prop · GA0361 · 1986-12-31 00:00:00 — a. pensionsstiftelser (se vidare nedan) och personalstiftelser en- Prop.1986/87: 61 ligt reglema i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelsem. Vissa stiftelser undantas från skattskyldighet för aU annan inkomst äninkomst av fastighet och rörelse (7 § 6mom. Viktigast är här de ideellasfiftelserna som främjar allmännyttiga ändamål. Skattebefrielsen för dessasubjekt gäller bara under förutsättning alt avkastningen huvudsakligen användsför det allmännylliga ändamålel. Inkomsiskaitesatsen för stiftelser vid denslatliga taxeringen uppgår fill vUket kan jämföras med 52 procentför aktiebolagen. Liksom aktiebolagen taxeras stiftelserna inte lill kommunalinkomstskatt. Förmögenhetsskatt och vinsldelningsskatt utgår inle heller. TUlde insfitutioner, som är skatlebefriade för alla inkomsler utomfaslighelsinkomster hör också aUmänna pensionsfonden (AP-fonden), som är denslörsia förvallaren av pensionskapital i . Beskaltningenav livförsäkringsanstalterna måste ses i sammanhang med de regler som gällerför försäkringssparandel i sin helhet. De behandlas därför separat i följandeavsnill. Detsamma gäller för understödsföreningarna som bedriver verksamhetsom liknar livförsäkringsföretagens men i allmänhet i mycket mindre skala. Enaktiefond år en fond som innehar aktier eller andra värdepapper och somuppkommit genom kapitaltUlskolt från aUmänheten. Fonden förvaltas av eltaktiebolag (fondbolag). Den utgör inle en juridisk person men är ändå eltsärskilt skattesubjekt (6 § 5 mom SIL), som taxeras lill statlig inkomstskatt.Aktiefonden beskattas för avkastning i inkomstslaget kapital och får göraavdrag för utdelning lUl andelsägarna (2 § 10 mom SIL). Med undanlag förvinster på äldre aktier är fonderna skattskyldiga för realisa-fionsvinsler.Förmögenhetsskatt uttas av andelsägarna. Allemansfonderna är skattebefriadeenligt 7 § 6 mom. 3.3 Beskattning av försäkrings sparande Avavgörande betydelse för beskaltningen av försäkringssparandet är KL:s indelning av försäkringar i pensionsförsäkringar (P-försäkringar) och kapilalförsäkringar (K-försäkringar). Eftersom P-försäkringssparandel är gynnat skattemässigt jämfört med annal försäkringssparande uppsläUer KL långtgående begränsningar när del gäller vilka försäkringar som skall anses uppfylla etl pensioneringsändamål och därmed får behandlas som P-försäkringar. Enligl dessa kvalitativa villkor (punkl 1 av anv fill 31 § KL) får en försäkring för alt den skall anses som P-försäkring, endasl ha vissa, noggrant definierade ulgående förmåner avseende ålderspension, efterle vandepension och invalidpension. Försäkringen får inte vara möjlig atl förfoga över genom överlålelse, belåning, panlsättning eUer återköp. Liv försäkringar som inte uppfyller de kvalitativa villkoren hänförs fill K-för säkringar. Beskattningav P-försäkringssparande , Prop. Premieför P-försäkring är i princip avdragsgill vid taxeringen medan utfallandebelopp beskaltas. Försäkringsgivaren (livförsäkringsbolag ellerunderstödsförening) beskaltas inle för den del av nettointäkten som belöper påP-försäkringar. Någon förmögenheisbeskaiining sker inle av kapitalet eller avden upplupna avkastningen, varken hos försäkringstagaren eller hosförsäkringsbolaget. Utmärkande för P-försäkringssparandel är således alluppskov med beskaltningen medges såväl vad avser del sparade beloppel(premien) som avkastningen på sparandet. Dessaprinciper för beskattning av P-försäkringar genomfördes i huvudsak genomlagsliftning . Avdragsrätten för för P-försäkringar var dåobegränsad. Avdragsrätten har härefter avsevärt reducerals genom införandet avde s. k. kvantitativa viUkoren 1976. Enligt dessa bestämmelser(punkl 6 av anv fill 46 § KL) maximeras i princip den enskildes avdragsrälttill en viss andel av arbetsinkomsten (A-inkomsten). För vanligatjänsieinkomster begränsas i allmänhet avdragel fill 10 procenl av inkomstenupp fill 20 basbelopp eller alternativt lill etl basbelopp. Inkomst avjordbruksfastighet och rörelse samt inkomst av tjänsl där den anställde saknarpensionsrätt i anställningen utöver ATP berättigar lill högre avdrag. Fördel fall försäkringspremien för arbetstagares pension belalas av arbelsgivarengäller andra bestämmelser. Dessa regler, som behandlas närmare i avsnitt 4.1,medför att avdragsrätten knyts till en pensionsnivå som motsvaras av en allmänpensionsplan, dvs en överenskommelse om pensionering som ingåtts avarbelsmarknadens parter. I praktiken fungerar den s.k. ITP-planen somjämförelseobjekt när man talar om allmän pensionsplan. ITP-planen reglerarpensionerna för tjänstemännen inom den enskilda seklorn. Premienför en K-försäkring är inle avdragsgill. Utfallande belopp är i gengäldfrilagna från beskaltning (19 § KL). Löpande beskaltning av avkastningen frånde sparade medlen tas ut hos livförsäkringsanstalten i form av en särskiltberäknad inkomstskatt, vanligen benämnd ränleskail. Från beskattningssynpunktkan man därför i högre grad än när det gäller P-försäkringar jämställaförsäkringstagarnas sparande genom K-försäkringar med vanligt banksparande. Enskillnad genlemol banksparandel är dock att någon förmögenhetsskatt inte ulgårpå del sparade kapitalel. Vidinkomstbeskattningen av försäkringsanslalter enligt SIL görs åtskill nad mellan livförsäkringsanstalter och skadeförsäkringsanstalter (2 § 6mom. Med livförsäkringsanstalt förstås etl försäkringsföretag vars verksamhet uteslutande eller så gott som uteslutande avser personförsäk ring (livförsäkring, sjuk- och olycksfallsförsäkring, avgångsbidragsförsäk- 51 ring ocharbelslöshetsförsäkring). Andra försäkringsförelag betecknas som Prop.1986/87: 61 skadeförsäkringsanslalter. Del långsikliga sparandel på försäkringsområdetsker uteslutande i livförsäkringsanstalterna och i understödsföreningarna,vilka skattemässigt behandlas på principiellt samma sätt. Vinstutdelningtill aktieägare och garanter från livförsäkringsföretagen är inte lillålen. Omman bortser från kosinader för adminislralion och risktäckning kommer därförhela avkastningen på livförsäkringsföretagens kapital att utbetalas tillförsäkringstagarna, där den såvitt gäUer P-försäk-ringarna kommer attbeskaltas. I konsekvens med detla beskaltas inte denna avkastning hosförsäkringsförelaget. När det gäller K-försäkringarna beskaltas däremoi somnämnls avkastningen på de uppsamlade medlen hos förelaget i form avränteskatt. RänleskattentUlkom i samband med atl KL infördes 1928.1 förarbetena lill KL (SOU 1926: 18)anfördes alt beskallningen av juridiska personer som enkelbeskaltades bordeulformas så all man träffar den juridiska personen med samma skatt som skulleha träffat dess intressenter (försäkringstagarna beträffande K-försäkring) omdessa hade beskattats. Delta skulle medföra en progressiv beskattning medhänsyn tagen till intressenternas genomsnittliga inkomsler. En sådan beräkningskulle dock förutsätta invecklade regler för alt förhindra missbmk. Manstannade därför för att föreslå all beskattningen avjuridiska personer skullevara proportionell, även för de enkelskatlade livförsäkringsanstalterna. Dettaär också den ordning som kom atl lillämpas i KL. förslag atl införanågon form av progressivilel i räntebeskattningen och förmögenhetsbeskattningav K-försäkringar har inle genomförts (jfr l.ex. SOU 1948:22 och Ds B 1977:4). Underlagetför ränteskatten utgörs - enkelt uttryckt - av nettot av räntor och utdelningarhänföriiga lill banktillgodohavanden, obligationer, aktier och andravärdehandlingar. Avkastning på fastigheter ingår också i underiagel, inklusivehyresvärdet av egna fasligheler som används i försäkringsverksamheten.Livförsäkringsföretagen anses som rörelsedrivande på samma sätt som l.ex.banker (jfr avsnitt 3.2). Förelagens place-ringsfillgångar ulgör därför lager irörelsen, och upp- och nedskrivningar på dessa tillgångar ingår iränleskaiteunderlaget, liksom realiserade vinster och förluster. Orealiseradekapitalvinster är dock inte skattepliktiga. Fråndet på detta sätl framräknade nettot får elt avdrag på göras förförvaltnings- och hanteringskostnader. Ett s. k. anialsavdrag med tre promilleav etl basbelopp får göras för varje persons försäkringar inom någon av de treverksamheterna individuell livförsäkring, individuell annan personförsäkringoch gruppförsäkring. Slutligen finns en spärregel som skall förhindra att skatltas ut i sådan omfattning att livförsäkringsanstaltens förmåga alt fullgörasina försäkringsförbindelser äventyras. Reglernaom ränleskail finns i 2 § 6 mom. 3-10 stycket SIL. Livförsäkringsföretagenbetalar i likhei med andra juridiska personer inte inkomstskatt.Skattesatsen vid den statliga taxeringen uppgår lill 40 procenl. 1986/87: 61 Utdrag ur betänkandet (Ds Fi 1986:18) Realränteskatt 4 Pensions- och försäkringssparande Iföregående kapitel diskuterades bl. a. de skatteregler som gäUer förpensionssparandel. I delta kapilel ges en översiktUg beskrivning av pensionssparandetsinsfilufioner och utveckling. Då även annat sparande inom försäkringsbolagen ändel rena pensionssparandet är förknippat med liknande förmåner ges även enpresentation av detta sparande. En översiktlig bildav pensions- och försäkringssparandet ges i Figur 1. Pensionssparande kan skesåväl inom som utanför livförsäkringsbolag, och sparande inomlivförsäkringsbolag kan omfatta såväl pensionssparande somK-försäkringssparande. Alla dessa former av sparande kan dessutom anfingen skesom ett privat sparande i egentlig mening eller ha formen av enansläUningsförmån, i det senare fallet oftast reglerat genom koUekfivav-lal omtjänstepension mellan arbetsmarknadens parter. För enkelhets skull använder vitermen "kollekfivt sparande" för de former av pensions- och försäkringssparandesom är knutna lill ett anslällningsförhåUande. Figur 1: Skattemässigt gynnat pensions- och försäkringsspa-rande Med pensionssparande menasi det följande sådant sparande som är Prop. 1986/87:61 avdragsgillt aniingenför arbelsgivaren eller för den enskilde enligl kommunalskattelagens regler.Med livförsäkringsanstalt menas dels de egentliga livförsäkringsbolagen, delsde s. k. understödsföreningarna. Båda dessa typer av institutioner meddelarpersonförsäkring med likartade skatlemässiga villkor. Vadförst belräffar del pensionssparande som sker inom livförsäkringsanstalternakan följande konstateras. Detta sparande kan vara anfingen individuellt ellerkollektivt. Det individuella pensionssparandel år vad vi i dagligt tal menarmed pensionsförsäkringar. Dessa meddelas av ett antal s. k. individualbolag, avvilka de största är (med ibalansomslutning ), Trygg (drygt 20 miljarder) och (8 miljarder). Detkollektiva pensionssparandel inom försäkringsbolag avser tjänstepensioner',som oftast är kollektivavtalsreglerade. Av slörsl belydelse är avtalen mellanSAF och PTK (Indusirins och handelns tilläggspension, ITP) och mellan SAF ochLO (Särskild lilläggspension, STP). Dessa två pensionssystem byggdes upp under1960- och 1970-talen som komplement till ATP-systemet. Tjänslemännenspensionsmedel inom ramen för ITP-planen förvallas av försäkringsbolaget ,som är slörsia livförsäkringsbolag med en balansomslutning på 65miljarder kronor 1984. LO-kolleklivels pensionsplan, STP-syslemel,adminislreras av ett särskUt bolag, AMF-p (Arbetsmarknadsförsäkringar,pensionsförsäkringsakliebo-lag). Bolagel (vars balansomslutning uppgick lill 20miljarder kronor 1984) har gemensam adminislralion med SPP. För all ge enklarare överblick av de olika pensionssystemen och deras respektiveinstitufioner visas i Figur 2 samma översiki av pensions- och försäkringssparandetsom i Figur I, men med angivande av systemens och de vikligasleinsfilufionernas namn. Anledningentill att PTK-kollektivels pensionssystem har genererat så myckel slörre fonderän LO-kolleklivets är alt del förra är uppbyggt enligt det s. k.premiereservsystemet, medan del senare är uppbyggt enUgl det s. k.kapitaltäckningssystemet. Premiereservsyslemel innebär att varie medlem avsystemet, antingen själv eller genom arbetsgivaren, löpande belalar in premienunder den yrkesverksamma tiden. Dessa och deras avkastning byggersuccessivi upp en fond, som vid pensioneringsliU-fället har vuxit till en sådanstorlek att den tillsammans med avkastningen på de sparade medlen räcker lillför pensionsuibetalningarna under den pensionerades återstående livstid. Deltasystem, enligt vilkel även de individuella pensionsförsäkringarna är uppbyggda,genererar således slora fonder inom försäkringsbolagen. Kapitaltäckningssystemetfungerar någol annorlunda; där byggs inte fonder upp successivt under denyrkesverksamma tiden. Betalningen går i stället till så alt del löpande las uten procentsats på de anställdas löner. De medel som härigenom inflyter tillförselt konto för dem som uppnår pensionsåldern det akluella året. Härigenom blirde genomsnitlliga fonderna hos försäkringsbolagen betydligt mindre än genompremiereservsyslemel. Fören översiki över olika tjänstepensionssystem, se SOU 1985:63. Figur 2: System och institutioner inom den privatapensions-och försäkringsserctorn. Siffrorna avser förhållandena . INDIVIDUELLT Totalt kapital: 60 mdr IndividuellK-försäkring Frivillig gruppliv Gruppsjukförsäkring Gruppolycksfallsförsäkring Totalt kapital: 16 mdr IndividuellP-försäkring Totalt kapital: 44 mdr ITP: FPG/PRIPensionsstiftelser Totalt kapital: 54 mdr ITP: SPPITP: understöds för . STP: AMF-p Totalt kapital; 99 mdr KOLLEKTIVT Totalt kapital: 170 mdr Tjänstegruppliv, TGL Avtalgruppsjukförs., AGS Totalt kapital: 17 mdr För fullständighetensskull kan också nämnas del s. k. fördelningssystemet, enligt vilkel ingafonder alls byggs upp. I stället betalas de pensionerades pensioner löpande avde yrkesverksamma genom skatter eller avgifter. De offenlliga pensionssystemen,dvs folkpension och ATP, är i princip uppbyggda på detta sätt. En följd av STP-planenslägre fondbildning jämförd med ITP-planens blir atl Ijänslemannakollektivelspensioner inrymmer ett större inslag av skatteförmåner än LO-koUektivets. Somvisats i kapitel 3 är effekten av skallereglerna för såväl kollektivt somindividuellt pensionssparande atl sparkapilalels avkastning i princip blirskattefri. Eftersom premiereservsyslemel medför en störte fondbildning änkapitaltäckningssystemet blir den skattefria avkastningen i motsvarande grad större.Följden av delta blir alt de arbetsgivare som är knulna till ITP-planen fårlindrigare vid hög realränta än de arbetsgivare som är knutna tillSTP-planen. TjänslemännensITP-plan och de ITP-liknande pensionsplaner som gäl- Prop. 1986/87: 61 ler föranställda inom konsumentkooperationen, banker, försäkringsbolag, pressen,statliga förelag m.fl. arbeisområden begränsar inte pensionssparandet tillförsäkring i SPP. Sådana pensioner adminislreras även av fleraunderstödsföreningar, av vilka den största är Konsumentkooperationenspensionskassa med en sammanlagd balansomslutning på drygl 3,5 miljarder kronor1984. Detbör också nämnas alt vissa grupper står ulanför de kollektiva försäkringssystemen.Dessa beslår dels av anställda i förelag som inle är anslutna fill någonarbetsgivarorganisation och anstäUda i företagsledande stäUning som inleomfattas av kollektivavtal om pensionering, dds av egenföretagare såsomlantbmkare, hantverkare och konstnärer. De kan i stället få motsvarande pensionsskyddgenom individuella pensionsförsäkringar. Härigenom blir gränsen mellantjänslepensionsförsäkringar och individuella pensionsförsäkringar många gångersvår att dra. Ellannal sätt att trygga pensioner enligt ITP-planen är genom s.k. kontoavsättning.I slället för alt betala in pengar till ett försäkringsbolag kan arbelsgivarenbehålla medlen inom rörelsen, samfidigl som han sätter av ett motsvarandebelopp på etl specieUt skuldkonto i balansräkningen under rubriken . Denna skuld räknas sedan upp med elt belopp sommoisvarar den tUlväxt pensionskapitalet skulle ha hafl inom SPP. Såvälkontoavsättningen som skulduppräkningen är avdragsgill för arbetsgivaren, ochde skatlemässiga fördelarna är därför i princip desamma som för enpensionsförsäkring. För all skydda de anslälldas pensionsfordringar måsteskulden kreditförsäkras i elt speciellt bolag. FörsäkringsbolagetPensionsgaranti (FPG). Beräkningen av utbetalningar, inbetalningar ochpensionsskuldens slorlek sköts inte av de enskilda företagen, ulan av eltsärskilt institut, Pensionsregistreringsinslitulel (PRI). I dagligt tal bmkarsystemet med tryggande av pensioner genom kontoavsättning kallasFPG/PRI-syslemet. För äldre pensionslöften, dvs sådana som lämnats ,finns fortfarande möjligheter all få avdrag för pensionsavsällningar som inlekredilförsäkrats. Pensionssparandeulanför försäkringsbolagen kan även ske genom avsättning tiUpensionsstiftelse. Sådan avsättning är avdragsgill på samma sätt som en försäkringspremie,och avkastningen på medlen är i praktiken skattefri så länge inte medlen istiftelsen översiiger vad som krävs för alt trygga pensionsålagandet. Dettotala antalet sliftelser är ganska slort; medan anlalel livförsäkringsbolaguppgår fill etl 20-lal och anlalel understödsföreningar uppgår tiU cirka 150,kan antalet pensionsstiftelser f n. uppskattas lUl c:a 2000 med en sammanlagdförmögenhel på c:a . Beiräffande siorleksfördelningenmellan stiftelserna finns inga aktudla uppgifter. Enligt stiflelseutredningen(Ds Ju 1979:4) var antalel sliftelser 1976 1400 st. med en total förmögenhel på5,. Av denna förmögenhel var hänförlig fill detio slörsta sfiftelserna. 87 procenl av stiftelserna beräknades då ha enförmögenhel under och 27 procenl en förmögenhel under 100000 kr.Av de SOU1985:63, sid 146. stiftelser som tUlkommilefter 1976 har många små förmögenheier. 1986/87:61 stiftelserär ofta anknutna tUl mindre företag, där de tryggar pensionsutfästelser fillförelagsledare. Avsättningama görs ofta som engångsbetalningar dåförelagen har överskottsmedel. Stiftelsernabetalar normall inte någon inkomstskatt. De slår under tillsyn avlänsstyrelsema som bl. a. skaU granska deras årsredovisningar (17 § 3 styckettryggandelagen). Granskningen går ut på att skydda pensionsborgenärernasintressen, så att gotlgörelser ur sliftelsen inle reducerar kapilalel och såatl tillgångarna ger betryggande säkerhel för pensionsutfästelserna.Granskningen försvåras av att det inte finns några allmänna regler förvärderingen av en pensionsstiftelses förmögenhet. Olika länsstyrelser kan ocksåha varierande praxis när det gäller de krav som SläUs på stiftelserna. kan inte ske enhgt ITP-planen, som endast medgertryggande av pensioner genom försäkring och genom kon-loavsällning.Pensionsstiftelserna tryggar därför ofta pensioner för speciella personer inomförelagel, l.ex. Så länge avsättningen ryms inom allmänpensionsplan (4 § tryggandelagen) är den avdragsgiU, vilket som visats ikapitel 3 i princip innebär alt avkastningen på de avsalta medlen är skattefri.Inom vissa branscher och förelag kan dock avtal Iräffas om pensionsplaner som ihuvudsak liknar ITP-planen men som dessulom medger tryggande avtjänstepensioner genom stiftelse. Sålunda har t. ex. bankerna ochkonsumentkooperationen stora pensionsstiftelser för sina anslällda. (Densenares fonder uppgick till c:a 1984.) Omvi nu går vidare i Figur 1 och Figur 2 har vi kommii liU mtan för individuelltpensionssparande ulanför försäkringsbolag. Sådanl sparande förekommer inle iSverige. I finns dock möjlighel all öppna s. k. pensionskonlo i bank.SkatteviUkoren för sparande på sådana konton är i huvudsak desamma som försparande i pensionsförsäkring (jfr avsnitt 2.2). Slutligenhar vi i Figur 1 kommii lill del försäkringssparande som inle ärpensionssparande. Delta kan definieras som del sparande som belastas medränleskatten, dvs K-försäkringssparande. På det individueUa planet omfallar deldels försäkringar med ett stort inslag av sparande och fondbildning som liggernära pensionssparandel, t. ex. olika former av livräntor och livförsäkringar,dels s. k. riskförsäkringar med obelydligl inslag av sparande ochkapitalbildning. mellanting utgörs härvidlag av sjuk- ocholycksfallsförsäkringar. Vad gäller dessa sker för redan iniräffade sjukocholycksfaU en avsättning av medel inom bolaget. Dessa medel, som syftar till atttrygga de framtida utbetalningama, medför en viss fondbildning. Tillde individuella K-försäkringama kan också räknas gruppliv-, gruppsjuk- ochgmppolycksfaUsförsäkringarna. Dessa är individuella i den meningen alt de ärfriviliga och att premiema i regel erläggs av den individuellaförsäkringstagaren och inte av arbelsgivaren. Deviktigaste av arbetsmarknadens försäkringar inom K-seklorn är gmpplivförsäkringama (Tjänslegruppliv, TGL) och sjuk- och olycksfaUs- försäkringarna (Avtalsgmppsjukförsäkring, AGS). Inle heUer här är del 57 frågaom någol egentligt sparande; med undanlag för AGS (13 miljarder Prop. 1986/1984) är fonderna små och främsl uppbyggda förriskuljämnings-ändamål. Detta betyder att den skattefria avkastningen för dessaförsäkringar är ganska liten, dvs de reduktioner i premierna som arbelsgivarnakan tillgodoräkna sig vid en hög räntenivå blir ganska små i kronor räknat.Slutligen ges i Figur 2 siffror över hur stora fonder som finns i de olikasparformerna. Härvid har, på gmnd av de svåra gränsdragningsproblemen ochstatistikens utformning, samtliga individuella försäkringar hänförts fill denindividuella sektom, oavsett om de egentligen avser individuellt utformadeIjänstepensioner eUer ej. Som synes finns del allra slörsta kapitalel inompensionssparandet, och då i synnerhet inom pensionsförsäkringarna. 4.2 Försäkringssparandets utveckling över tiden Försäkringssparandethar uppvisat en stark tillväxt . Del kan antas att dettaålminstone delvis är en följd av de relaliva förmåner som ges liU dettasparande i skaltesammanhang. I Figur 4 visas hushållens individueUaförsäkringssparande . Som jämförelse visas även hushållenstoiala finansiella sparande. Medan det finansiella hushåUssparandet harstagnerat och t.o.m. minskat , har den del av sparandel sombestår av försäkringssparande ökal kraffigt, såväl i nominella som i realatermer. Således kan man beiräffande hushållssektorn säga all försäkringssparandethar trängt ul andra sparformer. Underhela perioden 19701985 växte del individuella försäkringssparandet med igenomsnitt 17,6procent perår, från 1970 fill 12,8miljarder kronor 1985.1 reala termer blir della en tiUväxttakt på 7,8 procenlper år. Ökningstakten har accelererat under 1980-lalel. fill 1985 varden genomsnittliga ökningslakten (från 3,2 miljarder till12,8 miljarder). I reala termer moisvarar detla en fillväxt på 21,2 procenl perår. Detta kan jämföras med hushållens toiala finansiella sparande, som ståttpraktiskt tagel stilla under 1980-lalet. Vadgäller del kollekliva pensionssparandet har fillväxttakten varit långsammare.Under 1980-talel var den genomsnitlliga nomineUa ökningslaklen 17,4 procentper år (från 8,7 miljarder till 16,8 miljarder ) och den reala 7,3procent. Avovanstående siffror framgår att det kapital som förvallas av försäkringsbolagenhar ökat kraftigt . Ökningen kan sägas beslå av två komponenier.Dels avkastar tidigare års kapital medel som läggs fill kapitalet, och delstillkommer nyll försäkringssparande. När man vill karlläggaförsäkringssparandel kan del därför vara relevani all söka skilja på gammallsparande och dettas avkaslning å ena sidan och nytl sparande å andra sidan.Anlalet nytecknade individuella försäkringar under perioden1970-1985 visas i Figur 5. För P-försäkringar var den genomsnitlliga årligaökningslakten . Här sker dock en krafiigacceleration ; för var den årligaökningstakten i nytecknandet . Vadgäller K-försäkringama har utvecklingen varit något specieU. Detla beror på atl en stor del av de traditionella individuella K-försäkringarna 58 nCUR4A; HUSHÅLLENS HNANSELLA SPARANDE 1970 - 1984 LÖPANDE PRISER MDR KR 70717273 74 757877787980 81828384 HGUR4B: HUSHÅLLENS FINANSIELLA SPARANDE 1970 - 1984 1970 ÅRS PRISER. 79 80 81 82 83 84