prop · GA0358 · 1986-12-31 00:00:00 — I gymnasieskolans jordbruksutbildningaringår viltvården i kursplanerna som en del av naturvården i de olika ämnena.SÖ finner det för sin del också angeläget att jordbruksulbildningen medverkartill en ökad allmän insikt om den svenska faunan och biotopvården. Detla kanenligl SÖ:s bedömning väl tillgodoses inom ramen för de nuvarandeutbildningarna. Detta sker lämpligen genom lokalt utvecklingsarbete och lokaltanordnad fortbildning. SÖanser atl beredningens förslag rörande undervisningen i viltvård i jordbruks-och skogsbruksutbildningen i gymnasieskolan kan prövas i del forflöpandeutvecklingsarbelel, som sker i samråd med förelrädare för berörda näringar. SÖhar som stöd för detla utarbetat en PM om lantbruksutbildningarna (,dnr 5057-83:86), som för kännedom bifogas. 12.3 : Utbildning i faunavård bör ienlighet med beredningens förslag förstärkas inom jordbrukets skolor. Del ärvidare angeläget att vidareutbildning av såväl skogs- som jordbrukare ifaunavårds- eUer viltvårdsfrågor försiärks. Här har både lantbruksnämnd ochskogsvårdsstyrelse elt visst ansvar. Skogsvårdsorganisafionen har under senareår genomfört en omfattande utbildning i faunavård och planerar alt i samarbetemed skogsbruket i övrigt bredda faunavårdsutbUdningen. 12.4 : Beredningen har glädjandenog också uppmärksammat utbildningsfrågorna. Det är givetvis av slörsta viktall utbildningen inom ämnet faunavård och jakt ges erforderligt uirymme inteenbari 224 iskolorna, ulan också på andra områden i samhällel. kunskap kom- Prop.1986/87:58 mer annars flertalet av beredningens uttalade tnålsättningar blisvåra att uppfylla. Enligl uppfattning är del mol dennabakgrund beklagligt alt beredningen inte också kunnat föreslå all ökaderesurser avsätts för utbildning. Inom arbetsområde ärresursbehoven stora för della ändamål och de kan inte tillgodoses itillräcklig utsträckning genom omprioriteringar. Verkel har lidigare medverkaivid utbildning av l.ex. poliser, länssiyrelsetjänstemän, jaktvårdstjänstemänoch inom skolväsendel. Behov föreligger också av faktagranskning av deläromedel om djur och nalur som används i den obligatoriska skolan i gymnasietoch ev. även i studiecirklar. Vidare är del etl slort hinder förgrundskoleundervisningen all lärarutbildningen ej ger det fåltkunnande som ärnödvändigt för atl de skall vilja la ul bamen i naturen. För all börja kommatill rätla med detla senare problem har verket också startat landets försia nalurskola.Naturvårdsverkets 13 nalurum bidrar också lill atl sprida kunskap om ekologioch fauna. Närdet gäller gymnasieskolan glöms effekten för del vilda ofta bort vid olikaingrepp i naturen. Del är naturligtvis särskilt viktigt atl så inte sker inomspecialskolorna för jord- och skogsbruk. slöder ulredningensförslag om en förstärkning av viltvårdsundervisningen vid de jordbruksbetonadegymnasieskolorna och att den nuvarande undervisningen vid deskogsbruksbetonade skolorna ses över. Delär också glädjande atl beredningen berört informationsfrågorna. Förhållandenahär är i stort sett desamma som när det gäller utbildning. Inom della områdehar etl särskilt stort ansvar. Vadbeträffar de olika förslag till förbättringar inom områdena Utbildning ochInformation som beredningen lämnal, ställer sig positivt. Närdel gäller förslagel om utvidgat samråd anser verket emellertid att denuvarande kontakterna är tillfyllest. Verket saknar för övrigt resurser för etlutvidgat och formaliseral samarbele. Ulökade resurser måste för övrigl ställaslill verkels förfogande om beredningens olika förslag skall kunna förverkligas. 12.5------------------------------------ Sverigeslantbruksuniversitet: Vad beträffar utbildningen konstaterar beredningen alt, framför allt inom utbildningslinjer med anknylning lill jordbruket, undervisningen angående vilt och viltvård är myckel begrän sad. Detta gäller även utbildningslinjerna vid . Uni versitetet är berett att se över denna utbildning. Atlsprida information om olika viltvårds- och jaktfrågor är som beredningenpåtalar en viktig angelägenhel. Viltforskare i gemen torde vara mycket öppnaför della och dellar även i olika typer av informationsverksamhet i betydandeutsträckning. Den fillgängliga tiden sätter dock en gräns för sådanaengagemang, om inte forskningsverksamhelen skall bli lidande. Frågan är därförom inte ett syslem med speciella konsulenter skulle kunna prövas, åtminstoneinom mest angelägna områden. 12.6 : delar i huvudsak de av beredningen anförda synpunkterna och framlagda förslagen. Förbun det vill understryka viklen av altallmänheten ges en fortsalt bred och saklig information om jaktens ochviltvårdens sociala och ekonomiska betydelse alt utbildning i viltvårdsfrågorför eleverna vid jord- och skogsbrukets specialskolorutökas atl del för grundskola och gymnasium framställs korrekta läromedel 225 15 1986/87. sominom ramen för naturkunskap behandlar ämnel faunavård och Prop. 1986/87:58jakt - motsvarande gäller i princip även för förskolan atlen obligatorisk och väsentligl ökad undervisning i landets trafikskolorsnarasl införes i syfle att nedbringa antalel kollisioner med vill atlmassmedias företrädare ges goda kunskaper i jakt- och vilivårdsfrågor. 12.7 : Beredningen föreslår att berörda myndigheter tillsammans med jägarorganisaiionerna bör undersö ka vilkel maierial som lämpligen bör produceras för att underlätta under visningen om viltvård i och gymnasieskolan, saml all vidtaga de ålgärder som behövs för alt få fram behövligt material. Detär för riksförbundet en angelägenhet av vikt alt i etl sådant materialdjurskydd och dess betydelse och vars och ens ansvar härvidlag beredes plals iundervisnings- och informationsmaterialet. 12.8 och : Föreningarna delar beredningens uppfallning om behovel av utbildning och finner de lagda förslagen väl motiverade och angelägna. Föreningarnadelar beredningens uppfattning om behovel och värdel av etl ökalinformationsutbud. 13.1------------------------------ Riksåklagaren:Av särskilt intresse är beredningens förslag alt lokalasamrådsgrupper upprättas för att samordna vilivårdsinsatserna inom respeklive kommuner. Ansvarei för att sådana samrådsorgan kom mer till stånd har enligl förslaget i första hand lagls på jägarorganisaiioner na och i andra hand på kommunerna. Om dessa organ inie skulle la någol initiativ synes det vara lämpligl all de föreslagna länsvilinämnderna verkar för atl sådana samrådsgrupper kommer lill slånd med lanke på de vikliga uppgifter som dessa organ enligt förslaget skall anförtros. All länsälgnämn derna ersätls av angivna länsviltnämnder med vidgade uppgifter lorde också vara ett av beredningens viktigaste förslag. Härigenom tillförsäkras länsstyrelserna värdefull sakkunskap och avlastas arbetet med licensgiv ningen för älgjakten.- Dä informalion i jaklrältsliga frågor önskas lordedel vara lämpligt atl åklagare kallas lill nämndens sammaniräde. Dålänsstyrelserna efler inrätlandel av länsvilinämnderna kommer att i stället förnaturvårdsverket bli besvärsinstans vinns belydande administrativa fördelar förbåda dessa verk. 13.2 : Förslaget om lokalasamrådsorgan lillslyrks. 13.3 : Vägverkel anser att del i en instruktionför det lokala samrådsorganel skall anges skyldighet all samarbeia med vägverkelslokala organisalion för alt kontinuerligt erhålla aktuell information omolycksuivecklingen och var riskerna för viltolyckor är särskilt stor, så att delämpligasle insatserna kan föreslås från faU till fall. --- Arbelelmed atl minska trafikolyckorna bör emellertid ske genom En naturlig del i della arbele är att verket successivi kan lämna upplysningar om var risken för villolyckor är särskilt stor och där del från trafiksäkerhetssynpunkl är angeläget med speciell avskjutning av vilt eller vidtagande av andra åtgärder. deldärför synnerligen viktigt att det i en instruktion för länsvilinämnden Prop. 1986/87:58 anges att den kontinuerligt skall inhämla inforrrialiön omolycksuivecklingen och väghållarnas synpunkier även för övrigl. 13.4 ;Under kapitlet administration anför bered ningen etl behov av ett samrådsorgan med uppgift all samordna viltvårds insatserna på lokal nivå. vill här framhålla alt både väghållare och mera allmän irafiksäkerheiskompeiens bör vara represente rade i organet. --- Efterförslag från Jakl- och viltvårdsberedningen i betänkandet Viltoch trafik (SOU 1980:29) infördes genom SFS 1982:319 i jaktstadgan (1938:279)bestämmelsen all en av ledamöierna skall ha särskild kunskap i frågor rörandetrafiksäkerhet och vilt. Verket har inte funnit skäl atl i den föreslagnaorganisationen av länsvilinämnderna frångå nuvarande ordning. Verkel förordardärför att en representant från de regionala myndigheterna inomirafiksäkerhelsområdel skall ingå i länsvilinämnden. 13.5 : Vad avser beredningensförslag om administration av jakten och viltvården vill museel understryka,alt om de föreslagna samrådsorganen och länsvilinämnderna kommer lill stånd bördessa grupper ha en sådan sammansättning, att jägare och markägare inle är flerän naturvärdens och allmänhetens represenlanler. 13.6 Lantbruksstyrelsen: Vid utformningen avjaklformerna främst för älg men även kronhjort bör erforderlig hänsyn tas tillmöjligheterna alt reglera viltstammarna med hänsyn till jordbruksproduktionenoch där iniräffade skador på olika grödor. Föreslagen ordning bör rättutnyttjad kunna tillämpas för all reglera älgslammen med hänsyn lill devarierande förutsättningar som råder inom olika områden och på etl sådant sättatl skadorna på jordbruksgrödorna hålls inom rimliga gränser. För all dettaskall bli möjligl krävs all jordbrukel erhåller lillräcklig representation i deföreslagna länsvilinämnderna. Lanlbruksstyrelsenär också beredd tillstyrka förslaget om inrättande av länsviltnämnder somersättning för nuvarande länsälgnämnder. Slyrelsen Ulgår ifrån att jordbruket,som anföris tidigare, blir företrätt i länsvilinämnderna liksom att derenskötande samerna blir represenlerade vid behandling av frågor som rörrenskötselområdet. 13.7 Skogsstyrelsen:Beredningens förslag om inrättande av lokala sam rådsorgan för jaktens och viltvärdens administration tiUstyrks. Skogsstyrelsenanser alt skogsvårdssiyrelsens distriktskonsulent böringå i samrådsorganet. Styrelsen instämmer i beredningens bedömning atl det är bäsl att låla detta samråd växa fram genom lokala initiativ. Dock bör centrala riktlinjer ularbelas för hur samrådsorganen bör vara samman salla och hur de bör verka. Skogsslyrelsentillstyrker beredningens förslag om att länsälgnämnder nas ansvarsområde utvidgas och all de då benämns länsviltnämnd. Styrelsenföreslår- att skogsbruket får ökad representation. ingåen representant för skogsvårdsmyndighelen. Detla moiiveras bla avälgbetesskadornas omfallning och nämndens beslulande funktion vad gällerälgtilldelningen. 13.8 : Nalurvårdsverkel ansluter sig i stort lill be redningens uppfattning om ansvars- och arbetsfördelning på olika nivåer. Medrälien lill jakl följer elt ansvar för markägare och jägare vad rör 227 faunanoch dess biotoper. Del bör liksom i övrig verksamhet ankomma på Prop.1986/87:58 dessa och deras organisaiioner atl uiarbeta underlagsmaterial och framläggaärenden inför beslut av myndighel. Detär enligl verkels mening även rikligt atl samordna viltvården indirekl medövrig faunavård inom länsslyrelsernas nalurvårdsenheter på sätt som beredningenantytt. Endasl ärenden av rent rättslig art bör hänföras till dess juridiskaenheler. Flerlalel länsslyrelser saknar emellertid, frånsett renl juridiskafrågor, erforderlig kompelens för handläggningen av jakl- och villvårdsärenden.Verket påtalade delta i sitl yltrande över jakt-marksulredningens belänkande(SOU 1974:80-81) Jaktmarker. Verket framhöll därvid det nödvändiga i enresursförstärkning på länsslyrelsenivå för att faunavården inklusive viltvårdenskulle kunna beaktas på tillräckligt aklivi sätt i dagligaarbete med planeringsfrågor, exploale-ringsfrågor elc. Förhållandena är dockännu i slort sell desamma. vill därför siarktunderstryka behovel av en försiärkning av länsslyrelsernas personal i nu nämnthänseende. Erfarenhelernafrån länsälgnämndernas verksamhet talar enligt verkels mening entydigt för attge dessa rådgivande organ vidgade uppgifter och följdenliglkalla dem länsviltnämnder. Verkel ansluter sig även lill beredningens förslagom en ändrad sammansättning av nämnden med rält för denna atl adjungerasärskild sakkunskap. Däremotär nalurvårdsverkel mycket tveksamt fill förslaget atl låta länsvilinämndernafå beslutande funktioner. Bl.a lalar engagemang ilänsvilinämnderna och ovan påtalade bristande resurser för att jävsfrågorkommer att bli aktuella. Det torde vara svårl atl i ett läge med vanligenendasl en föredragande i jaklfrågor på skapa garanlier för alllänssiyrelsetjänstemän, som deltagit i handläggning hos länsvilinämnderna,inte får någon möjlighet att påverka den slutliga behandlingen hoslänsstyrelsen. Dessutomär del tveksamt om det verkligen är rationellt att fördela besvärsärendena omtilldelning ut på alla länsslyrelser. Även om givelvis gärnaskulle se atl dess ärendeslröm minskades, är det tvivelaktigt om della är molivnog för en delegering fiU länsslyrelserna. Därmed uppnås ju inget minskalarbete ulan tvärtom sannolikl etl ökal arbele genom atl fler personerinvolveras. I dagens läge torde det emellertid vara viktigare all elimineraadministrativa arbetsuppgifter än att delegera dessa. Delkan lilläggas atl en delegering till länsstyrelserna av akluella besvärsärendensannolikl för övrigl skulle leda lUl en mera heterogen lillämpning. Vidareskulle tillkomsten av etl nyll, beslutande länsorgan iroligen ge problem medsamordning - arbetsfördelning. Detär också, från principiella utgångspunkter, tvivelaktigt om det är riktigl altinräita etl nylt, beslutande organ på länsnivå. Någol motsvarande finns inlelidigare, enligt vad verket har sig bekant. Elt ställningslagande om allinrälla länsviltnämnder med beslulande funklioner skuHe kunna leda lillliknande anspråk från andra verksamhelsgrenar. Delta skulle också kunna ledalill alt allmänheten fick svårare atl vela vart de skaU vända sig i olikafrågor. Därför tiUstyrker beredningens förslag om atl inrättalänsviltnämnder endast under fömtsättning att de enbart får rådgivandekaraktär. Detangelägna i atl inrätta särskilda samrådsorgan för jakl- och viltvårds frågor på lokal nivå har verkel svårt all inse. Visserligen kan del länkas all kommunerna kommer alt få ell ökat ansvar för faunavården liksom inom etl flertal övriga områden. saknar kommunerna också erfor derlig sakkunskap för dessa tillkommande uppgifter och nödgas då anlita 228 externexpertis åtminstone under en övergångslid. Sådan expertis finns Prop.1986/87:58 emellerlid inom redan existerande organisationer på lokal nivå.Situationen torde inte bli bättre om det utöver kommunens egen nämnd medansvar för nalurvårdsfrågor, jägareförbundets jaktvärdskrets, jägarnasriksförbunds lokalavdelning, krets etc. ocksä skapasytterligare ell lokalt organ. Detbör ankomma på de olika lokala instanserna, inklusive organisalionerna, attsjälva avgöra om del i något fall erfordras ell lokalt samrådsorgan, medhänsyn lill den angelägenhet olika frågor har i respektive kommuner. Nalurvårdsverkelavstyrker inrättandet av obligatoriska, lokala samrådsorgan. Vadslutligen beläffar förslaget om att förstärka jägareförbundels fältpersonal(sid 332) får verket hänvisa till vad som anförts under kapitlet om forskningoch utbildning. anser det i dagens läge vara vikligare attförslärka länsstyrelsernas nalurvårdsenheter. Endasl då kan del allmännafaunavårdsintressel, inklusive viltvårdsintressel, få en möjlighel atl blibeaklal i tillräcklig utsträckning på regional nivå. 13.9 instämmer i att den kommunala översiktliga planeringen bör ha slor belydelse i dessa sammanhang. 1 den planeringen behandlas olika anspråk på användningen av mark och vatten. Del är viktigt alt i detta planeringsarbete också kunna beakta kunskaper om förhållanden för viltet. Sådana kunskaper bör kommunerna kunna skaffa sig genom de samråd med regionala myndigheter, intresseorganisationer mfl som normall ingår i planeringsprocessen. Del av beredningen föreslag na samrådsorganet på lokal nivå borde härvid också kunna få stor betydel se bla som förmedlare av kunskaper om viltet och bevakare av all vändningen sker med hänsyn till viltels behov. Kommunernas medverkan i ell samrådsorgan för jakl- och viltvårdsfrågor bör i många fall kunna samordnas med den samrådsverksamhel som skogsvårdsslyrelserna och kommunerna skall ha enligl skogsvårdslagsliflningen. --- Särskilti landels mera tätbefolkade regioner kan jakiutövning begränsamöjligheterna till bär- och svampplockning och övrigt friluftsliv. Planverketvill mol denna bakgmnd framhålla att bland de uppgifter som kan Ulföras av detföreslagna samrådsorganel bör det ingå att bearbeta eventuella konfliktermellan jakl och övrigl friluftsliv. --- (1bl.a. denna del har särskilt yltrande avgivits av ledamolen 13.10--------------------------------------- Domänverket:Beredningen föreslår atl länsälgnämnden ges vidgade uppgifter och i fortsättningen kallas länsvilinämnden. Domänverketlillstyrker beredningens förslag med den begränsningen atl länsvilinämndenskall ha en enbart rådgivande funktion. Enligt verkets uppfattning är delnämligen betydelsefullt att jämförbara besvärsärenden blir så enhetligtbehandlade som möjligt. Förutsättningarna för alt sådan enhetlighel skalluppnås är störsi om bibehålls som besvärsinstans. I nu akluelll förslag tilljaktlag uttalas inte så klart som i nuvarande jaktlag att villvården och jakten skall bedrivas under hänsynstagande till jordbrukets, skogsskölselns och andra näringars intressen. ser del därför angeläget framhålla alt skogsbrukel tillförsäkras representa tion i länsvilinämnden. Detla är nödvändigt med hänsyn lill de myckel omfattande viltskador som åsamkats skogsbruket och som måsle beaktas vid bedömningen av lämplig avskjutning. Domänverketkan för sin del inte finna alt behovel alt samordna vilt- Prop. 1986/87:58vårdsfrågorna inom en kommun är så stort atl det behöver inrättas ett särskiltorgan. uppfattning bör samordningen på nivå kunna lösastillfredsställande genom befintliga organisationers försorg. 13.11 : RRV ser positivt påberedningens viljeinriktning att förenkla administrationen inom jakl- ochvUtvårdsområdel. I vilken utsträckning beredningens förslag totalt seltinnebär en förenkling av den offentliga administrationen inom områdel är docksvårt all närmare bedöma. Av belänkandet framgår nämligen att såvälden regionala nivån som kommunerna i ökad omfattning förutsätts ägna sig ålfrågor som rör jakten och viltvården. Ett ställningstagande till beredningensförslag försvåras dessutom av atl i betänkandet inte redovisas några närmareskattningar av vilka kostnadsbesparingar resp. kostnadsökningar för bla berördamyndigheter, jägarorganisationer och enskilda jägare som följer av beredningensförslag. RRV anser atl en sådan redovisning borde ha ingått i betänkandet somunderlag för de förslag beredningen presenterar. 13.12 Hovrätten för nedre : Beredningens förslagatl tillägga de föreslagna länsvilinämnderna vissa beslutsbefogenheter medanslutande förslag om ändring av besvärsreglerna är i och för sig vällovliga ivad de syftar till att avlasla . Mot bakgrund av attlänsvilinämnderna föreslås bli administrerade inom länsslyrelserna finnerhovrällen emellertid förslaget mindre välbetänkt. En besvärsmöjlighet tiUcentral instans ger garantier för en likformig behandling av likartade frågor.--- 13.13 : Beredningensförslag all länsviltnämnder skaU överta vissa av länsstyrelsernasbeslutsbefogenheter är diskulabell. På länsstyrelsema är de aktuella ärendena iregel enmansären-den, vilket innebär att hanteringen är enkel och inte särskiltresurskrävande. Enligt LONs bedömning kan ärendehandläggningen dock bli mer resurskrävandei en nämnd. Ytteriigareen tveksamhet är att länsvilinämnden föreslås repliera på länsstyrelsensnalurvårdsenhel saml all blir besvärsinstans beiräffandelänsviltnämndens beslut. Enligt LONs mening är det olämpligt eftersombeslutsorganet bör vara helt fristående från besvärsinstansen. Om länsstyrelsenblir besluismyndighel lorde en cenlral besvärsnivå få bibehållas. 13.14 : Beredningen läggervissa förslag angående den lokala och regionala administrafionen. I stort serlantbruksuniversitet positivt på dessa. Väsentligt i sammanhanget är att deareella näringarna bereds tillfålle all akfivt ta del i della arbete eflersomde vilivårdsinsatser som kan göras alltid har stark anknytning till dessa.Förslag på viltvårdens område som saknar förankring i de areella näringarnalorde vara svåra att framgångsrikt genomföra. Vad belräffar den centralaadministrationen har inget att invända mot beredningens förslag. 13.15 : Lokalasamrådsgrupper. SVA stöder tanken pä bildandet av lokala samrådsgrupper som eltled i främjandet av viltvårdsinsatser. Det skulle innebära utökademöjligheter förSVA för fältkontakl och för kanaliserad informalion om dessa lokala 230 Det är dock viktigt atl de får karaktärav informations- Prop. De lokala grupperna kan emellerlidockså visa sig kunna bli en myckel slor tillgång för den händelseinlensivjakt måste igångsättas snabbt och effektivi i anslulning till etlepizootibekämpande. Icke minsl ur denna synpunkt är det angelägel altgrupperna på ell eller annal sätt registreras, exempelvis hos ,så all central information lätt kan spridas lill alla. En omvandling av länsälgnämnderna lilllänsviltnämnder med vidgade uppgifter tillstyrks liksom den föreslagnarepresentationen. 13.16 Skogs- ochjordbrukets forskningsråd: har ingel alt invända mot beredningens förslagtill lokala samrådsorgan eller mot de arbetsuppgifter dessa föreslås få. Rådelhar inle heller nägon erinran mot beredningens förslag till regional ochcentral administration. 13.17 iStockholms län: Jakt- och vilivårdsberedningen har haft den målsättningen allåsladkomma enklast möjliga administration på jaktens område. 1 vissa avseendentorde målet inle uppnås med föreslagna åtgärder. Beroende på vederbörande kommunsintresse av att salsa resurser på villvårdsarbete kan sannoliklsamrädsgrupperna vara lill gagn för viltvärden. Grupperna kan även tjäna somupplysnings- och debattforum för inlresse- och yrkesgrupper såsom jägare,lantbrukare och skogsägare, särskilt vad avser ålgärder för atl minska skadororsakade av vill. befarar dock att de lokala samrådsgruppernagenom sin alltför ostrukiurerade organisation och brist på medel inte får denpraktiska belydelse för det lokala vilivårdsarbetet som beredningen hoppas på. Om länsvilinämnderna skallfungera som rådgivande organ i alla frågor som rör viltvården,och jakten och även vara beslulande myndighel vad gäller älglicenser, behövernämnden, enligl mening, ges en annan stadga och organisation änsom föreslagits. Härvid måste vägas in atl har föreslagils somenda och sista besvärsinslans i älglicensärendena. Det bör då av principiellaskäl inle ifrågakomma att tjänsteman på naturvärds-enhetfungerar som nämndens sekreterare. Samma tjänsteman skulle som sakkunnig kunnabehöva della i besvärsavgöranden. Del föreslås även alt länsvilinämnden skall fastställaavskjutningsramar för älglicenstillddningen.--- tilldelaslänsstyrelsen ansvarei för regleringen av skador från klövvili.- Länsstyrelsenkan endasl lilislyrka att ansvarei för klövviltslammarnas slorlek ochbeskattning saml ersättningsfrågorna samlas hos en myndighet. Det förefaller vidare egendomligt all ha en särskildinslansordning för älg- och kronhjortslicenser.- Länsviltnämndernas organisalion erinrar omfiskenämndernas, dock med de skillnaderna att såväl kansli som konsulentsaknas. Det är vidare tveksamt om avsiklen med förslaget är att delegerauppgifter till särskilt arbetsutskott eller ledamot av nämnden. Härvid skulledock kompetensbredden hos nämnden gå förlorad och dess huvudsakliga syfleförfelas. Nämnden är således inte lämpad för löpande ärendehantering där oftasnabba ställningstaganden är av nöden.