prop · GA0356 · 1986-12-31 00:00:00 — Vid tekniskafel av mindre omfattning kan i vissa fall en tillräcklig ålgärd vara attinformera bilägarna om felen samt uppmana serviceverkslä-derna att utförasärskild kontroll och alt vid behov rätta till brister utan kostnad för ägarnanär bilarna lämnas in för normal service. Tänkbart är också all i vissa fallgenomföra en extra servicegenomgång. Vid allvarliga fel kan det bli fråga omstörte reparationsålgärder med utbyle av delar som är väsentliga föravgasreningsfunktionen. Delförhållandet all samhällel får möjligheter att ingripa när uppställda avgaskrav inte uppfylls får enligt min mening antas främja efterlevnaden av de nya bestämmelserna. Det är min förhoppning atl befogenheten inte skall behöva utnyttjas annat än i undanlagsfall. Skyldighelen att vidta ålgärder behöver givelvis inte innebära atl rältelseåtgärder aUtid måste beslutas av 10 myndighetför atl genomföras. I första hand bör frivilliga rältelseåtgärder vidlas av denansvarige lillverkaren. Benägenhelen alt frivilligt vidta rättelseåtgärderkommer sannolikt att öka med införandet av den lagstadgade skyldigheten. Oavsett om enrättelseåtgärd sker frivilligt eller efter myndighetsbeslut, måste samhällel enliglmin mening ha möjlighel alt inte bara övervaka atl lillräckliga åtgärdergenomförs utan också ha medel all tvinga fram alt genomförandet blir effektivi.När det gäller tillsynen av att tillverkarna fullgör rättelseskyldigheter bördet finnas möjligheter att vid försummelse framtvinga elt fullgörande genom myndighelsföreläggandesom kan förenas med vite. Jag vill också framhålla att det förhållandel alt enbilmodell inte klarar uppställda avgaskrav och att brislen inle ålgärdas börkunna påverka möjlighelen all erhålla avgasgodkännande för kommande årsmodeller.Enligl min mening bör del vid en prövning av del slag som etl avgasgodkännandeinnebär vara en viktig omsländighet om det visar sig att det inte går att lilapå att de bilar som säljs av en tillverkare klarar uppslällda krav, vilkel kanintygas i samband med godkännandeprövningen. De fömtsättningar i form av bl.a.ell förtroende för lillverkaren som systemet med avgasgodkännande bygger på hardärmed brustit och lillverkaren kan inle längre ulan vidare påräkna atl fåutnyttja systemet. När det gäller kontaktenmellan myndigheter och utländska tillverkare kan del finnas praktiska problemsom hänger samman med atl tillverkaren inte finns i landet. För all lösa dessaproblem föreslår jag att utländska tillverkare skall vara skyldiga att här ilandet ha ett ombud med behörighet att förelräda tillverkaren i alla de frågorsom kan aktualiseras av den nya lagsiiftningen. Jag anser att tillverkarensgeneralagent - även om denne är juridisk person - lämpligen bör kunna godtassom ombud. Mitt förslag: Somvillkor för avgasgodkännande krävs all biltillverkarna gentemoi bilägarna utfästersig att avhjälpa bristerna beträffande bilar som vid myndighets kontroll visatsig inle uppfylla avgaskraven. Skyldigheten att avhjälpa bristerna skall dockinte gälla beträffande bilar som har körts mer än 80000 kilomeier eller som är äldreän och inte heller fel eller brislfälligheler som beror på ägarna ellerbrukarna av bilarna. Kommitténsförslag: Motsvarighet saknas. Skälen för mitt förslag:Även om biltillverkarna enligt den lagstiftning somjag här förordar åläggs ansvareiför alt bilar konstrueras och byggs så att de uppfyller de uppställdaavgaskraven, däri inbegripet kraven på hållbarhet, har också bilägaren ettansvar för bilens skick i avgashänseende. Detta innebär bl.a. att han ärskyldig atl använda blyfri bensin till katalysatorbilar, vilket är av betydelseför funktionen hos katalysatorn. Vidare måste krävas atl bilägaren inte genomall ändra eller la bort delar avavgasreningsutrustningen ellei' på annat vis försämrar utrustningens Prop.1986/87:56 funkiion på nägon belydelsefull punkl. Underden tid tillverkarens ansvar gäller för en bil bör det vidare åvila ägaren attlåta bilen genomgå den underhållsservice i avgashänseende som tillverkarenanvisat. Omfattningen av denna serviceskyldighet bör i vissa avseenden prövasoch godkännas som etl led i avgasgodkännandet. Den hör inte vara merlångtgående än vad som oundgängligen krävs för all upprätthålla bilensemissionsegenskaper. Detär inte alltid säkert atl bilägarna i tillräcklig utsträckning är villiga alt medverkatill att lämna in sina bilar för service eller reparation. Enligt min meningbör reglerna om den åriiga kontrollbesiktningen utformas så atl det bör varamöjligt att kontrollera och genom föreläggande vid äventyr av körförbudåstadkomma atl de rältelseåtgärder som omfattas av ett frivilligl - avmyndighet accepterat - åtagande eller ett föreläggande genomförs. Del innebärall den bilägare som \'ägrar alt medverka lill alt tillverkarens rälldseskyldighelkan fullgöras riskerar all själv få svara för all erforderliga åtgärdervidtas. Ävenom höga krav slälls på hållbarheten hos avgasreningssystemen kommer genomnormal förslitning avgasutsläppen atl öka med stigande ålder hos bilarna.Ansvaret för att äldre bilar, för vilka tillverkaransvaret upphört alt gälla,klarar kraven vid årlig kontrollbesiktning måste av nalurliga skäl komma attvila enbari på bilägarna. Enligtnu gällande ordning förekommer en viss förenklad kontroll av atl avgaskravenuppfylls vid åriig konirollbesiktning och flygande inspektion. Denna ordningbör enligt min mening behållas, även om del lekniska innehållet ibestämmelserna härom måsle anpassas till den nya avgasreningstekniken.Regeringen har uppdragit åt att lämna förslag lill reglerbeträffande avgaslontroll av bilar som godkänls i enlighet med de skärptaavgaskraven. De nya reglerna avses komma att innebära atl ägarna till bilar,som t.ex. genom brislfälligl underhåll, feljustering eller andra manipulationerinte har avgasreningsutrustningen i funktionsdugligt skick eller inle uppfyllerkraven vid ell s.k. förenklat avgastest, kommer att få ett påpekande ellerföreläggas att inställa bilen till ny besiktning. Om bilen inle inställs lillbesiktning inom föreskriven lid, inträder körförbud för bilen. Enligt konsumentköplagen(1973:877) gäller för bilar och andra konsu mentvaror en allmän reklamationsfid för fel i varan. Enligl den bilavgaslagstiftning jag här förordar kommer tillverkaren genom beslut av myndighet atl kunna åläggas att rätta fel utan koslnad för ägaren ända tills bilen är . Men della gäller endasl under förutsätlning att tillverkarens ansvar har inträtt till följd en nybilskontroll eller hållbarhets kontroll. Om enstaka bilar i annat sammanhang - t.ex. vid åriig kontroll besiktning - visar sig inle uppfylla fastställda krav, bör det enligt min mening vara möjligt för ägarna att få rätlelse lill stånd, även efter konsu- menllagstiftningens tvåårsfrisl, så länge bilen inte är äldre än eller har körts mer än . Tillverkaren bör därvid vara skyldig atl vidta sådana ålgärder som behövs för alt bilen skall klara uppställda krav. Flera skäl talar för att en sådan skyldighel för fillverkarna all vidta rällelseål- K gärder beträffande enstakabilar inte bör gruridas på ingripande från myn- Prop. I stället börskyldigheten bygga på en utfästelse som biltillverkarna lämnar bilägarna om att ide fall som är akluella vidta behövliga åtgärder utan kostnad för ägarna.En sådan utfästelse skall vara ett villkor för Givelvis skall tUlverkarnas skyldighet inlegälla när fel eller brister hos bilen beror på ägaren eller brukaren. Detär enligt min mening lämpligt atl den närmare utformningen av en utfästelse avangivet slag sker i samråd mellan , samtföreträdare för bilindustrin och andra som tillhandahåller bildelar ochservice. Fråganom vilken inverkan de nya bestämmelserna om tillverkaransvar kan få påkonkurrenssituationen inom service- och reservdelsmarknaderna har diskuierats iolika sammanhang. Därvid har framförts farhågor om risker förkonkurrensbegränsning. Jag vill därför något utveckla min uppfattning i dennafråga. Somjagnyss sagt införs tillverkaransvaret i fråga om hållbarheten för att säkerställaatt avgasreningen hos bilarna fungerar tillfredsställande . Dettaär den från hälso- och miljösynpunkt viktigaste effeklen av den nyalagstiftningen. Införandet av de amerikanska avgaskraven för personbilar, som innefatlarvissa hållbarhetskrav, kommer att minska behovel av atl reparera ochbyta ut delar i avgasreningsulmslning-en. Detta behov kommer, enligt erfarenhelerfrån , alt vara ulomordenlligl lilel under bilens försia . Genom detav hälso- och miljöskyddsskäl uppställda håUbarhetskravel uppnår vi såledesockså ell vikligl konsumenlpolitiskl mål, nämligen alt så långl möjligl hållanere konsumenternas kostnader för service, underhåll och reparationer avbilar. Enliglmin mening är del angeläget alt slörsia möjliga konkurtens råder på reservdels- och servicemarknadema. Kostnaderna för bilreparationer är ofta en lung post i en familjs ekonomi. Det är därför viktigt att det nu föreslagna systemet ulformas och tiUämpas på etl sätl som inle onödigt begränsar konkurrensen. Annars kan reglema komma atl driva upp priser na på bilreparalioner och reservdelar. För atl trygga de angelägna konkur rensintressen som jag nämnt är del angelägel all också sådana reservdelar till olika fabrikat som inte är originalddar skaU kunna ulnylljas under fömtsättning atl de är likvärdiga med de delar som tillverkarna använder. Försök tiU onödiga konkurtensbegränsningar från tillverkarnas sida måste enligt min mening kunna hindras genom alt den godkännande myndighelen vid godkännandeprövning och i andra sammanhang bevakar och granskar tillverkarens anvisningar i fråga om service och reservdelar. Sålunda bör t.ex. informalion från fillverkarna ges fill även andra än tillverkarnas egna serviceorganisationer om möjligheterna atl utföra adekvat avgasservice och reparationer. Bilägarna skall inte vara bundna till atl anlita vissa verkstäder för l.ex. normal service och underhåU. Också när det gäller utformningen av de olika kontrollformerna måsle risker för konkurrensbe gränsande effekler beaklas. Samråd rörande konkurrensfrågor bör i före- 13 kommande fall ske mednäringsfrihetsombudsmannen (NO). Vad jag nu har anfört tarsikte på de fall då tillverkaransvaret kan göras gällande, dvs. under bilens förstafem är resp. upp fill . Frågan om vad som bör gälla efter denna periodingår i den utredning gör på regeringens uppdrag. Medhänsyn lill vad jag anförl tidigare om tillverkaransvaret finns enligl minbedömning inte något behov av att införa en avgasavgift av det slag bilavgaskommitténföreslagit. I del följande behandlar jag förslag om dispensavgifl ochkontrollavgift. Mitt förslag:Medges beiräffande en viss bil eller en viss molorfamilj undanlag frånmeddelade föreskrifier om ulsläppskrav m.m., får en avgifi (dispensavgift) tillstaten las ut av den som medgivits undantaget. Avgiften skall motsvara deekonomiska fördelarna av undantaget. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Statens naturvårdsverk tillstyrker förslaget om en dispensavgift.Riksskatteverket avstyrker förslaget. Skälenför mitt förslag: De förordade avgaskraven bör i princip gälla alla nya fordon.Inledningsvis efter del alt kraven för personbilar blir obligatoriska kanemellertid dispenser komma att behöva ges bl.a. för vissa bilmodeller somsäljs i relativt begränsad omfattning i och vars utsläpp på grund däravkan anses ha liten betydelse från hälso- eller miljöskyddssynpunkt. Även iandra faU kan, när särskilda skäl föreUgger, dispens behöva ges. Dispensgivningenbör tillämpas med restriklivilet. Ingenbör få ekonomiska fördeiiar genom alt importera eller sälja ett fordon som ejuppfyller uppslällda avgaskrav. I enlighel med kommitténs förslag bör därförden som får dispens från avgaskraven vara skyldig att beiala en avgifi lillstaten. Avgiften bör i princip motsvara den ekonomiska fördel som denna kanantas få genom lägre kostnader än vad de har som uppfyller kraven. Det kan visa sig praktisktatl i vissa fall kunna ge dispens i efterhand för fordon som angivits uppfyllauppställda avgaskrav när de som nya togs i trafik. Situationen kan vara sådan atldel vid kontroll visat sig atl utsläppen i verkligheten är för höga men all detav olika skäl inle går alt vidta åtgärder för att klara uppställda krav. Delkan t.ex. visa sig vid årlig kontroUbesiktning att uppställda krav inleuppfylls för ett fordon som inte längre omfattas av tiUverkaransvaret och attskälet uppenbariigen inte är bristande underhåll samiidigi som en rätlelsereparationskulle bli orimligt dyr. Del bör då vara möjligl all bevilja dispens iefterhand. sådana fall vidare vara skäliglalt kunna nedsätta eller efterge dispensavgif-len. Del ankommer på regeringenalt besluta dm utformningen av dispensordningen. Mittförslag: Avgifier skall kunna las ut för atl finansiera kostnaderna förgodkännandeprövning samt tillsyn och annan kontroll enligt bilavgaslagen eUermed stöd av lagen meddelade föreskrifter (kontrollavgift). Skälenför mitt förslag: Jag anser det lämpligt atl, i likhet med vad som gällerbeträffande bl.a. fordonskonlroUen i övrigt och kemikaliekontrollen,och verksamhet med godkännandeprövning,tillsyn och annan kontroll på avgasområdel avgiftsfinansieras. I den nya lagenbör tas in ett bemyndigande med den innebörden. 2.5 Överprövning av myndighetsbeslut Mitt förslag: Ellföreläggande för en biltillverkare atl vidta rältelseåtgärder enliglbilavgaslagen får överklagas hos . Nämndensbeslut får överklagas hos regeringen. Kommitténsförslag: Beslul av angivei slag skall överklagas hos regeringen. Skälen för mitt förslag:Befogenheten all meddela föreläggande om skyldighel för en biltillverkare atlvidta rältelseåtgärder efler nybilskontroll elier hållbarhetskontroll böranförtros åt . Om tillverkaren inle är nöjd med beslutetbör han kunna överklaga delta. Vid valet av väg för överklagande gör jagföljande överväganden. Prövningen av frågor som här är akluella kan mångagånger inrymma speciella och komplicerade bedömningar av lekniska, ekonomiskaoch miljömässiga samband. Därtill kommer alt kravet på rättssäkerhet vidprövningen bör tillmätas stor vikt. Med hänsyn härtill harjag kommit fram tillatt del är lämpligast alt får överpröva naturvårdsverketsbeslut. Jag har därvid beaktat dels nämndens stora erfarenhet och kompelens närdet gäller svåra avvägningar inom miljövårdsområdet, dels nämndenssammansättning som garanterar såväl juridisk som teknisk sakkunskap somerfarenhet inom de områden ett ärende gäller. Vid prövning av frågor om rältelseskyldighetenligl bilavgaslagen bör nämnden ha en sådan sammansättning att särskild erfarenheiinom fordonsområdet finns företrädd. Nämndens beslul bör få överklagas fillregeringen. Beslut i särskUda fall omdispensavgift hänger samman med själva dispensprövningen. Myndighets beslut idispensärenden bör få överklagas tiU Därför bör dispensavgiftsbeslutockså överprövas av regering- Prop. 1986/87:56 en. Beslut i särskilda fallenligt lagen i frågor om upplysningsskyldighet för tillverkaren och omkontrollavgift bör få överklagas till kammarrätt. Dennya lagen bör träda i kraft . Jag utgår från all regerings-ochmyndighetsföreskrifter också kommer atl föreligga , så attbiltillverkare och andra har kännedom om de skärpta avgaskrav m.m. som skallvara obligatoriska vid avgasgodkännandet av bilmodeller. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslagtill bilavgaslag. Förslagetbör fogas till protokollet i delta ärende som bilaga4. Dennya bUavgaslagen innehåller de gmndläggande reglerna om lagens syfle, utsläppskrav,tillverkaransvar, förelägganden om rättelseåtgärder samt avgifter. Med hänsyntill ati; de frågor som regleras i lagen har en utpräglat teknisk karaktär ochdå det materiella innehållet i regleringen snabbt måste kunna anpassas till denfortgående tekniska ulvecklingen, har lagen givits karaktären av en ramlag.Lagen innehåller de gmndläggande reglerna och så långt som möjligt preciseradebemyndiganden. Den nya regleringen av bilavgasfrågorna kommer därför i storutsträckning att få sill konkreia innehåll genom regerings- ochmyndighetsföreskrifter. Avsiktenär atl i en ny bUavgasförordning skall intas gmndläggande beslämmelser om bl.a.emissionsgränsvärden, provmeloder, hållbarhetskrav, lillsyn och kontroll. avses i försia hand komma alt meddelas av statens nalurvårdsverk.Dessa föreskrifier blir av ulpräglal leknisk nalur med en hög delaljeringsnivå.De avses innehålla regler för förfarandet vid avgasgodkännande av bilar,provning, mätmetoder, nybilskonlroU, hållbarhetskontroll m.m. AkliebolagelSvensk BUprovning, som är riksprovplals för fordon, kommer att handhaprövningen av frågor om avgasgodkännanden. kommer också atlefter föreskrifter från utföra den avgasprovning som verketbeslutar om vid nybilskontroll och kontroll av hållbarhets kraven. Somjag tidigare nämnl kommer regeringens och myndighelernas före skrifter för personbilar att bygga på den internationella regelsamling röran de begränsning av bilavgasulsläpp som har utarbetats inom gruppen. Denna lag syftar liU att förebygga att bilar och andramotordrivna fordon orsakar skador på människors hälsa eller på miljön genom ulsläppi luften av avgaser och andra ämnen. I denna inledande paragraf anges lagens syfte och lillämpningsområde. Med "andra ämnen" än avgaser avses t.ex. gaserfrån motorns vevhus och bränslesystem. Begreppen bilar resp. motordrivna fordon är desamma somanvänds i väglrafiklagstiftningen, se t.ex. 3§ fordonskungörelsen (1972:595). Motordrivna fordon skall vara så konstruerade ochutrustade atl de inte släpper ut avgaser och andra ämnen i större mängd än vadsom kan godtas från hälso- och miljöskyddssynpunkt. Regeringen får meddela föreskrifter som inskränker lagens lillämpningtill vissa slag av motordrivna fordon. Paragrafen innehåller det grundläggande kravet påmotorfordons ulrustning och beskaffenhel i utsläppshänseende. Paragrafens andra stycke gör det möjligt all meddela olikaföreskrifter för olika fordonsslag eller årsmodeller av fordon. Tillämpningsområdel för den internationella regelsamlingengäller motorfordon med bensin- eller dieselmotorer. fordon med enmaximal hastighet mindre än /timme, fordon med entotalvikt över , fordon med enskillnad mellan tolaivikt och tjänstevikt som är större än , Jag avser att föreslå regeringen att lägga fastmotsvarande tillämpningsområde för bestämmelserna om bilar av 1989 och senareårs modell i den nya bilavgasförordningen. I fråga om övriga bilar bör med stöd av 3§ tills vidaremeddelas föreskrifter som överensstämmer med nuvarande regler.Naturvårdsverket har regeringens uppdrag att utreda och lägga fram förslag omavgaskrav för lastbilar och bussar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmerfår meddela 1. begränsning avutsläpp i luften av avgaser och andra ämnen från motordrivna fordon samt omfordonens beskaffenhel, utrustning, hållbarhet och funktion för att uppfylla uppslälldakrav på begränsning av ulsläpp, 2. skyldighet atlunderhålla den ulrusining på fordonen som begränsar utsläppen och att användavisst bränsle, 3. avgasgodkännandeför fordon saml om kontroll och tillsyn av att fordonen uppfyller kraven påbegränsning av utsläpp, 4. skyldighel fören ulländsk fordonstillverkare all ha elt behörigt ombud 17 i . t2 1986/87. I denna paragraf ges delgrundläggande bemyndigandel för regeringen eller Prop. 1986/87:56 den myndighelsom regeringen besiämmer alt meddela föreskrifter om ulsläppsbegränsningar m.m.I bemyndigandet ingår givetvis också befogenheten att meddela föreskrifter omundantag (dispens) från meddelade föreskrifter. Enligtpunkt 1 kan meddelas föreskrifter om högsta lillåtna utsläpp i luften av l.ex.koloxid, kolväten, kväveoxider och partiklar. Föreskrifter kan därvid meddelasom fordonens beskaffenhel, utmslning, håUbarhel och funktion för atl sådanakrav skall uppfyllas. Somjag fidigare redovisal skall föreskrifterna för personbilar av 1989 och senareårs modell stämma ö\'erens med nu aklueUa beslämmelser i för lätta fordon,vilket för flertalel personbilar bl.a. kommer att innebära att katalyfiskavgasrening eller, i fråga om vissa dieselbilar, s. k. partikelfällor måsleutnyttjas. Föreskriftersom skaU kunna meddelas med stöd av punkt 2 riklar sig mol bilägaren. Föreskrifterskall vidare enligl punkt 3 kunna meddelas i fråga om godkännandeprövning samlkontroll och tillsyn. Särskilda föreskrifter torde därvid behövas bl.a. rörandevilka mät- och provförfaranden som skall tillämpas vid godkännandeprövning ochandra kontroller i fråga om ulsläpp av avgaser m.m. från bUar. Bemyndigandeli punkl 4 gör det möjligt alt ställa krav på all en utländsk tillverkare skallha behörigt ombud för sig i . Tanken bakom en sådan ordning är all såvälsvenska myndigheler som enskilda bilägare skall ha någon här i landel atl vändasig till rörande avgasfrågor. Ombudets uppgift skaU bl.a. vara att företräda tiUverkareninför domstolar och andra myndigheter, jfr. 1§ andra slyckel prokuralagen(1974:158) och 12 kap. 24§ . Som jag anfört i den allmänna moliveringenbör även en juridisk person kunna vara ombud i detta sammanhang. önska ge generalagenten uppdragel att vara ombud. Fullgörandelav de förpliktelser som tillverkaren kan åläggas enligl lagen eller med slöd avlagen meddelade föreskrifier kan inle utkrävas av ombudet i den egenskapen. Detankommer på regeringen att meddela de grundläggande föreskrifterna omutsläppsbegränsningar, godkännandeprövning m.m. enligt denna paragraf, medanmera detaljbetonade föreskrifter bör meddelas av myndighel. Den myndighel somi första hand kommer i fråga är . Samråd bör ske med i förstahand irafiksäkerhetsverkel och Aktiebolaget . Tillsynenöver efterlevnaden av denna lag saml föreskrifier och villkor som har meddelalsmed slöd av lagen skall ulövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Enligt paragrafenbemyndigas regeringen alt utse tillsynsmyndighet. 1986/87:56 Avsiktenär alt det cenirala myndighetsansvaret för tillsynen skall läggas på slatensnaturvårdsverk. får förelägga en tillverkare av motordrivna fordon all utan ersällninglämna de upplysningar, lillhandahålla de fordon, fordonsdelar och handlingar samlutföra de undersökningar som behövs för tillsynen. Ett föreläggande fårförenas med vite. Förtillsyn enligt denna lag har en tillsynsmyndighet rätl till tillträde till enfabrik eiler annan anläggning och får där göra undersökningar. Polismyndighetenskall lämna det biträde som behövs för tillsynen. Iparagrafens första stycke ges tillsynsmyndigheten rätt atl besluta att en tillverkareskall lämna myndigheten de handlingar och upplysningar som behövs för denlöpande lillsynsverksamhelen, t. ex. uppgifler om tillverkarens produktion,bilarnas konstruktion och utförande av avgasrenings-utmstning eller redovisningav mätprotokoll och andra handlingar av inlresse. De uppgifter som framkommeri samband med tillämpningen av denna paragraf och som omfallas av bestämmelsernai sekrelesslagen (1980:100) kan i sin tur ligga lill grund för ingripanden mol lillverkaren.Enligt paragrafen får tillsynsmyndigheten också möjlighet alt meddela föreläggandeom skyldighel att lillhandahålla bilar och bildelar till det anlal som behövsför lillsynen. Elt föreläggande får enligt andra meningen förenas med vite. Ettbeslul om föreläggande får enligl 11 § överklagas hos kammarrätien. Enliglandra stycket haren lillsynsmyndighel räll lill tillträde till fabriker och andraanläggningar och alt göra undersökningar där. skall enligttredje stycket lämna det biträde som behövs för tillsynen. Omde prov som syflar till alt kontrollera funktionen och hållbarheten hos denavgasrenande utrustningen i motordrivna fordon visar alt de krav på begränsningav avgasutsläpp som har föreskrivits med stöd av 3§ inle uppfylls i godlagbarutsträckning, får den myndighet som regeringen bestämmer föreläggatillverkaren alt avhjälpa bristerna. Skyldigheten atl avhjälpa brislerna gällerdock inte fordon som har körts mer än åttiotusen kilometer eller som är äldreän . Etlsådanl föreläggande får förenas med vite. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela