prop · GA031 · 1986-12-31 00:00:00 — Mittförslag: Har en make före ansökan om äktenskapsskillnad ulan denandra makens samtycke avhänt sig giflorättsgods utan vederlag eller använt sittgiflorättsgods lill alt öka värdet av sin enskilda egendom, skall bodelningenkorrigeras i motsvarande mån. Korrigeringen skall göras så, att man vidbodelningen beräknar den andra makens andel i boet som om det ifrågavarandegiftorättsgodset alltjämt hade ingått i boet. FamiUelagssakkunnigasförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. De regler som desakkunniga har föreslagit avser dock inte det fallet alt en make har använtsitt giftorältsgods till att öka värdet av sin enskilda egendom (se betänkandets. Remissinstanserna: Desakkunnigas förslag lämnas utan erinran av prak- Prop. 1986/87: 1 tiskt taget alla remissinstanser. Skälenför mitt förslag: Enligt får makarna under äktenskapet frittförfoga över sitt giftorättsgods (med vissa undanlag, de s.k.rådighelsinskränkningarna, se 6 kap. 4 och 5 §§). Var och en av makarna är dockskyldig att vårda sitt giftorältsgods så att det inte otillbörligen minskastill den andra makens nackdel (6 kap. 3 §). Denna vårdnadsplikt sanktioneras avde s.k. vederlagsreglerna i 13 kap. 5-7 §§. Enligt dessa regler skall en make,vars intressen på ett otillbörligt sätt har åsidosatts av den andra maken,kompenseras så att resultatet blir i huvudsak detsamma som om den andra makeninte på detta sätt hade bratit mol sin vårdnads-plikt. En make kan också fåkompensation i det motsatta fallet när han eller hon har använt sin enskildaegendom till att öka värdet av sitt giftorättsgods (13 kap. 8 §). De sakkunniga har från praktiskt verksamma juristerinhämtat att dessa vederlagsregler är ändamålsenliga och därförknappast används alls. Enligt de sakkunniga kan en förklaring till detta varaatt det ofta är svårt all långt i efterhand bedöma det berättigade ellertillbörliga i en makes åtgärder med sin egendom. Vad de sakkunniga har uppgell vinner stöd av vadsom har framkommit under remissbehandlingen. Det verkar alltså inle finnasnågot praktiskt behov av vederlagsregler i den utformning som de har f. n. Enbidragande orsak till detta är säkerligen också atl samhällsutvecklingen genombl.a. den ökade förvärvsverksamheten bland kvinnor har gjort makar i allmänhetalltmer ekonomiskt självständiga och därmed allt mindre beroende av ekonomiskagarantier av del slag som vederlagsreglerna utgör. Det finns alltså inte anledning att behålla någravederlagsregler för fall då en make under ett bestående äktenskap förfogar översitt giftorättsgods, oavsett om åtgärden kan vara ekonomiskt befogad eller ej.Någon korrigering av en bodelning med hänsyn till åtgärder som en make harvidtagit långt tillbaka i tiden bör med andra ord inte längre kunna komma ifråga. Däremot är det tydligt att det även i fortsättningen finns behov av enmöjlighet att korrigera bodelningen i fall då maken inför en föreståendeupplösning av äktenskapet har gjort ekonomiska transaktioner i illojalt syftesom är inriktade på att bereda honom eller henne förmåner på den andra makensbekostnad. Visserligen kan bodelningen i ett sådant falljämkas enligt de regler som jag har föreslagit i föregående avsnitt. Dennamöjlighet bör kunna användas om en make avsiktligt har försämrat sinekonomiska ställning inför äktenskapets upplösning. En sådan omständighet kannämligen medföra att en likadelning framstår som oskälig och därmed föranledajämkning. På så sätt kan förhindras att egendom förs över från den andra makentill den make som har vidtagit den illojala åtgärden. 4 1986/87. Dessajämkningsregler kan emellertid inte användas för att få egendom Prop.1986/87: I överförd från den illojala maken till den andra maken. Om en makeinför en Bodelning äktenskapsskillnad har förfogat över sitt giftorältsgodsi syfte att minska eller omintetgöra den andra makens giflorätlsanspråk i dennaegendom, behövs en regel som medger att denna make kan få kompensation för sittuteblivna anspråk på giftorätt. Vid utformningen av en sådan regel bör undvikas attsyfiet med förfogandet över giftorätlsgodset behöver utredas. Också fråganhuruvida den make som har förfogat över egendomen hade klart för sig alt enäktenskapsskillnad var förestående kan vara svår att utreda. En lösning bördärför, som de sakkunniga har framhållit, sökas efter mer objektiva linjer. 1likhet med de sakkunniga och en nära nog enhällig remissopinion förordar jagatl de nuvarande vederlagsreglerna ändras så, all endast vederiags-fria ellerdärmed jämförliga avhändelser av giftorältsgods som har ägt rum inom en kortaretid före det att ansökan gjordes om äktenskapsskillnad och som har vidtagitsutan den andra makens samtycke skall kunna medföra alt bodelningen korrigeras. Enligl de sakkunniga bör bestämmas lillett år. Remissinstanserna har i allmänhet inte haft någon erinran mot detta.Även jag finner tiden väl avvägd. Ätgärder som en make har vidtagit mer än ettår innan äktenskapels upplösning har aktualiserats får oftast antas ha skettutan att maken då har haft den kommande äktenskapsskillnaden i sikte. Den korrigering av bodelningen som skall ske i ettsådant fall bör göras så, att den andra makens andel i boet beräknas som om denavhända egendomen alltjämt hade ingått i boet. Till denna regel kan sedan,liksom i gällande rätt, knytas en möjlighet för den make som inte har avhäntsig egendomen att återvinna denna från tredje man om det behövs för alltillgodose den makens rätt. Jag återkommer till detta i specialmotiveringen. Som jag har nämnt tar vederlagsreglerna igiftermålsbalken också sikte på olika förfoganden som påverkar förhållandetmellan en makes giftorättsgods och hans eller hennes enskilda egendom. Om giftorätlsgodsethar ökat på den enskilda egendomens bekostnad på ett oskäligt sätt, kanvisserligen de nya jämkningsregler somjag har förordat i föregående avsnitttillämpas. Om i den motsatta situationen den enskilda egendomen har ökat påett oskäligt sätt genom en insats av giftorätlsgodset, kan det däremot endastlill viss del rättas till vid bodelningen med hjälp av dessa jämkningsregler. De sakkunniga har bl.a. med tanke på sistnämndafall föreslagit en möjlighet alt jämka äktenskapsförord och föreskrifter somhar meddelats vid gåva eller i testamente om att egendom som tillfallermottagaren skall vara hans eller hennes enskilda. Jag återkommer närmare tilldetta förslag i avsnitt 2.4.6. Redan nu kan jag dock nämna att jag inte har föravsikt all förordaden lösning i fråga om föreskrifter vid gåva eller testamente som de sakkunnigasålunda har föreslagit. Det finns därför i detta sammanhang anledning att särskiltla upp frågan hur en make skall gottgöras för att den andra maken inför enförestående äktenskapsskillnad använder sitt giftorättsgods till att öka värdetav sin enskilda egendom. Denna situation är i stort sett likartad med detfallet att en make utan vederlag avhänder sig egendom inför en föreslåendeupplösning av äktenskapet. Den bör därför också kunna inrymmas under denvederlagsregel avseende förfoganden före äktenskapets upplösningsomjag har förordat. 1986/87: 1 Bodelning Sammanfattning av skälen för mitt förslag: Devederlagsregler som gäller f.n. är inle ändamålsenliga och används därförsällan i praktiken. De bör avskaffas och ersättas av regler som är merapraktiskt användbara. De nya reglerna bör ta sikte på att ge en make kompensationi fall då den andra maken inför en förestående upplösning av äktenskapet haravhänt sig giftorättsgods utan vederlag eller har använt sitt giftorättsgodstill att öka värdet av sin enskilda egendom. 2.2.4 Bodelning vid äktenskapsskillnad Mitt förslag: Bodelning skall förrättas sedan äktenskapethar blivit upplöst genom dom på äktenskapsskillnad. Om någon av makarna begärdet sedan ansökan om äktenskapsskillnad har gjorts, skall bodelning dockförrättas genast. Familjelagssakkunnigas förslag: Överensstämmer med mittförslag (se betänkandet s. 180-181). Remissinstanserna: De sakkunnigas förslag lämnas ulanerinran. Skälen för mitt förslag: När ansökan om äktenskapsskillnadgörs, upphävs giflorätlsgemenskapen mellan makarna villkorligt. Gemenskapenupphävs definitivt, om det i målet senare döms till äktenskapsskillnad. Vad enmake har förvärvat efter det alt en sådan ansökan gjordes blir då den makensenskilda egendom. Bodelningen skall emellertid inte förrättas förtän äktenskapethar upplösts genom domen på äktenskapsskillnad (se 11 kap. 6 och 7 §§giftermålsbalken). I många fall skalläktenskapsskillnaden föregås av en betänketid på minst sex månader.Betänketiden inleds när makarna gemensamt ansöker om äktenskapsskillnad ellernär den ena makens ansökan om äktenskapsskillnad delges den andra maken (11kap. 1-3 §§ ). Bodelning förrättas alltså i dessa falltidigast efter det att ansökan om äktenskapsskillnad gjordes. Enligt de sakkunniga är den allmänna uppfattningenbland praktiskt verksamma jurister att det underdel dröjsmål med bodelningensom nuvarande ordning ofta orsakar kan uppstå motsättningar mellan makarna somförsvårar den kommande bodelningen. kan dessutom giftorättsgodsetundergå förändringar , vilket aktualiserar svåriösla frågorom värdering och redovisning. Vadde sakkunniga har anfört motiverar enligt min - liksom remissinstansernas åsikt att bodelning mellan makar skall, om någon av dem begär det, kunnaförrättas genast när ansökan om äktenskapsskillnad har gjorts. Jag villemellertid understryka att huvudregeln, liksom , bör vara atl bodelningskall förrättas när äktenskapet har upplösts genom dom på äktenskapsskillnad. Sammanfattningav skälen för mitt förslag: För att de problem som kan uppslå på grund avdröjsmål med bodelningen skall undvikas bör bodelning på begäran av någon avmakarna kunna förrättas genast när ansökan görs om äktenskapsskillnad. Mittförslag: Det nuvarande boskillnadsinstitutet avskaffas. I stället skallbodelning kunna göras under bestående äktenskap utan samband med äktenskapetsupplösning, om makarna är överens om bodelningen. Genom en sådan bodelningavgörs vem av makarna som därefter är ägare till egendom som finns i deras bo.Egendomen blir dock inte enskild efter denna bodelning. Familjelagssakkunnigasförslag: Överensstämmer med mitt förslag (se belänkandet s. 225-228). Remissinstanserna:De sakkunnigas förslag tillstyrks eller lämnas utan erinran. Skälenför mitt förslag: Som jag har nämnt skall bodelning mellan makarenligl gällande rätt förrättas sedan äktenskapet har upplösts. Dessutom finnsen möjlighet att under elt bestående äktenskap få till stånd en bodelning,nämligen sedan makarna har ansökt om och erhållit boskillnad. En sådan ansökangörs vid tingsrätten. En makes anspråk på giftorätt i den andra makensgiftorättsgods kan alltså efter boskillnad förverkligas på samma sätt som isamband med äktenskapels upplösning och leda lill alt egendom skall överlämnasfrån den ena maken till den andra. Efter boskillnad är giftorättsgemenskapenmellan makarna hävd för framtiden, såvida de inte återinför en sådan gemenskapgenom äktenskapsförord (9 kap. 2-4 §§ ). 1 vissa fall kan en make få boskillnad även om denandra maken motsätter sig det. Det är i huvudsak i sådana fall då den andramaken har gjort sig skyldig till vanvård av sin egendom eller på annat sätt haråsidosatt sin vårdnadsplikt. En make har också en ensidig rätt till boskillnadi fall då den andra maken har blivit försatt i konkurs (9 kap. 1 §giftermålsbalken). När det först gäller konkursfallet vill jagframhålla att även de jämkningsregler vid bodelning somjag har föreslagit iavsnitt 2.2.2 kan användas i detta fall. Om en make har försatts i konkurs kansåledes den andra maken begära att huvudregeln om likadelning frångås på såsätt atl denne inte behöver avstå något av sin egendom till konkursboet. Dettablir - som de sakkunniga har framhållit - ett effektivare skydd än enboskillnad, som innebär en risk för att maken lill den andra makens konkursbomåste utge halva sitt nettogiftorättsgods. För konkursfallet behövs alltså intelängre boskillnadsinstitutet. Enligl vad jag har föreslagit i avsnitt 2.2.3 börnuvarande regler om vederlag vid bodelning och den mot dessa reglerkorresponderande vård-nadspliklen avskaffas. Som en följd härav finns det inteheller längre anledning atl ha kvar en makes ensidiga rätt lill boskillnad ifall då den andra maken gör sig skyldig till vanvård av sin egendom eller påannat sätt åsidosätter sin vårdnadsplikt. Som de sakkunniga har framhållit finns del alltsåinte längre skäl all i någol fall bibehålla den rätt som en make f. n. har attensidigt utverka en boskillnad. När det därefter gäller rätten för makar att isamförstånd få boskillnad finns det otvivelaktigt ett behov för dem att kunnafå bodelning under ett pågående äktenskap ulan att det är fråga om enäktenskapsskillnadssituation. Del kan vara för att skapa klarhet i enäganderättssituaiion, för atl åstadkomma en ekonomisk utjämning mellan makarnaeller för att annars reda upp sina egendomsförhållanden. Den ekonomiskasammanflätning som sker under ett äktenskap kan behöva lösas upp för atttillgodose makarnas önskan om självständighet gentemot varandra i ekonomisktavseende. Som jag redan föreslagit i avsnitt 2.2.4 skallbodelning kunna förrättas redan när ansökan om äktenskapsskillnad har orts vidtingsrätt. Denna möjlighet skulle i och för sig kunna begagnas även av makarsom är angelägna om att göra en bodelning utan att upplösa äktenskapet. De kandå först ansöka om äktenskapsskillnad med begäran om betänketid och, sedan dedärefter har förrättat bodelning, återkalla ansökningen om äktenskapsskillnad.Det är med hänsyn till denna möjlighet lämpligare att generellt tillåtabodelning under pågående äktenskap. Övervägande skäl talar därför för att makar beredsmöjlighet att förrätta bodelning ulan samband med att ansökan har gjorts omäktenskapsskillnad. Av hänsyn till borgenärerna bör det också i fortsättningenkrävas att åtgärden ges en viss publicitet. 1986/87: 1 Bodelning intebehövas, eftersom en sådan bodelning bör kunna få ske bara när makarna äröverens om det. Enigheten bör även omfatta hur egendomen skall fördelas. kan således i sin helhetavskaffas. Jag återkommer i nästa avsnitt till vilka regler som i ställetbehövs för att erforderlig publicitet kring bodelningen skall kunnaåstadkommas. Enligt gällande rätt medför en boskillnad attgiflorätlsgemenskapen mellan makarna upphör. Som de sakkunniga har framhållitär denna ordning inte lämplig när det gäller den nya möjligheten alt görabodelning under bestående äktenskap. Det är bättre att egendomens karaktär avenskild grundas på ett av makarna särskilt ingånget avtal - äktenskapsförordet-än på en automatiskt verkande regel som makarna kanske inte har kännedom om. Med hänsyn till vad jag nu har anfört förordar jag- i överensstämmelse med de sakkunnigas förslag alt rättsverkningarna avbodelningen i nu berört avseende skall vara att del därigenom klarläggs förframtiden vad vardera maken äger av den egendom som har fördelats mellan demmen alt egendomen inte blir enskild till följd av bodelningen. Om det bliraktuellt med någon ytterligare bodelning mellan makarna, t.ex. med anledning aväktenskapsskillnad mellan dem, skall således den egendom som fördelades vid denförsta bodelningen ingå även i den . 1986/87: 1 Sammanfattningav skälen för mitt förslag: De förslag som jag i övrigt lägger fram medför attdet inle längre finns något behov av institutet boskillnad. Detta institut bördärför avskaffas. Makar kan dock ha behov av atl reda ut sinaegendomsförhållanden under bestående äktenskap utan att det är aktuellt medskilsmässa. Det bör därför finnas möjlighet för makarna atl förrätta bodelningi sådana fall om de är överens om det. Med hänsyn lill del förslag som jagsenare lägger fram om att makarna bör kunna göra egendom till enskild endastgenom äktenskapsförord bör resultatet av en bodelning under pågående äktenskapinle vara att den egendom som delas blir enskild. Mitt förslag: Bodelningskall, liksom , normalt ske genom ett skriftligt bodelningsavtal somundertecknas av båda makarna. Det hittillsvarande kravet på bevillning avavtalet slopas. Om bodelning förrättas under äktenskapet, skall den föregås aven anmälan till tingsrätten. En sådan anmälan skall registreras och kungöras itidningar, varefter tingsrätten sänder ett meddelande om anmälningen lill denmyndighet som för äklenskapsregislret för anteckning om detta. Liksom f. n.skall bodelning kunna förrättas av en särskilt förordnad bodelningsförrättareom parterna inle kan enas om bodelningen. Denna möjlighet skall dock intefinnas vid bodelning som sker under äktenskapet ulan atl mål omäktenskapsskillnad pågår. Familjelagssakkunnigasförslag: Överensstämmer i stort med mitt förslag (se betänkandet s. 346-352). Prop.1986/87: 1 Bodelning Remissinstanserna:De sakkunnigas förslag lämnas i allmänhet utan erinran. En remissinstanshävdar dock att det nuvarande kravet på medverkan av vittnen alltjämt fyller enfunktion. Skälenför mitt förslag: Enligt gällande rätt skall bodelningsavtalet vara skriftligt,undertecknat av parterna och bevittnat (13 kap. I § jämförtmed 23 kap. 4 § ). Något skäl alt frångå kraven på skriftlighet ochparternas underskrifter har inte framkommit. När det däremot gäller kravet påbevillning har de sakkunniga föreslagit att något sådant krav inle skall gällai fortsättningen. Vittneskravet vid bodelning - liksom även vidarvskifte - hänger lill en del samman med det tidigare gällande viltneskravetför förvärv av fast egendom. Eftersom fast egendom kunde övergå till ny ägarevid bodelning (eller arvskifte) var det följdriktigt alt etl krav på medverkanav vittnen ställdes upp också för dessa familjerältsliga avtal. Förfastighetsöverlåtelser är emellertid medverkan av vittnen inte längreobligatorisk. Jämförelsen med fastighetsförvärv kan därför inte längreåberopas som skäl för vitlneskraven vid de familjerältsliga avtalen. Med tankepå att en vittnes-påskrift kan komma till ganska lättvindigt kan det knappastheller sägas atl etl bibehållet vittneskrav skulle i någon högre grad säkrabevisning om avtalet och förhållandena vid dess tillkomst. De s. k.folkpsykologiska skäl som i äldre lider har brakal åberopas till förmån förkravet på vittnen har knappast längre bärkraft. Ett starkt skäl motvittneskravet i detta liksom i andra liknande sammanhang är att varje krav avdenna typ ökar riskerna för tvister grandade på påståenden om formfel. Jaganser därför att kravet på medverkan av vittnen vid bodelning kan slopas. Somjag har antytt behövs det av hänsyn till makarnasborgenärer en viss möjlighet till insyn i en bodelning som makarna gör underäktenskapet utan all mål om äktenskapsskillnad pågår. I nuvarande system medboskillnad uppnås detta genom atl en kungörelse om boskillnadsansökan, ochsenare även om boskillnadsdomen, förs in av tingsrätten i Post- och InrikesTidningar och i en eller flera ortstidningar. Domstolen sänder ocksåunderrättelse till äklenskapsregislret (15 kap. 21 § ). Familjelagssakkunniga har föreslagit att det förbodelning under äktenskapet skall vara tillräckligt att makarna ger in enanmälan till domstolen om den kommande bodelningen och att domstolenregistrerar och vidarebefordrar denna anmälan till den myndighet som föräktenskapsregistret för anteckning om detta. Enligl de sakkunniga får makarnasborgenärer härigenom samma möjlighet som enligt gällande system att hos äklenskapsregislretfå upplysning om bodelningen. De kungörelser som f. n. förs ini tidningarna torde däremot enligt de sakkunniga inte fylla någon praktiskfunktion. Jaganser dock att det inte kan uteslutas att kungörelserna i tidningar fyller enviss upplysningsfunktion. Jag är därför inte beredd att slopa förfarandel medkungörande i tidningarna. Denmöjlighet som har funnits att få en särskild bodelningsförrättareförordnad när makarna inte kan enas om bodelningen bör självfallet finnas kvar.En bodelningsförrättare bör emellertid inle kunna förordnas för att genomföraen bodelning under äktenskapet ulan samband med äktenskapsskillnad. En sådanbodelning bör ju - enligt vad jag har förordat bara kunna ske ommakarna är överens i alla frågor rörande bodelningen (dvs. även egendomensvärdering och fördelning). Prop.1986/87: 1 Sammanfattningav skälen för mitt förslag: Eftersom medverkan av vittnen ärobligatorisk vid fastighetsöverlåtelser samt del praktiska behovet av vittnen kanifrågasättas, bör bevillning av bodelningshandhng kunna undvaras. Övrigaformkrav för bodelning bör vara kvar. Av hänsyn till makarnas borgenärer bördet finnas en möjlighet till insyn i en bodelning som sker under äktenskapetulan samband med äktenskapsskillnad. Det kan åstadkommas genom elt krav på atten anmälan till domstolen skall föregå bodelningen. Domstolen bör registreraanmälan, ombesörja kungörelser i tidningarna och underrättaäktenskapsregistret. Borgenärerna har därmed möjlighet att få kännedom ombodelningen antingen genom tidningarna eller genom äklenskapsregislret. 2.3Makars bostad och bohag Mittförslag: Den make som bäst behöver makarnas gemensamma permanentbostad har rättalt få den vid bodelningen även om bostaden tillhör den andra maken, om ettövertagande med hänsyn till omständigheterna kan anses skäligt. Under sammaföratsättningar skall en make också ha rätt atl överta makarnas gemensammabohag. Egendom som är enskild av annan anledning än på grand aväktenskapsförord skall dock inte omfattas av övertaganderätten. Deinskränkningar som gäller f. n. i en makes rätt att ulan den andra makenssamtycke fritt råda över sin egendom utvidgas till atl i fortsättningen gällaall egendom som sålunda kan bli föremål för övertaganderätt. Famiyelagssakkunnigasförslag: Bostad och bohag som har förvärvats för makarnas gemensamma begagnandeskall vid bodelning - oavsett vilken make som har ägt egendomen -anses tillhöra dem tillsammans till lika andelar. Faslighet eller annan egendomav större värde skall dock anses tillhöra förvärvaren ensam eller ägas medolika andelar, om makarna har kommit överensom det vid förvärvet och det med hänsyn till deras ekonomiska förhållanden ochden tid som har förflutit inte är oskäligt. Även utan överenskommelse skalldetta gälla, om den ena maken i väsentligt större omfattning har bidragit tillförvärvet och övriga gemensamma kostnader för hem och hushåll. Vidtillämpningen av sistnämnda regel skall hänsyn emellertid tas inte bara tillvad som har utgetts i form av pengar utan också till det arbete som harnedlagts i hemmet. Enligt de sakkunniga kan det efter en längre lids samlevnadvara mycket svårt att påvisa all en väsentlig skillnad föreligger mellanmakarnas insatser för hem och hushåll. Vid bodelningen skall en skuld som denena maken har ådragit sig anses åvila båda makarna, om skulden är förenad medsärskild förmånsrätt i gemensam bostad och gemensamt bohag. Detta gäller dockbara i den mån skulden motsvarar värdet av den belastade egendomen. Desakkunniga föreslår också att nu gällande inskränkningar i en makes rätt attutan den andra makens samtycke fritt råda över sin egendom utvidgas lill altgälla generellt för makarnas gemensamma bostad och bohag, dock inle sådantbohag som används uteslutande till makes personliga brak (se belänkandet s.132-134 och 142-161). Prop.1986/87: 1 Remissinstanserna: Deflesta är positiva till tanken atl stärka en makes rätt till gemensam bostadoch gemensamt bohag som ägs av den andra maken. Uppfattningarna går däremotisär när det gäller hur detta skall ske. Kritiken mol de sakkunnigas förslaggår främst ut på alt del inte har tagit hänsyn till makarnas borgenärer, attdet blir för komplicerat att tillämpa och att det inte behövs för makar därföratt syftena med förslaget kan nås på annat sätt. Skälenför mitt förslag: Som de sakkunniga har framhållit (betänkandet s. 121 Ouppstår i regel en ekonomisk sammanflätning mellan dem som är gifta medvarandra. De delar normalt inle bara bostad utan även hushåll. Enligtgiftermålsbalken skall de gemensamt svara för familjens försörjning. Derasinsatser kan göras genom ekonomiska tillskott eller genom eget arbete ifamiljens tjänst.