prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — I övrigt förordadearbetsgruppen i sill preliminära förslag bl,a, alt beslut om avskiljande skulle gälla tills vidare med möjlighet till omprövning efter två är. Vidbesiämmande av tidens längd beaktades all tiden borde vara sä lång alt denperiodicilel som kan finnas vid psykisk sjukdom skulle få tid att komma lilluttryck. Vidare borde ett avskiljandebeslut enligt gruppens åsikt gällaomedelbart och avse hela den ulbildningsseklor resp, den fakultet somutbildningen tillhörde. De remissvar som lämnadespä detla preliminära förslag var myckel skiftande. Vissa instanser ställde sighell avvisande lill all studerandeskulle kunna skiljas från utbildning pä grund av psykiska störningar ellermissbruk. Avskiljande på grund av att studerande bedömdes som farligaaccepterades i allmänhet av remissinslanserna. Behovel avrättssäkerhets-garantier betonades därvid ofta. Därutöver framhölls från nägraremissinstanser behovet av att även kunna avskilja elever som på grund avpsykisk ohälsa eller missbruk förstört eller försökt förstöra inventarier ellerannan egendom. 1 silt slutliga förslaguttalade arbelsgruppen atl den bedömde det behöv ligt med föreskrifier om avskiljande avseende de sällsynta fall, då den studerande inte inser, att hans deltagande i undervisningen utgör en pålag lig fara för elever, patienter, medsiuderande eller personal inom högskolan 201 ellerför värdefull egendom för vilken högskolanhar ansvarei. Eftersom etl /87: 100 skiljande frän ulbildningen isädana fall borde förutsätta en psykisk stör- Bil. borde del skepå så sätt. alt läroanstalten log initiativtill att frågan om studieuppehållprövades för den lid under vilketsjukdomstillståndet varade och faran ansågs bestå. Arbelsgruppen bedömde,alt antalet sädana studerande var ringa och atl frågan om studieuppehållhuvudsakligen aktualiserades inom linjeulbild-ningen. främst inom vårdyrkes-och lärarutbildningarna. Såväl det ringa antalet fall - uppskattningsvis ellliolal - som prövningens ömtåliga nalur gjorde det önskvärt, altärendena handlades av en utanför högskolan stående sakkunnig myndighel. Gruppenföreslog att en särskild central nämnd skulle inrätlas för detta ändamål ochatt dess beslul skulle få överklagas lill kammarrätt. Vad gällde handläggningenav siidana ärenden föreslog arbetsgruppen i sill slulliga förslag allrektorsämbetet vid den berörda högskoleenheten eller reklor vid kommunalaläroanstalten ifråga skulle svara för ulredning och fatta beslul omöverlämnande av ärende lill den centrala nämnden. Fattade rektorsämbete ellerreklor ett sådant beslut skulle samiidigi få beslutas all den sluderande intevidare fick följa utbildningen. När nämnden sedan handlade ärendet skulle denkunna komplettera ulredningen och även kunna föreskriva all den sluderandeunderkastade sig läkarundersökning. Om nämnden fann att den sluderandeslillsländ innebar fara för elever, patienter, medsiuderande eller personal vidläroanstalter eller för värdefull egendom skulle nämnden kunna föreskriva densluderande studieuppehåll. Detla skulle innebära all den studerande hadegiltigt studieuppehåll. Om den sluderande sedermera önskade återupptaulbildningen skulle denne förele läkarintyg. Arbelsgruppen lämnade inga förslagtill författningsreglering i denna del. UHÄ framförde i sinredovisning av regeringens uppdrag ingen erinran mot arbetsgruppens slutligaförslag. Den anslöt sig till dessförslag om föreskrivet studieuppehåll varigenom möjlighet gavs att äierkomma iulbildningen. Vad belräffar dencenirala nämnden betonade UHÄ vidare vikten av atl denna pä grund av ärendenasömtåliga natur slod ulanför högskolan och föreslog alt i denna skulle ingåjuridiskt och psykiatriskt sakkunniga ledamöter saml representanter för destuderande och den berörda läroanstalten. Begränsning av anlalel prov Jag vill först behandla det förslag UHÄ laglfram om begränsning av antalet prov inom den grundläggande högskoleulbildningen. Jag delar UHÄ:s uppfallning all rälien alt genomgå ell obegränsat anlal prov medför en ökad resursbelaslning för högskolorna. Jag menar dock alt ekonomiska skäl inte helt får vara styrande i en för de sluderande och deras prestatio ner sä vital fråga. De nackdelar, såväl administrativa för högskolan som psykologiska för den enskilde studerande, som en begränsning av antalet 202 prov skulle innebära anser jag vara sä stora attjäg inte är beredd att ta upp /87: 100 UHÄ:s förslag i denna del.Här bör dessulom observeras all studiemedels- Bil. 10 systemet i siginnehåller en begränsning för den studerande som inle genomför sludierna iföreskriven takt. Jag vill här undersirykavikten av alt de studerande som har svårigheter i sina studier får slöd påskilda sätt i sin studiesilualion. Omfattningen och inriktningen avstudierådgivning och studievägledning och andra stödformer måste givetvisvariera både för högskoleenhet och utbildningsprogram och med hänsyn tillvarje studerandes speciella behov och studiesilualion. Öm lärare ochhandledare vid upprepade provtillfällen konstaierar all en studerande inteklarar proven är del naluriigt alt den sluderande avråds frän all fortsättautbildningen, Endasl i undanlagsfall lorde del förekomma att en studerandetrots sådan avrådan deltar i samma prov elt upprepat anlal gånger. Jag vill härocksä framhålla alt högskolan, lärare och handledare i samband med betygsättningennoga måste överväga sitl ansvar för examination och kunskapskontroll iulbildningen. Avskiljande av sluderande som utgör en fara iutbildningen Regeringens uppdrag till UHÄ skall ses motbakgrund av att det främst vad gäller vårdyrkesutbildningen har framförtsstarka och väl underbyggda krav på en möjlighet att kunna skilja vissastuderande frän ulbildningen. Det gäller framför alll sluderande som bedömsuigöra en fara för liv och hälsa för personer de kommer i kontakt med under ulbildningen.Remissopinionen pä UHÄ;s arbetsgrupps förslag ger slarki slöd för dessa krav.Behovet aktualiseras främsl i samband med den praktik pä sjukhus och andravårdinrättningar som regelmässigt ingår i vårdyrkesuibildningar och gällerhänsynen lill patienterna. Även vad gäller lärarutbildning har framförtsberättigade krav alt kunna avskilja vissa studerande mot bakgrund av denpraktiktjänslgöring i skolor och förskolor, som ingär i dessa utbildningar.Där slälls del krav pä rimligt skydd för förskolebarn och skolelever. Ävenhögskolestuderande och lärare har befogade krav pä skydd mot studerande somvisat klara våldstendenser och kan anses uigöra elt hol mot deras personligasäkerhel. Del ligger i sakens naluralt man i försia hand försöker komma tillrätta med problemen genom sludierådgivning, varigenom man försöker förmå de akluella personerna alt frivilligl lämna eller i vart fall göra uppehåll isin utbildning. Erfarenheler visar emellertid att del finns etl behov av alt tvångsvis kunna skilja vissa sluderande som inle frivilligl vill lämna hög skoleutbildningen. Detla gäller ell myckel begränsai antal studerande som inte är mottagliga för räd och inle kan bedöma sin egen situation pä ell realistiskt sätt. Enligt UHÄ;s arbetsgrupps bedömning kan del vara fråga om cirka 10 sluderande per är. Vidare kan ifrågasättas om inte personer med allvarliga missbruksproblem som på goda grunder bedöms vara farliga skall kunna avskiljas. Delsamma gäller personer som gjort sig skyldiga till allvarliga våldsbrott och där risken för återfall i valdsbrotlslighet bedöms vara myckel slor. Jag kan för egen del intefinna annat än alt del mäste finnas en möjlighet /87; 100 att skiljasädana personer frän högskoleulbildning som pä goda grunder Bil. 10 bedömsutgöra en fara för annan persons livoch hälsa under utbildningen. De möjligheter lill avstängning somdisciplinförordningen erbjuder kan inle anses lillräckliga. Avsaknaden avregler om avskiljande kan leda lill att läroanstalter ser sig nödsakade aniingenatl lillämpa disciplinförordningen på fall som den egentligen inte ärlillämplig pä eller att utan författningsstöd avslänga sluderande frånfortsatt utbildning. Jag vill i dellasammanhang hänvisa till beslutet den 9 seplember 1980 av justitieombudsman(jO) avseende en studerande som vägrats praktikplals inom ramen för sinsjukskölerskeutbildning under hänvisning tillbristande lämplighet för silt kommande yrke. JO framhöll där att avsaknaden avregler för att avstänga ifrågasatt olämpliga elever frän utbildning var enbrisl och uttalade alt likaväl som del ur samhällelig synpunkt framstod somoacceptabelt all utbilda personer i elt yrke för vilket de var olämpligaframslod del i än högre grad som otillfredsställande att en fräga av sä allvariignatur för den enskildes framtid inle kunde bli föremål för prövning i särskildordning. Jag vill i likhet med JOframhålla viklen av att regler om en sådan prövning i särskild ordning ävenutgör ett skydd för den sluderande som kan komma ifråga för en älgärd av detlaslag. Slörsia vikl måsle fästas vid den enskilde studerandens rättssäkerhet.Jag ålerkommer senare till den frågan. En sådan särskild ordningsom JO efterlyser för skiljande av sluderande från högskoleulbildning börsålunda införas. Jag skall i del följande närmare redogöra för minaöverväganden rörande avskiljande av sluderande samt redovisa förslag tillregeringen. Jag går först in på frågan om avskiljande skallkunna avse alla eller endasl vissa utbildningar inom högskolan. Som jag tidigare anförtsynes problemen vara störsi inom vårdutbildningarna med hänsyn lillpatienternas utsatta ställning. En likartad bedömning är för mig naturlig vadgäller lärarutbildningarna, då de studerande kommer i konlakl med barn i olikaåldrar. Även om del framför allt är högskolans vårdyrkes- och lärarutbildningarsom är akluella i delta sammanhang finns det exempel på fall då lärare ochmedsiuderande inom olika högskoleutbildningar utsätts för allvarliga riskerfrän studerande. Med hänsyn härtill och på grund av de gränsdragningsproblemsom annars skulle uppslå talar enligt min mening starka skäl för attmöjligheter att avskilja sluderande bör avse alla utbildningar inom högskolan.Samma bedömning gjorde ocksä UHÄ och dess arbelsgrupp och hade därvid ettslarki slöd i remissopinionen. Min slutsals blir därför alt studerande vid allaslag av högskoleutbildningar bör kunna avskiljas frän ulbildningen om de bedömsvara farliga för annan persons livoch hälsa under ulbildningen. UHÄ och dess arbelsgrupphar föreslagil att avskiljande även skall kunna ske dä risk föreligger att studerande skadar eller förstör värdefull 204 egendom för vilken högskolan bär ansvaret' Vissaremissinstanser har /87: 100 ocksä framhållit behovet av en sädanmöjlighel. Behovet därav gäller Bil. 10 främst utbildningar där studerandekommer i kontakt med värdefull apparatur under ulbildningen. Visserligen ärdet här fråga om skydd mol ekonomisk skada vilket i och för sig måste ansesmindre angeläget än att skydda personers liv och hälsa. Det finns emellertidexempel pä att sluderande gjort sig skyldiga lill allvarlig skadegörelse päytterst värdefull apparatur och där man frän högskolans sida måsl vidtaomfallande och dyrbara säkerhetsarrangemang när samma sluderande fortsatt sin utbildning och man bedömt risken förytterligare allvarlig skadegörelse såsom överhängande. Mot den bakgrundenanserjag atl avskiljande bör kunna ske även i sådana ovanliga fall. böräven gälla våld som riktar sig mot djur. Jag gär nu in på denärmare förutsättningarna för atl avskilja en sluderande fränhögskoleulbildning, I likhet med UHÄ, dessarbetsgrupp och en överväldigande remissopinion finner jag sålunda att ensluderande bör kunna skiljas frän högskoleutbildning om det föreligger riskför alt denne skall skada annan person eller värdefull egendom underutbildningen. Uttrycket "pålaglig risk" anger bäsl den risknivå somjag anser skall krävas för alt avskiljande skall kunna ske. Jag erinrar om altdetla ultryck även förekommer vid riskbedömningar pä det straffrättsligaområdet, t. ex. vid villkorlig frigivning (se 26 kap. 7 § ).Riskbedömningen skall så längt det är möjligt ske uiifrän objektiva grunder mendet är uppenbari all det ofta kominer att bli fråga om mycket sväraöverväganden. Det är därför av slörsia vikt ur rättssäkerhetssynpunkt all delorgan som skall svara för denna prövning uppfyller högl ställda krav. Jagåterkommer lill den frågan, I likhei med UHÄ och dessarbelsgrupp anserjag all del uiöver fariig-hetskrileriel bör uppställasytterligare etl kriterium, som skall vara uppfyllt, för atl en studerandeskall kunna bli föremål för avskiljande frän högskolan. Det är angelägel attdet därigenom sä entydigl som möjligt görs en begränsning av de grupperstuderande som det överhuvud laget skall kunna komma ifråga att avskilja. Det har föreslagits fränUHÄ och dess arbetsgrupp att psykiskt störda personer och missbrukare skallkunna avskiljas och detta har fäll starkt stöd i remissopinionen. Någondefinition av begreppet "psykisk störning" finns inte i förslagen. Endefiniiion är emellertid nödvändig eftersom begreppet inle förekommer i nugällande lagsliftning och det inle heller ännu torde ha en tillräckligt väl definieradmedicinsk belydelse, 1 1 § lagen (1966:293) omberedande av sluten psykiatrisk värd i vissa fall (LSPV) förekommer begreppenpsykisk sjukdom och psykisk abnormitet. Dessa termer måste därmed ansesvedertagna. Vidare finns förarbeten och en lång tids praxis att tillgå förtolkning av innebörden. Jag anser därför att psykisk sjukdom och psykiskabnormitet vara lämpliga begrepp att använda i detta sammanhang. Jag delar UHÄ:s åsikt attäven en studerande med allvarliga missbruks problem bör kunna avskiljas. Visserligen bedöms vissa insufficienslill- ständ pä grund av alkohol- och narkotikamissbruk medicinskt som psykisk sjukdom eller psykisk abnormitet, men det kan finnas behov av att kunna 205 avskilja även vissa sluderande med sväramissbruksproblem som inte /87: 100 tillhör dessa kaiegorier. Dellasynsätt har ocksä accepterats av en bred Bil. Vad gäller bedömningen avom en sluderande tillhör de nu nämnda kalegorierna förutsätter jag alt dennanormalt kommer all grunda sig på läkarundersökning. Medicinsk expertis bör äveningå i det beslutande organet. Jag återkommer till detta. Uiöver de nämnda tvåkategorierna finns del yllerligare en grupp för vilken frågan om avskiljandehar aklualiserals i olika sammanhang, nämligen studerande som gjort sigskyldiga till allvarliga brott. I sill preliminäraförslag övervägde den av UHÄ tillsatta arbelsgruppen om de sluderande som gjortsig skyldiga lill brottsligagärningar riktade mot högskolan skulle kunna avskiljas enbart på denna grund.Arbelsgruppens slutUga förslag och UHÄ:s rapporl innehöll emellerlid intenågol sådanl förslag. Inle heller jag anser all ell avskiljande skall kunna skeendasl på den grunden. Däremot menar jag att detbör finnas en möjlighet att avskilja studerande som gjort sig skyldiga tillallvarlig valdsbrotlslighet eller grova narkotikabrott eller omfattandeskadegörelse under förutsättning atl del bedöms föreligga en påtaglig risk alllikartade gärningar kan begås i samband med utbildningen. Samma riskbedömningbör ske som beiräffande de persongrupper jag fidigare behandlat. Jag är medveten om atl enavskiljandemöjlighel som har sin utgångspunkt i tidigare brottslighet reservissa principiella frägor. Det kan göras gällande all del är fräga om endubbelbestraffning. Studerande som har dömts för etl broll och avtjänat sittstraff bör givetvis i princip därefler ha samma möjligheter till utbildning somandra, inle straffade personer. Jag vill därför understryka alt etl avskiljandealdrig fär grundas på enbart del faklum all etl brott har begåtts utan att enkvalificerad riskbedömning alltid måste göras. Del ställs därför höga krav pådet organ som har att fatta beslul i dessa frågor. Det är inle minsl avrättssäkerhetsskäl viktigt atl närmare ange vilken lyp av broilslighei somskall kunna läggas till grund föravskiljande. Det bör endast gälla allvarlig brottslighet. Som riktpunkt fördenna avgränsning anser jag kunna tjäna atl det skall vara fräga om våldsbrotteller grova narkotikabrott, för vilka utdömts eller som normalt förskyller etlfängelsestraff om minsl elt år. Även aUvarliga fall av grov skadegörelse samtallmänfariiga brott enligt 13 kap. , för vilka är siadgal minst etlärs fängelse, bör komma ifråga. Försök tillsådana brott bör i förevarande sammanhang kunna bedömas som lika allvarliga somfullbordade brott. Härutöver bör ävenstuderande som gjort sig skyldiga tillomfattande brottslighet av angivet slag, där ingen enskild gärning förskyllerminsl fängelse, kunna bli föremål för avskiljande om gärningarna sammantagnaföranleder fängelsestraff orn minsl elt är. Elt exempel härpå skulle kunna varaatl någon döms lill ett långvarigt fängelsestraff för flera allvarliga fall avmisshandel, varav dock ingen bedöms som grov misshandel, för vilket är stadgatminst ell års fängelse. Vid bedömningen av om del föreligger en påtagligrisk för alt en slude- 206 rande -°>*i.sliälltegä broll, liknandesädanä'hän lidigare gjort sig skyldig /87: 100 .11, måstegivetvis>Htändighelerna vid brouels eller brottens begående Bil. 10 fämyckel slor betydelseSEn stor del av de allvarliga våldsbrotten riktar sig motpersoner lill vilka brottslingen har nära relafioner. Om sä varil fallet lordeofta risker för brott mot personer den studerande endast kommer i ytlig kontaktmed under sin utbildning kunna bedömas som så begränsad alt ell avskiljandeinle bör komma ifråga. Prövningen får inle bli schablonmässig ulan en ingåenderiskbedömning måste göras för varje enskild studerande. Jag ulgär ifrän attdenna bedömning kommer att präglas av försiktighet. Ett beslut om avskiljande fränhögskoleulbildning skall innebära alt hinder föreligger för den sluderande attfortsätta sin utbildning inomhögskolan. Jag anser att elt sådant beslut skall gälla tills vidare och att den som avskiljts skall ha möjlighet altkräva all beslulel om avskiljande omprövas efter tvä är, hari sitl preliminära förslag förordatdenna tid saml framhållit atl liden mäste vara så lång atl den periodicilel somkan finnas vid psykisk sjukdom fär tidau komma lill utiryck, Etl beslul om avskiljandefär den innebörden alt den sluderande skiljs från en pågående utbildning.Beslutet mäste även kunna innebära alt den studerande inte fär följa annanutbildning av samma slag. En sluderande som avskiljs frän exempelvis envårdyrkesutbildning pä grund av risken för att han skadar patienter underpraktikmomenl bör normall inle tillåtas följa nägon annan utbildning varipatienlkontakler ingår. Däremoi behöver hinder inte föreligga för en sädanstuderande au följa utbildning som inte innebär patienlkontakler. 1 andra fall,exempelvis vid våld mol lärare eller medsiuderande. kan del vara motiverat atlhindra en studerande frän alt della i all högskoleulbildning. Ett beslut omavskiljande bör därför ocksä kunna innebära ell utestängande frän all högskoleutbildning. Del bör ankomma pädet beslulande organet alt i varje särskilt fall beslämma vilken omfattningbeslutet bör ha i deUa hänseende. Jag avser att föreslä regeringen regler avdenna innebörd. UHÄ och arbetsgruppen harvidare föreslagit all etl avskiljandebeslut skall innebära att den studerandeföreskrivs studieuppehåll och har möjlighel alt senare åierkomma iulbildningen. Även jag är av den uppfaltningen all en studerande för vilkenbeslulel om avskiljande upphävts bör ha möjlighet att göra delta och därvidlillgodoräknas de utbildningsmoment han tidigare fullgjort. Han bör således inte vara hänvisad till alt ånyo söka bli antagen till utbildningen. Som jag tidigare framhållit mäste höga kravställas pä del eller de organ som har all pröva frägor om avskiljande. Däri bör ingå personer med goda kunskaper om förhållandena inom högskolan. behov kan tillgodoses genom att lärare och studerande vid högskolan är represenlerade. medicinsk, främst psykiatrisk expertis, måstevara företrädd i beslutsor- /87: 100 ganet.Med hänsyn lill ärendenas art och den vikl som mäste fästas vid Bil. rättssäkerheten bör en jurist med en längre tidsdomarerfarenhet vara Även en företrädare för allmännaintressen bör ingå. hänsyn till den kvalificerade sammansättning sombör krävas är en för hela landel gemensam nämnd att förorda. Detla ärocksä en fördel med hänsyn tillatt del ger bäst förutsättningar för en enhetlig praxis. varastörte än nödvändigt. Mot bakgrund av mina övervägenden om dess sammansällning förefaller fem ledamöter vara elllämpligt antal. prövar frågor som liknar de nu akluella ochjag anser att den imånga avseenden bör tjäna som förebild för det beslutsorgan som skall prövafrägor om avskiljande från högskoleutbildning. har en frånsjukvårdshuvudmännen helt fristående ställning ochjag anser all det nuakluella organet ocksä bör slä hell fritl i förhållande lill högskolan.Övervägande skäl lalar således för all en särskild central nämnd bör prövaavskiljandefrågor för hela landel. överensslämmer med vad arbelsgruppenoch UHÄ föreslagil. Jag förordar därför atl en sädan nämnd inrättas den 1 juli1987 under förutsättning att godtar mitl förslag i övrigl. Nämnden lorde i eltinledningsskede få relativt mänga ärenden, emedan det nu antagligen finns ettuppdämt behov inom högskolan. När verksamhelen stabiliserats räknar jag,somjag lidigare nämnt, med all det kan bli fräga om cirka tio ärenden . Med hänsyn lill alt detsålunda enligt min bedömning blirfräga om relativt fä ärenden om avskiljande anser jag det inle vara motiveratatt förse nämnden med ett eget kansli ulan jag förutsätter all det ska varamöjligt all utnyttja de kansliresurser som finns hos UHÄ även för nämndensbehov. Handläggningsfrågor m. m. Ärenden om avskiljande bör kunna tas upp avnämnden endast på begäran av läroanstallen ifråga och denna bör även varaskyldig alt sörja för behövlig utredning. Nämnden ansvarar givetvis för altärendena blir tillräckligt utredda. Den sluderande som ärendet gäller måste hamöjlighet att munlligen lämna uppgifter inför nämnden. 1 likhet med vad somgäller hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd måste beslul om avskiljande kunna verkställas omedelbarl. Nämnden bör även ha möjlighet, all ålägga sluderande alt genomgå läkarundersökning saml all besluta atl en sluderande skall avskiljas frän utbildning i avvakian pä alt ärendet kan avgöras slulligl. Jag förutsätter alt nämnden kan komma atl sammanträda relativt sällan. Mol den bakgrunden är det i specielll bråds kande fall nödvändigt all även nämndens ordförande, som enligt vad jag lidigare anförl skall vara en erfaren domare, har möjlighet att ensam fatta beslut om all en sluderande skall skiljas frän ulbildningen tills vidare, Elt sådanl beslul skall dock endasl avse , nämligen till nämndens näsla sammanträde. Nämndens avgörande skall kunna överklagas till kam marrätten, 208 Jag avser atl föreslä regeringen att beslutaöm,regler i enlighet med vad /87: 100 jag nu har anfört. Slutligen bör frågan om utformningen avbestämmelserna om avskiljande från högskoleutbildning beröras. I proposition1981/82: 193 (s 7) anförde föredraganden bl.a. följande om formerna förinförande av disciplinbe-siämmelser för sluderande inom högskolan. "Enligt 8 kap. 3 § regeringsformen skallföreskrifter om förhällandet mellan enskilda och det allmänna, som gälleråligganden för enskilda eller i övrigl avser ingrepp i enskildas personligaeller ekonomiska förhällanden, meddelas genom lag. Utan hinder härav kanemellertid regeringen efter bemyndigande i lag med stöd av 8 kap. 7 § försiaslycket 6 regeringsformen meddela föreskrifter avseende undervisning ochutbildning. I proposilionen omföljdlagstiftning med anledning av den nya regeringsformens bestämmelser omnormgivning (prop. 1975; 8 s. 81) anförde föredraganden atl föreskrifier omgymnasieskolan mot bakgrund av att denna är frivillig inte kan anses innefattasädana åligganden för eleverna och inte heller avse sådana ingrepp i övrigl ielevernas personliga eller ekonomiska förhållanden som anges i 8 kap. 3 §regeringsformen. Enligt min mening är motsvarande synpunkter tillämpliga ocksäför högskolans del.