prop · GA03135 · 1986-12-31 00:00:00 — Det är nödvändigl all den kollekliva järnvägstrafiken inlei onödan belastas med restriktioner som försvårar eller hindrar all denna transport- form till fullo kan utnyttjas.-- SJ finner all de ändringar i lagen som föreslås delvismotiveras av konsekvensskäl. SJ anser dock all nuvarande lagstiftning ärtillräcklig för att miljöpåverkansfrägorna skall kunna prövas då det gällerbefintlig eller nytillkommen järnvägstrafik. SJ anser att sista meningen tredjeslyckel 6 § bör kvarstå. SJ ansluter sig i princip till de synpunkter som framförtsav experten i särskilt yttrande. 2.4 : Avsnitt 3.9.1 beskrivervåglagsliflningens prövningssyslem på ett felaktigt sätl. Utredningen tycks vilja antyda all inle lar lagstadgad hänsyn till miljöskyddsinlressena och i. ex. underiåler all sam råda i de tidiga planeringsskedena. Del är dessuiom felaktigt atl påslå atl "de avgörande besluten beträffande lokalisering och skyddsåtgärder fattas i regel under de tidigare planeringsskedena och kan därigenom i realiteten inte bli föremål för någon överprövning genom besvär". Vid fastställelse av arbetsplan prövas de successiva ställningstaganden som gjorts under Om hänsyn lill miljöskyddet vore 63 så ringa som ulredningen beskriver, är del högstförvånande att natur- Prop. vårdsverket så sällan utnyttjar sin möjlighetalt anföra besvär över beslut /87: 135 om fastställelse av arbetsplan. Vägplaneringen sker i nära samråd med länsstyrelser ochkommuner. 1 tätorter, där risken för miljöproblem är störst, upprättasregelmässigt vägplaner i direkt överensstämmelse med en kommunalmarkanvändnings-plan, vilken ingående behandlats inom kommunen. Det är vidare länsslyrelsen som överiämnarupprättad arbetsplan till för fastställelse. Det syns mesl ändamålsenligt atl diskussionen om etlvägobjekls miljöpåverkan förs på det regionala planet, alltså mellanvägförvaltning, kommun och länsstyrelse, varvid även en politisk prövningerhålls. Både kommun och länsstyrelse har erforderlig kompetens i de flestamiljöskydds- och naturvårdsfrågor. Naturvårdsenheten övervakar särskilt atttillbörlig hänsyn tas lill naturvårdens och miljöskyddets iniressen. Sist iavsnitt 3.9.1 talas bl.a. om bristande resurser. Mol bakgrunddärav kan del inte vara realistiskt atl skall la större del ivägplaneringsprocessen genom atl följa alla planerade objekt. Del är därförmesl lämpligt att behålla dagens rollfördelning. De problem somnaturvårdsverket upplever med dagens ordning bedömer beror på allkommunikationen mellan naturvårdsenhei och inteär tillräckligt god. I anslutning till avsnitt 3.9.1 vill påpeka attmodern vägprojek-tering inte får dömas på grundval av den praxis somtillämpades . Elt exempel är trafikbullerfrågan, därstatsmakterna först genom beslut angett en ambitionsnivå.Detta beslut har numera spritts inom organisation genom att desstillämpning har konkretiserats i vågverkets verksamhetshandbok. Mycket av dentidigare oenigheten kring miljöskyddsfrågor har berott pä avsaknaden avriktlinjer för bedömning av trafikbuller. I avsnitt 3.9.2 diskuteras olika möjligheter att förslärkamiljöskyddsprövningen. Först diskuteras alt upphäva 6 § tredje stycket sistameningen ML. bedömer atl etl upphävande inte skulle få nämnvärdakonsekvenser, eftersom de negativa miljöeffekterna endast i undantagsfall kanvara så stora att del vid prövning i efterhand är realistiskt alt förbjudaanvändandet av en väg. Därefter diskuteras förprövning enligt ML. är förde larna dels att en prövning enligt ML inte sker ensidigt från väghållarens tekniskt-ekonomiska synpunkter, dels att och enskilda sakägare får lättare alt framföra kritiska synpunkter. Mot bakgrund av vad som ovan anförts belräffande den omfattande samråds- och informations verksamhet som genomförs vid vägplaneringen, varvid även miljöfrågorna behandlas, anser dessa krav redan vara uppfyllda i dagens vägplaneringssystem. Längre ned anges: "Enligl utredningens mening är en obligatorisk förprövning enligt ML förknippad med avsevärda nackde lar och tillämpningssvårigheier". instämmer i delta omdöme. Eu exempel som visar metodens olymplighet är att det anges atl del i vissa fall kan bli nödvändigt att prövningen utförs i två omgångar, först för 64 lokaliseringsfrågor,senare för frågor om störningsbegränsande åtgärder. Somett alternativ till förprövning har utredningen övervägt förbällringar 1986/87: 135 i väglagstiftningens prövningssystem. Sammanfattningsvis är dessa; Konkretisering och skärpning avmiljöskyddsbestämmelserna i väglagstiftningen. Införande av obligatoriskmiljökonsekvensbeskrivning. Möjlighel för naturvårdsverketalt hos regeringen begära omprövning av lokaliserings- och ulredningsplaner. 4 Översyn av samrådsförfarandet. Utredningenmenar att bristerna i lagstiftningen till slor del beror på att de tidigaplaneringsskedena är oreglerade, att en reglering härav skulle medföra alltföromfattande förändringar av lagsfiftningen, och atl ändringarna ändock inlestärker miljöskyddets ställning i tillräckligt hög grad eftersom väghållarenfattar de avgörande besluten. Vägverketdelar inte utredningens uppfattning utan bedömer all de föreslagnaförändringarna bör kunna avhjälpa de av ulredningen upplevda bristerna.Vägverket menar dock att punkt 3 ovan skulle innebära en alltför storbyråkratisering eftersom den skulle medföra krav på formell handläggning avlokaliserings- och ulredningsplaner på samma sätt som gäller för arbetsplaner.Eftersom arbetsplaner kan överklagas till regeringen är det fel att påstå attdet är väghållaren som fattar de "slutliga och avgörande besluten". Avfiguren' framgår att regeringen kan behöva handlägga en arbetsplan vid treolika tillfällen. Först behandlar regeringen begäran omförprövning. Efter koncessionsnämndens prövning och beslut kan regeringenbehöva behandla eventuella besvär häröver. Den iredje behandlingen sker aveventuella besvär över faslställelsebeslul enligt väglagstiftningen. I de fallförprövning begärs även för utredningsplanen erfordras som mesl tvåytterligare regeringsprövningar, dels av SNV begäran om förprövning, dels aveventuella besvär över koncesssionsnämndens beslut. menar att förslagetmedför en orimlig utökning av hanteringen av vägplaner. Utöver den utökadearbetsinsats detta kräver, kan också stora förseningar i planeringsprocessenbefaras. Handläggningstiden för de koncessionsnämndsbeslut som överklagas ärerfarenhetsmässigt ett flertal år, vilket i en planeringssituation inte kanaccepteras. Ettannat problem är de låsningar som ett koncessionsnåmndsbeslut medför i denefterkommande prövningen av arbetsplan. I de fall sakägare vid utställning avarbetsplan framför krav som strider mol koncessionsnämndens beslut kansakägarnas intressen inte tillgodoses, vilket strider mol väglagensintentioner. Iavsniu 3.9.6 föreslås au även irafikreglerande åtgärder skall kunna bli föremål för förprövning, vilket finner överflödigt. De främsta skälen för atl genomföra t. ex. trafiksaneringar brukar vara en önskan alt 65 Utesluten i propositionen. 5 1986/87. I saml Nr 135 åstadkomma bätlre miljöoch ökad trafiksäkerhet, varför dessa effekter Prop. ingående brukaranalyseras före åtgärd. Det är få åtgärder som brukar 1986/87; 135debatteras sä ingående som etl förslag lill irafiksanering. Eftersom detdessutom normall är fråga om relativt små ombyggnadsålgärder bör de nuvarandereglerna i miljöskyddslagen om prövning i efterhand vara lillräckliga. 1avsnitt 3.10 som behandlar förslagets ekonomiska och administrativakonsekvenser anges att efler ett övergångsskede behöver uppskattningsvis ettpar fall förprövas. I början bedöms alltså flera fall bli föremålför prövning. erfarenheter av koncessionsprövningar är att de ärmycket resurskrävande, inte bara för väghållaren, utan även för övriga berörda.Det anges alt koncessionsnämnden kan behöva förstärkas. Sammantaget innebärförslagen om förprövning och miljökonsekvensbeskrivning atl arbetsbelastningenökar för , koncessionsnämnden, , ,naturvårdsenhet och kommunerna. Vägverketsbedömning är alt merarbelel grovt underskattats. Den ökade belastningen påkommunerna tycks hell ha förbisetts av ulredningen. I ett läge där denoffentliga förvaltningen försöker förenkla administrationen och effektiviseraverksamheten, är det utmanande att föreslå förändringar som medför ökadbyråkratisering. Väglagstiftningensprövningssystem beskrivs pä ett snedvridet sätt. Modern vägplanering innebärsamråd på fidiga planeringsstadier med länsstyrelse, kommun och övrigaberörda. Därvid blir det möjligt att på ett smidigt sätl la hänsyn tillmotstridiga intressen. Genom tillämpning av beslut omvågtrafikbuller bör de förutvarande motsättningarna inom detta område minskamarkant. Iprojekteringsprocessen sker en sammanvägning av elt vägobjekls olika effekteroch ett successivt ställningstagande till hur den fortsatta projekteringenskall bedrivas. Alt vid etl tillfälle bryta ut en speciell bedömning av justmiljöfrågorna är klart olämpligt. Att så sällan utnyttjar sinrättighet att överklaga fastställda arbetsplaner tyder på att problemen inteär så stora med dagens system. Om kommer in för sent iplaneringsprocessen beror detta inte på att underlåter samråd, utansannolikt på att kontakterna mellan naturvårdsenhet ochnaturvårdsverket är för dåliga. Problemet löses bättre genom regionala insatserav i form av utbildning och information än genom atl införadel föreslagna systemet med förprövning. kan vägar prövas iefterhand enligt miljöskyddslagen. uppfattning är att resultaten avsådana prövningar får stor genomslagskraft och påverkar framtidabedömningar i miljöskyddsfrågor. Sambandetmellan den kommunala markanvändningsplaneringen och vägplaneringen har näslan helt förbiselts av ulredningen.Genom den Prop. kommunala planeringen analyseras ingående olika lösningartillsammans 1986/87: 135 med kommun och länsstyrelse. Den nya plan- ochbygglagen lorde ytterligare förbättra situationen. förkastar utredningens förslag om förprövning avföljande skäl. ~ Effekterna av ett vägobjekt bör bedömas samlat. - Förprövning medför ökad byråkratisering,oacceptabla fördröjningar och ökade kostnader. - Förprövning begränsar parters rätt enligt väglagen. vill slutligen instämma i de synpunkter somframförs av experten i dennes särskilda yttrande. 2.6 : I två andrafrågor, miljöskyddsprövning av vägar och galor (avsnitt 3) saml av flygplatser(avsnitt 4), vill styrelsen endast hell kort tillstyrka utredningens förslag,som syftar till att miljömyndigheterna och andra motstående intressen så tidigtsom möjligt skall kunna påverka planeringsprocessen och ställa krav i fråga omlokalisering och utformning av skyddsåtgärder. Till de motstående intressenahör bl. a. fisket eftersom byggande av vägar och flygplatser ofta påverkar ochförändrar de hydrologiska förhållandena och därmed kan inverka menligt påfiskens miljö. 2.7 : I takt medatt åtgärder vidtagits för att begränsa miljöstörningarna inom andra sektorerhar behovet av miljöskyddsåtgärder inom trafikområdet framstått som allt merangelägna. En starkt bidragande orsak till alt miljöförhållandena successivtförsämrats inom trafiksektorn som förbättringar skett inom andrasektorer är den särställning trafikanläggningar givits imiljöskyddslagstiftningen. För atl åstadkomma nödvändiga förbättringar avmiljöförhållandena kring våra vägar och galor erfordras en förändring avprövningssyslemet så att miljöintressena får elt störte inflytande.Utredningen har analyserat olika möjligheter och därvid funnit två huvudlinjer,som kan väljas var för sig eller i kombination, nämligen introduktion avmiljökonsekvensbeskrivningar och /eller någon form av prövningsplikt enligtML. Enligt mening är miljöfrågornashantering vid prövningen av tillkomsten av vågar och gator såbristfälliga att det krävs väsentliga förbättringar om man skall uppnå sammamiljökvalitet som gäller för anläggningar med motsvarande miljöpåverkan. Som ulredningen anför är en förbättring avunderlagsmaterialet en nödvändig men inte tillräcklig åtgärd för altmiljöfrågorna vid trafikanläggningar skall få en behandling av sammaambilionsgrad som gäller för andra miljöfrågor i samhället. Den ytterligareåtgärd som ligger närmast till hands är all införa tillständsplikt enligl ML. Vid en jämförelse mellan vägtrafikanläggningar ochindustriella anlägg ningar kan man konstalera alt tillståndsplikt föreligger för industrian läggningar som har en miljöpåverkan som är mindre eller lika allvarlig som 67 den från vägar. Från miljösynpunkt skulle del således varamotiverat att Prop. införa en obligatorisk förprövningsplikt för vägar ochgator. Med hänsyn 1986/87: 135 till de administrativa och personellaresurser som en sådan prövning skulle ta i anspråk och till altmiljöstörningarna från vissa av våra vägar/gator ändå är begränsade är detnaturligt atl, som utredningen gjort, diskutera vissa begränsningar iförprövningsplikten. Ulredningen har funnit det svårt alt konstruera elturvalssyslem som på ett riktigt sätt ser till att de från miljösynpunktangelägnaste objekten tillståndsprövas. Beroende på vilka gränsdragningar mangör kommer man anfingen alt "missa" vissa miljöstörande anläggningareller alternativt "få med" ett antal mindre miljöstörandeanläggningar. Del syslem ulredningen föreslagil med rätt för regeringenatl föreskriva tillståndsplikt för viss väg/gala eller irafikförändring har ihuvudsak till syfte atl få fram en viss praxis inom området. När väl en sådanpraxis etablerats bör man kunna förutsätta att väghållaren själv tillämpardenna praxis och att tillståndsprövningen således behålls för sådana objekt,där tillämpningen av ML är oklar. Fördelen med det av utredningenföreslagna systemet är atl antalet prövningsärenden kan begränsas efter någraår. Med hänvisning till vad ovan sagts fillstyrkesutredningens förslag till system för tillståndsprövningen. En förulsällning för alt etl prövningssystem enligt MLskall bli effektivt är att 6§ ML ändras så att förbud kan utfärdas. Verketförordar därför i likhet med utredningen au sista meningen i nuvarande lydelsestrykes. måste emellertid näst sista meningen omformuleras enligtföljande: "-------- Bestämmelserna i första och andra styckenagäller ej verksam het, vars tillkomst eller lokalisering prövats enligt 136§ byggnadslagen (1947: 385), rörledning, vars framdragande eller begagnande prövats enligl lagen (1978; 160) om vissa rörledningar eller sådan väg vars arbetsplan fastställls av regeringen." 2.8 Koncessionsnämndenför mUjöskydd: kan i alll väsentligt tillstyrka utredningens förslag i fråga om miljöskydds prövning av allmänna vägar och gator--------------- Beträffande den föreslagna förprövningen av vägar ochgator fömtsätter koncessionsnämnden alt prövningen inte kommer att medföranågon onödig tidsutdräkt vid genomförandet av berörda väg- eller gatuprojektoch att prövningsförfarandet enligt miljöskyddslagen kommer till stånd i ettsådant skede av nämnda projekt all vägmyndigheterna inte har"låst sig" för mycket. 2.9 : harföreslagit alt den nuva rande prövningsordningen för vägar och galor kompletteras med möjlighe ter till obligatorisk förprövning enligt miljöskyddslagen (ML). Efter fram ställning av skall regeringen kunna föreskriva atl vissa allmänna vägar och galor inte får utföras utan all koncessionsnämnden för miljöskydd (KN) lämnat lillstånd. Fördelen med en sådan prövning beslår enligl utredningenbl.a. i att Prop. man får en prövningsmyndighet som inte ser tillåtlighets-,lokaliserings- 1986/87; 135 och skyddsålgärdsfrågorna ensidigt frånväghållarens tekniskt-ekonomiska synpunkter. En annan fördel sägs vara atlnaturvårdsverket genom sina funktioner vid dessa förprövningar enligt ML istörre utsträckning än tidigare skall kunna påverka lokaliseringsalternaliv ochandra väsentliga beslut som i realiteten legat utanför verkets inflytande. delar utredningens mening atl miljöfrågorna imånga fall inte har beaktats i tillräcklig utsträckning vid byggande av vägaroch gator . En viktig orsak lill det har varil delsbristande kunskaper om problemen, dels en avvaktan på ställningstaganden frånstalsmakternas sida till vilka ambitionsnivåer som bör gälla vid begränsningav miljöstörningarna. Ambitionen med den föreslagna förprövningen är att få inmiljöaspekterna på ett tidigare stadium i vägplaneringen för atl därmed geberörda en siörre möjlighet att påverka lokalisering och principiell utformningav vägar och gator. Denna ambition har planverkels fulla stöd, men tillskillnad från utredningen anser verket att redan det befintliga prövningssyslemetkan utvecklas på det sätt som tillgodoser denna ambition, framför allt ombeskrivningssystemet för miljökonsekvenserna utvecklas (se nedan). Tidiga skeden i vägplaneringen inrymmer etl stort mått avplaneringsöverväganden, där miljö- och markanvändningsintressen i vid meningska vägas mot tekniska och ekonomiska aspekter. Genom att hävda kravet på allvägplaneringen kommer till ullryck i kommunernas översiktliga fysiskaplanering, som sker i samråd med , bör möjligheterna atttillgodose miljöintresset pä det sätl ulredningen önskar öka väsentligt. är tveksamt till atl introducera enprövningsmodell, där KN förutsätts svara för tillståndsprövning av vissa slagav vägprojekt. grundar sin uppfattning pä det förhållandet all KN;sarbetssätt med hearings, besök på platsen osv. och dess vägning av preciseradekostnader och effekter i det enskilda fallet passar vid en tillståndsprövningav stora arbetsföretag på detaljnivå. Prövningsunderlaget för vägprojekt på deöversiktliga planeringsnivåerna är däremot alltför opredsl för atl kunnautnyttjas för den typ av ställningstaganden med definierade åtgärdskrav som KNnormalt kommer fram lill vid sin prövning. För en eventuell förprövning av KNav frågor om översiktlig och allernalivredovisad lokalisering av vägar elleruppbyggnad av lokala trafiknäl bör KN enligt planverket också ha tillgång tilluppgifter om kostnader och miljöeffekter. Sådana uppgifter är svåra attåstadkomma och utredningen ger inga exempel på det faktiska informationsbehovsom etl prövningsfall inför KN skulle aktualisera i verkligheten. Vägverkethar byggt upp såväl en planeringsprocess som en planeringsmelodik med syfte atl åstadkomma en planering där berörda pä ett tidigt stadium har möjlighet all påverka vägprojekten. Det finns således möjligheter alt bätlre samordna vägplaneringen med den fysiska planeringen då man i båda fallen har god framförhållning i form av översiktliga planer. finns inget obligatoriskt krav på översiktliga 69 Kommunöversikt har dock lagils fram i praktiskt tagel alla Prop.kommuner. I dessa kommunöversikter redovisas riktlin- 1986/87:135 jeområden för framlida vägsträckningar. Huvudnätels uppbyggnad i tätorterbehandlas oftast i någon form av områdesplan. 1förslaget till ny plan- och bygglag (PBL) föreslås atl det för varje kommunskall finnas en aktuell översiktsplan som redovisar grunddragen i markensanvändning. Av översiktsplanen ska framgå bl.a. lokaliseringen av olika typerav slrukturbildande anläggningar såsom transportanläggningar. Det förutsättsvara en uppgift för att förmedla till kommunerna de statligamyndigheternas utbyggnadsplaner som har konsekvenser för markhushållningen. Avden kommunala översiktsplanen bör följaktligen framgå också de störrevägprojekt som ingår i vägplanerings-systemets tidigare skeden, något som gerreella möjligheter till en första översiktlig bedömning av alternativavägsträckningar med hänsyn lill natur- och miljöintressen. På grundval avkommunens egna planeringsöverväganden har då fillfälle alttidigt avisera farhågor när del gäller miljön och under hand verka förjusteringar. Del föreslagna planeringssystemet enligt PBL innebär således enbättre garanti för enskilda och statliga/kommunala miljöorgan aft påverkavägplaneringens tidiga skeden. De bedömningar angående skyddsavstånd,skyddsåtgärder och immis-sionsgränser som görs i samband medöversiktsplaneringen kan sedan läggas fast i rättsverkande plan. I detaljplaneller s. k. områdesbestämmelser som endast skall antagas av kommunen och ejfastställas av lånsstyrelsen som , kan bevaka miljön genomofficialprövning i de fall kraven pä hälsa och säkerhet inle är tillgodosedda. Enrisk med att införa förprövning av vissa vägar och gator är all väg-ochgatuplaneringen som ett seklorintresse förstärks. En bevakning avmiljöeffekterna i särskild ordning kan leda till att vägmyndighelernas egelansvar för dessa frågor försvagas och all de mer sektoriella aspekterna som rörvägens utformning med hänsyn till restids- och fordonskostnader förstärks.Detta skulle kunna leda till ett totalt setl sämre beaktande av miljöskydds-och naturvårdsfrågoma dä förprövningen inte rimligen och heller inte enligtutredningens förslag kan omfatta allt väg- och gatubyg-gande. förslag skulle antalet förprövningsärenden bli uppskattningsvisett par fall , vilket är en liten del av det totala antalet vägprojekt. Planverketanser att strävan i första hand bör vara att finna metoder för att göraallsidiga bedömningar av vägprojekt. Detta synsätt präglar t. ex. planverketsanvisningar TRÅD (allmmänna råd för planering av stadens trafiknät) som bl. a.är ett hjälpmedel för att på elt grovt men pedagogiskt sätl redovisa deviktigaste effekterna av trafiknätet. 2.10Statens industriverk: När det gäller förslaget om tillståndsprövning enligl ML av vissa allmänna vägar och gator anser SIND det knappast övertygande belyst att miljöskyddssynpunkter inte beaktas pä etl tillfreds ställande sätt under den mycket omfattande planeringsprocess som föregår ett större vägbygge. Eftersom del förefaller rimligt att i vissa fall tillerkän na miljöaspekterna etl avgörande inflytande och eftersom man inte föreslär 70 engenerell prövning vill SIND inte motsälla sig förslaget. Några viktiga Prop.krav på prövningsförfarandel bör betonas. Del är viktigt atl möjligheterna 1986/87: 135 fill miljöskyddsprövning begränsas fill principiellt intressantafall där ölägenheterna kan förväntas bli av väsentlig belydelse. Delär också viktigt att prövningen samordnas med planeringsprocessen ochprövningen enligt väglagstiftningen så att den redan nu långt utdragnaplanerings- och projekteringstiden inte ytteriigare försenas. SIND vill härpåminna om atl vägbyggen ofta ulnylljas som arbetsmarknads- och konjunkturpolitisktmedel, en möjlighel som inle får äventyras på grund av förseningar genom eneventuell miljöskyddsprövning. 2.13Statskontoret: Regler om prövning av fasta vägirafikanläggningar finns iväglagstiftningen. Vid prövningen skall även miljöskyddsintresset beaktas. och den berörda har olika uppfattning hänskjuls fråganlill regeringens prövning. får föra lalan mot vägverketseller beslut enligl väglagen. Vidare kan ML tillämpas päanvändning av fasta Irafikanläggningar som medför störningar genom t.ex.luftföroreningar och buller. Med stöd av 41 § ML kan yrka meddelar förbud eller föreskrifter omskyddsåtgärder. Den som vill undvika, atl inskränkande föreskrifter drabbar enredan gjord investering, kan enligt 9§ ML begära alt få fråga om l.ex. planeradväganläggning prövad av koncessionsnämnden. Dessabestämmelser ger enligt ulredningen inle tillräcklig garanti för attmiljöskydds- och nalurvårdsinlressena beaktas på elt tillfredsslällande sättvid byggande av väg. möjligheter att påverka beslutsprocessenhar "erfarenhetsmässigt" visat sig vara små, bl. a. beroende påbristande resurser och avsaknaden av en samlad beskrivning av miljöeffekternaför det enskilda vägobjektel. Utredningen diskuterar två metoder att förstärkamiljöskyddet och kommer fram lill att en obligatorisk förprövning enligt MLbör införas, även om den är "förknippad med avsevärda nackdelar ochtillämpningssvårigheter". Enligl förslagel till ändring i ML fårnaturvårdsverket ensamt räll att hos regeringen begära sädan prövning. Utredningendiskuterar också möjligheterna atl förbättra väglagstiftningensprövningssystem. Detta alternativ anses emellertid inte ge tillräcklig garantiför atl miljöskyddsinlresset skall kunna göra sig gällande. Statskontoretkan inte tillstyrka miljöskyddsutredningens förslag.