prop · GA0336 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1986/87:36 om vissa personalfrågor inom försvaret Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för de ålgärder och det ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen redovisas vissa rikllinjer som bör gälla beiräffande bl.a.anställningsförhållandena för personalen inom försvarei saml för försvaretspersonal- och ekonomiadministration. Vidare föreslås atl handläggningen av iprincip alla överklaganden i personalärenden inom myndigheter som hör tillförsvarsdepartementet skall flyttas från regeringen till försvaretspersonalnämnd. Vissa tjänster föreslås bli omvandlade flll s.k. p-tjänster,dvs. tjänster som tillsätts med förordnanden för bestämd tid. Förslag lämnas omatt vissa nämnder skall upphöra. 1 1986/87. Försvarsdepartementet Pfop-1986/87:36 Utdragur protokoll vid regeringssammanlräde den 23 oklober 1986 Närvarande:slatsminislern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , R. ,, , , , , , G. Proposition om vissa personalfrågor inom försvaret 1Inledning skrivelse lill (skr. 1984/85:202) har regeringen redovisal ell programför den offentliga sektorns förnyelse. Skrivelsen har vad avserpersonalfrågor - följls av en proposiiion om den slalliga personalpolitiken (prop.1984/85:219). De riktlinjer som därvid har lagls fast är bl.a. all siaten som arbelsgivaremåste eftersträva en personalpolitik som leder lill samhällsekonomisk balans,effektivitet, god service, arbetslivets demokratisering och en väl fungerandepersonalförsörjning. Vidare bör arbetsgivaruppgifter decentraliseras lillmyndigheterna i slörre ulslräckning än f.n. Arbelet med förenklingen av depersonalpolitiska regelsystemen bör intensifieras. har ställt sigbakom dessa rikllinjer (AU 1985/86:6, UbU 5, rskr. 48 och 50). Ibörjan av lillsaiies en utredning (Fö 1984:02) för all se över den personal-och ekonomiadminislräflva verksamhelen inom försvarsdepartementets verksamhelsområdem.m. Utredningen' anlog namnet ulredningen om personal- ochekonomiadministration inom försvaret (PEU84). I sitt första betänkande (Ds Fö1985:6) Personaladministration m.m. inom försvaret, vilkel överlämnades idecember 1985, har ulredningen redovisat principiella förslag rörande uppgifts-och ansvarsfördelningen inom det personal- och ekonomiadminislrativa omrädeimed lillhörande ADB-system. Som en grund för silt arbete har utredningen bl.a.haft nämnda rikllinjer och ullalanden. En förteckning över remissinstanserna bör fogas lillprotokollet i detta ärende som bilagal. Huvuddelenav de förslag som ulredningen redovisar i betänkandet är av den karaklären altdel ankommer pä regeringen atl besluta om dem. Ijuni1985 utvidgades ulredningens uppdrag (Dir. 1985:27). Bakgrunden filltilläggsdirektiven var bl.a. beslul om regeringens befattning medbesvärsärenden (prop. 1983/84:120, KU 23, rskr. Riksdagsbe- Prop.1986/87:36 slulel innebär att reglerna om överklagbarhet och inslansordning ifrågor, där regeringen är sisla insians, bör ses över i syflealt vinna kortare handläggningstider, enhefligare instansordningar och färreärenden om överklaganden hos regeringen ulan atl rättssäkerheten eller effekflvite-leni förvallningen minskar. I princip skall regeringen i fortsättningen bara hakvar sådana ärenden där en polilisk styrning är nödvändig eller önskvärd. Iseptember 1984 uppdrog regeringen (Dir. 1984:33) åt en särskild utredare' attlämna förslag till förenkling av reglerna om överprövning av beslut ipersonalfrågor inom det statligt reglerade området m. m. Denna utredning, somantog namnet personalbesvärsutredningen, överlämnade höslen 1985 belänkandet(Ds C 1985:20) Överprövning av beslul i personalfrågor. Tilläggsuppdragettill PEU 84 innebar alt den skulle överväga möjligheterna till en sådanomläggning av besvärsordningen i personalfrågor inom försvarsdepartementelsområde atl ärenden om överklaganden i möjligaste mån kan handläggas av nägonannan sista instans än regeringen. Vidare utvidgades ulredningens uppdrag tillalt pröva lämpligheten av elt ansökningsförfarande vid tillsättning av mihtära Ijänstersamt att pröva det fakiiska behovel av elt vitsordssyslem av det slag som f.n. lillämpasför den militära personalen. Iapril 1986 överiämnade PEU 84 belänkandet (Ds Fö 1986:2) Besvär i personalärendeninom försvaret. Utredningen föreslår all så goll som alla överklaganden ipersonalärenden inom försvarei flyttas från regeringen. Ulredningenhar vidare ifrågasatt behovet av mililära arbetsfldsdelega-tionen, försvarelsarbetstidsnämnd, försvarets skolnämnd och försvarels personalvårdsnämnd. Genomall föra deras uppgifler till någon annan insians kan enligt ulredningen vissabesparingar uppnås. Jag ålerkommer senare till denna fråga. Detsisinämnda belänkandet har också remissbehandlats. En förteckning överremissinstanserna och deras huvudsakliga inställning bör fogas lill prolokolleti della ärende som bUaga2. PEU84 fortsätter sitt arbele med de frågor som återstår enligt dess direkliv. Jaghar inhämtat all ulredningen räknar med all presenlera elt slutbetänkande före1986 års utgång. Jagvill i detta sammanhang erinra om den utredning (Fö 1985:03) som i augusli 1985fick i uppdrag alt överväga och lämna förslag lill hur utvecklingsmöjligheternaför den civila personalen inom försvarsdepartementets verksamhetsområde kan förbällras,bl.a. i syfte all öka arbelsflllfredsstäl-lelsen och effeklivitelen samtmöjligheten att lösa personalförsörjningsproblem, m.m. Utredningen, som harantagit namnet ulredningen för översyn av utvecklingsmöjligheterna för dencivila personalen inom för- gren Om besvär till regeringen i personalärenden. 11 1986/87. Till betänkandet finnsfogat en promemoria av f.d. departementsrådet svarsdepartementets område(FÖPU)', räknar med att fortsätta sill arbele Prop. 1986/87:36 under störredelen av . Personalfrågornainom försvarei har liksom i flera andra stora organisationer - under de senasleåren lillmälls en alll större betydelse. Bl.a. har överbefälhavaren i sin perspeklivplan(ÖB 85) och i sin programplan lagl slörre vikt vid depersonalpolitiska frågorna . Jagär inte nu beredd alt beröra alla akluella personalfrågor. Försvarskommillénöverväger f. n. myndighelernas förslag lill inrikining . En proposiiion om försvarspolitiken kommer all presenlerasunder . Jag ålerkommer därför i etl senare sammanhang lill regeringenom de personalpolitiska frågorna i ett längre perspektiv. Idet följande kommer jag all redogöra för mina överväganden och förslag i defrågor inom personalområdei som jag nu har berört. Jag kommer också all la uppfrågan om all omvandla vissa fullmaktstjänster inom försvarei lill ijänsler medbeteckningen p, dvs. Ijänster som tillsätts med förordnanden för beslämd lid. frågor som berör verksamhetsområde harjag samrått medchefen för . 2 Föredragandens överväganden och förslag 2.1 Överklagande avpersonalärenden inom försvaret Ordningenvid överklaganden har granskats av två uiredningar, en hörande lillcivildepartementet och en till försvarsdepartementet. Iöverensstämmelse med riktlinjerna riksdagsbeslul slannar personalbesvärsutredningeni silt betänkande (Ds C 1985:20) Överprövning av beslul i personalfrågor föralt det i tillsättnings- och vissa andra personalfrågor inom det statiiglreglerade områdel bör vara lillräckligl med en Ivåinslansprövning underregeringen. Ulredningen föreslår alt elt beslut i ett tillsättningsärende somhar meddelals av en regional eller lokal myndighel skall få överklagas lill encentral myndighet men inle få föras vidare därifrån lill regeringen. Om förslagångsbeslulethar meddelals av en cenlral myndighel skall del fä överklagas lill slatensarbetsgivarverk (SAV) som härvid blir sluiinstans. PEU84 pekar i detta sammanhang bl. a. på följande förhållanden. Denmilitära delen av statsförvaltningen har i vissa avseenden en annan siruklur änden civila. Det går därför inle all ulan vidare använda samma normer beiräffandel.ex. beslutsordning och överklagande på den militära sidan som på den civila. Försvarsmaktenulgörs av etl slort antal myndigheter som arbetar på cenlral,högre regional, lägre regional och lokal nivå. Myndigheiema hänförs fill ettav fem olika huvudprogram, nämligen Arméförband, Marinförband,Flygvapenförband, Operaliv ledning m.m. saml Gemensamma myndigheler. Inom vartoch ett av dessa med undanlag av Gemensamma myndigheler har en myndighettillagts produklionsledande och allmänl samordnande uppgifter för respektivehuvudprogram. Det är överbefälhavaren () och försvarsgrenscheferna som hardessa uppgifler. innebär emellertid inte atl försvarsmakten ulgör enhierarkiskt uppbyggd linjeorganisation av det slag som är vanlig inom dencivila förvaltningen. Rättsligt selt är varje förband en självständig myndighelunder regeringen och slår inle i någol förvallningsmässigl lydnadsförhållande myndighet på högre nivå inom försvarsmakten. Vidareär del sä, påpekar ulredningen, atl flera myndigheler, inom sig, förfogar överlokala eller regionala enheler. Det gäller bl.a. fortifikalionsförvallningen (FortF)(byggnadsområden), och försvarels datacentral (FDC) (lokala enheler). Tillskillnad från vissa molsvarande lokala organ ulanför försvarei har emellertid inledessa enheler status av myndighel och kan därmed inle heller besluta i egelnamn. Enannan skillnad är, påpekar ulredningen, all beslut om tjänsietillsällningarinom försvarsmaklen överklagas direkt fill regeringen oavsett om beslulel harfattats av en myndighet på regional eller lokal nivå. På den civila sidanöverklagas ell beslut som har meddelals på regional eller lokal nivå iallmänhet hos vederbörande cenirala förvaltningsmyndighet. Detfinns alltså, konslalerar ulredningen, klara skillnader mellan de mihtära ochcivila delarna av statsförvaltningen. Olikheterna är emellertid inte av denarten atl de utgör några avgörande hinder mot atl man i försvarei gär över ordning i lillsällningsärenden som i sin ulformning och lill sina verkningarligger nära den som flnns på den civila sidan. 2,1.2Den fortsatta handläggningen av överklaganden av tillsättningsärenden m.m. Mittförslag: () skall, uiöver nuvarande uppgifler,även som slutinstans överpröva lillsällningsärenden och vissa andrapersonalärenden inom försvarsdepartementets område. Utredningensförslag: Överensslämmer med milt förslag. Remissinstanserna:Remissinstanserna anser i slort atl en överföring lill försvarets personalnämndär bra om överprövningen i fortsättningen inte skall ske av regeringen.Överstyrelsen för civil beredskap och Centralorganisationen /SR anser dockatt SAV borde bli slutinstans, i vaije fall för myndigheler inom de civila delamaav lolalförsvarel. Slatens räddningsverk anser all överklaganden från helastatsförvaltningen skall behandlas av samma insians och föreslär av denanledningen all SAV skall vara slutinstans. Skälenför mitt förslag: beslut om rikllinjer för en systema- Prop.1986/87:36 lisk översyn av rätten atl överklaga ärenden lill regeringen gör inleundanlag för några särskilda gmpper av besvärsärenden eller någol särskiltdepartement. Beslutsreglerna i personalfrågor bör alltså i möjligaste månanpassas lill riktlinjerna. Dessa innebär att regeringen skall befrias frånärenden som kan överprövas i en insians under regeringen och som inle kräverett ställningstagande från regeringen som politiskt organ. Somjag beröri lidigare skiljer sig försvarsmaklen beiräffande bl.a. beslutsordningoch organisatorisk uppbyggnad från statsförvaltningen i övrigt. Ulredningenhar diskuterat olika allernaliv för hur överklaganden bör hanleras inom försvarei.Ulredningen har därvid stannal för all FPN bör vara sluiinstans för i principalla överklaganden i personalfrågor på alla nivåer inom försvarsdepartementets verksamhelsområde. FPNbildades i millen av 1950-lalet. En huvuduppgifl för nämnden var inledningsvisall ta sig an vissa frågor om övertalig personal lill följd avorganisationsförändringar och ralionaliseringar inom försvaret. Nämnden harsenare fåll vissa tilläggsuppdrag och har numera bl.a. till uppgifl alt bilrädaslalens arbetsmarknadsnämnd vid flllämpningen av omplaceringsförordningen(1984:110, ändrad senasl 1985:956) inom försvarsdepartementets område. På FPNankommer också all översiktligt följa ulvecklingen av personalbehovet saml bilrädamyndigheterna inom försvarsdepartementets område vid planering ochgenomförande av organisalionsändringar och rationaliseringar. Nämnden skallhärvid underlätta personalrörlighet, medverka lill ändamålsenligrehabilitering av anställda med arbets-begränsning saml medverka i personalavvecklingsarbelet.Nämndens verksamhel omfattar såväl civil som mililär personal. Jaganser i likhei med ulredningen all FPN bör kunna pröva överklaganden itillsättningsärenden och vissa andra personalärenden inom försvarsdepartementetsverksamhetsområde. Några särskilda skäl atl avvika frän de av riksdagenbeslutade riktlinjerna och ha kvar regeringen som besvärsinslans finns enliglmin mening inle i della fall. Fördelarnamed denna lösning är flera. Nämndens verksamhel omfallar, somjag tidigare nämnl,såväl civil som mililär personal. Vidare kan genom denna lösning allaärenden som gäller överklaganden av tjänsietillsällningar m.m. inomförsvarsdepartementets verksamhelsområde föras till en myndighet, oberoende avom första beslutet har meddelals av etl centralt, regionalt eller lokalt organ.Detla medför bl.a. den fördelen alt kraven på enhetlighet i praxis tillgodoses. Ettytterligare skäl för mitt förslag är alt nämnden redan nu prövar vissa personalfrågoroch har kunskap och kompelens på området. Jag återkommer strax lill frägan omvilka organisatoriska förändringar som behöver göras. Utöverdessa grupper har utredningen pekal på ett antal andra personal ärenden vars överprövning bör flyllas från regeringen. Jag delar ulredning ens uppfattning atl det inom departementet bör göras en ytteriigare inven tering för atl se om det går atl delegera sådana ärenden lill FPN eller till någon annan myndighet i den mån rätten att överklaga skall finnas kvar. Detbör ankomma på regeringen atl besluta i dessa frågor. Mittförslag: Vid försvarets personalnämnd inrättas en ijänsl som chef för nämnden. Tjänslenskall vara ordinarie med beteckningen p, dvs. tillsättas med förordnande förbestämd tid. Skälenför mitt förslag: FPN beslår av en ordförande, två andra ledamöter och tvåexperter. Nämnden har ett kansli med tre tjänstemän. Kostnaderna för nämndenbetalas från en anslagspost på det under fjärde huvudtiteln uppförda förslagsanslagelF18. Vissa nämnder m. m. inom del militära försvaret. För budgeiårei 1986/87har beräknats . för nämndens verksamhel. Inomförsvarsdepartemenlel moisvarar den sammanlagda arbelsvolymen förbesvärsärenden ca en och en halv ijänst. En viss försiärkning av nämnden ochdess kansli bedömer jag därför blir nödvändig. Mitl förslag medför säledes intenågon besparing pä statsbudgeten. Jag vill dock erinra om att syftet medriksdagens principbeslut om decentralisering av besvärsärenden inle primärtvar atl åsladkomma besparingar utan all så långl möjligl begränsa regeringensbefattning med dessa frägor. Kosinadernaför verksamhelen torde finansieras genom en omfördelning av resurserna inomfjärde huvudtiteln. bör behandlas i samband med den kommande budgelregleringen. och dess kansli bör enligl min uppfallning vara sådan all såväl denarbetsrältsliga som den förvaltningsrätlsliga kompeiensen säkerställs. Delankommer pä regeringen alt besluta om nämndens sammansättning och om kanslietsdimensionering. Vidare bör en tjänsl som chef för nämnden inrätlas. Mot bakgmndav behovet av rörlighet på chefsbefallningar bör ijänslen tillsättas medförordnande för beslämd fld, dvs. vara en ordinarie tjänsl med beteckningen p. 2.2 Vissa arbetsgivarfrågor 2.2.1 Decentralisering Minbedömning: I princip bör arbetslagarna vid myndigheter som hör tillförsvarsdepartementets område vara anslällda vid den myndighel där detjänstgör en längre lid. innebär också all huvuddelen av de personaladminislrativauppgifter som berör de anställda bör ulföras av denna myndighet. Arbetsgivarbefogenhetergenom arbelsgivarnycklar och arbetsgi-varvenliler i centrala avtal bör så långlmöjligt flyttas nedåt flll samtliga myndigheter inom departementets område.Denna decentralisering kräver en mera akfiv uppföljning av myndighelernas verksamhel. Förall undvika en inte önskad effekl, nämligen atl rätten atl fatta vissa beslulflyttas från myndigheterna flll regeringen, bör lagen (1976:600) om offenllig anslällning(, omlryckt 1986:430, ändrad senasl 1986:647) ändras. utredningensförslag: Överensslämmer med min bedömning. Remissinstanserna:Huvuddelen av remissinslanserna, däribland samtliga personalorganisationer, ärpositiva till ulredningens principiella syn på alt delegering avarbetsgivaransvar och arbetsgivarbefogenheter skall genomföras. Några remissinslanseranser dock alt försvarsgrenscheferna bör få elt slörre inflylande än vad ulredningensförslag innebär. Flera remissinslanser påtalar risken för all befogenheierinom avtalsområdet som åvilar ÖB, försvarels civilförvaltning (FCF) ochförsvarsgrenscheferna, flyttas till SAV i stället för lill lokala myndigheler. Skälenför min bedömning: Vid myndigheter som tillhör någon av försvarsgrenarnaligger rätten all tillsätta Ijänsler hos respeklive försvarsgrenschef. Förmyndigheterna inom huvudprogrammet Operafiv ledning ligger molsvarande befogenhelhos ÖB. Denna rätt har beiräffande vissa tjänsler sedan överlämnats lill den myndigheldär tjänslen är inrättad. Som en följd härav är huvuddelen av dem som arbetarvid en viss myndighet anslällda av myndighelen medan vissa arbetstagare äranställda av en annan myndighel. En yrkesofficer kan också kommenderas all Ijänslgöravid en annan myndighel inom eller ulom försvarsmaklen än den myndighel där hanhar sin tjänst. system innebär enligl min uppfattning svårigheler försåväl den enskilde arbetstagaren som för den arbetstagarorganisation hantillhör att klart idenfifiera vem som är arbetsgivare. Omen arbetstagare i stället är anställd av den myndighet där han för längre fldtjänstgör bortfaller denna svårighet. Del bör underlätta för den enskilde att ianställnings- och utvecklingsfrågor kunna vända sig till den myndighet där hantjänstgör. Myndigheten bör därigenom också lättare kunna känna ansvar för allasom tjänstgör där. Del bör också kunna förenkla myndighetens avvägningar vid l.ex.löneförhandhngar. Delbör dock poängteras all denna princip inle aUlid bör tillämpas fulll ul, t.ex.i fall när viss Ijänslgöring huvudsakligen är elt led i utbildning eller närstödfunktioner samordnats mellan flera myndigheler, bl.a. inom garnisonsorler. Enliglsin instmktion (1978:813, omlryckl 1985:605) är SAV centralförvaltningsmyndighet för förhandlingar som rör reglering av förhållandetmellan arbetsgivare och arbetstagare inom det statligt reglerade avtalsområdet.Del ankommer också på arbetsgivarverket atl besluta i vilken omfattning dess befogenheierskall överlämnas lill annan myndighet. Jag vill dock erinra om, somjag ocksåinledningsvis berörde, atl godtagit förslagen i proposiflonen(1984/85:219) om den stafliga personalpolitiken. Där sägs det bl.a. att arbetsgivaruppgifternabör decenlraliseras lill myndigheterna i slörre ulslräckning än f.n. och atttaklen får bestämmas med hänsyn lill bl.a. de lokala parternas beredskap altgradvis axla etl störte inflytande och ansvar. bör således istörsta möjliga utsträckning överiåla befogenheier lill enskilda myndigheleräven inom försvarsdepartementets område. Detlainnebär alt de tidigare mellannivåerna i avlalssammanhang successivtförsvinner. Det är dä naturligt atl FCF i dessa frägor fär en renodladexpertroll och i denna ger stöd åt de enskilda myndigheterna i deras arbetsgivarfunktion. Mingmndinställning är alt ÖB:s operafiva och programsamordnande uppgifter skallprioriteras. Stöduppgifter inom det personal- och ekonomiadminislraliva omrädeibör kunna lösas av FCF. Decentrala myndigheterna bör få erforderligt inflylande framför allt genom denyligen inrättade seklorerna inom arbetsgivarverket. En mer långtgåendedecentralisering kräver en annorlunda uppföljning av verksamheten än f.n. Ävenom olika delar av verksamhelen inom exempelvis en försvarsgren decentraliserasmåste försvarsgrenschefen, som har etl ansvar inför regeringen förförsvarsgrenens produktion som helhel, kunna följa och påverka denna. Dellakräver i många fall en relativt noggrann uppföljning. En sådan uppföljningskall enligl min mening ses som en naturlig del av decentraliserat beslutsfattande.Om man däremoi använder informalionen för en detaljstyrning av lägre nivåer,kan man tala om en icke önskvärd centralstyrning. Omrälien all tillsätta tjänsler flyttas från försvarsgrenschefen till en lokal myndighel,kommer enligl vissa beslul rörande förflyttning av mililära tjänstemän somi dag kan fattas av försvarsgrenschefen all i slället behöva fattas avregeringen. Vill man undvika della, måsle lagen ändras. Chefen förcivildepartementet avser atl i annat sammanhang överväga frågan om en sådanlagändring. Minbedömning: En successiv kompetenshöjning inom personaladministrationen vidberörda myndigheter måsle ske för all den nödvändiga decentraliseringen av arbetsgivarbefogenheterskall kunna förverkligas. Utredningensbedömning: Utredningen bedömer atl ell överförande av mer kvalificeradeuppgifter inom personalområdet till framför allt de lägre regionala och lokalamyndigheterna inom försvarsmakten kräver all kompetensen inom dessa myndighelerhöjs. Ulredningen lämnar dock inga konkreta förslag lill hur ulbildningen bör ulformas. Remissinstanserna:Remissinslanserna inslämmer i ulredningens bedömning. Några remissinslanserpåpekar atl ell utvecklingsarbete rörande den personaladminislrativakompetensens uppbyggnad måsle påbörjas snarasl. Skälenför min bedömning: Genom en ändring i förordningen (1983:276, ändrad senast1986:425) om verksamhelen inom försvarsmaklen, den s.k. verksamhetsförordningen,har personalenheternas organisaloriska ställning inom försvarsmaktens lägreregionala och lokala myndigheler stärkts. Ändringen innebär att chefen för personalenhelennu är direkl underställd myndighelschefen. Delta är enligt min mening ell ultryckför den alllmer cenirala roll som personaladministrationen kommer all ha inom försvarei. Delär emellertid också av utomordentlig vikt atl tjänstemännen inom personalenheternavid dessa myndigheler har den kompetens som krävs. inleminst för att kunna lösa de lillkommande arbelsuppgifter som en decenlraUseringinnebär. En sådan höjning av myndigheternas kompetens inom personalområdeikommer alt ta viss lid. Det är därför nödvändigt att anpassa takten i decenlraliseringsarbeleltill en successiv höjning av kompetensen. Jag länker dä inle bara på denutbildning och erfarenhei som personalenhelernas chefer bör besitta. Det ärnödvändigt atl säväl leorelisk som erfarenhetsmässig kompetens byggs upp ochbibehålls för all berörd personal. Jagvill i della sammanhang också peka på kompetensuppbyggnadens avgörande belydelseför möjligheterna att åstadkomma en god personalulveckling. Personalen kangenom en höjd kompelens ulvecklas både i sin innehavda ijänsl och lill merkvalificerade ijänster. Jaghar anledning utgä från alt myndigheterna inom försvarsdepartementels områdekommer atl ägna dessa frågor uppmärksamhel, så all flllräcklig kompetens inom personalområdeibyggs upp i lakl med deceniraliseringsarbelet. Jag avser att noga följautvecklingen i della avseende. Min bedömning: Delskall inle längre vara en förfallningsreglerad skyldighel alt samordnapersonalpolitiken inom försvarsmakten. Utredningensförslag: Överensslämmer med min bedömning. Remissinstanserna:ÖB motsätter sig den föreslagna ändringen. Chefen för flygvapnet (CFV), försvaretsrafionaliseringsinslitul (FRI) och /SR anser att samordning avpersonalpolitiken inom försvarsmakten måsle åligga ÖB. CFV och FRI påtalardock, liksom även FortF och försvarels forskningsanstalt (FOA), myndighelernasbehov av att kunna påverka personalfrågorna. () delar ulredningens uppfallning.