prop · GA03121 · 1986-12-31 00:00:00 — Del är uppenbart atl ett båtregister inte kan vara uppbyggt på så sättatt sädana förändringar får omedelbar verkan vad gäller registreringsplikt. Föratl registret skall vara så tillförlitligt som möjligt måste förflytainnan avregislrering kan ske. Samma regel gäller då avregistrering skall skeenligt punkterna 3 och 4. Avregislreringsgrunderna i punkterna 1, 2 och 5 ärdock av sådan karaktär att de kan medföra omedelbar avregistrering ulan attregistrets lillföriitlighel rubbas. Enligt 6 § kan i vissa fall frivillig registrering ske ifritidsbåtsregistret. Avregistreringsgrunden i punkl 7 tar sikte på sådanregistrering. Som berörts i den allmänna motiveringen kan en båt endastavregistreras med stöd av avregislreringsgrunderna i förevarande paragraf. Denomständigheten att en registrerad båt inte brukas ellerförvaras på land är således inte någon giltig avregistreringsgrund. 11 § Om en båt skall avregistreras enligt 10 § 1-6 ärägaren skyldig atl utan dröjsmål till en länsstyrelse skriftligen anmäla båtenför avregistrering. Om en länsstyrelse får kännedom om omständighet som avsesi 10 § l-6, får självmant avregistrera bålen. Enligt paragrafen skall anmälan om avregislrering skeskriftligen av ägaren. En sådan anmälan skall göras utan dröjsmål. kan, även utan anmälan från ägaren, avregislreraen bål enligt punkterna I -6. Möjligheten att avregistrera trots att anmälan ejhar gjorts har införts efter mönster av bilregisterkungörelsen (1972:599). 12 § Regeringen får meddela föreskrifter om skyldighet atlbetala en åriig registeravgift. Avgiftsskyldig för en viss båt är ägaren av båten. Somägare av en 37 registrerad båt anses densom är antecknad i fritidsbåtsregislret som ägare Prop. 1986/87; 121 näravgiften skall tas ut. Om flera ägare är antecknade är de solidariskt betalningsansvariga. Iparagrafen, som motsvaras av 14 § i det remitterade förslaget, behandlas denärliga regisleravgifl som skall finansiera registreringen. Den som är antecknadsom ägare av en båt dä avgiften skall tas ut är enligt andra stycket skyldig attbetala avgiften. Om flera ägare är antecknade är de solidarisktbetalningsansvariga. Genom denna konstruktion kan man enkelt och objektivtfastställa vem som skall betala avgiften. Iförsta stycket bemyndigas regeringen att fastställa avgiftens storlek och attmeddela närmare föreskrifter om uppbörden av registeravgiften. 1lagrådsremissen föreslogs all det skulle vara förbjudet atl bruka en båt förvilken avgiften inle har betalats. Lagrådet har funnit det slötande att en såpass liten förseelse skall kunna leda lill en så pass allvarlig påföljd som förbudatt bruka båten och har därför föreslagit att förbudsbestämmelsen ulgår. Jagvill inte motsätta mig lagrådels förslag och har därför i förevarande paragrafinte tagit upp någon bestämmelse om brukandeförbud vid utebliven betalning. 13 §Om en båt frånhänts ägaren genom brott, är denne inte skyldig atl belala registeravgift. Omen båt frånhänts ägaren genom brott och därefter inte kommer till rätta kan denenligt 10 § punkt 4 inle avregistreras förrän har förflutit. Somanmärkts i anslutning till nämnda stadgande har bestämmelsen tillkommil föratt öka registrets tillförlitlighet. Ägaren till den stulna båten bör emellertidinte vara skyldig att betala registeravgift. För attbefrias från avgift måste ägaren underrätta en länsstyrelse om att båten frånhäntshonom genom brott. Till en sådan anmälan bör bifogas en kopia av gjordpolisanmälan. 14 § Registeravgiflen påförs genomautomatisk databehandling på grundval av uppgifter i fritidsbåtsregistret utanatt beslut meddelas. 15 § Den som har påförtsregisteravgift enligt 14 § får begära beslut om avgift. Begäranskall ha kommit in till en länsstyrelse senasl efler den dag då avgiftensenast skulle ha betalats. Har krav på avgiften tagits emot först sedan dennaskulle ha betalats, räknas dock tiden från mottagningsdagen. EtlADB-baserat register erbjuder möjligheten att med maskinella rutiner snabbi ochenkelt påföra avgiften. Någol beslut i egendig mening fattas inte. Den sompåförts avgift skall dock ha möjlighet alt få frågan prövad genom atl hanpåkallar ett beslut som kan överklagas. Rutinen överensstämmer delvis med vadsom gäller vid påföring av vägtrafikskatt. Denomständigheten att ett beslut påkallas eller överklagas befriar inte enligt 21 § från skyldighet att betala avgiften. eller domstol kan dock förordna annal. 16 § Betalas inte registeravgiften inom föreskriven tid får verkställighet Prop.1986/87:121 ske enligt utsökningsbalken. Paragrafen innehåller en regel om verkställighet sombehövs med hänsyn till bestämmelsen i 3 kap. 1 § utsökningsbalken. Åtgärden atlpåföra avgift enligl 14 § skall alltså ses som en exekutionstitel på grund avvilken verkställighet enligl utsökningsbalken får äga rum. Paragrafen molsvarar 18 § i del remitterade förslaget. bestämmelsen föreslogs att den betalningsskyldige vid försummelse atlerlägga regisleravgifl inom föreskriven tid skall fä en betalningsanmaning meden ny lid angiven. Enligl lagrådet är det med hänsyn till det ringa belopp delär fråga om onödigt atl lagbinda förfarandet då avgift inte betalats . Manfär enligt lagrådet förutsätta atl del utvecklas ändamålsenliga rutiner sombeaktar bäde de enskildas och de berörda myndigheternas intressen. Jag anslutermig till lagrådets uppfattning och föreslår att paragrafen fär den lydelse somlagrådet föreslär. Ansvars- och överklagandebestämmelser m. m. 17 § Den som underiåter att fullgöra sin skyldighet enligt7 § döms till böter. Straffbestämmelsen, som motsvarar 19 § i det remitteradeförslaget, avser den som underlåter att anmäla en båt för registrering. Som jag tidigare angett i anslutning till 12 § ochlagrådets yttrande i anslutning till den paragrafen skall det inte varaförbjudet att bruka en bål för vilken avgift inte erlagts. Därmed utgårmotsvarande straffbestämmelse i det remitterade förslagel. Lagrådet har vidare beträffande ansvarsbestämmelserna idet remittera de förslaget påtalat att dessa medför dubbla påföljder för underiåtenhel att fullgöra registreringsplikten: dels blir denna underlåtenhet i och för sig straffbelagd, dels medför den ett särskilt straff sanktionerat förbud att bruka bålen. Enligl lagrådets mening går dessa förslag för långt och en effektiv ordning bör kunna åstadkommas med mindre ingripande medel. Lagrådet anser att den mest verksamma påföljden torde vara förbudet att bruka båten, särskilt om detta i enlighet med förslagel riktar sig inte bara mol ägaren själv ulan även mot annan brukare. Lagrådet finner att denna påföljd kan godtas men att den också bör vara tillräcklig. Enligl lagrådet föreligger del knappast något bärande motiv att därutöver som en särskild förseelse straffbelägga underlåtenheten alt registrera. Det enda skäl som synes kunna anföras torde vara att man utan en sådan regel blir tvungen att i händelse av ägarens bestridande visa att han har brukat båten. Enligt lagrådet kan detta i praktiken knappast innebära någon större nackdel. Om erfarenheterna skulle visa att det föreligger ett praktiskt behov av atl skärpa påföljdsreglerna, eller om registrel längre fram skulle ges en vidare funktion kan frågan enligt lagrådet las upp till ny prövning. Lagrådet föreslår således att endast brukande av oregistrerad båt skall 39 vara straffsanktionerai.Det bör enligt lagrådet anges i motiven Prop. 1986/87; 121 vadsom avses med att bruka en båt. Denfrämsta anledningen till all jag i del remitterade förslagel valde ett systemsom straffbelägger såväl underiåtenhel att registrera som brukande av enoregistrerad båt var att därmed ge lagen en effektiv och lältillåmpad sanktionsordning.Jag är emellertid beredd atl hålla med lagrådet om att det i vart fall förnärvarande kan vara tillräckligt att straffbelägga antingen underlåtenheten altregistrera en båt eller brukandet av en oregislrerad båt. Jag delar emellertidinte lagrådets uppfattning all ett påföljdssystem med straff för olovligibrukande bör väljas. En sådan ordning är visserligen, som lagrådet påpekar,verksam så till vida alt den inte bara riktar sig mol ägaren själv ulan även molannan brukare. Enligt min mening är det dock från bl.a. konlrollsynpunkllämpligare alt i stället endast straffbelägga underiåtenhel alt fullgöra registreringsplikl.Med detta allernativ behöver det inte råda någon tvekan om vid vilken tidpunkistraffansvar kan inträda. Detta framgår nämligen av vad som i 5 § sägs om rcgistre-ringsplikiensinträde. Miltförslag innebär således atl 20 § i det remitterade förslagel angående straff förbrukande av en oregistrerad båt utgår. 18 §Den som underiåler atl fullgöra sin skyldighet enligt 8 § och 11 § första styckel döms till böter, högst . Ärsåväl förutvarande som ny ägare skyldig atl göra anmälan enligl 8 § första ochandra styckena och lämnar en av dem föreskrivna uppgifter, är dock den andrefri från ansvar. Straffbestämmelsenavser anmälan om äganderätlsövergång och anmälan om avregistrering. Andrastycket har en direki motsvarighet i 90 § andra stycket bilregisterkungörelsen(1972:399). 19 §1 fråga om båt som ägs av bolag, förening eller annat samfund eller stiftelse eller annan sådan inrättning eller av flera personer med samägan derält kan en länsstyrelse på begäran av samfundet, inrättningen eller samtliga delägare i fritidsbåtsregistret godta viss person som bärare av ägares skyldigheter och ansvar enligt denna lag. Vad som i lagen sägs rörande skyldigheter och ansvar för ägare av båt gäller därefter denne. Bestämmelsen,som motsvarar 23 § i det remitterade förslaget, har införts efter mönster avvägtrafiklagstiftningen. Motsvarande regel återfinns i vägtrafikkungörelsen(1972:603), fordonskungörelsen (1972:595), bilavgaskungörelsen (1972:596) ochbilregisterkungörelsen (1972:599). 1 förhållande till vägtrafiklagstiftningenhar det tillägget gjorts, alt också vid samäganderätt viss person kan utsessom ansvarig för ägares skyldighet enligt lagen. torde bestämmelserna visserligen i de flesta fall leda till en ändamålsenlig ordning, men det finns en risk för atl reglerna kan missbrukas och leda till otillfredsställande resultat i enskilda fall, t.ex. beträffande det straffrättsliga ansvaret. Man kan också enligt lagrådet fräga sig om verkligen betalningsansvaret för registeravgiflen bör läggas på 0 Lagrådet anser del bäst atl inte reglera dessa frågor i Prop.1986/87:121 lagen. Med tanke på att bestämmelserna i lagen om ägare av en båtäven gäller den som äger andel i en båt bör förevarande paragraf blibetydelsefull för alt förenkla regislreringsförfarandet. Jag har i anslutning lill4, 7 och 8 §§ framhållit just denna omständighet. I motsats lill lagrådet anserjag att bestämmelsen bör kvarstå. På lagrådels inrådan har jag dock i lagtexteninfört ett krav på alt skall godta den person som anvisas sombärare av ägarens skyldigheter och ansvar. Med den kompletteringen behöverenligt min mening inte några särskilda ölägenheter med regeln befaras, 20 § Regeringen eller efter regeringens bemyndigandesjöfartsverket får i det särskilda fallet eller genom föreskrift medge undantag från bestämmel serna om registreringsplikl och avgifisskyldighel i denna lag. Enligl paragrafen ges regeringen eller efter regeringensbemyndigande rätt atl meddela undanlag från lagens bestämmelser.Undanlag kan medges antingen i det särskilda fallet eller genom normgivning.Vid tillämpning av bestämmelsen skall fritidsbåtsregisirets ändamål och användningsområdenbeaktas. Undantag från registreringsskyldighel skulle t. ex. kunna medges dådet med hänsyn lill båttyp och användningsområde framstår som olämpligl elleronödigt med registreringsskyldighet. Avsikten är atl bestämmelsen endast skalltillämpas i undantagsfall. 21 § En registermyndighets beslut i det särskilda falletfår överklagas hos kammarrätten genom besvär. om överklagande av sjöfartsver kets beslut med stöd av bemyndigande enligl 20 § meddelas av regeringen. Påkallas beslut av en länsstyrelse enligt 15 § elleröverklagas ett sådant beslut lill domstol, befriar delta inte denavgiftsskyldige från all i behörig ordning betala avgift som påförts honomeller fastställts genom beslutet. Detta gäller inte om annat förordnas avlänsstyrelsen eller domstolen. Enligl paragrafen överklagas beslut i särskilda fall av enlänsstyrelse och till kammarrätt. Rätten att överklaga beslutmed slöd av bemyndigande regleras i den förordning som innehåller bemyndigandet. Av andra styckel framgår att skyldighet att betala regisleravgiflkvarstår trots att beslut enligt 15 § påkallats eller besvär anförts översådant beslut. eller domstol kan dock förordna attavgiftsskyldigheten tills vidare ej skall gälla. Denna lagträder i kraft den . Registreringspliklinträder vid lagens ikraftträdande för en bål som då är sjösatt eller somtidigare har varit sjösatt. I stället för den i 7 § angivna tidsfristen skallgälla att anmälan för registrering skall ske . En båt som vidikraftträdandet är införd i det båtregister som förs 41 enligt lagen (1979:377) omregistrering av båtar för yrkesmässig sjöfart Prop. 1986/87; 121 m. m. ochsom skall vara registrerad i fritidsbåtsregistret, skall genom sjöfartsverketsförsorg utan dröjsmål överföras till detta register. 4.En båt som har upptagits i skeppsregistret enligt punkt 5 övergångsbestämmelsernatill lagen (1973; 1064) om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) skall ej införas ifritidsbåtsregistrel. Avförs båten ur skeppsregistret enligt denna föreskriftskall den införas i fritidsbåtsregistret, om den skall vara registrerad enligtdenna lag. Enligt5 § andra stycket i den nya lagen inträder registreringsplikt da en båt förstagången sjösätts. Punkt 2 i övergångsbestämmelserna tar sikte på sådana båtarsom redan är eller varil sjösatta vid ikraftträdandet. Till denna grupp höralla de båtar som varit sjösatta men som förvaras på land vidikraftträdandet. Lagrådethar belräffande punkl 2 påpekat att bestämmelsen leder till att även båtar somhar tagits ur bruk kommer att omfattas av regislreringspliklen. Detta kan i endel fall föranleda onödigt krångel och berättigad irritation hos enskildabåtägare. Med hänsyn lill registrets syfte enligt 2 § synes del också enligtlagrådet vara fel att registrera andra båtar än sådana som faktiskt används.Lagrådet förordar därför den ändringen att registreringsplikten beträffande enbåt som inte är men tidigare varit sjösatt inträder först eftersjösättningen. Enliglmin mening är del, för att syftet med registret skall uppnås, väsentligt attdet nuvarande båtbeståndet efter lagens ikraftträdandeblir registrerat i fritidsbätsregislret. dä lagen träder ikraft är de flesta båtar upplagda på land för vinterförvaring. Även omregistreringsplikten i princip bör inträda då lagen träder i kraft för båtarsom då redan är sjösatta eller som varit sjösatta är det enligt min uppfattningtillräckligt om det befintliga båtbeståndet hinner registreras föresjösättningen . De föreslagna övergångsbestämmelserna ger därför entidsfrist till för registrering av dessa båtar. Dennaövergångstid bör också underlätta registermyndigheternas arbete. Reglernakommer visserligen att innebära att registreringsskyldighet inträder också förett begränsat antal båtar där det kan råda oklarhet om de kommer att användasigen. Ägarna till dessa båtar kan självfallet uppleva registreringsskyldighetensom onödig. De förhållandevis måttliga olägenheterna för vissa båtägareuppvägs dock enligt min mening av fördelarna med en regel som underlättarregistreringen av det nuvarande båtbeståndet. Till skillnad från lagrådetanser jag således att övergångsbestämmelsen i punkt 2 bör utformas i enlighetmed det remitterade förslaget. Genomden nya lagen införs ett registreringssystem som innebär alt endast båtar som är registreringspliktiga enligt lagen om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m. skall registreras i det båtregister som förs av sjöfartsregistret vid . Möjligheten atl frivilligt registrera båtar i båtregistret upphör. Punkt 3 i övergångsbestämmelserna avser sädana bålar som skall registreras enligt den nya lagen och som redan är registrerade i sjöfartsregistret på begäran av båtägarna. För att underlätta övergången till den nya registreringsordningen föreskrivs att 42 skall ombesöriaöverföringen till fritidsbåtsregistret. av de aktuella båtarnabehöver således inle anmäla båtarna till del nya Punkl4 i övergångsbestämmelserna avser de fritidsbåtar som är inleck-nade enligtäldre bestämmelser. Dessa båtar skall enligt nämnda övergångsbestämmelser tilländringen i sjölagen vara registrerade i skeppsregistret så länge de besvärasav inteckning. 5.2 Förslaget till ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Ändringeni 2 § sjölagen är av redaktionellt slag föranledd av att ett särskilt fritidsbålsregisterinförs. Jag vill påpeka att det nuvarande bemyndigandet i 8 § andra slycket förregeringen alt meddela föreskrifter om fartygs identifiering och märkning ocksåkommer att gälla båtar som registrerats i det nya fritidsbåtsregistrel. 5.3 Förslaget till ändring i lagen (1979:377) omregistrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m. Ändringeninnebär alt 5 § upphävs samt att lydelsen ändras av 1,4, 7-9 §§ samt fjärdestycket av övergångsbestämmelserna lill lagen. Ändringenav 1 § är av redaktionell karaktär. Enligt4 § i dess nuvarande lydelse skall yrkesmässigt använda båtar vars störstalängd överstiger registreras. I fråga om båtar som används till fiskeeller annan fångst gäller registreringsplikl endast sådana båtar som används isaltsjön. Ändringen innebär dels atl båtar vars största längd överstiger 5meter i fortsättningen skall registreras och dels att också båtar som används tillfiske eller annan fångst i insjövatten skall registreras. Enligl5 § har under vissa förutsättningar frivillig registrering kunnat ske ibåtregistret. Som anförts i anslutning till 6 § lagen om frilidsbåtsregisler skallfrivillig registrering ske endast i fritidsbåtsregistret under sammaförulsällningar som . Påförslag av lagrådet har vissa redaktionella ändringar gjorts i 7 §, 8 § andra styckeloch 9 §. Ändringarna är främst föranledda av att 5 § upphävs. Ändringeni 8 § iredje styckel är föranledd av prop. 1980/81:38 om ändring ibrottsbalken, m. m. (bötesstraffen). 1 propositionen (s. 16) uttalas attmaximum för penningböter inom specialstraffrätten regelmässigt bör justerastill att omfatta högst böter samt att frågan bör beaktas isamband med all ändringar görs i de aktuella författningarna av andra skäl. Fjärdestyckel i övergångsbestämmelserna har sin motsvarighet i punkt 4 övergångsbestämmelserna till lagen om fritidsbåtsregister. Bestämmel sen avser således de båtar som är intecknade enligt äldre bestämmelser. Med hånsyn till att frivillig registrering inte längre skall kunna ske i regisl ret för yrkesmässigt använda båtar har övergångsbestämmelsen ändrats. Om en tidigare inlecknad båt avförs ur skeppsregistret skall enligt den nya 43 lydelsen frivilligregistrering inte kunna ske i registrel för yrkesmässigt Prop. 1986/87; 121använda båtar. Ändringarnai förevarande lag innebär som nämnts en viss utvidgning av registreringsplikten.En båt som på grund av ändringarna skall registreras och som användsyrkesmässigt vid lagens ikraftträdande den skall till följd avregeln i 6 § första styckel samma lag anmälas för registrering senast den Ifebruari 1988. En båt som blir registreringspliktig - dvs. används yrkesmässigt efter ikraftträdandet skall enligt 6 § första stycket anmälas förregistrering inom en månad från del bålen blev registreringspliktig. Ianslutning lill 8 § lagen om fritidsbåtsregister har jag anfört atl paragrafenpå förslag av lagrådet har utformats med förebild i 51 § bilregisterkungörelsen(1972:599). Enligl min mening finns del inte anledning att, som lagrådetifrågasatt, göra motsvarande ändring i 6 § andra stycket lagen (1979:377) omregistrering av båtar för yrkesmässig sjöfart. 5.4 Förslaget till ändring i lagen (1986:371) om flyttningaiv fartyg i allmän hamn Vidtillämpning av lagen om flyttning av fartyg i allmän hamn skall den som ärantecknad i skeppsregistret resp. nuvarande båtregister anses som ägare avfartyget. Ändringen innebär att bestämmelsen (6 §) kompletteras med enhänvisning även till fritidsbåtsregistret. Vid tillämpning av lagen omflyttning av fartyg i allmän hamn skall således även den som är antecknad i fritidsbåtsregistrelanses som ägare. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen atl anta förslagen till 1. lagom fritidsbålsregister, 2. lag om ändring i sjölagen(1891:35 s. 1), 3. lag om ändring i lagen(1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m., 4. lag om ändring i lagen(1986:371) om flyttning av fartyg i allmän hamn. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. BUaga 1 Prop.1986/87; 121 Lag om registrering av båtar 1 § Denna lag gäller registrering av bålar i del båtregistersom avses i 2 § sjölagen (1891:35 s. 1). Lagen gäller dock inte båtar som till hälften eller merägs av utländska fysiska personer som är bosatta ulomlands eller av utländskajuridiska personer eller som tillhör staten och är avsedda uteslutande förstatsändamål och inle för affärsdrift. 2 § Båtregistretskall användas för statistikändamål och för identifiering och kontroll avbåtar. Registrel skall föras genom automatisk dalabehandling av myndighet somregeringen bestämmer. 3 §Bestämmelserna i denna lag om en ägare av en båt gäller i fråga om en bål sominnehas på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt innehavaren. 4 § 1båtregistret skall införas varie sjösatt båt 1. vars skrov har en största längd av minst fem meteroch drivs med segel eller motor, eller 2. som drivs med en motor vars effekt överstiger 13 kilowati. 5 § En ägare aven bål skall skriftligen anmäla båten för registrering inom från delatt den blev registreringspliktig. 6 § I samband medregistreringen skall båten tilldelas en registerbeteckning. 7 § En båtavregistreras efter skriftlig anmälan av ägaren 1. om båtenförolyckats, huggits upp eller förstörts, 2. om båten pågrund av ändrade äganderättsförhållanden är registreringspliktig, 3. om båtenförsvunnit eller övergivits till sjöss och sedan inte hörts av , 4. om båten pågrund av ombyggnad är registreringspliktig enligl denna lag, 5. om båten frånhäntsägaren genom brott och inte anträffats därefter, 6. om båten iannat fall än som sägs i 1-5 inte är registreringspliktig. Får registreringsmyndigheten kännedom om omständighet somavses i första stycket 1-5 får myndigheten självmant avregistrera båten. 8 § För enregistrerad båt utgår en registerhållningsavgift. Avgiften utgår för hellkalenderår. 9 § Skyldig atl belalaregisterhållningsavgiften är den som är antecknad i båtregistret som ägare tillbåten vid ingången av den månad under vilken avgiften skall påföras. Har en båtflera ägare är de solidariskt betalningsansvariga. 10 § Registerhållningsavgiftenpåförs av registreringsmyndigheten ge- Prop. 1986/87; 121 nom automatiskdatabehandling utan alt särskilt beslut meddelas. 11 § Anser någon alt registerhållningsavgifioriktigt har påförts honom får han efter den dag då kravet påavgiften mottogs påkalla beslut om fastställelse av avgiften hos registreringsmyndighelen. Påkallasett sådant beslut befriar detta inte den betalningsskyldige från att inomföreskriven tid betala avgiften. Registreringsmyndighetenfår besluta om fastställelse av regislerhäll-ningsavgiften utan att någotbeslut har påkallats, om det föreligger särskilda skäl. 12 § Betalas interegisterhållningsavgiften inom föreskriven tid skall den belalningsskyldigeåläggas alt betala avgiften. Följs inte åläggandel skall avgiftenindrivas. Regeringen får föreskriva om avgiftshöjning i samband medindrivningen. 13 § För registerhållningsavgifiengäller vad som sägs i uppbördslagen (1953:272) om indrivning, avkortning ochavskrivning av skatt.