prop · GA0393 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1986/87:93 om bostäder åt unga Regeringenföreslår alt anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen läggs fram förslag lill åtgärder för att förbättra de ungas ställningpå bostadsmarknaden. Förslagenläggs fram mot bakgrund av att det - efter de senaste årens förbättringarav samhällets och hushållens ekonomi - råder obalans på bostadsmarknaden medbrist pä små och medelstora lägenheter i vissa regioner. En viktig orsak tilldetta är en stor inflyttning till högskoleorter och expansiva regioner.Samtidigt har 60-talets stora barnkullar nu nått den ålder då man normaltlämnar föräldrahemmet och bildar ett eget hushåll. Utgångspunktenför förslagen är att det nu behövs särskilda insatser från statens sida för attunderlätta för kommunerna att få tillgäng till bostäder som kan upplåtas tillungdomar. Vidare behövs nu insatser för att öka de ungas betalningsförmåga såatt de kan efterfråga bra bostäder samt för att stödja försöksverksamhetrörande ungas boende. Sålundaföreslås ett särskilt bidrag, ungdomsbosladsstöd, för att öka utbudet avbostäder på vissa orter som har uttalade problem. Stödet föreslås lämnas förlägenheter som förmedlas av kommunen och som upplåts som genomgångsbosläderför ungdomar. Förstudentbostadsföretagen föreslås att bostadslån kan lämnas vidnybyggnad på samma sätt som gäller vid ombyggnad. Vidareföresläs att bostadsbidrag skall lämnas till ensamstående och makar/samboende lilloch med det år då de fyller . Förslaget innebär att bostadsbidrag kan lämnasmed maximalt . för ensamslående och . för makar/samboende permånad. Ungdomsboendedelegationenföreslås få ytterligare 2 milj. kr. 1 1986/87. Nr 93 Rättelse: S. 28 Hemställan 6. bidrag tUl sin verksamhet.Detta fömtsatts ge delegationen möjligheter att Prop. 1986/87:93 stimuleraoch utvärdera kommunernas verksamhet med att ta fram genomgångsbostäder förungdomar. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 19februari 1987 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , S. ,, , , , R. Carisson, , ,, , G. , Lönnqvist Proposition om bostäder åt unga 1 Inledning I bilaga till budgetpropositionen (prop.1986/87: 100 bil. 13) framhöll jag i min inledande redovisning avbostadsmarknadsläget att ungdomarnas ställning pä bostadsmarknaden måste ägnassärskild uppmärksamhet . Jag kommer i det följande alt läggafram vissa förslag som har till syfte att underlätta för unga att skaffa sig enförsta bostad. 2.1 behandling av frågan om ungdomsboende beslutade (CU 1982/83:22, rskr 233)med anledning av en motion i frågan att ge regeringen till känna att en översynav ungdomens bostadssituation borde göras i lämpligt sammanhang. En arbetsgruppför ungdomsboendefrågor inom redovisade i betänkandet (DsBo 1984:10) Bostäder åt unga ett antal förslag till hur man kan underlätta förungdomar att få sin första egna bostad. Förslagen har behandlats i prop.1984/85:100 bil. Arbetsgruppen föreslog dels särskilda regler i hyreslagenom s.k. ungdomskontrakt, dvs. en hyresupplåtelse utan bytesrätt som skulle ge besittningsskyddbara tills hyresgästen fyllt , dels ekonomiskt slöd från staten till ny-och ombyggnad samt dels vissa lättnader i normkraven belräffande byggnader. Vid remissbehandlingen av arbetsgruppens betänkande fickförslagen ett blandat mottagande. Enligt min uppfattning berodde det på attkommuner och bostadsföretag utifrån de lokala behoven hade skilda uppfattningarom vilka riktade insatser som behövdes för att förbättra de ungas boende irespektive kommun. Nästan alla remissinstanser var negativa till förslaget omungdomskontrakt. Även förslaget om lättnader i normkraven avvisades avflertalet remissinstanser. Endast ett fåtal av dem som yttrade sig i ti /87. fråganansåg att det föreslagna statliga stödet till ny- och ombyggnad skulle Prop.1986/87:93 kunna bli etl effektivt medel för att få fram bostäder ät ungdomar. Medhänsyn bl.a. till denna samstämmiga kritik lade regeringen inte fram någraförslag med anledning av vad arbetsgruppen hade föreslagit. Arbetsgruppensutredning och allmänna överväganden bidrog emellertid till attungdomsboendefrågorna uppmärksammades runt om i landet och diskuterades på ettkonstruktivt sätt. Isyfte att ta till vara det intresse för ungdomsboendefrägorna som kommit lilluttryck i remissvaren och sprida de erfarenheter som gjorts ute i kommunernaföreslog dock regeringen i prop. 1984/85:100 bil. 13 att en försöksverksamhetrörande de ungas boende skulle stimuleras med ett tillfälligt statligt bidrag.Riksdagen beslutade sedan i enlighet med förslaget (BoU 15, rskr 232) att ettanslag om en milj. kr. skulle anvisas för en treårig försöksverksamhet. Jaginrättade en särskild ungdomsboendedelegation med uppgift alt handhabidragsverksamheten och att följa utvecklingen på områdei och sprida kännedomom goda exempel. Situationenpå bostadsmarknaden i vissa regioner är nu utomordentligt svår för många ungabostadssökande. I många kommuner råder det brist på framför allt små ochmedelstora hyreslägenheter. Insatser måste nu göras från samhällets sida föratt förbättra de ungas bostadsförhållanden. Det finns bl.a. skäl att underlättaför de unga att få sin första bostad. Ungdomarär genom sin ålder och ställning i samhället en utsatt och mer sårbar grupp änvuxna. Många ungdomar har svårt att få en bostad när de flyttar hemifrån justdärför att de är unga och nya på bostadsmarknaden. De befinner sig i enövergångsperiod i livet då del kan vara svårt att hävda sig på bostadsmarknadeni konkurrens med andra bostadssökande. De unga har ofta en svag ekonomi och dekan ha svårt att överblicka vilka alternativ som är realistiska samt attformulera sina krav. För att få arbete tvingas de unga att flytta till orterdär det är ont om bostäder som är lämpliga för ungdomar. Ungdomarnassvaga ställning på bostadsmarknaden blir givetvis ännu mer påtaglig i enbristsituation med ett minskande antal lediga lägenheter och ett växande antalbostadssökande. Det bästa sättet att stärka ungdomarnas och andra svagagruppers ställning på bostadsmarknaden är därför givetvis att se till att detfinns bra bostäder att tillgå för alla. Enegen bostad är grunden för en ung människas utveckling mot ett självständigt liv.Undersökningar visar att det motiv som de allra flesta ungdomar har för attflytta hemifrån är en önskan om att klara sig själv. Det är enligt min meningviktigt att denna naturliga strävan efter självständighet och frigörelse fårsitt utlopp och att ungdomarna bereds möjligheter att på rimliga villkor startaett eget liv när de känner sig mogna för det. Samhälletsmål för den sociala bostadspolitiken är att alla skall ha tillgång till ensund, rymlig, välplanerad och ändamålsenligt utrustad bostad till rimligtpris. Detta mål gäller självklart även de unga som söker sin första bostad. 2.3 Situationen ;*-= Prop. Underden lid som har gätt sedan arbetsgruppen för ungdomsboendefrågor lämnade sittbetänkande har situationen för de unga på bostadsmarknaden inte förbättrats.Snarare har läget försämrats. Orsakerna lill detta är många och i viss månsamverkande. Bostadsmarknadenhar förändrats på ett påtagligt sätt i ett stort antal kommuner. Trenden medför varie år ökande bostadsöverskott har brutits. I stället kan vi nu i mångakommuner registrera en allmän bostadsbrist eller en brist på vissa typer avbosläder, ofta lägenheter lämpliga för små hushåll. harbostadsbyggandet minskat betydligt. En vändning tycks nu dock ha skett. Länsbostadsnämndernahar till redovisat kommunernas arbete medbostadsförsörjningen för ungdomar. Av bostadssly-relsens sammanställning(1987:3) framgår att bostadsbristen är utbredd. Del är nu mer än 180av landets 284 kommuner som redovisar brist på lämpliga bostäder för ungdomar. Ungdomarnaflyttar in till kommunernas centralorter eller till högskoleorter ochexpansiva regioner som har gott om arbetstillfällen. Detta ökar efterfrågan påsmå lägenheter och studentbostäder i dessa orter. På sina håll kan detsamtidigt finnas ett överskott av andra lägenhetstyper. Utbudet av bostädersom är lämpliga för ungdomar har minskal bl.a. genom atl små lägenheter harslagits samman till större vid ombyggnader. Det byggs fä nya smålägenheter. Degrupper fömtom ungdomarna som efterfrågar små och medelstora lägenheter harökat i antal och omfattning. Det är en följd av bl.a. ökad hushållssplittring,ökad andel ensamstående invandrare och en förändrad syn på institutionsboende.Det finns inte heller sä många barnfamiljer som bor för trångt och därförflyttar från mindre till störte lägenheter. Röriighelen på bostadsmarknaden harminskat. Redovisningentyder på att ungdomarnas behov ofta prioriteras lågt av kommunerna i dennakonkurrenssituation. Deras ofta svaga betalningsförmåga begränsar derasmöjligheter ytteriigare. Enligtredovisningen gör de flesta kommuner emellertid även den bedömningen attdet inte är nödvändigt med särskilda lösningar för att tillgodose ungdomarsbostadsbehov. De skall erbjudas bostäder på den normala bostadsmarknaden. Påvissa högskoleorter planeras emellertid studentbostäder och andra säriösningarför att klara akuta problem. har det skett en mycket snabb förändring. sedanhade flera kommuner i regionen ett stort antal outhyrda lägenheter. råderbostadsbrist i hela regionen. Bland de bostadssökande som är registrerade i Stor-Stockholmsbostadsförmedling är 36 000 personer i åldern registrerade sombostadslösa. Även har en stor brist på små och medelstoralägenheter. I är drygt 16 000 personer mellan 18 och 29 årbostadssökande utan egen bostad. Ungdomarnas egnaorganisationer, bl.a. , har tagit initiativ till undersökningar av bostadsfrågan för ungdomar. sultaten av dessabekräftar att mänga ungdomar har svårigheter att få en egen bostad. som vi alltsåupplever en alltmer hårdnande bostadsmarknad har 60-lalets stora barnkullarnått den ålder då man normalt lämnar föräldrahemmet och bildar eget hushåll. fannsdet i enligt SCB:s befolkningsstatistik ca 1,2 milj personer som varmellan . kommer det enligl prognoserna att finnas ca1,1 milj. personer i denna ålder i landet. Det är denna befolkningskurva sombrukar kallas ungdomspuckeln. Del tryck som ett ovanligt stort antal ungdomarutövar på bostadsmarknaden just nu kan alltså förväntas avta inom loppet avnågra är. 5 10 15 20 Källa; SCB Befolkningsförändringar. 2.4 Ungdomars bostadsförhållanden och bostadsönskemål Enligtuppgifter från folk- och bostadsräkningen bodde nästan aUa unga hossina föräldrar tills de var . De flesta flyttade sedan ganskasnart till en egen bostad, ensamma eller tillsammans med kamrater ellersamboende/make. Enenkätundersökning som genomfördes och som redovisades i betänkandet(Ds Bo 1984:10) Bostäder åt unga visade att ungdomarna då flyttade hemifrånnågot senare än . Andelenungdomar som flyttade till en bostad med förstahandskonlrakt eller som ägde sinbostad hade minskat mellan åren 1975 och 1982.1 stället ökade andelen andrahandsboendeoch boende i studentrum samt andelen inneboende. Ungdomarnabodde ofta i den första bostaden. ungdomarsom hade lämnat sin första bostad hade bott där i högst . Prop.1986/87:93 bodde i den första bostaden . 1 belänkandet Bostäder åt unga redovisades treenkätundersökningar som genomfördes under är 1983 om iingdomarsbostadsförhållanden och boendeönskemål. Arbetsgruppen för ungdomsboendefrågordrog följande slutsatser av de samlade undersökningsresultaten. "- flyttar de flesta unga hemifrån mellan18 och , flickor tidigare än pojkar. Men utvecklingen under senareår, som inneburit att flyttningen hemifrån skett allt tidigare, har vänt. Detkan ha flera orsaker: längre studietid, ökad arbetslöshet och därmed sämreekonomi, svårare att få bostad. - Många av demsom är unga har vuxit upp med en boendestandard som är mycket högre änför unga i tidigare generationer. T.ex. har nästan alla haft eget rum hemma. Dehar därför troligen också högre krav pä sin egen bostad. - De flesta ungahar rätt stora förväntningar pä sin första bostad. Äldre ungdomar har högre kravpå sin bostad än yngre. De flesta unga vill, om de fär välja, ha en modern tvärumslägenhetmed god standard. Myckel få är intresserade av ettor ulan riktigt kök (dvs. medkokvrå eller kokskåp). Nästan ingen vill bo utan dusch (bad behövs däremot inle),men de flesta kan avstå från hiss. - Mänga ungaaccepterar en lägre standard i sin första bostad än vad de egentligen önskar.Ensamboende bor t.ex. oftast i ettor. Standarden i första-bostäderna har dockökat - bor flera unga modernt . - Intresset föratt bo med kamrater eller att bo kollektivt på annat sätt är inte särskiltstort. De yngre ungdomarna är mer intresserade än de äldre av ett sådant boendeoch då särskilt för . - Den förstabostaden blir för de flesta en tillfällig bostad. Många bor bara ungefär ett åri den första bostaden. De flesta har flyttat därifrån . - Fler unga har en förstabostad med en osäkrare kontraktsform . Andelen unga somhar ett förstahandskonlrakt pä sin bostad har minskat, medan andelen som bor iandra hand och inneboende har ökat. - Det är genomföräldrar, släkt och vänner, dvs. genom "kontakter", som de flestafår sin bostad. Bara mellan en fjärdedel och en femtedel av de unga har fått sinbostad genom bostadsförmedlingen. - Unga flyttarofta och förbättrar sin boendestandard snabbt. Tiden från den första enklabostaden, ofta en hyreslägenhet i etl flerbostadshus, till en stor bostad medbra standard och som man ofta äger i någon form, är för många relativtkort." Det är kommunerna som ansvarar för planeringen ochgenomförandet av bostadsförsöriningen, medan staten ansvarar för denlagstiftning och de ekonomiska förutsältningarna för atl del nödvändiga bostadsbyggandetskall komma till stånd. Bestämmelser om hur bosläder skall utformas och ulmslasfinns f.n. i byggnadsstadgan (1959:612) och i den av statens planverkutfärdade t2 1986/87. Svenskbyggnorm (PFS 1983:2). I och med att Prop.1986/87:93 (1987:10),PBL, träder i kraft den kommer emellertid delvis nya bestämmelseratl gälla på detta område. Avsikten är att PBL:s allmänt hållnabestämmelser om vilka krav som ställs på bostäder m.m. skall kompletterasmed mer precisa bestämmelser i en motsvarighet till dagens Finansieringen av bostadsbyggandet vid såväl ombyggnad somnybyggnad sker till övervägande del med hjälp av statliga lån och bidrag. Denstatliga lån- och bidragsgivningen regleras i bostadslåneförfattningarna, nybyggnadslåneförordningenför bostäder (1986:692), ombyggnadslåne-förordningen för bostäder (1986:693)samt förordningen (1986:694) om handläggning, förvaltning, m.m. av bostadslånoch räntebidrag. Lån och bidrag lämnas endast för bostäder som ärfullvärdiga och avsedda för permanent bruk och självständigt boende. I fråga ombostäder som skall upplåtas med hyresrätt skall det självständiga boendet varagaranterat genom hyresavtal av normalt slag. Med fullvärdiga bostäder avsesbosläder med alla primära bostadsfunktioner tiUgodosedda i lägenheterna ochmed tillgång till anordning för tvätt och till förrådsutrymme. Lägenheternaskall uppfylla gäUande krav på utrymmes- och utmstnings-standard och bestå avminst elt rum och kök eller ett och ett halvt rum och kokvrå. Mindre avstegfrån dessa krav kan göras om det finns särskilda skäl. Närmare förutsättningarför sådana avsteg meddelas av . I den allmänna debatten om ungdomsbostäder har det iblandhävdals atl de statliga lånebestämmelserna förhindrar att små lägenheterbevaras vid ombyggnader och att regelsystemet skulle vara en av orsakerna tillatt utbudet av lämpliga ungdomsbostäder är litet. För egen del anser jag att den innebörd som gällandelånebestämmelser har ger kommunema goda möjligheter att söriaför en väl avvägd lägenhetssammansättning som tar hänsyn till del stora behovav små och medelstora lägenheter som finns men som också bevararhandlingsfriheten . I vårt land fmns det fortfarande ett mycket stort antal enrumslägenheter,som i ett längre perspektiv knappast kommer att efterfrågas som permanentabosläder. Att tills vidare bevara en del av dessa små lägenheter somgenomgångsbostäder för ungdomar är enligt min mening motiverat . Jag anserockså att finansieringsreglerna vid ombyggnad gör detta möjligt. De bostäder vi bygger och bygger om skall ha en långlivslängd och kunna fungera även i ett läge där efterfrågan på olikalägenhetstyper ser annoriunda ul. Vid såväl nybyggnad som ombyggnad av smålägenheter finns det därför skäl att vid planeringen underiätta senaresammanslagningar till större lägenheter. Många kommuner har svårigheter att ställa om sig efter detämligen snabba svängningar som skett i bostadsefterfrågan bara under desenaste två åren. Byggandet av nya hyresbostäder på vissa orter försvåras ocksåav höga produktionskostnader. Regeringen har därför beslutat om en rad samverkandeåtgärder för att stärka bostadsbyggandet pä överhettade byggmarknader. än bostadsbyggande begränsas genom restriktioner förbyggnadstillstånds- Prop. 1986/87:93 givningen i Stockholms- ochGöteborgsområdena, saml genom begränsningar i fråga om användningen avinvesteringsfonder för byggnadsinvesteringar i storstadsområdena. Regeringenhar fått bemyndigande att begränsa stödet till ombyggnader avbostäder i samma områden samt att besluta om tillfälliga produktionsstimulansertill nya bostäder som påbörias i samma områden -inriktade på främst små lägenheter. Regeringen har använt sig av dettabemyndigande såvitt gäller Stockholms-, Uppsala-, Göteborgs- och Malmöområdena. Som jag har anfört (avsnitt 2.5) har kommunernaansvaret för planeringen och genomförandet av bostadsförsöriningen. De kanpåverka bostadsmarknaden och bostadsförhållandena för olika grupper av hushållgenom all styra bostadsbyggandets omfattning och inriktning saml genomförmedlingen av bostäder och ekonomiskt stöd till hushåll och till bostadsföretag. Den kommunala bostadsförsöriningsplaneringen regleras ilagen (1947:523) om kommunala åtgärder till bostadsförsöriningens främjande,bostadsförsörjningslagen, som innehåller bestämmelser om kommunernasgrundläggande befogenheter och skyldigheter på bostadsförsöriningens område.Kommunens bostadsförsöriningsplanering skall bedrivas i syfte att alla ikommunen skall få en bostad av god kvalitet saml att ändamålsenliga ätgärderför bostadsförsöriningen förbereds och genomförs. Kommunerna skall varje är redovisa sina bostadsförsögningsprogrampå det sätt som regeringen föreskriver. lämnas programmen tilllänsbostadsnämnderna och blir därmed ett viktigt underlag för statsmakternasbeslut i bostadspolitiska frågor. Det är frivilligt för kommunerna att anordnabostadsförmedling, men enligt bostadsförsörjningslagen skall dockbostadsförmedling anordnas om det behövs för alt främja bostadsförsörjningen.Kommunerna har enligt bostadsförsörjningslagen en skyldighet att informerabostadssökande om möjligheterna att fä bostad i kommunen. Bostadsförmedlingen kan skötas av ett särskilt kommunaltorgan eller ordnas på annat sätt. Enligt uppgifter från finnsdet kommunala bostadsförmedlingar i knappt hälften av alla kommuner, företrädesvisi de större. 1 ett sextiotal kommuner sköts bostadsförmedlingen av detallmännyttiga bostadsföretaget. Enligt förordningen (1986:694) om handläggning,förvaltning, m.m. av bostadslån och räntebidrag och enligt bosladsförsöriningslagen (1947:523) kan kommunerna på vissa villkor få tillgång dels till lägenheter i hus som uppförs eller byggs om med statliga bostadslån, dels till lägenheter som blir lediga genom att innehavaren får en ny bostad genom kommunens försorg. Bostadsanvisningslagen (1980:94) ger vidare en kommun möjlighet att besluta att bostadslägenheterna i ett visst område skall förmedlas av kom munen. Kommunen kan ocksä enligt avtal med fastighetsägare ha rätt att förmedla lägenheter lill bosladssökande. Inom bostadsdepartementetgörs en översyn av bostads- Prop. 1986/87:93 anvisningslagen.Bakgrunden till översynen är bl.a. den kritik som från kommunalt häll harriktats mol att lagen är administrativt svårhanterlig. Endepartementspromemoria med förslag till lagändringar kommer att remiss-behandlasunder . Enaktiv och initiativrik bostadsförmedling är enligt min mening ett av deviktigaste instrumenten som en kommun förfogar över när det gäller att fördelabostäderna på ett rättvist sätt. Bostadsförmedlingarnas betydelse ökar när detråder brist på lägenheter, då deras verksamhet är av särskilt stor betydelseför de svagaste grupperna av bostadssökande. Kommunernakan arbeta med ungdomsbostadsfrågorna på en mängd olika sätt. För att bostadsbristenpä sikt skall kunna hävas, krävs utöver en effektivare bostadsförmedling attnyproduktionen av bostäder kan öka på de utsatta orterna. Kommunernasplanering av nyproduktionen bör ha allsidighet och flexibilitet som mål.Lägenhetssammansättningen kan dä motsvara dagens behov som möjlighetges för framtida förändringar. Svenskbostadspolitik har avvisat omfattande särlösningar för olikagrupper. I diskussionen om särskilda ungdomsbostäder har det varnats för attett kategoriboende införs och accepteras som ersättning för ett integreratboende i vanliga bosladsfastigheter. Jagdelar uppfattningen att man så långt möjligt skall undvika stora kategorihusför ungdomar. Tillfälliga lösningar i mindre enheter riskerar emellertid enligtmin mening inte att vara till någon nackdel. Enform av nybyggande som har väckt intresse är små prefabriceradehus som på olika sätt kan anordnas i gmpper för att komplettera den befintligabebyggelsen. Detfinns många fördelar med lösningar av det här slaget. Husen kan bli inflyttningsklaramycket snabbt, de kan placeras i områden med redan utbyggd service och godakommunikationer, och de kan lätt flyttas vid behov och användas för andraändamål än ungdomsbostäder. Föratt på kort sikt försöka lösa problemen kan kommunerna anordna bostäderspeciellt för ungdomar i den befintliga bebyggelsen. Detta kan göras t.ex.genom att man reserverar ledigblivna enmmmare, såväl fullvärdiga som ickefullvärdiga, för ungdomar . Mångakommuner gör nu inventeringar av sitt byggnadsbestånd för att se i vilkenutsträckning outnyttjade lokaler och bostäder kan tas i anspråk för ungdomarnasbehov. Skoloroch som kan användas för sitt urspmngliga ändamål kanlämpa sig väl för inredning av bostäder för t.ex. studerande. Sådanaomvandlingar har genomförts med lyckat resultat i en del kommuner som harmånga utbildningsplatser. kommuner som arbetar aktivt med dessa frågor har redan i planeringsskedet tagit med de bosladssökande ungdomarna i arbetet. Erfa renheterna av detta har varit myckel positiva. Ungdomarna har genom sitt 10 arbete blivit delaktiga påett alldeles speciellt Sätt och de har vunnit insikt Prop. 1986/87:93 omvad det innebär att själva ta ansvar för sin bostad och det gemensamma kringbostaden. Intressetbland ungdomarna för gruppboende har inte varit stort. Min erfarenhet äremellertid att de som fått möjlighet att bo på delta sätt ärgenomgående positiva. Gruppbostädersom planeras med omsorg och hänsyn till den enskildes rätt lill avskildhet ärenligt min mening ett bra alternativ för unga människor som flyttathemifrån. Ungdomarna kan l.ex. gemensamt utnyttja viss dyrbar utrustning och pådet viset fä ned kostnaderna för sitt boende. De kan också hjälpas ät ochstödja varandra med en hel del praktiska ting. Äldresmåhus och vindar i flerbostadshus kan under vissa förutsättningar byggas om lillbostäder för unga. Över huvud taget är del möjligt att för ombyggnad utnyttjabostäder och lokaler som inte används på lämpligt sätt. Underrådande förhållanden på bostadsmarknaden är det viktigt att inte någralägenheter slår lomma som annars hade kunnat hyras ut med l.ex. korttidskontrakt.Rätt tillämpade är korttidskontrakt och andrahandsut-hyrningar ett brainstrument för att utnyttja bostadsbeståndet fullt ul. Det finns enligt minmening anledning för kommunerna att överväga att låta de kommunalabostadsförmedlingarnas verksamhet omfatta även korttidsuthyrningar, andrahandsuthyrningaroch lägenhetsbyten.