prop · GA0312 · 1986-12-31 00:00:00 — Skillnaden bliratt utnyttjandet av revisionsenhetens Qänster i framliden kommer alt grundas på uppdrag från de centralaföreningsbankerna. I lagtexten förs nugenomgående in beteckningen föreningsbank, vilken sedan mitten av1970-talet har använts inom föreningsbanksrörelsen. Begreppenjordbmkskassa och centralkassa för jordbrukskredit, som allQämt ingår i resp.förenings firma, utmönstras ur lagen. Beteckningen regional föreningsbank, somnu används för mellanledet i treledsorganisationen, får beteckningen cenlralföreningsbank. Denna beteckning har viss likhet med dessa enhetersnuvarande legala beteckning, centralkassa för jordbrukskredit. 1övergångsbestämmelserna lill den nya banklagstiftningen ges bestämmelser omflrmaskydd för föreningsbankernas nuvarande beteckningar. Prop.1986/87: 12 Mitt förslag: Bankaktiebolagen får liksom de allmännaaktiebolagen rätt att ge ut konvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt lill nyteckning. Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag (sebetänkandet SOU 1984; 27 s.85-87). Remissinstanserna: Några särskilda synpunkier påförslagel har inte framförtsunder remissbehandlingen. Skälen för mitt förslag:Bestämmelser om konvertibla skuldebrev och Prop. 1986/87: 12 skuldebrevförenade med optionsrätt infördes för de allmänna aktiebolagen genom lagen(1973: 302) om konvertibla skuldebrev m. m. I och med aktiebolagslagens ikraftträdandeupphävdes denna lag och reglerna fördes i stort sett oförändrade över till 5kap. I propositionen till lag (prop. 1973:93)uttalades att den nya lagstiftningen inte berörde bankaktiebolag och. att ettsådant bolag åtminstone då inte syntes ha något mer trängande behov av attkunna anlila de nya flnansieringsfor-merna. Ett konvertibeltskuldebrev ger fordringsägaren rätt atl på vissa villkor byta ut skuldebrevetmot akfler i bolaget. Skuldebrev förenat med optionsrätt ger honom rätt attteckna aktier i bolagel mot betalning i pengar. Eftersom konverteringsrättenutgör en särskild förmån som leder till att räntan på lånet kan sättas någotlägre än på vanliga lån, har konvertibla skuldebrev från det emitterande bolagetssynpunkt vissa fördelar framför vanliga skuldebrev. Konverteringslånen harockså den fördelen att bolagets egel kapital ökar om rätten lill konverteringutnyttjas av skuldebrevsinnehavaren. Detta innebär också en förbättring avrelationerna mellan eget och främmande kapital. Även frånskuldebrevsinnehavarens synpunkt ger konvertibla skuldebrev vissa fördelarjämfört både med en placering i vanliga skuldebrev och med direkt placering iaktier. Värdet på ett konvertibelt skuldebrev stiger oftast i ungefär samma månsom kursen på bolagets aktier. Utbytesrätten innebär att innehavaren kanförvandla sin fordran på bolaget till en andel i bolaget, vilket kan vara tillfördel om bolaget visar stigande vinster, som medger högre utdelning än denränta som gäller för lånet. Skulle aktiekursen sjunka kan skuldebrevsinnehavarenavstå från utbytet och i stället hålla sig till fordringsrätten. Om man ärosäker om aktierna i bolaget kommer att stiga i värde kan man, genom attförvärva konvertibla skuldebrev i stället för aktier, avvakta utvecklingen. Skuldebrev förenade medoptionsrätt till nyteckning har ihuvudsak samma fördelar som konvertibla skuldebrev. Optionsrätten har i likhetmed konverteringsrätten ett ekonomiskt värde och medför därför att räntan pålånet kan sättas lägre än räntan på ett vanligt lån. Risken vid placering iskuldebrev med optionsrätt till nyteckning är lägre än vid placering i aktier.I vissa fall kan skuldebrev av denna typ vara förmånligare för banken änkonvertibla skuldebrev. Ett utnytQande av optionsrätten till nyteckninginnebär att bolaget får ett ytteriigare kapitaltillskott, vilkel inte är falletvid en konvertering. En speciell fördel med skuldebrev med optionsrätt tillnyteckning är att nyteckningen kan spridas över . Det vid en visstidpunkt på kapitalmarknaden tillgängliga kapitalel tas alltså inle i anspråk isamma utsträckning som vid en vanlig nyemission. De fördelar som föraktiebolagens del är förenade med konvertibla skuldebrev och skuldebrev med optionsrätt bör i stort setl gälla också för bankaktiebolagen. Därtill kommer, för bankbolagens del, behovet av att med egel kapital lillgodose kapitaltäckningskravet i 2 kap. 9-11 §§ bank rörelselagen. De båda finansieringsformerna har var för sig fördelar som 176 kanvara mer eller mindre framträdande, beroende på konjunkturerna och pä vilketbankbolag det är fräga om. 1 viss mån inrymmer de spekulativa momenl. Dessa äremellerlid knappasl så framträdande all flnansierings-formerna kan anses varamer äveniyriiga för bankbolagen än en traditionell nyemission. De nyaflnansieringsformerna bör kunna bidra till att bankaktiebolagen kan ta upp lånpå gynnsammare villkor . Därigenom kan bankbolagenskonkurrenssituation på lånemarknaden förbättras. Del finns därför starka skälför all införa dessa finansieringsformer också för bankaktiebolagen. 1986/87: 12 3.5 Nya bestämmelser omfusion m. m. Mitt förslag: För bankaktiebolagen införsbestämmelser som möjliggör fusion dels på så sätl all elt bankaktiebolag gärupp i ell annal bankaktiebolag (s.k. absorption), dels genom atl tvä ellerflera bankaktiebolag förenas så att de bildar etl nytt bankaktiebolag (s. k.kombination). För sparbankerna ochföreningsbankerna behålls nuvarande möjlighel lill fusion genom absorption ochinförs bestämmelser som medger fusion genom kombination. En annan nyhet är attfusion kan ske mellan en bank som är moderföretag och ett helägtdotleraktiebolag. Del blir vidare möjligt för en moderbank, somsjälv eller tillsammans med dotterföretag äger mer än nio tiondelar avaktierna med mer än nio tiondelar av röstetalet för samtliga akiier i etldotterföretag, atl lösa in de återstående aktierna. Minorilelsaktieägarna fårå sin sida rätl alt kräva att moderbanken löser in deras akiier. Lltrednlngens förslag: Överensslämmer med mittförslag (se SOU 1984; 27 s. 356-360, SOU 1984; 28 s. 213-218 och SOU 1984; 29s. Remissinstanserna:Samtliga remissinslanser tillstyrker eller lämnar förslagel utan erinran.Bankinspeklionen vill dock ha en mer enhetlig ulformning av bestämmelserna ombeslut om godkännande av fusionsavtal (bil. 3 avsnitt 3.13.1). menaratt del av bestämmelserna bör framgå att en fusionmeilan sparbank som moderbank och ell bankaktiebolag som dotterbolag är möjligt(bil 3 avsnitt 4.7.1). NO påpekar bl. a. all konkurrenslagen (1982:729)omfallar näringslivel i dess helhel (bil. 3 avsnitt 3.13.3). anser alt den prövning av företagsförvärv som sker enligt konkurrenslagenför bankernas vidkommande är överflödig med hänsyn till bankinspektionens och regeringens oktrojprövning (bil 3avsnitt 3.13.2). Skälen för mitt förslag: 1 aktiebolagslagenfinns bestämmelser om elt särskilt förfarande, fusion, för samgående mellanaktiebolag. Fusion innebär, atl elt aktiebolag (det överlåtande bolagel) gårupp i elt annat aktiebolag (det övertagande bolaget) genom att det överlåtandebolagets tillgångar och skulder övergår till det övertagande bolaget, varefterdel överlåtande bolaget upplöses utan likvidation. Fusion innebär också atl detöveriå- 12 1986/87. lande bolagets samtliga rättigheter och skyldigheler övergår till detöverta- Prop. 19S6/87: 12 gandebolaget. Aktiebolagslagen innehåller bestämmelserom Ivå huvudformer av fusion. Den ena, som kallas absorption, avser fusionmellan av varandra oberoende bolag och innebär att ett bolag uppgår i ett annatbolag. Den andra fusionsformen kännetecknas av att två eller flera överlåtandebolag förenas i ett nybildat bolag, somövertar de överlåtande bolagens tillgångar och skulder. Denna form av samgåendekallas kombination. Vidare finns bestämmelser om en variant av fusiongenom absorption, som avser samgående mellan moderbolag och helägtdotterbolag. Bestämmelserna om fusion avser endast samgåenden mellan svenskaaktiebolag och således inte mellanaktiebolag och annan företagsform eller mellan svenskt och utländsktaktiebolag. I konkurrenslagen(1982:729) finns bestämmelser om prövning av en näringsidkares företagsförvärv.Som företagsförvärv räknas också förvärv av aktier, andel i handelsbolag, rörelse eller del avrörelse. Till företagsförvärv hänförs vidare fusion. anser att ett förvärv leder flll marknadsdominans och därigenom medförskadlig verkan kan han låtamarknadsdomstolen pröva förvärvet. Domstolen har möjlighet att förbjuda förvärvet. I sådant fall skall beslutet fastställas avregeringen för att bli gällande. BL innehåller inga bestämmelserom fusion mellan bankaktiebolag. Däremotfinns i 189 § bestämmelser om övertagande av annan bankrörelse. a. att övertagande inte kan ske utan likvidation av denöverlåtande banken. Av 190 § framgår att övertagande endast får ske om regeringen lämnar tillstånd. Avparagrafen framgår vidare atl ett bankaktiebolag som är bildat av ettutländskt bankföretag inte får ta över en svenskägd banks rörelse. Försparbankerna och föreningsbankerna finns bestämmelser om fusion genomabsorption i SpL och JkL. Enligl min meningbör de olika former för fusion som finns i aktiebolagslagen kunna införas också för bankernaDetta skulle bl. a. göra likvidationsmomentet obehövligt vid samgåenden mellanbankaktiebolag. Med hänsyn till attbankerna har en särskild roll i samhällsekonomin och till att den dominerande gruppen blandbankernas borgenärer är insättare föreslårjag vissa avvikelser från aktiebolagslagens bestämmelser. Jag föreslår bl. a. att regeringen skall ge tillståndtill en fusion och därvid göra en prövning som är anpassad tillbankernas särskilda förhållanden. Vidare skall bankinspekflonen bevakainsättarnas och övriga borgenärers intressen i såväl den överiåtande som denövertagande banken. Konkurrenslagen gäller, som nämnts, ocksåvid bankfusioner. Vid lagens ttllkomstframhöll föredraganden att denna fråga borde prövas ånyo, när det blev närmare klargjort ombanklagstiftningens kontrollregler tillgodoser även konkurrenslagensskyddsintressen. Föredraganden framhöll därvidatt det ingick i banklagsutredningens uppdrag att behandla banksektornsföretagsstruktur (prop. 1981/82; 165 s. 263). har inteberört konkurrenslagstiftningen. Jag utgår från att kreditmarknadskommittén(Fi 83:06), som har till uppgift bl.a.att göra en översyn av strukturfrågornapå kreditmarknaden, kommer att behandla frågan. I av- Prop. 1986/87: 12vaktan på detta föreslås inle nu någon ändring i konkurrenslagen. En strävan har varitatt åstadkomma enhetlighet vid utformningen av bestämmelserna om fusion i de trebanklagarna. I fråga om beslut om godkännande av fusionsavlal föreslås dock skildabestämmelser. Skillnaderna mellande föreslagna fusionsbestämmelserna i de olika banklagarna motiveras av deskilda associationsformerna. För bankaktiebolagen är det naturiigt att anknytatill vad som gäller för de allmänna aktiebolagen. För sparbankerna harnuvarande krav på kvalificerad majoritet mildrats. Enligt nu gällande rättkrävs atl samtliga huvudmän förenar sig om beslutet. Del något lindrigare krav jag nuföreslår motiveras av de svårigheter som kan finnas att få samfliga sparbankenshuvudmän till en stämma. Detta skulle kunna leda till attväl motiverade fusioner, om vilka ingameningsskiQaktigheter råder, onödigt fördröjdes. För föreningsbankernas del föreslås ingen ändring av nuvarandekrav på kvalificerad majoritet.Samma krav uppställs i förslaget till NFL och motiveras av all anknytningen mellan en förening och dess medlemmarofta är av starkt personlig karaktär.Detta skäl gällerenligt min mening ocksä för föreningsbankerna. Vid beslut om fusionär det för bankaktiebolagen i överenstämmelse med vad som gäller enligtaktiebolagslagen - tillräckligt med enkel majoritet vid bolagsstämman. Försparbankernas del krävs att samtliga närvarande huvudmän, som tillika skallutgöra minst nio tiondelar av samtliga huvudmän, förenar sig om beslutet. Förföreningsbankernas del krävs att samtliga röstberättigade medlemmar förenar sig ombeslutet. AUernativt krävs för såväl sparbankerna som föreningsbankerna attbeslutet fattas på tvä på varandra föQande stämmor och på den senare stämmanbiträds av minst tvåtredjedelar av de röstande. Av de föreslagnabestämmelserna om fusion föQer att en fusion inte kan ske mellan svensk-och utlandsägda bankaktiebolag, mellan bankaktiebolag och sparbank ellerföreningsbank och inte heller mellan sparbank och föreningsbank. Jag går härefteröver till frågan om fusion mellan en moderbank och ett helägt dotteraktiebolag. I gällande rätt saknasöver huvud tagel bestämmelser omfusion mellan företag med olika juridisk form. I förslagel till NFL har dock föreslagits att fusion mellanmoderförening och helägt dotterakflebolag skall tillåtas. Jag har inte funnit några hinder mot attde föreslagna bestämmelserna om fusionskall kunna gälla vid fusion mellan en bank, antingen den är ett bankaktiebolag, sparbank eller föreningsbank, ochett helägt dotterakflebolag, somingår i en bankkoncern. Dotterbolagets verksamhet kommer genom fusionen att förasin i "den egentliga bankverksamheten" och lyda under banklagarnas bestämmelser. Om det idotterbolaget flnns sådan egendom sombankerna på grund av föreslagna bestämmelser i 2 kap. bankrörelselagen, inte får förvärva, föreslär jagatt denna egendom skall avyttras senast från det atl registreringav fusionen har skett. För en moderbankökar möjligheterna att utnyttja de organisatoriska fördelarsom en koncernbildning erbjuder, om moderbanken äger samtliga 179 aktier i ett dotteraktiebolag. När en moderbank har förvärvat mer än niotiondelar av aktierna i elt dotleraktiebolag måste emellertid beaktas att en aktieägarminoritetsom inte tillsammans äger minst en tiondel av alla aktier i ett bolag inteskyddas av de minoritetsregler som aktiebolagslagen innehåller. Med hänsyntill det anförda anserjag att de föreslagna banklagarna bör innehållaregler om rätt och skyldighet för en moderbank atl i sådana fall lösa inminoritetsaklier i ett dotterbolag. Reglerna bör i princip överen-stämma meddem som gäller enligt akliebolagslagen för moderaktiebolags inlösen av minoritetsaktier. När det gäller dennärmare utformningen av de föreslagna bestämmelserna hänvisar jag till deolika banklagarnas specialmotivering (avsnitt 5.2, 5.3 och 5.4). Mitt förslag: Bestämmelserna om revision av bankerutformas i huvudsak i överensstämmelse med molsvarande regler i akflebolagslagen ochförslaget till ny lag om ekonomiska föreningar (NFL). Detta innebär bl. a.föQande nyheter i förhållande till gällande rätt. En minoritet avägarna, huvudmännen eller medlemmarna ges rätt att begära att en särskild granskning sker och att s.k.medrevisor utses. De bestämmelser omeffektivare företagsrevision som fr.o.m. den1 gäller för bl.a. aktiebolag införs också för bankerna. Bestämmelserna innebär bl.a. alt revisorerna skall särskilt granska att banken fullgjort sinaskyldigheter i fråga om skatter och avgifter. Krav införs pä altsparbanker och centrala föreningsbanker, i likhetmed bankaktiebolag, skall ha minst en auktoriserad revisor. Vidare föreskrivs atl lokala föreningsbankerskall ha minst en auktoriserad eller godkänd revisor. Anpassningentill aktiebolagslagen innebär ocksä förändringar när det gäller bestämmelserna om bl. a. uppdragstiden för revisorerna, möjligheten atl utse en juridisk person till revisor, revisorsjäv, revisorernas uppgifter, revisionsberättelsens innehåll, möjligheten att låta annan än stämman utserevisor samt all ge dispens förrevisor från kraven på svenskt medborgarskap och bosättning i . De flestaförändringarna gäller bankaktiebolag och sparbanker, eftersom reglernaför revision av föreningsbanker till stor del utgörs av . Dessa hartidigare anpassats till aktiebolagslagen. För föreningsbankerna är den största förändringen attriksorganisationen inte längre får rätl eller är skyldig att konlrolleraföreningsbankerna. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mittförslag. Utredningen haremellertid inte föreslagit regler om särskild granskning och medrevisor, eflersom de nuvarande reglernaanses lillräckliga. 1986/87; 12 na om effeklivareförelagsrevision har heller inle framförts av utredningen, eftersom de harinförts i aktiebolagslagen först efter det atl utredningen hade avslutat sittarbele (SOU 1984: 27 s. 283-300, SOU 1984:28 s. 139-162 och SOU 1984; 29 s.180-202). Remissinstanserna:Förslagen till utformning avrevisionsbestämmelserna har endasl föranlett ett fåtal erinringar. De flestaav dem berörs i specialmotiveringen till resp. bestämmelse. () avstyrker förslaget att minst en av revisorernai en lokal föreningsbank skall vara godkänd revisor (bil. 3 avsnitt 5.3.1). SFFframhåller alt bankinspektionen föreslås få rätt att förordna revisor även ien lokal föreningsbank och att de centrala föreningsbankernas granskningsarbetealllid lill en väsentlig del avser de lokala bankernas verksamhet. Detförhållandet all en av revisorerna skall vara godkänd medför enligl SFF intenågon påtaglig förstärkning av det befintliga kontrollsystemet och står i vartfall inte i rimlig proportion lill deökade kosinaderna, som uppskattas till 10 milj. kr. FöreningenAukloriserade Revisorer anser atl bestämmelsen bör utformas så att minst enrevisor skall vara aukloriserad eller godkänd revisor (bil. 3 avsnitt 5.3.3). Skälen för mitt förslag:Syftet med denna banklagsreform är bl. a. atl i så stor utsträckning sommöjligt anpassa bestämmelserna för bankerna till de regler som gäller för andraföretag. Aktiebolagslagens regler för revision, som nära överensslämmer medNFL:s molsvarande regler, är enligl min uppfattning väl lämpade att gälla ocksäför bankema. Undantag bör dock göras för reglema om registrering av revisoreroch om ingripande i vissa fall. Bankinspektionens tillsyn får anses lillgodose syftena meddessa regler och de bör därför inte införas för bankerna. Till skillnad molutredningen anserjag alt del är befogat all införa regler som ger möjlighel fören minoritet av bankens aktieägare, huvudmän eller medlemmar att begära attsärskild granskning sker och all s. k. medrevisor utses. Dessa regler, somavser att skydda minoriteten mot maktmissbruk från majoritetens sida, har intetidigare överförts lill banklagstiftningen. Det har ansetts att befintligaregler ger en självständig och effektiv granskning. Vidare har framhållits attbankinspeklionen utser revisor och även i övrigt har tillsyn över bankernasverksamhet. Det kan emellertid, enligt min mening, inle uteslutas att det ocksåi banker kan förekomma maktmissbruk från majoritetens sida och att enminoriiei därför, utöver del skydd som bankinspektionens tillsyn utgör, kan habehov av vissa skyddsregler. Med slöd av särskilda regler bör en gruppaktieägare, medlemmar eller huvudmän som företräder en tiondel av samtligaakiier, medlemmar eller huvudmän eller en tredjedel av de aktier, medlemmareller huvudmän som är företrädda på stämman tillförsäkras bättre insyn ibanken. De motiv som ligger bakom en begäran om t. ex. medrevisor kan vara renaägarintressen, som inle behöver sammanfalla med de iniressen som bankinspektionensärskilt skall beakta, nämligen insättarnas och det allmännas. Jag övergår så till att kommenterakravet på all minst en av revisorerna i en lokal föreningsbank skall vara godkänd revisor. Bankverksamhetens karaktär gör enligl min uppfattning att särskilt slora krav bör ställas på den 181 som ulförgranskningsarbetet i en bank. En revisor i en bank skall inle enbart kontrollera redovisningshandlingar ochliknande utan löpande föQa verksamheten och utföra kontroller underräkenskapsårel. Granskningen skall därvid omfalta såväl den interna kontrollensom kredilgivningen. Även om det, som SFF framhåller, flnns ett starkt sambandmellan lokal och cenlral föreningsbank är det likväl fråga om självständigajuridiska personer. Den cenirala bankensrevisor har inte samma ställning och kan inte heller utföra etl lika ingåendegranskningsarbete i den lokala föreningsbankensom i den bank där han formellt är utsedd till revisor. Av de knappt 400lokala föreningsbankerna är flera av betydande storlek. Ungefär entiondel av dem har en utlåning på över 100 milj. kr. Mot denna bakgrund mäste enligt min uppfattning minst en avrevisorerna i en lokal föreningsbank uppfylla formella kompetenskrav ochvara auktoriserad eller godkänd revisor. Detta innebär ändå ett avsteg från detkrav på auktoriserad revisor som ställs upp för de andra bankerna. Förekomstenav yrkesrevisor behöver inte påverka antalet förtroendemannarevisorer. Dessa fullgör betydelsefulla insatser och kangenom sin förankring och erfarenhet komplettera yrkesrevisorn på ettmycket värdefulll sätt. Prop.1986/87: 12 Mitt förslag: Redovisningsreglerna för banker utformas inära överensstämmelse med vad som gäller för allmänna aktiebolag och ekonomiskaföreningar. Detta innebär att regler införs om definition av eget kapital, omdelårsrapport, om notsystem till resultat- och balansräkningarna samt attbegreppen anläggnings- och omsättnings-flllgångarinförs. Bankerna blir också skyldiga att redovisa inbördes fordrings- ochskuldförhållanden i en koncern. Banker som är moderförelag blirskyldiga att upprätta koncernredovisning. Belopp som motsvarar det värde med vilketen anläggningstillgång skrivs upp fåranvändas till nedskrivning av annananläggningstillgång ellerfordringsbevis men föreslås också kunna sättas av till uppskrivningsfond samt i sparbank dessutom tillreservfond. I bankaktiebolag kan beloppet också användas förfondemission. Värderingen av anläggnings- ochomsättningstillgångar föreslås ske ihuvudsak enligt bokföringslagens regler. Möjlighet ges att föra upp förvärvad goodwill och organisationskostnadersom tillgång. I stället för enfinansieringsanalys skall bankerna lämna en kapitaltäckningsanalys, som visar hur kapitalkraven haruppfyllts. Regeringen eller, efter bemyndigande, bankinspektionenföreslås kunna meddela föreskrifter om bankernas årsredovisning m. m. Om särskilda skälföreligger får dessa avvika från bokföringslagen. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mittförslag när det gäller anpassningen till aktiebolagslagen och FL. Utredningen föreslår emellertidinte någon regel om att inbördes fordringar och skulder i en koncern skallredovisas och inte heller att organisationskostnader skall kunna föras upp som tillgång. Vidare innebärutredningsförslaget något Prop. 1986/87: 12 större avvikelser frånbokföringslagens värderingsregler (SOU 1984: 27 s. 300-324, SOU 1984; 28 s.162-187 och SOU 1984: 29 s. 203-229). a. (bil. 3 avsnitt 3.11.4) anser att det i fråga om de olikatyper av värdehandlingar som innehas av en bank ibland kan vara svårt att medhjälp av bokföringslagens definition dra gränsen mellan omsättnings- resp.anläggningstillgångar. Bokföringslagens regler tar mer sikte på tillverkandeföretag och är därför inle till någon omedelbar vägledning för bankerna. 3 av snitt 3.11.4) menar att det finns risk att de föreslagna värderingsreglerna tolkas så att även fastigheter och andra reala anläggningstillgångar kommer att värderas till det lägsta av anskaffningsvärdet och det verkliga värdet. Med en sådan tolkning blir det möjligt att underlåta att göra avskrivningar när de reala anläggningstillgångarnas verkliga värde har ökat t. ex. på grund av inflation. Detta skulle innebära ett stort avsteg från principerna för värdering av anläggningsflllgångar. Nämnden anser därför att bokfö ringslagens avskrivningsprincip skall flllämpas. FAR (bil. 3 avsnitt3.11.2) framhåller alt uttrycket "verkliga värdet" är oklart när detgäller anläggningstillgångar. Det kan tolkas som försäQnings-värdet. EnligtFAR: s uppfattning är bokföringslagens regler om avskrivning och nedskrivningav anläggningstillgångar fullt tillräckliga även för bankerna. En omsättningstillgång kan en ligt BL tas upp över anskaffningsvärdet. Det är tillräckligt att upplysning lämnas om detta i förvaltningsberättelsen. FAR (bil. 3 avsnitt 3.11.2) framhåller att bokföringslagens förbud mot att ta upp tillgångarna över anskaffningsvärdet förhindrar redovisning av en ännu icke realiserad vinst.