkt. En slor del av dessa olägenheter uppslår inom tätbebyggda områden. Del är således väsentligt att även byggnadslagen kompletteras, 85 påmotsvarande sålt som föreslås för väglagen, med skyldighet all upprätta Prop.miljökonsekvensbeskrivning för byggande av gata. De allmänna råd /87:135 planering av stadens trafiknäl (TRÅD) som planverket har utarbetat utgörinte enligt uppfattning vad man menar med miljökonsekvensbeskrivningar.Vidare bör systemet med miljökonsekvensbeskrivningar även avse enskilda vägar,när dessa berör väsenfiiga hälso- och miljövårdsintressen. 3.26 i län: kommunala markanvändningsplaneringen berörs olika miljöskyddsfrägor somför bedömningen om erforderlig hänsyn behöver belysas i planeringsunderlaget.Vid samråd enligl byggnadsstadgan ställer regelmässigt krav påkompletterande redovisningar där oklarhet råder i fråga om t.ex. trafikbulleroch vilka äigärder som planeras för att minska buller till godtagbar nivå. Motdenna bakgrund och med hänsyn till utredningens krav på ett bättre beaktande avmiljöskyddskraven lorde även byggnadlagstiftningen utan slörra ölägenheterkunna kompletteras med krav på en särskild miljökonsekvensbeskrivning i planerdär trafikmiljöfrågor ingår. 3.27 i Västernorrlandslän: Utredningen föreslår atl i väglagen införs en bestämmelse om att, såsnart fråga väckts om byggande av allmän väg, väghållaren skall underplaneringsarbetet fortlöpande lämna en miljökonsekvensbeskrivning. Attmotsvarande också bör gälla gata anges i utredningen men man anför samtidigtatt del inle, med hänsyn till redan gällande bestämmelser, är erforderligt attinföra detta i byggnadslagstiftningen. anser det dock lämpliglatt byggnadslagstiftningen - i varie fall i samband med tillkomsten av PBL -får en med väglagen likvärdig avfaltning på denna punkt. Meningenär således nu att berörda myndigheter och andra med börian i tidigtplaneringsskede fortlöpande skall ha möjligheter atl ta del av en successivtkompletterad miljökonsekvensbeskrivning. Förslagel på denna punkt hälsas medtillfredsställelse. En viktig fråga är dock hur myndighet och allmänhetgaranteras kännedom om att etl planeringsarbete över huvud taget påböriats.Denna fråga får anses vara avgörande för om avsikten medmiljökonsekvensbeskrivningen skall bli den avsedda. Bl.a. måste berördmyndighet få erforderlig kännedom om planeringen för att kunna ta ställningtill i vad mån en förprövning är motiverad. Såvitt förstår hardenna fråga inte behandlats i utredningen. deltar formellt inte ien vägplanering förrän i fastställdseskedet. En annan ordning, som garanteraren information i ett tidigt planeringsskede, bör säkerställas. Detta kan t.ex. ske genom en direkt föreskrift om skyldighet atl införa en anmälan i ortspressenom tillgängligheten av en miljökonsekvensbeskrivning. Berörd myndighet såsomexempelvis bör härutöver ges särskild anmälan. 3.28 Länsstyrelseni : vill i detta samman hang påpeka att ett stort antal människor utsätts för olägenheter frän fordonstrafiken, vilka överskrider vad som är acceptabelt ur miljösyn- 86 del av dessa olägenheter uppslår inom tätbebyggda områ- Prop. Det ärsåledes väsentligt att även byggnadslagen kompletteras, på 1986/87: 135motsvarande sätl som föreslås för väglagen, med skyldighet att upprättamiljökonsekvensbeskrivning för byggande av gata. De allmänna råd för planeringav stadens trafiknäl (TRÅD) som planverket har utarbetat utgör inle enligl länsstyrelsensuppfattning vad man menar med miljökonsekvensbeskrivningar. Vidare börsystemet med miljökonsekvensbeskrivningar även avse enskilda vägar, när dessaberör väsentliga hälso- och miljövårdsintressen. 3.30 : Utredningen föreslår atti väglagen före skrivs skyldighet för väghållaren att, så snart fråga väckts om byggande av väg, redovisa de förväntade miljöeffekterna samt förslag till de skydds åtgärder eller andra försiktighetsmått som behövs för atl förebygga eller avhjälpa olägenheter frän trafiken. Redovisningen skall ske i form av en miljökonsekvensbeskrivning. Den föreslagna miljökonsekvensbeskrivningen kan varaändamålsenlig men styrelsen ställer sig tveksam till att dess upprättanderegleras i väglagen. I och med ställningstagande vad gällervägtrafikbuller, förändringar i vad som får räknas som väganordning saml attslalsbidrag kan utgå till bullerskyddsålgärder utmed bidragsbesrättigade vägaroch gator, har en förändring i synsättet på dessa frågor kommit fram. Styrelsenavstyrker därför den föreslagna ändringen i väglagen. 3.31 : Utredningenföreslår en 13 a § med krav på en miljökonsekvensbeskrivning. Föreningen har verkat för attmiljöeffektbeskrivningar införs i . Enligt föreningens mening är sådanainte särskilt meningsfulla om de inte kan granskas inför en opartiskmyndighet. Förslagel är här otillräckligt. Att den som ska bygga en trafikled(den som ansvarar för leden) ska vara ansvarig för upprättandet avbeskrivningen kan accepteras. Däremot vore det inte meningsfullt att lägga isamma organs hand att bedöma humvida beskrivningen är tillräcklig. I den mån föreningens under 10 a § ovan uttryckta önskemålom en omfattande prövningsplikt för trafikleder förverkligas, kommer prövningenav själva beskrivningen att göras vid tillståndsprövningen. Detta voretillräckligt (förutsatt att det är koncessionsnämnden som är tillståndsmyndighel).Om däremot föreningens önskemål inle vinner bifall, krävs det för att ändringeninte ska bli bara kosmetisk atl miljöeffektbeskrivningen kan prövas separat vadgäller frågorna humvida den tar upp alla relevanta aspekter och huruvida denbelyser dessa på etl godtagbart sätt. Föreningen avstyrker därför förslagets kombination av 29 boch c §§ och väglagens 13 a § men tUlstyrker principen som sådan attmiljöeffektbeskrivningar ska upprättas innan beslut fattas som kan inverka påhur en trafikled byggs samt föreslår att miljöeffektbeskrivningarna kan prövasinför opartisk myndighet. 4Elektriska anläggningar Prop. 1986/87'135 Utredningens förslag i fråga om förprövningsplikt för elektriska anläggningarhar fått ett blandat mottagande av de remissinstanser som har yttrat sig i dendelen. Över utredningens förslag lill förtydligande i 1 § ML har endast etlfåtal remissinstanser yttrat sig. Verket görgällande att lagen (1902: 71 s. 1) innefattande vissa bestämmelser omelektriska anläggningar täcker alla miljöaspekter. Valtenfallsverkel däremottillstyrker ändringen. 4.7 : Ulredningen har föreslagit en ändring i 1 § 2 st ML för att undanröja tveksamhet om ML; s tillämplighet. Vidare har ulredningen föreslagit att regeringen på framställan av ges rätt att - på motsvarande sätt som föreslagits beträffande vägar och gator - förordna om förprövning enligt ML beträffande enskilda kraftled ningar med högre spänning än . har tidigare av styrkt en obligatorisk tillslåndplikl för högspänningsledningar av nämnda typ. Med den konstruktion utredningen föreslagit kan dock verket tillstyr ka förslagel.