prop · GA0313 · 1986-12-31 00:00:00 — Kammarkollegiet, stiftsnämnderna i och samt Flobypastorat har yttrat sig över förslaget att medel från försäljningen av en f. d.tjänstebostad får användas för att bekosta anskaffandet av en annan prästbostadoch av nya expeditionslokaler. i har avstyrkt förslaget: Att pastorat för prästlönefondsmedel anskaffar och håller bostäder i beredskapåt präster som eventuellt kan tänkas välja sådan boendeform kan ,., inteanses stå i överensstämmelse med förvaltningslagens krav om att Prop.1986/87:13 prästlönetillgångarnas avkastningsförmåga skall tillgodogöras påekonomiskt bästa sätt. Inte heller torde pastorat särskilt ofta ha behov avatt uppföra separata expeditions- och arkivlokaler. Sådana lokaler torde lämpligarekunna hyras eller inrymmas i andra pastoratsägda byggnader. Kammarkollegiettillstyrker förslaget, såvitt det avser investering i expeditionslokaler, ochfortsätter; Dennarätt bör emellertid också omfatta medel som flutit eller flyter in vid avyttringav andra tidigare prästgårdar som blivit löneboställen och förvaltas avpastorat - särskilt om de anskaffats för utdebiterade medel. Pastoratetbör få den föreslagna utvidgade möjligheten att använda ersättning som härrörfrån tidigare prästgård till anskaffande av ny prästbostad men måste denna i såfall anordnas på fast egendom eller tomträtt som kan bli löneboställe förpastoratet. Pastorsexpedition som bekostats med sådana ersättningsmedel måsteockså inrymmas på löneboställe. ,kammarkollegiet, länsstyrelserna i , , ochVästernorrlands län, domkapitlen i , , och samtstiftsnämnderna i , , , och har yttrat sigöver förslaget om en inventering av prästgårdsbeståndet. 1 några län eller stift har antikvariska inventeringar slutförts.Det påpekas dock att dessa bör kompletteras med inventeringar som beaktarockså andra intressen. Riksantikvarieämbetetupplyser att ämbetet har anvisats medel för sammanställning, komplettering ochutvärdering av prästgårdsinventeringarna och fortsätter; Ävenmed beaktande av denna tillfälliga resursförstärkning för RAÄ och SHMM:s egendel, måste det till ett helhjärtat engagemang också från stiftsnämndernas sida.Minst lika angeläget är det att framhålla att även regionala insatser genomlänsantikvariernas och länsmuseernas försorg behövs för att deaktuella inventeringarna skall kunna genom- och slutföras framgångsrikt. Sådanaregionala insatser kan - som RAÄ och SHMM tidigare framhållit - knappast skeutan tillskott av ytterligare AMS-medel. Ävendomkapitlet i Väslerås och stiftsnämnden i påpekar att särskilda resurserbehövs för att inventeringen skall bli färdig . Domkapitleti finner tiden fram till föreslagen tidpunkt för reformensgenomförande för kort för en inventering; Denantikvariska genomgången av samtliga prästgårdar beräknas ej hinna bli klartill föreslaget datum för tjänstebostadsskyldighetens upphörande ,vilket kommer att innebära svårigheter att bestämma vilka prästgårdar, somskall anses vara särskilt skyddsvärda vid detta datum. Stiftsnämndeni ser emellertid ingen avgörande olägenhet med det: Inriktningen för inventeringen bör vara att arbetetslutförs före refomens Prop. 1986/87:13 genomförande men några störreolägenheter blir det knappast om beslut hos stiftsnämnd och länsstyrelsemeddelas först när prästgård iklätt sig lönebo-ställsnatur. Skulle försäljningbli aktuell , kan stiftsnämnden höra i ärendet föratt minska risken för oöverlagda åtgärder. Kammarkollegiet föreslår en regel om samrådsskyldighet förstiftsnämnd i samband med försäljning av skyddsvärda prästgårdar: Kammarkollegiet vill upprepa sitt förslag iyttrande över departementspromemorian om delegering av beslut i ärenden omtjänstebostad för präst att i FFKJ införs en regel om skyldighet förstiftsnämnd att före försäljning av en kulturhistoriskt värdefull prästgårdinhämta () yttrande däröver. Som kollegietsamtidigt framhöll, är det angeläget med tidigt samråd mellan pastorat ochkulturminnesvårdande organ, när fråga om ändring av dispositionen beträffandeprästgård eller tidigare prästgård aktualiseras. Bestämmelser som säkerställersådant samråd bör meddelas. I promemorian slås också fast att det är viktigt attkartlägga prästgårdsbeståndet, innan man avvecklar detta system. Länsstyrelsendelar denna uppfattning. De av stiftsnämnderna och länsstyrelserna pågåendeprästgårdsinventeringarna bör därför få slutföras innan reformen träder ikraft. Även om prästgård inte anses så skyddsvärd att den kan omfattas avbeslut om byggnadsminnesförklaring kan den anses böra bevaras som löneboställeoch är då alltjämt omfattad av skyddsbestämmelser, som bl. a. beaktarnaturvårdens och kulturminnesvårdens intressen. Prästgårdsinventeringarnasslutförande måste enligt mening också vara ett viktigt underlagför pastoraten vid bedömning av användandet av prästgård eller utrymmen idensamma, om den inte skall användas som bostad åt församlingspräst. Länsstyrelserna i och framförliknande uppfattningar. i föreslår att stiftförsöksvis blir som första stift föremål för den inventering som avses genomfördav och församhngs- ochpastoratsförbund. Härigenom kan snabbt värdefulla erfarenheter göras för detfortsatta arbetet omfattande hela riket. En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig överförslaget har helt eller i huvudsak tillstyrkt förslaget att avskaffa boställsnämndernaper . , som vill senarelägga tjänstebostadssystemetsavskaffande åtminstone , föreslår dock att också boställsnämndernaupphör vid denna senare tidpunkt. Boställsnämndernas kompetens, sakkun- skåp ochlokalkännedom behövs nämligen under den inventering, som Prop. 1986/87:13föreslås föregå tjänstebostadssystemets upphörande. Obestridligen har en viktig ändring inträffat genom 1983års inomkyrkliga ekonomiska utjämningsreform som innebar att det nära sambandetmellan lönetillgångarnas avkastning och lönekostnaderna bröts. Den tyngdpunktsförskjutningfrån det statligt ekonomiska intresset till motsvarande kyrkokommunala som varen av refomens effekter väcker i sin yttersta konsekvens frågan om någon statligtillsyn överhuvudtaget är nödvändig speglad mot den kommunala kompetensensvillkor. Förvaltningen av den kyrkliga jorden präglas av"spänningen mellan församlingslivets kyrkokommunala förankring och detstatliga överinseende, som sedan refomationen utövas på riks- ochstiftsplanet" (prop. 1970:168 s 43). Bestämmelserna syftar till att"tillvarata intresset av att den kyrkliga egendomen bevaras och kommer tillanvändning för det ändamål vartill den donerats av enskilda, anskaffats avförsamling eller pastorat och anslagits av kronan" (ibidem). ekonomiska reform hade inte sådan räckvidd attockså dessa grundläggande principer bröts, vilket förtjänar att uppmärksammas.Mot bakgrund härav och det särskilda skydd som den specialreglerade egendomentillförsäkrades genom de nya bestämmelserna i punkten 9 övergångsbestämmelsernatill regeringsformen är fortsatt statlig tillsyn motiverad och önskvärd.Därutöver må anföras att det allmännas intresse av att också den kyrkligaegendomen förvaltas enligt gällande regler och vedertagna ekonomiska principeralltid kan motiveras utifrån omsorgen om och ansvarstagandet för de värdendenna egendom representerar. Kammarkollegiet instämmer i utredningens överväganden iövrigt under detta avsnitt. Kammarkollegiet tillstyrker att boställsnämndernaavskaffas. Arbetsuppgifterna kan då läggas på annan huvudman eller upphöra. Samtliga hörda lantbruksnämnder anser att boställsnämndernakan avskaffas. Som skäl härför anförs bl. a. boställsnämndernas oftast mycketbegränsade medverkan i strukturrationaliseringen. De täta och ofta godakontakter lantbruksverket har med kyrkan i hithörande frågor sker nästan alltidmed stiftsnäninderna. Lantbruksstyrelsen tillstyrker därför att boställsnämndernaavskaffas och att det samlade förvaltningsansvaret för kyrkans jord och skogläggs på stiftsnämnderna. Liknande uppfattningar har framförts av de övrigaremissinstanser, som stöder förslaget. i har visserligen tillstyrktförslaget men pekar på några nackdelar: Ett avskaffande av boställsnämnderna förenklaradministrationen och skapar kortare och därmed förhoppningsvis även snabbarebeslutsvägar. Sett ur pastoratens synpunkt innnebär visserligenförslaget att beslutsvägarna förkortas men det blir längre tillbeslutsfattarna. Förslaget kan sägas vinna i administrativ effektivitet menförlorar i flera andra avseenden. Många pastorat är beroende av att ha tillgång till densakkunskap och kompetens som kanske framför allt boställsnämndernas ordförande besitter. Dendagliga kontakten och närheten till pastoraten har naturiigtvis ökat Prop.1986/87:13 ordförandenas kunskaper om och intresse för pastoraten. Dengeografiska närheten och lokala förankringen hos beslutsfattarna upplevs avpastoraten som en tillgång. Det har säkert även hos många pastorat varitlättare att kontakta boställsnämnden än myndigheten stiftsnämnden. 1 den mån boställsnämnderna avskaffas bör övervägas om ivart fall inte övergångsvis en modifierad boställsnämndsorganisation kunde varalämplig. stift kunde här tjäna som förebild med en för alla boställsnämndergemensam ordförande. Mot förslaget att boställsnämnderna skall upphöra i sinnuvarande form finns sålunda enligt stiftsnämndens förmenande inget att erinra.Man bör dock utreda möjligheten att ha en kompetensinstans mellan pastorat ochstiftsnämnd och söka lösningar som inte ökar avståndet mellan pastoratet ochförvaltningen av bostället vilket ofta är kyrkans närmiljö. cenlralstyrdse har en liknandeuppfattning; som centralstyrelsen alltså tillstyrker boställsnämndernasavskaffande i deras nuvarande funktion vill centralstyrelsen betona vikten avden erfarenhet och kunskap inom jordbruksförvaltningens område, som finnssamlad inom boställsnämnderna. Det är angläget att denna sakkunskap tas tillvara även i fortsättningen, vilket lämpligen kan ske genom att låta boställsnämndernaha samma uppgifter beträffande löneboställenas jordbruk och Lunds domkyrkasfastigheter, som man har beträffande de jordbruksfastigheter somstiftsnämnderna förvaltar, dvs. Boställsnämndernasbefattning med löneboställenas jordbruk skulle därmed bli att som expertorganbiträda förvaltaren med råd och rekommendationer. En sådan förändring av boställsnämndernasfunktion och uppgifter skulle också kunna kombineras med en förändring av boställsnämndsorganisationen.Ett färre antal boställsnämnder med större distrikt skulle kunna medföra enbättre anpassning till de lokala förhållandena vad gäller den geografiskafördelningen av landets jordbruk. Funktionen som rådgivande organ åtförvaltaren innebär också att boställsnämnderna mer bör ses som ett renodlat jordägarorgan. Förslaget har avstyrkts av i , stiflsnämndernai och samt lordbruksarrendatorers Förbund. Boställsnämnderna har utgjort en stabiliserande faktor imånga avseenden för de olika åsikter och uppfattningar som gjorts gällande isamband med arrendesättningar och kostnadsregleringar. Deras sakkunskap ocherfarenhet har haft betydelse för bedömning av arrendesättning,kostnadsfördelning osv. Det måste beaktas, att i relation till de stora värdenvarom här är fråga kan kostnaderna för boställsnämndernas verksamhet inte ansesvara så höga, att boställsnämnderna skulle kunna anses vara olönsamma. Boställsnämnderna bör därför i någon form bestå.Domkapitlet anser därvid, att nämnderna kunde nedbringas så att envar av dembestod av allenast en person, lämpligen då ordföranden som då benämnesförslagsvis boställssakkunnig. En sådan boställssakkunnig behålles i varje boställsdistriktmed samma arbetsuppgifter som boställsnämnden f. n. innehar. Denföreslagna lösningen torde vara den mest ekonomiska inte minst om man därvid beaktar de ökade möjligheter till samförståndslösningar på saklig grund vartill den boställssakkunnige kan bidraga på grund av sin opartiska ställning, sin rutin och sina kunskaper. Stiflsnämndeni konstaterar att stiftets fem boställsnämnder har full Prop.1986/87'13 sysselsättning med arrendegårdarna och fortsätter: Inteminst beroende på utvecklingen på arrenderättens område har det också blivitallt svårare att förvalta arrendejordbruk. För boställsnämndsordföran-dena hardetta inneburit att de allt oftare måste ställa sin sakkunskap till pastoratensoch församlingarnas förfogande. har erfarit att de kyrkligaförvaltarna i allmänhet saknar tillräckliga kunskaper om jordägarens ställningi ett arrendeförhållande. Antalet tvister hos arrendenämnder och domstolar hadesannolikt varit större om inte boställsnämnderna i kraft av sin sammansättninghade kunnat bl. a. vid arrendesättningen göra avvägningar mellan jordägarensoch arrendatorns intressen. Trots detta har boställsnämnderna kommit attuppfattas som ett renodlat jordägarorgan. Stiftsnämndenvill hålla på principen om enhetliga arrendenormer för de kyrkligaarrendegårdarna. I en längre driven decentraliserad förvaltning löper dennaprincip stor risk att gå förlorad. Rationaliseringsprocessen skulle inte hellergagnas av en decentralisering. Sålänge pastoraten skall agera som ägare av löneboställenas jordbruk gentemot arrendatorernaoch i förhållande till utomstående, bör boställsnämnderna inte avskaffas. Ensådan viktig uppgift som arrendeuppskattning kan helt visst inte utföras varesig bättre eller billigare genom något annat förfarande. Ingen av de antyddalösningarna (inrättandet av särskild tjänst, konsulter) passar för Lunds stiftsvidkommande. vill hellre se en lösning där man i de olika stiftenskall kunna få välja om man vill behålla boställsnämnderna eller ordnatillsynen på något annat, för stiftets förhållande lämpligt sätt. Stiftsnämndeni anser också att boställsnämnderna har en viktig funktion att fylla ochavslutar: Omdet skulle befinnas nödvändigt att utifrån förhållanden i andra stift avskaffa boställsnämndsinstitutionenär det stiftsnämndens bestämda mening att i varje fall boställsnämndsordförandefunktionenmåste bibehållas och att stiften måste få möjlighet att utforma denna utifrånde lokala förhållandena. Förbundetskulle med tillfredsställelse se att den nuvarande organisationen med på olikainstanser uppdelat förvaltningsansvar försvinner. Hela förvaltningsansvaretbör läggas under en demokratiskt vald stiftsnämnd. bör finnaskvar och dess uppgifter under stiftsnämnden bör i allt väsentligt vara desammasom de nuvarande vad gäller jordbruksfastigheterna. 3.2 Övertagande av boställsnämndernas uppgifter Lanlbruksstyrelsen,kammarkollegiet, i , stiftsnämnderna i , ,, och , , samt pasloral har tillstyrkt förslaget att stiftsnämndernaskall överta boställsnämndernas nuvarande myndighetsuppgifter. , stiftsnämnden i och kyrkokamerala föreninghar avstyrkt detsamma. Kammarkollegiet: Prop. Vad först gäller frågan om arrendesättningen pålöneboställenas jordbruk, kan sålunda starka skäl anföras till stöd förprincipen att den som förvaltar egendomen och är beroende av förvaltningensekonomiska resultat också bör vara den som har det avgörande inflytandet påbeslut med direkta ekonomiska konsekvenser. Detta synsätt skulle tala för attpastoraten själva bör ansvara för och verkställa arrendevärderingen. Med hänsyntill den kommunala självstyrelsen vore denna ordning konsekvent. Som tidigare påpekats, karakteriseras emellertid denkyrkliga egendomsförvaltningen av ett samspel mellan å ena sidan denkyrkokommunala förankringen och å andra sidan det statliga överinseendet överatt egendomens intressen tillvaratas och bevakas. Det måste vidare vidbedömningen uppmärksammas att mycket av den kritik mot framför alltjordbruksförvaltningen som framkommit och som utgjort en av deväsentliga anledningarna till den nu aktuella översynen just tagit sikte på detsplittrade förvaltningsansvaret och oenhetligheten i förvaltningsutövningen.Förvaltningen skulle därför med en strikt konsekvent tillämpning av denkommunala självstyrelsens princip splittras ytterligare och kyrkan undandrasmöjligheten till ett angeläget samlat grepp över sin jordbruksförvaltning.Stiftsnämndernas möjligheter att på ett meningsfullt sätt företräda denkyrkliga jorden vid exempelvis arrendetvister skulle vidare allvarligt kunnaifrågasättas. Allmänna objektivitets- och jävshänsyn talar också för denordning som förordas i promemorian och som kollegiet sålunda tillstyrker. Vad gäller uppsikten över prästgårdsförvaltningen om tjänstebostadssystemetavskaffas liksom frågan om beslut angående dispositionsändring enligt 19 § LFKJ,tillstyrker kammarkollegiet utredningsförslagen. i Karislad anför i fråga omarrendesättningen; En arrendesättning och tillsyn av enbart pastoraten är ejtänkbar. Både arrendesättning, kontraktsskrivning och uppföljning avbestämmelserna i jordabalken är grannlaga uppgifter som mycket få pastoratbehärskar. Det enda tänkbara alternativet är därför stiflsnämnderna, som ändockmåste anlita fackkunniga konsulter för att lösa vissa frågor. Denna anordningborgar för en mera jämn arrendesättning, löser pastorats problem med den iblandnära anknytningen mellan arrendatorer och pastoratsrepresentanter och börinnebära ett rationellare förfarande. eller stiftsnämnd, som isådana fall representerar markägaren, har något organ som beslutar iarrendesättningen av löneboställenas jordbruk. uppträder härsom egen myndighet. kan inte om det ej föreligger besvär frånpastoratet, få en rättelse till stånd på ett felaktigt för lågt arrende. Detbör i första hand vara markägaren som framlägger ett beräknat arrende för arrendatornoch ej någon oberoende annan myndighet. Anledning saknas också att det vidarrendesättning finns arrendatorsrepre-sentation i beslutsfattandet. Dennarepresentation finns företrädd om tvist skulle uppstå, i arrendenämnderna. Övriga positiva yttranden uttrycker liknandeuppfattningar. I fråga om dispositionsändringar av kyrklig jord tilläggerlanlbruksstyrelsen: Beslut om dispositionsändringar av kyrklig jord kommerenligt förslaget alltid att fattas av stiftsnämnden. Enligt förordningen om förvaltning av kyrklig jord, 27 §, skall yttrande inhämtas från lantbruksnämnden vid dispositionsändring av större vikt. 8 1986/87. I samband med lantbruksstyrelsens översyn av verksamheteninom Prop. 1986/87:13 strukturområdet 1983 konstaterade en arbetsgrupp attdetta samråd närmast är av formell natur. Lantbruksnämndernas synpunkter tyckssällan beaktas. Lantbruksstyrelsen finner det angeläget att sådana föreskrifteroch arbetsrutiner tillskapas att lantbruksnämndernas synpunkter, i egenskap avfackmyndighet för strukturrationaliseringen inom jord- och skogsbruket, fårett större faktiskt inflytande på bl. a. dispositionsändring av kyrklig jord. och stiflsnämnden iVästerås anser däremot att pastoraten bör överta boställsnämndernas uppgifter. Ett avskaffande av boställsnämnderna eller en förändringav deras uppgift och funktion medför att deras nuvarande uppgifter sombeslutande myndighet måste läggas på ett annat organ. Att anförtro pastoratendessa uppgifter är en konsekvens av det nya utjämningssystemet i kombinationmed intresset att värna den kyrkokommunala självbestämmanderätten. Med denförändring av boställsnämndernas roll, som ovan föreslagits, kommer pastoratenatt tillförsäkras sådan sakkunskap att de bör kunna sköta sina utökade förvaltningsuppgifterpå ett tillfredsställande sätt. Centralstyrelsen vill i detta sammanhang erinraom att pastoraten redan har beslutanderätten när det gäller uthyrning enligthyreslagen av löneboställes byggnader. I klarhetens intresse bör vidarekonstateras att centralstyrelsens ställningstagande i denna fråga innebär attden myndighetsutövning, som enligt gällande lag är förenad med boställsnämndernasuppsiktsskyldighet, inte kommer att finnas kvar. Pastoraten skall själva inomramen för den kommunala självbestämmanderätten exempelvis kunna besluta omerforderliga investeringar på löneboställenas jordbruk, lämpligen efter samrådmed berörda expertorgan. Det bör dock också även noteras att förslaget inteinnebär något ingrepp i stiftsnämndernas roll och beslutanderätt när detgäller den kyrkliga jorden. Inte heller medför det någon försämring av detskydd som lagstiftaren ansett vara viktigt för att bevara och värna om detkyrkliga egendomsinnehavet. kyrkokamerala förening förordar att vissa, meninte alla, av boställsnämndernas uppgifter fullgörs av pastoraten: Väsentligt är att pastorat/samfällighet får beslutsrätt ifrågor av ekonomisk karaktär som berör jordbruksförvaltningen. Framför allt ärdetta viktigt i ekonomiska frågor som skall täckas med utdebiteringsmedel. Boställsnämndensbeslutsfunktion bör därför inte generellt överföras till stiftsnämnden utan, ienlighet med vad som anförts ovan, även decentraliseras till pastoratet/samfälligheten. I promemorian föreslås att stiftsnämnderna själva fåravgöra hur man bäst ersätter den resurs och kompetens som boställsnämndernarepresenterar. I denna fråga har naturligen de yttrat sig som ställt sig bakomförslaget att stiftsnämnderna - inte pastoraten - övertar boställsnämndernasuppgifter. De har också tillstyrkt stiftsnämndernas valfrihet i resursfrågan.Olika lösningar nämns. (): Prop. LRF delar uppfattningen att de utvidgade uppgifterna förstiftsnämnderna kräver större resurser för att kunna handlägga främstjordbruksfrågor. Stiftsjägmästaren besitter en skoglig kompetens som börkompletteras av personer som har önskvärd jordbruksutbildning. I promemorianframhålls att ordföranden i boställsnämnden under en övergångstid bör kunnaanlitas som konsult. LRF finner det önskvärt att resurs- och kompetensfrågornafår en permanent lösning i samband med att boställsnämnderna upphör. LRF konstateraratt avskaffandet av boställsnämnderna bör medföra att stifts-nämnderna i ökadutsträckning utnyttjar möjligheten till samråd med arrendatorerna. Genom attutnyttja samrådsförfarandet kan sannolikt antalet frågor som annars hänskjuts tillarrendenämnden begränsas. Kammarkollegiet delar övervägandena i promemorian och villdärutöver peka på den ordning som f. n. gäller bl. a. i stift med enför stiftet gemensam boställsnämndsordförande. Denne kan vid en organisationsreformkomma att gå in i de uppgifter som blir följden för stiftsnämndernasvidkommande. Inget hindrar heller att man i likhet med universitetsjordbruksförvaltning tillförsäkrar sig lokalkännedom genom fakultativa arrendeuppskattningsnämnderoch ett lokalt kontaktnät på pastoratsnivå liknande det tidigare systemet med boställsstyrelse/boställsvärd. För stiftsnämndens del är det väsentligt att densakkunskap som boställs-nämndsordföranden represenlerar på något sätt bibehålls.Nämnden föreslår därför att medel ställs till nämndens förfogande för att arvodera- för del - tre sakkunniga att bilräda stiftnämnden i dess del av förvallningenav den ecklesiastika jorden på sätt ovan antytts. För atl behålla lokal anknytning och ta tillvarabefintligt kunnande förefaller det logiskt, att till en början utnyttjanuvarande boställsnämndsordförande på konsultbasis. Att samråd skall ske medberört pastorat är självklart. måste också beredas möjlighettill besvär över stiftsnämndens beslut, varför kammarkollegiet efterutvidgande av sin kompetens kan bli belastat med en del arrendefrågor. resursbehov för övertagande av boställsnämndensarbetsuppgifter får ej begränsas till etl fast belopp. att kunna anlita sakkunnig expertis måste tillskapas. Med tanke på att stift har ett förhållandevis stortantal löneboställen med arrendejordbruk och all rationaliseringen av kyrklig jord och skog fortfarande kräver stor arbetsinsais utgör överlagandet av boställsnämnds- uppgiflerna ett så stort tillskott av arbelsuppgifter att en särskild tjänstbör inrättas. är dock inte beredd att i den framtida förvaltningen tillämpa en renodlad domänverksmodell utan anser atl den lokala erfarenhe ten och sakkkunskapen måste tillvaralas. Enligt stiftsnämndens mening vore del ett misstag att inte utnyttja de nuvarande boställsnämndsordförandenas sakkunskap och kännedom om arrendeställena. Därför bör - i vart fall så länge de nuvarande bostälisnämndsordförandena är beredda därtill - några 115 av dem kunna engageras atl biträda som konsulter vid arrendesällningen.