prop · GA03149 · 1986-12-31 00:00:00 — "En traditionell bastuklubb, med nakna herrar somspecialitet. Stället har sett sina mest glamourösa dagar. Det verkar som omägarna inte vill salsa på någon renovering. Förmodligen fruktar man att myndigheternakommer atl slänga stället. Publiken är blandad. Många stammisar och påfallandemånga bisexuella killar. Hit går man i första hand för att få sig elt skjut.Idag med kondom noggrant påträdd." Och om en "homosexklubb": "... elt ställe dit alla sorters killar går. Trotsatt det sex man ägnar sig åt är mellan killar, finns både hetero-. bi- ochhomosexuella här. Video kallas allmänt "halkan". Dels för detsluttande golvet - och dels för allt kladdigt på golvet. Stället är mörkt ochstämningen är minst sagt sexuell. Framför porrvideon sitter herrarna ochrunkar. Och inne i bås har killar sex med varandra." Det som är tänkvärt (och skrämmande ursmittspridningssynpunkt) är artikelns rubrik i innehållsförteckningen:"Gaynatt. har AlDS-chocken lagt sig." 6 Preliminär kartläggning av kontaktställen a) /\1almö - Ingen bastuklubb (däremot finns minst två i ,den ena i 3 våningar enligt annons i Eurogayguiden 86) 32 o Videoklubhar: Prop. 1986/87: 149 - Plaza-center, 81. (1 biosalong och ca 20 låsbara bås. Hål i väggen mellandessa har funnits, men är väggarna mellan båsen delvis läckta med plåt.) - Video-arkaden, . (I källarvåningen visas gayfilmer i en biosalong med ca 10platser, i ett rum med 4 stolar och en soffa samt i 6 låsbara bås. Mellansamtliga bås finns sk. "", ett större och ett mindre hål,med lucka som kan öppnas. I gatuplanet visas vanlig porrfilmi en biosalong med ca 10 platser och i 7 låsbara bås med 2 stolar i varje.) - Ingen bastuklubb. (Del har funnits en, men ägarenstängde den /86 pga. för få besökare) - Ingen videoklubb riktar sig speciellt till homo- ochbisexuella män. Pä finns 4 videoklubbar med privatvisning av videofilm. Där finns dels biosalong, dels små läsbara bås med stol och video. - Men Only,(6 läsbara kontaktrum, 1 biosalong, 1 solarium, 1 bastu) - , (12 låsbara kontaktrum, I biosalong. 2 bastu) På och har det också funnits bastuklubbar, men de ärslängda . - , Hantverkargatan49, som till stor del riktar sig till homo-och bisexuella män. (3 biosalongervarav en i källaren med gayfilmer, 28 låsbara bås varav 16 med gayfilmer.Mellan en del av dessa fanns häl i väggen av olika storlekar. Dessa övertäcktesdock med plexiglas. Mycket svag belysning i lokalen.) - Förutom dennavideoklubb finns ytterligare 2 3 videoklubbar, som annonserar omprivatvisning av videofilm. Dessa riktar sig dock troligen inte speciellt till homo-och bisexuella män. En videoklubb, Z-video på , fanns med iStockholms Gayguide 1985, men var den stängd. I flera parker och vissa utomhusbad sker homosexuellakontakter , t. ex. Skinnarviksparken, Längholmsparken. Storkyrkobadet, , . 7Sammanfattning och förslag till åtgärder P'"»?- '986/87:149 I finns 2 bastuklubbar och I videoklubb somriktar sig till homo- och bisexuella män. Bastuklubbarna har sammanlagt ca 18låsbara kontaktrum med madrasser. Mellan två toaletter fanns hål i väggen. Videoklubbenhar 16 läsbara bås där videofilmer för homosexuella visas. Mellan en del avdessa bås har funnits hål i väggen. (Enligt uppgift övertäcktes dessa undersommaren 1986 med plexiglas.) Belysningen är mycket svag. Dessutom finnsytterligare 2-3 videoklubbar med privatvisning av videofilm, men dessa riktarsig troligen inte speciellt till homo- och bisexuella män. 1 finns 2 videoklubbar som till stor del riktar sig tillhomo- och bisexuella män. Den ena har 6 låsbara bås där videofilmer förhomosexuella visas. Mellan alla dessa hytter finns hål i väggen. Den andra har haft häl i väggarna mellan bås, men är de täcktamed plåt. Någon bastuklubb finns inte i men i "Eurogayguiden86" (13) kan man läsa alt i finns det 2 bastuklubbar och 4videoklubbar. (En av dessa videoklubbar heter "Bifi" och riktar sig tillbisexuella.) I har det funnits en bastuklubb, men ägaren stängdeden pga för få besökare. finns ingen videoklubb som riktarsig speciellt till homo- och bisexuella män. 4 videoklubbar finns, där antaletläsbara bås varierar mellan ca 20 och 8. Om det enbart visas videofilm förhomosexuella i några av dessa är okänt. En av dessa videoklubbar har haft enskylt: "Skolungdom gratis entré." Videoklubbarna har ofta öppet ,bastuklubbarna har öppet ända lill pä fredag- ochlördagkvällar. I annonserar en videoklubb och en bastuklubb flitigt ibl. a. kvällspressen. Nägon motsvarighet till dessa kommersiella lokaler medlåsbara rum och "" finns inle bland de lokaler som skötsav föreningar, inte heller på diskoteken för homosexuella. Ägarna av bastu- ochvideoklubbarna har ekonomiska intressen, och de kan ofta stå i kontrast motett socialt ansvar. Argument för att behålla bastu- och videoklubbarna Bastukiubbar och videoklubbar kan ses som kanaler alt nå ulmed informa tion om AIDS och "säkrare sexråd". Om alla besökare använder kondom och följer dessa råd, är inle risken för smittspridning så stor längre. Bastuklubbar kan innebära en trygghet för homo- och bisexuella män att träffas utan att riskera att misshandlas, vilket tidigare skett i parker och på andra ställen. Om myndigheterna slänger eller kräver att verksamheten vid bastuklubbarna och videoklubbarna för homosexuella ska ändras, kan antalet tillfälliga sexuella kontakter mellan homo- och bisexuella män i stället öka i parker, badhus, offentliga toaletter och vid utomhusbad. Eller också kan illegala klubbar dyka upp. Dessa kan vara omöjliga atl nå med riktad information. Bastukiubbar i och i andra städer utom lands finns kvar. Argument fin' atl förändra inriktningen på eller slängabastu- och videoklubbarna Prop.1986/87: 149 Om samhället tillåter att bastu- och videoklubbarna äröppna, kan besökarna tänka att det inte är sä stor risk alt bli smittad där.Ett argument för stängning skulle således vara att samhället gör en markeringför att visa pä den mycket stora risken för HIV-smitta. Syftet med bastuklubbarna och videoklubbarna är attunderlätta tillfälliga sexuella förbindelser. I de fall lokalerna är heltmörklagda eller det finns hål i väggar, kan helt anonyma sexuella kontakterske. För en man som misstänker att han är smittad av HIV, måste del varalättare atl tränga undan obehagliga tankar omkring detta i en opersonlig, tillfällig,kanske helt anonym kontakt via ett häl i en vägg, än i en långvarig, personligkontakt med nägon han är känslomässigt engagerad i. I och allmänna råd angående AIDS(8) föreskrivs bl a:"Alla somhar antikroppar skall noga informeras om risken att de för smittämnet vidare.De skall instrueras om att begränsa sitt sexuella umgänge till en enda partnersom är medveten om smittrisken". Om de sexuella kontakterna är heltanonyma, kan den ene inte veta om den andre är smittad. Det är troligen intemänga som vill ha sexuellt umgänge pä ett sätt som innebär risk för smitta, mednågon som är konstaterad HIV-smittbärare. öm däremot ingen av parterna hartestat sig, är det lättare att förtränga riskerna. Därför är det viktigt atlså många som möjligt som har anledning tro all de är smiilade, leslar sig ochall samhället erbjuder ett gott omhändertagande av dem som visar sig vara HIV-positiva. Bastuklubbar och videoklubbar finns uppräknade i de guideröver "gay-ställen" som finns att köpa i bl. a. en tobaksaffär i Gamlastan, t. ex. Eurogay (träffställen för homosexuella i hela ) (16) och (guide över träffställen över hela världen). Dessa guider säljs även utomlandsoch sommarlid får man förmoda, att utländska homosexuella turister söker uppbastu- eller videoklubbarna. , som utges sporadiskt, ärskriven på engelska och innehåller adresser på träffställen i . RFSL:s broschyr om AIDS och säkrare sex (17) har delats utvia vissa bastu- och videoklubbar. Men del torde inte ligga i dessakommersiella klubbars intresse att ständigt gå ut med information om AIDS, om besökarantaletminskade drastiskt när debatten om AIDS kom. Att bastuklubbarna för gästerna har en social funktion kaninte skyla över det faktum att lokalernas primära funktion är atl genomnakenhet i bastun och låsbara konlaktrum underlätta tillfälliga sexuellakontakter. Genom alt lokalerna har denna utformning betraktas sexualitetensom avskild från andra mänskliga relationer. I motiveringen till alt slänga sexklubbarav typ "" som man kan läsa om i sammanfattningen till"Prostitutionen i " (4) (se bilaga B) var ett av argumentenalt männen som besökte klubbarna befästes bl. a. i inställningen atl sexualitetenär avskild från andra mänskliga relationer. Det är viktigt att stödja initiativ som leder till all delskapas alternativa lokaler för homosexuella. Möteslokaler där inte sexualiteten ses som del 35 endamänskliga behovet, utan där homosexuella kan träffas och t. ex, fika, Prop.1986/87: 149 gå pästudiecirklar, se på filmer och låna böcker som handlar om de homosexuellassituation, lyssna på informationsmöten och föreläsningar, gymnastisera,dansa och mycket annat. Dessa lokaler kan bli ett alternativ för demsom besöker bastu- och videoklubbar för att de inte har någon Om det vore lättare för de homosexuella att ha en fastpartner, t. ex. genom att homosexuellas samboende jämställdes rent rättsligtmed heterosexuellas samboende, skulle förmodligen behovet av tillfälligasexuella kontakter minska. 1 tidskriften , nr 10 1986 (13), kan man läsa CDC:s(i ) rekommendationer för att reducerasmittspridning av HIV. I den här diskussionen om bastu- och videoklubbar förhomosexuella är punkt 6 viktig: "State or local action is appropriale on public healthgrounds lo regulaie or close where ihere is evidence Ihat they facilitatehigh-risk behaviors, such as anonymous sexual conlacts and/or inlercourse with multiplepartners or IVdrug abuse (e.g. balhhouses,houses of prostitutions, "shooting galleries"). Dvs, fritt översatt, alt om det är uppenbart attinrättningar underiättar högriskbeteende, som t. ex. anonyma sexuella kontakteroch/eller samlag med många partners eller intravenöst narkotikamissbruk, är detlämpligt att staten eller den lokala myndigheten på allmänna hälsogrunderreglerar eller slänger dessa (1. ex. bastuklubbar, bordeller, knarkarkvartar.) Inrättningar som underlättar anonyma sexuella kontakteroch/eller samlag med mänga partners - detta är direkt tillämpbart pä bastukiubbaroch vissa videoklubbar. Vad är del då i dessa lokaler som skulle kunna medföraökad risk för smittspridning av HIV? 1 Möjlighet tillanonyma, tillfälliga sexuella kontakter genom dålig belysning och hål i väggarmellan bås genom vilka helt anonyma kontakter kan ske, t. ex. munsex. 2 Läsbarakontaktrum med madrasser, där tillfälliga, mer avancerade sexuella kontakterkan ske. Möjligheten atl ha många olika partners ökar. Klubbarna har öppet helanatten. 3 Spelaulomaten,som finns i en videoklubb, kan locka dit unga killar som är i en sökande periodav sitt liv. Atl en videoklubb i har släppt in skolungdom gratis ledertankarna till underiättande av prostitution. 4 Ju fler lokalerdet finns som underiättar för människor att ha många tillfälliga sexuellaförbindelser, desto lättare är det för dem atl hamna i situationer som dekanske ängrar . Ett argument för att ha kvar bastuklubbarna brukar vara atlman kan följa "säkrare sex"-råd, dvs. använda kondom, undvika utbyteav kroppsvätskor och begränsa antalet partners. Detta är dock inle så enkeltsom det kanske låter. En svårighet med att få folk att praktisera "säkraresex" ligger i att sexualiteten inte styrs av förnuftet. Del ena kan ge detandra, och benägenheten att ta risker ökar om man är sexuellt upphetsad. Bastu- ochvideoklubbarna antas ha en stor betydelse för smiltspridnin- Prop. 1986/87: 149gen av HIV på grund av att de underlättar anonyma, tillfälliga sexuellakontakter. Ägarna bör ändra klubbarnas inriktning så all de inle inbjuder tillmänga anonyma sexuella kontakter och ändra lokalerna genom atl la bort låsbaradörrar lill kontaktrum (alternativt ta bort kontaklrummen), häl i väggar ochdessutom sätta in ordentlig belysning. Videofilmer som visar säkrare sexbehövs, likaså affischer. Broschyrer om AIDS och säkrare sex bör finnaslättillgängliga, likaså kondomer. (Varför inte låta kondomer ingå iinträdesavgiften?) Anslag som avråder från eller förbjuder viss sexuell teknik (oralaoch anala samlag) kan sättas upp. Det vore önskvärt med en lagstiftning somreglerar verksamheten, öm ägarna inte vill ändra lokalerna bör möjligheten atlstänga dem utredas. Det är viktigt alt stödja initiativ till lokaler och andraverksamheter för homosexuella. En förändring eller stängning av klubbarna kanmedföra att fler tillfälliga sexuella kontakter tas i parker, offentligatoaletter och bad, men det totala antalet anonyma, tillfälliga kontakter bordeminska, och med dem minskas smittspridningen av HIV. RFSL har fåll medel för utveckling och introduktion avsäkrare sextek-nik bland homosexuella. En möjlighet som bör prövas är att deklubbar som här avses åtar sig förmedla information om säkrare sexteknik. Måhändaskulle till och med filmer om hur säkrare sex kan bedrivas kunna visas. träffade Video , och överenskommelser med RFSL: - man skall ökabelysningen - man skall tabort vissa mindre lämpliga utrymmen (t ex "sugarbänken" på ) - man skall delaut gratis kondom till besökarna - man skallupplåta lokal ät RFSL för personlig rådgivning - man skall visade säkrare-sex-filmer som finns - RFSLsbroschyrmaterial kommer atl finnas tillgängligt. Under de som RFSLs rådgivning pågått (en kvälli veckan 21 pä respektive klubb ; dessatider kommer att utökas i takt med att RFSL hinner utbilda sina medarbetare),har det varit många besök. Merparten av de som kommer tillhör kategorinbisexuella män. 1 . Tearoomtrade: A study of homosexual encounlers in public places. 2 PockettidningenR nr 3 1976. Homosex och könsroller, samlevnad och sexuellt förtryck. 3 Prostitutioneni - del II. En rapport utarbetad inom prostitutionsutredningen augusti1980 (DsS 1980:9). 4 Prostitutioneni (SOU 1981: 71) Bakgrund och åtgärder. 1 nr I1984. Om klamydia, gonorré, herpes, tricho- Prop.1986/87: 149 monas, candida, condylom, syfilis och AIDS. 2 Kom ut! nr 3/41984. 3 Homosexuellaoch samhället (SOU 1984: 63) Belänkande av utredningen om homosexuellassituation i samhället. 4 Socialstyrelsensallmänna råd om förebyggande åtgärder mot hepatit B (SÖSFS(M) 1984: 15). 5 föreskrifter och allmänna råd angående AIDS (SOSFS(M)1985:4). 10 förekrifter om hursmittskyddslagen (1968:231) mm skall tillämpas vid fall av HTLV-III-infeklion (SOSFS(M)1985:20. 11 nr I -2 1986.Sexualvanor hos oorganiserade homosexuella försvårar AIDS-bekämpningen. 12 öttar nr I 1986. Möt AIDS medkunskap, kärlek och kondom. 13 MMWR (Morbidity and mortality weeklyreport from Centers for disease control, CDC) vol. 35/nr 10 1986. "Additionalrecommendations to reduce sexual and drug-abuse-relaled transmission of Human T-LymphotropicVirus Type III/LymphadenopathyAssociated Virus." 14 Länsrätten i län.Yttrande 1986-01 -31 över betänkande (SOU 1985:73) Omsmittskydd. 15 , AC m. fl.Mannens sexuellabeteende. 16 Eurogay!86. Pocketguide to gayEuropé. Tryckt i av COQ Press. 17 Säkrare sex. RFSLs broschyr augusti1984. Bilaga 2 Prop.1986/87:149 Hearing om åtgärder mot video-ochbastuklubbar samt andra likartade verksamheter av smittfarlig natur 1 Inbjudna och deltagande myndigheter och sammanslutningar FRÄN Ordförande: ; : : : Laboratorium: Margarela Bottiger : AnitaSundin : LeifSverndal TyraBerglund : : : . mot AIDS: : och kommun, som inbjudits,deltog inte i hearingen. 2Redovisning av de synpunkter som framkom vid hearingen Prop, 1986/87: 149 1 det följande redovisas översiktligt muntliga ochskriftliga synpunkter på det utsända förslaget till lagrådsremiss vilka framkomi anslutning lill hearingen, 2.1 Behovet av ingripande , statens bakteriologiska laboratorium (SBL),, . , (), läkare mot AIDS,och smittskyddsläkaren i uttalade sig för att avsmittskyddsskäl ingripa mot den ifrågavarande verksamheten, SBL framhöll att det är uppenbart alt verksamheten påklubbarna är farlig från smittspridningssynpunkt. En epidemi av hepatit A år1980 spreds bl. a. genom klubbarnas verksamhet. Statsepidemiologen har övervakatverksamheten . JO , riksåklagaren () och rikspolisstyrelsenförklarade atl de saknade kompetens att bedöma verksamhetens smitlfarlighet. () ansågatt ett ingripande mot verksamheten inte är någon angelägen åtgärd frånsmittspridningssynpunkt. Smittspridning förekommer och har förekommit vid klubbarna.Detta år emellertid inte unikt för klubbarna. Också på arbetsplatser m, m.förekommer sexuellt um{,änge som innebär risk för smittspridning. Enligt förbundetsuppfattning är del inte klubbarna som sådana som är farliga för smittskyddetutan vissa sexualtekniker. Förbundet förordar därför att klubbarna skulleanvändas som en plattform för att få ut budskapet om betydelsen av atttillämpa s. k. säkrare sex till personer som man annars har mycket svårt attnå. 2.2 Möjligheten att ingripa enligt gällande lagstiftning Enighet rådde om att gällande lagstiftning inte germöjlighet atl ingripa mot den verksamhet som förekommer vid bl. a. video- ochbastuklubbar. 2.3 Formen för ingripande När det gäller formen för ingripande fanns en stor enighetom atl lagstiftning krävdes. ansåg atl det är nödvändigt med ettingripande i lagform: SBL framhöll atl de försök som gjorts alt på frivillig väg få till stånd en sanering av verksamheten inte gett något synbart resultat. Klubbägarna har inte visat något intresse av atl förändra verksamheten mot mindre riskfyllda umgängesformer. förklarade att ett lagligt ingripande ligger helt i linje med förbundels uppfattning. bedömde det som riktigt och rimligt alt ingripa med lagstiftning för att begränsa smittspridningen. Läkare mot AIDS ansåg att AlDS-problemet skall med upplysning och inte lagstiftning. tionen vidklubbarna bedömde man dock som så allvarlig att lagstiftnings- Prop.1986/87: 149 åtgärder krävs för att komma till rätta med den. En sådan åtgärdkan ha en positiv effekt på smittskyddet. Man ansåg dock att den positivaeffekten av cn sädan åtgärd är mindre ån vad den skulle varit om den hadevidtagits . Också RFSL ställde sig bakom en "rimliglagstiftning", om denna leder till att verksamheten vid klubbarna kan gesen från smittskyddssynpunkt mindre farlig inriktning. Olika uppfattningar framkom beträffande formen för detlagliga ingripandet. De flesta förordade en kriminalisering av verksamheten.Några ansåg att klubbarna borde kunna finnas kvar, men att myndigheterna skullekunna framtvinga förändringar av verksamheten genom föreläggande eller på annalsätt. JO , RÅ, , , ,, , advokatsamfund.Svenska , och smittskyddsläkaren i ställdesig bakom en kriminalisering av verksamheten, främst av del skälet att manbedömde denna lösning som den mest effektiva. En lösning som innebar attklubbarna fanns kvar och där endast s. k. säkrare sex fick förekomma bedömdesav dessa deltagare vara mindre ändamålsenlig med hänsyn till svårigheterna atlkontrollera verksamheten. ansåg alt det effektivaste sättet atl bromsa dendiskuterade smittspridningen är att ge myndigheterna rätt att genomföreläggande tvinga fram sådana förändringar av verksamheten vid video- ochbastuklubbarna all klubbarna kan användas som spjutspetsar mot epidemin,eftersom klubbarna har unika förutsättningar atl nå ul med information och attpåverka människors beteenden. Betydande resurser borde därför satsas päinformation vid klubbarna. Man skulle tvinga fram sådana ombyggnader avlokalerna atl del inte längre blev möjligt att där utöva icke säker sex. Dettaskulle, menade , ge oss en verklig chans att motverka epidemin,eftersom myndigheterna då inte skulle förlora kontrollen över klubbarna, vilketblir fallet om dessa kriminaliseras. RFSL och läkare mot AIDS framfördeliknande synpunkter. Läkare mot AIDS påpekade dock att det med frivilliga medelinte gått alt få till stånd de förändringar som efterlyste. förde fram tanken på en alternativlösning. Denna innebar att verksamheten skulle göras tillståndspliktig. Villkorför verksamheten kunde då ställas upp. En straffbestämmelse skulle finnas förbrott mot uppställda villkor. , som lämpligen kunde varalänsstyrelsen, skulle också utöva tillsynen över att meddelade tillståndefterlevdes. Ingen av deltagarna uttalade något stöd förrikspolisstyrelsens skisserade lösning. Flera deltagare avvisade denuttryckligen, bl. framhöll att kommunen inte har någon kompetens att utöva tillsyn över klubbarna om man väljer en lösning som gör del möjligt för dessa att finnas kvar men med delvis förändrade umgänges former. Inte heller smitlskyddsläkaren i ansåg sig ha 41 möjlighetatt vaka över verksamheten vid klubbarna. Han tog avstånd från Prop.1986/87: 149 tanken på en klubbverksamhet som skulle fordra tillstånd avsmittskyddsläkare. Några deltagare, , och , uttryckte oro överkonsekvenserna av en kriminalisering av video- och bastuklubbarna. De framhöllatl följden av en sådan lösning kunde bli att främst homo- och bisexuella mänäter skulle tvingas att träffas på platser där de riskerar att utsättas förvåld. Vidare skulle det bli svårare att nå dem med information då de nyaträffpunkterna blir mindre väl kända eller av sådan karaktär att det intelämpar sig atl informera där. Det sexuella umgänget på sådana platser skullebli från smittskyddssynpunkt mindre säkert än det som förekommer påklubbarna. 2.4 Den smittfarliga verksamheten Deltagarna var ense om att en lagstiftning måste omfattasåväl homo- som heterosexuella tillställningar och sammankomster. pekade på att en kriminalisering avverksamheten innebär att det blir polisens uppgift att svara för att lagenföljs. Det är därför viktigt atl det klart framgår av lagen vilkatillställningar och sammankomster som inte får anordnas. Enligt styrelsen harförfattningstexten i utkastet till lagrädsremiss fält en vidare räckvidd än somenligt motivuttalandena har avsetts. Med lagförslagets utformning kan detsällas i fråga om inle också sådana verksamheter som sker vid tältplatser, utomhusdans-banor,allmänna badhus och vissa hotell faller under bestämmelsen. Att detta inte äravsikten, framhåller styrelsen, framgår av moltivuttalandena. Också RFSL ochvenhälsan ansåg att bestämmelserna måste ges en klarare utformning. RÅ delade inte uppfattning altlagförslaget kunde tolkas så vitt som styrelsen gjorde gällande. ansåg all bestämmelserna i 2 § andra stycketlagförslaget är ägnat att skapa stor osäkerhet hos de homosexuella. Kan polisenmed stöd av bestämmelserna genomföra razzior vid privata fester hoshomosexuella och tvinga gästerna all bevisa atl de inle är"allmänhet"? Under denna rubrik tog också upp fråganom skyddet för mötesfriheten i regeringsformen (RF) och förutsättningarna för atlgöra inskränkningar i delta skydd för alt motverka farsot. Styrelsen, som ansågatt en kriminalisering kan komma att omfatta även möten som åtnjuter RF:sstarka skydd för mötesfriheten, ställde sig tveksam till om smitta av HTLV-IIIkan betraktas som en farsot i RF:s mening. Enligt SBL och fanns det intenågot tvivel om alt smittan utgör en farsot i vederlaget medicinskt språkbruk. ansåg atl lagens rubrik hade fått enmindre tillfredsstäl lande utformning. En bättre rubrik var "Lag om förbud mot vissa tillställ ningar m. Styrelsen ansåg också att bestämmelsen i I § är onödig och 42 delvis missvisande. pekade pä att den föreslagna lagen skulle ses Prop. 1986/87:149 som en skyddslag och att bestämmelserna i I § därför borde behällas. anmärkte mot atl lagen omfattade alla veneriskasjukdomar och inte enbart infektion av /HTLV-III. Den sistnämnda benämningenborde f.ö. numera ersättas av HIV. JO och RÅ framhöll att det är riktigt allkriminalisera själva anordnandet av tillställningen eller sammankomsten och altanordnaren är den ende som är straffvärd. regler om medverkanblir emellertid automatiskt tillämpliga vid den angivna straffsatsen, påpekadeRÅ. I motiven lill lagen bör därför klariäggas att medverkansansvar inte skallgälla för besökare. Denna uppfattning delades av ochSveriges domareförbund. RÅ ifrågasatte om inte också hyresvärdar borde kunnastraffas.