prop · GA0374 · 1986-12-31 00:00:00 — Enligt utredningen skuUe den föreslagna ändringen bl.a.medföra att bankerna blev noggrannare vid sin kreditgivning och uppföljning,vilket skulle minska antalet konkurser. Vadulredningen inte beaklar är all många små företags enda säkerheler är företagsinteckning och personlig borgen. Ett genomförande av utred ningens förslag skulle naturligtvis högst avsevärt försämra de mindre före lagens möjligheter att få normala bankkrediter. Kredilgivningen skulle därigenom på ell olyckligt sätt säkert styras över fill dyrare kredilformer, såsom facloring och leasing. Vidare skulle naturligtvis personlig borgen för 395 företagarenoch hans familj återigen bli ett vanligt gissel. De mindre företa- Prop.1986/87:74 gen har redan nu aUdels för höga kostnader för sina rörelsekrediter.Del är därför förvånande alt utredningen framlägger ett förslag som kan medföraen ytterligare försämring i detta hänseende. Förslaget om atl förbällra revisorernas och konsulternasförmånsrätts-läge i konkurs är däremot bra, eftersom man därigenom möjliggörkvalificerad hjälp till de företag som behöver rådgivning och biträde för eneventuell rekonstruktion. Enligl SHIO-Familjeföretagens uppfallning skulle enåiergång lill lidigare förmånsrältsordning innebära att värdet avföretagshypoteket näslan hell skulle försvinna. De negaliva effekterna försmåföretagen och för samhällsekonomin skuUe bli svåra all överblicka.Förhållandena har inte ändrats på sådanl sätt att det finns anledning allbedöma detta på ett annat sätl än . SHIO:s uppfattningstöds av lillgängliga uppgifter ur bankinspektionens statistik. Nästan 54miljarder kronor av utlåningen vid slutet av skedde medföretagsinteckning som säkerhet. Som jämförelse kan nämnas att ufiåningen molsäkerhel i industrifastigheter var . Mot bakgrunden av delydliga negaliva effekterna för hela gruppen småföretag är det enliglSHIO-Familjeföretagens uppfattning inle motiverat att ändraförmånsrätlsordningen. Syflel skulle vara alt uppnå etl bäitre agerande frånkreditgivarna i anslutning till företagskonkurser. Men trols ökningen avantalet konkurser är del endasl en mycket liten andel av företagen som går ikonkurs. Lagreglerna måste i stället anpassas till del stora flertalet företag.Frågan om ändrad förmånsrältsordning för bl.a. lönefordran utreds förnärvarande av lönegarantiutredningen. Etl beslut om en eventuell ändring avförmånsrättsordningen kan därför först ske när denna utredning fullgjorl sittuppdrag. Tillgängliga fakta indikerar dock klart att någon ändring enligl SIND:s förslag inle bör genomföras. finner all utredarnasförslag om atl statens fordran på grund av lönegaranti skall ha bättreförmånsrätt än fordran säkerställd av företagsinleckning baseras på ettbristande underlag. Förslaget bygger på ett antal refererade uttalanden ochtyckanden från olika representanter och på vaga anlaganden om vilka effeklerförslagel skulle kunna medföra. Förbundet kan inte heller finna annal än alt demoliv som föranledde ändringen av förmånsrältslagen varigenomlönefordringar flyttades ner i förmånsrättsordningen att gälla efter företagsinleckningfortfarande i allra högsia grad är bärkraftiga. Något annat har heller inteutredningen påvisat. En ändring av förmånsrättslagen varigenom löner helteller delvis ges förmånsrätt före företagshypolek skulle allvariigl försämraden säkerhet som företagshypolek innebär. Säkerheten är tillräckligtundergrävd genom factoring, leasing och andra finansieringsformer. Förslagetsgenomförande skulle medföra atl många små och medelstora företag blir tvingadeatt söka sig ulanför bankerna för atl få sina kreditbehov tillgodosedda.Förbundet avstyrker således beslämt den föreslagna ändringen avförmånsrättslagen. nolerar att det har hävdats att enförändrad förmånsrättsordning skulle medföra incitament för bankerna till en bättre 396 kredituppföljning.Bankerna håller sig emelleiiid fortlöpande informerade Prop. 1986/87:74 omkredittagarnas förhållanden och söker vidta åtgärder som föranleds av vad defår veta. Även med en god krediluppföljning är det emellerfid svårt atl ändrapå elt förelags utveckling sedan svårigheter böriat visa sig. Del finns såledesinget att vinna i fråga om kredituppföljning med en ändring iförmånsrätlsordningen. Om man ser del historiskt och mol bakgrund averfarenhelerna års ändringar i förmånsrättsordningen kan man på godagrunder anla atl följden av den åsyftade ändringen i förmånsrättsordningen istället skulle bli att kreditförsöriningen för många företag skulle komma altförsvåras. De fick betala ett högre pris för sina krediter och skulle kansketvingas ut på den oreglerade kredilmarknaden. Detta syns inte vara någon eftersträvansvärdutveckling. avstyrker således nu diskuterade ändringar iförmånsrättsordingen. Det går under inga förhållanden att pröva saken på detotillräckliga material som konkursutredningen presenterat. Ett slutligtställningslagande lill frågan måste under alla förhällanden avvaklalönegarantiutredningens arbete. anser att en ändrad förmånsrätt för företagsinteckningar ienlighet med förslaget inte får sådana effekter som förutsätts i betänkandet.Sparbanksföreningen vill i detta sammanhang först framhålla atl bankerna, bl.a.till följd av den kraftiga ökningen av kreditförlusterna,blivit väl medvetna om de risker som är förknippade med kreditginving tillbl.a. Bankerna har odiskutabelt elt storl ansvar för attkreditgivning och uppföljning av lämnade krediler sker på ett sådant sätt attobeståndssituationer kan undvikas. Det är emellertid Sparbanksföreningensuppfattning atl bankerna tar delta ansvar. Kredilgivningen som helhel betraktadbygger enligt föreningens mening på affärsmässiga fömtsättningar och bankemabeaktar i sin kreditgivning noga den presumtive kredittagarens förmåga altåterbetala en kredit. Föreningen vill därför besläml hävda atlåterbetalningsförmågan i första hand är avgörande för bankernasslällningstagande i sammanhanget. Sparbanksföreningenvill vidare framhålla att företagshypoteksinstitutet är en säkerhetsform som ivissa fall kan vara av diskutabelt värde och att det förekommer att bankernainte lämnar kredit mot säkerhet av detta slag utan någon form avtilläggssäkerhet. företagshypolek gäller visserligen, med vissa undantag,i en näringsidkares lösa egendom i den mån denna hör till denföretagsinlecknade verksamhelen. Den egendom som ingår i denna verksamhet ärdock inte statisk utan kan växla från tid till annan, bl.a. genom åtgärder frånnäringsidkarens sida. Denna kan t.ex. belåna sina kundfordringar genomfactoring, vilket innebär att underlaget för företagsinteckningen krymper i molsvarandegrad. Även på andra sätt kan värdet av en företagsinteckning minska genomåtgärder från näringsidkarens sida. Mot bakgrund av det ovan anförda är detenligt mening ett felaktigt antagande alt en ändring avförmånsrätlsordningen i förevarande hänseende skulle förstärka incitamentetför bankerna alt grunda sin kredilgivning på affärsförutsättningarna. En ändrad förmånsrättriskerar dessulom att få icke önskvärda konse kvenser i andra hänseenden. Bankerna måste i en sådan siluaiion söka 397 kompensationför det ökade risklagande som uppkommer. I betänkandet Prop. 1986/87:74 anförsatt detla kan ske genom en förändring av räntesättningen. Detta är enligtSparbanksföreningen ett orikligt antagande. Del är visserligen numera möjligtatt till följd av den upphävda ränteregleringen variera räntesättningen. Denränta som bankerna betingar sig fastställs emellertid med hänsyn tagen fill dengenomsnittliga kreditrisken. Om bankerna skulle kompensera sig viaräntesättningen för den ökade risk som en försämring av förmånsrätten förförelagsinteckningar innebär, skulle detta leda fill en generell höjning avräntenivån. Det är nämligen inte praktiskt möjligl att i det enskilda fallelfastställa en ränta som fullt ut svarar mot den föreliggande kreditrisken. Enförhöjd räntenivå skulle därför gå ul över samtliga kredittagare och innebärasämre ekonomiska fömtsättningar för företagare i allmänhet. Enförändrad förmånsrätt kan även leda lill ökade krav från bankernas sida på egnakapitalinsatser samt på personliga säkerheler och andra former avtilläggssäkerhei. Bankerna kan även komma att ställa större krav vidkreditprövningen av nyelablerade verksamheter. Det är i dessa situationer inleosannolikt all tänka sig en kreditålslramning för bl.a. mindre förelag vilketmedför negativa konsekvenser för näringslivet i allmänhet. Sparbanksföreningenvill vidare nämna att beiänkandei inle behandlar frågan på vilkel sätt enförändrad förmånsrättsordning övergångsvis skulle inverka på redan beviljadekrediter med företagshypolek som säkerhet. Det kan inte vara rimligt attkrediter som lämnats under förutsätlning av säkerhet med visst förmånsrällsligtläge skulle drabbas av en försämrad förmånsrätt. Med hänvisning tillovanslående vill besläml motsätta sig en försämring avförmånsrätten för före-tagsinleckningarnas vidkommande. SverigesAckordscentral anser alt för revisorerna gäller liksom för andra att derasarbetsinsatser bör honoreras. Men atl från del konstaterandet säga atl de börha förmånsrätt är slegel väl långt. Sådana anspråk skulle kunna ställas ocksåav andra, exempelvis fönsterputsare. Dock intar revisorerna en särställning såtillvida alt de behövs, speciellt inför befarat obestånd. I ackordsärenden somhandläggs av Ackordscentralen bmkar revisorerna som regel få betalt i denutsträckning deras arbelsinsalser kan anses vara lill gagn för utredningen -även om arbetet nedlagts före en betalningsinsiällelse. Deras belalning efterbetalningsinställelsen kan sällan säkerställas genom förskotl. Därvid bör dockgodemansarvodel kunna utnyttjas, såsom förenal med exklusiv förmånsrätt intebara för gode mannens arvode ulan också för sådana tjänster som kan bedömas somnödvändiga. FöreningenAuktoriserade Revisorer () noterar all ulredningen för ordar en ändring av förmånsrättslagen så atl löner helt eller delvis ges förmånsrätt före forelagsinleckningar. Förslaget kan sägas bl.a. vara ägnat alt hos banker och andra kreditgivare inskärpa ansvarei för att kredilgiv ningen och uppföljningen i så stor utsträckning som möjligt sker på etl sådant sätt alt obeslåndssitualioner kan undvikas. Även om FAR hyser sympati för tanken anser FAR att eventuella ingrepp i förmånsrättsord ningen bör föregås av noggranna överväganden av vilka konsekvenser som 398 kan bli en följd av sådanaåtgärder. Några sådana överväganden redovisas Prop. 1986/87:74 inle avulredningen. FAR anser sig därför på sakens nuvarande ståndpunkt ej kunnabiträda förslaget. ABFörelagskonsolidering instämmer i att bankernas incitament att välja andralösningar än konkurs när det gäller obeslåndsföretag är små. När elt företagfått finansiella problem och begär nya krediter hos sin bankförbindelse,brukar bankens bedömning av förelagets återbetalningsförmåga och säkerheteravsevärt avvika från den bedömning som förelaget har gjort. Är bedömningen sånegativ att redan beviljade krediter är i farozonen, kan del ligga i bankensintresse att det blir konkurs så att löneutbetalningarna ej belastar bankenssäkerhetsunderiag. Incitamenten är alltså slarka för att banken skall välja detsäkra konkursalternativet framför en rekonstmktion utanför konkurs och medinriktning på atl på bästa sätt ta fill vara arbetskraften/lönerna.Företagsinleckningens starka ställning medför även atl bankernaskreditövervakning tenderat atl bli slapp. Den försia stöten tas avleverantörerna och staten och effekterna av obeståndet påverkar banken i ettsent skede. AB Företagskonsolidering delar utredningens uppfattning atl enförstärkning av lönernas förmånsrätt slimulerar bankerna alt bäitre övervakalämnade krediler och också intresset för atl sätta in rekonstmktionsåigärder itid. En annan situation där olägenheler med nuvarande förmånsrältsordninguppkommer och som berörs i , är när konkurs redan inträffat ochkonkursförvaltaren har två köpare till samma rörelse. Den ene spekulanten villbetala ett högre pris för rörelsetillgångarna, men vill ej ta över personalen.Den andre vill betala ett lägre pris för rörelsetillgångarna, men vill erbjudastörte delen av personalen sysselsättning. var det så altkonkursförvallaren och bankförbindelsen vid utvärderingen av de olika anbudenhade att väga in kostnaden för uppsägningslöner för den personal som en köparetog över. Dessa överväganden behöver en förvaltare ej göra . Placeradeslönerna före företagsinieckningarna skulle denna på förmånsrättslagen grundademotsättning mellan fack och bank ej uppstå. Enmera övergripande synpunkt är att små och sårbara leveranlörsföre-lag bär enalltför stor del av kreditförlusterna och bankerna en alltför liten del. Imotsats till flertalet leverantörsföretag behärskar bankerna kreditbedömning,de har goda reserverings- och avskrivningsmöjligheter för kreditförluster, definns genom elt utbyggt kontorsnät nära förelaget och kan genom att följautvecklingen av företagels kreditengagemang få tidiga varningssignaler. Ettsätt alt åstadkomma en förstärkning av leverantörsförelagens ställning utanförförmånsrättslagens ram är att utvidga möjligheterna fill äganderättsförbehållså att förbehållet gäller även i omsättningstillgångar. I de flestavästeuropeiska länder har leverantörerna denna rätl enligl ABFörelagskonsolidering. Utredningenföreslår alt ett nytt rekonstruktionsförfarande bör utvecklas. Arbetet med alt rekonsturera etl företag bör inte föregås av betalningsin ställelse. För att klara löpande betalningar bör företaget få kortfristigt lån 399 som lemporärt stöd. Den kompetensoch de resurser som konkursförval- Prop. 1986/87:74 tåren har bör på eltnaturligt sätl utnyttjas. Remissopinionen är splittrad, många remissinstanser har både positivaoch negaliva synpunkter på förslagel som av en del anses vara alll för lösligtoch opreciserat. Hit hör bl. a.kronofogdemyndigheten i SundsvaUs distrikt,, , ,, samt . I huvudsak positiva till förslaget är bl.a. ,, ,, , Leverantörsgruppen samt ABFörelagskonsolidering. I huvudsak negativa eller iveksamma till förslaget är t.ex. kronofogdemyndigheteni , utvecklingsfonderna i , och Jämtlandslän samt LO. TCOanser att de fackliga organisationerna kan spela en aktiv roll vad gäller nyttrekonstmkfionsförfarande. Siockholmstingsrätt bilräder ulredningens uppfattning alt konkurshanteringen i framtidenmera måste betona vikten av rekonstruktion. De ökade kraven påkonkursförvaltarnas kvalifikafioner och fillgång fill fillräcklig konlorsorganisation,står enligt tingsrättens mening i samklang med bl.a. lönegarantiutredningensförslag (SOU 1986:9) att även i mindre konkurser överflytta prövningen av lönegaranlianspråktill förvaltaren. Kronofogdemyndigheteni menar att del inte föreligger behov av nytt rekonstruktionsförfarandevid sidan av konkurs och ackord. Del skall framhållas att underhandsackordet,som är oreglerat, ofta fyller behovet av rekonstmktionsinstmment i obeständssituationer.Etl påtagligt behov finns dock av en reglering av institutet betalningsinställelse. Kronofogdemyndigheteni distrikt anser att det är svårt att uttala sig om förslaget medden ringa information som utredningen ger. I och för sig anser ävenkronofogdemyndigheten atl del finns behov av något nytl men tror snarare attackordsreglerna borde kunna göras smidigare och även täcka in mycket enklafall, där del formella förfarandel kan förenklas. I alla händelser vill myndighelenbestämt framhålla två saker: 1. Insfitutet betalningsinsiällelse bordelagregleras. Om nytt rekonstmkfionsförfarande skaU skapas måste del förenasmed betalningsinställelse. Myndigheten har myckel negativa erfarenheter avrekonstruktionsförsök i okontrollerade former. i kris vidtar oftaåtgärder i panik lill nackdel för vissa intressenter, vilket ibland inle kan gottgörasgenom tillämpning av t.ex. återvinningsreglerna i konkurslagen. (A 1982:04) påpekar atl frågan om ett nylt rekonstmkfionsförfarande i hög gradhar uppmärksammats utomlands (t.ex. i SvJT 1984 s. 36). Frågan harför övrigt elt nära samband med strävandena inom atl harmoniseravissa gmndprinciper i medlemsslatemas konkurslagsliftning (SvJT 1984 s. 670). Utvecklingsfondeni år tveksam till förslaget. Fonden ser inte något behov av att formalisera ytterligare ett rekonstmktionsför- 400 farande.Rekonstruktionslösningar med inslag av föreslagna element är Prop. 1986/87:74troligen mycket vanligt förekommande . Vanligtvis får då det krisdrabbadeförelagets kreditgivare la ställning lill om ytterligare lån kan få förelagetpå fötter eller om med lånet bekostad utredningsinsats ger kreditgivaren ochföretagel ett bättre beslutsunderlag för vidare åtgärder. Enligt fondens meningvore det bättre atl aklivera ackordsförfarandet som rekonstmktionsinstmment. Antaleloffentliga ackord uppgår till av anlalet företagskonkurser.Juridisk kompetens avseende obe-ståndsproblemauk finns säkerligen spridd överhela landet. En bättre marknadsföring av ackordet som rekonstmktionsinstmmentkopplad till en lokal handläggning skulle förmodligen leda fill alt betydligtfler företagsrekonstmktioner kunde åstadkommas utan konkurs. Fonden tror sigveta att kunskapen om ackordsförfarandel är relativt liten i småförelagskretsar. TCOpåpekar att de fackliga organisationerna kan spela en akfiv roll vad gällernytt rekonstmktionsförfarande. De anslällda i ett företag är deförsta som inser - intuitivt eller konkret - att ett företag är på väg in i enkris. De fackliga företrädarna bör kunna aktualisera problemen utan atl blibeskyllda för alt skapa svårigheler för företaget. Normalt skulle delta kunnaäga mm inom ramen för medbestämmandeförhandlingar. Ulredningen pekaremellertid på de psykologiska barriärer som en företagsledare i ettkrisföretag ibland omger sig med. Det gäller därför i en sådan siluation attfinna andra vägar för att inifiera en rekonstmkfion. Etl förtroendefullt samrådmellan de fackliga organisationerna och någon av företagets externaintressenter kan bli utgångspunkten för etl framgångsriktrekonstruktionsarbete som bryter företagels negativa utveckling. EnligtLO år förslagel om nytl rekonstmkfionsförfarande för opreciserat och löst ikonturerna för att det skall vara meningsfullt alt ta ställningtill det. Eftersom förfarande liknande det som utredningen föreslår förekommeri andra länder, kan det måhända vara värt att ta del av dessa länders erfarenheterav sådana system. Det finns emellertid enligt LO skäl att varna för alt ett sådanlrekonstmktionsförfarande kan leda till ytterligare ökade kostnader och/eller atlföretag som av olika skäl helsl borde upphöra kan fortsätta sin verksamhet. noterar atl ulredningen som en väg att begränsakreditförlusterna har väckt tanken all elt nytt rekonstruktionsförfarande skallutvecklas. Detta skulle inte behöva föregås av betalningsinställelse och skullebygga på alt företagel skulle beredas möjlighel atl erhålla någon form av lånsom temporärt stöd för alt man på så sätt skulle skapa rådrum förrekonstruktionsåtgärder. Denna tanke synes i och för sig tilltalande men ärändå svår atl ta ställning lill på basis av de knapphändiga synpunkter somutredningen lägger fram i sitt belänkande. Närdet gäller ulredningens diskussion angående ett annorlunda rekonstmktionsförfarandekan instämma i de synpunkter som framförs. Fråganmåste emellertid behandlas på etl mer djupgående sätt än vad som görs irapporten innan definitiv ställning kan tas. SHIO-Familjeföretagenanser det viktigt atl pröva olika alternativa re- konslmktionsförfaranden. De idéer som konkursulredningen framför be- 401 26 1986/87. höver dock ulredasytterligare. Enligt vad SHIO erfarii kommer detta alt Prop. 1986/87:74 skeinom lönegarantiulredningen. kan i allt väsenfiigt instämma i att ackordscentralernaskompetens så långt möjligt bör las till vara. Utredningens behandling avfrågan är emellertid aUdeles för ytUg för alt det på grundval därav är möjliglatt överväga några ändringar i konkurslagen. Sådana torde knappast heller varaaktuella med tanke på att arbetet på en ny konkurslag nu är inne i sittslutskede. Det borde emellertid även ulan lagändringar finnas möjligheter atlpröva nya vägar att rekonstmera företag som råkat i svårigheter. anser atl förslaget om ett nytt rekonstruktionsförfarandeär allmänt hållet saml inte beaklar evenluella kostnadsaspekter. Härtillkommer att det saknas en juridisk analys av förslagets konsekvenser för, ochförhållande till, annan lagstiftning. Även om känner sympafiför förslaget är det därför inte möjligt att på nuvarande stadium vare sigtillstyrka eller avstyrka detla förslag. FinansbolagensFörening nolerar att utredningen anger att ell rekonstruktionsförfarande - imotsats till ackord och konkurs innebär atl arbetet med atl rekonstrueraföretaget inle bör föregås av betalningsinställelse. Föralt klara av löpande betalningar fill leverantörer och andra fordringsägarebör enligl ulredningens bedömning företaget beredas möjlighel atl erhålla någonform av lån som temporärt stöd. Syftet med lånet är att skapa rådrum förrekonstruktionsåtgärder. Utredningen menar att del praktiska hanterandet av ettnytt rekonstruktionsförfarande bör kunna ske inom ramen för de resurser och denkompetens som Ackordscentralerna och erfarna konkursförvaltare besitter.Utredningen ger inga närmare förslag om hur rekonstmktionsförfarandet skallregleras, varför föreningen saknar möjligheter all ge synpunkier på förslaget. SverigesAckordscentral påpekar att i motsats till konkurs förlorar gäldenären vidackord inte rådigheten över egendomen. Det torde därför vara en altmänuppfattning atl ackord bör handläggas av en ideell organisation, neutral ochutan eget vinstintresse. Det är mot den bakgrunden Ackordscentralen bmkaranförtros uppgiften att handlägga det stora flertalet ackordsärenden. Samma synpunkiergör sig gällande vid rekonstruktioner som inte nått så långt som tillbetalningsinställelse. Genom sin ägarsam-mansältning torde ABFöretagskonsolidering motsvara de krav som från omvärlden kan ställas på enneutral och effektiv handläggningsform. har inga principiella invändningar mot förslaget och delarutredningens uppfattning atl ackordscenlralernas och konkursförvaltarnaskompetens bör tillvaratas. som får tidiga signaler ombetalningsoförmåga skulle här kunna bidra i väsentlig grad. KonkursförvaltarkollegiernasFörening har ingen erinran mot att etl nytt rekonstruktionsförfarande ulom konkurs utvecklas. Denna idé leder tan ken lill del adminislralionsförfarande som ibland tillämpas av finansieran de bank när elt företag kommer i kris och bedöms kunna rekonstrueras utan att konkursförfarande kommer i fråga. I detta sammanhang bör även 402 övervägas om inteackordsförfarande under konkurs kan avveck- Prop. 1986/87:74 las. Utvecklingsfondeni ser slora faror i att tillskapa andra rekonslmktionsformer ochmer invecklade informationssystem än de som finns. Företagarens ceniralaroll i det egna företaget får inte rubbas, eftersom ansvarsfrågan då blir svårdefinierbar.Alt någon insians ulanför förelagel skulle få mandat all ingripa i ell förelagsnegativa utvecklingsskede på tidigare sladium och vid sidan av vad akliebolagslagenanvisar, ser utvecklingsfonden som otänkbart. Däremoi ser fonden del naturligtatt verka för att se till att de, exempelvis revisorer, som har insyn iföretagsutveckling, använder sina mandat och ställer krav i positiv mening.Vidare anser fonden atl det bör skapas förutsättningar för flexiblare ochframför allt snabbare hantering vid akut obeståndsproblematik och att resurserges så att tänkbara alternativ snabbi kan belysas och ny färdväg med bättreaffärsmässiga viUkor för företaget kan böria användas. STUmenar att den föreslagna ändringen i förmånsrättsordningen medför att ackordetsom rekonstruklionsinstrumenl kan bli av slörre inlresse att använda förberörda fordringsägare. Ett rekonstruktionsförfarande på ett fidigt stadium,innan förelagel kommer in i en än mer allvarlig kris, tillgodoser STU:sintressen, men framför allt är det etl samhällsintresse som tillgodoses. STUanser att flera andra förbättringar av systemel för hur ett företag kan rekonstruerasbör övervägas.