prop · GA03116 · 1986-12-31 00:00:00 — Brottet årstraffbart även på försöks- och förberedelsestadiet, om det inte är ringa. Vid brott mol datalagen kan i princip skadestånd utgåenligt allmänna regler i skadeståndslagen. Enligt dessa regler skall var och ensom avsiktligt eller av vårdslöshet vållar person- eller sakskada ersättaskadan (2 kap. 1 § skadeståndslagen). När skadan har orsakats genom brottersätts även ren förmögenhelsskada (se 2 kap. 4 §). Skadeståndsskyldighelen innebär alltså i första hand enskyldighet att ersätta personskada, sakskada och ren förmögenhelsskada. Ompersonskada föreligger kan vissa ideella skador som har samband med personskadanersättas (se 5 kap. I § skadeståndslagen). Däremot synes det inte vara hellklart om ideell skada ulan samband med personskada kan ersättas vid brott moldalalagen eller vid dataintrång. Regler om skyldighet alt ersätta ideell skada även ompersonskada inle föreligger finns i 1 kap. 3 § skadeståndslagen. Där sägs attbestämmelserna i skadeståndslagen om skyldighet att ersätta personskada ocksåtillämpas i fråga om lidande som någon tillfogar annan genom brott mot denpersonliga friheten, genom annal ofredande som innefattar brott, genombrytande av post- eller telehemlighet, intrång i förvar, olovlig avlyssningeller olaga diskriminering eller genom ärekränkning eller dylik brottsliggärning. Föreskrifterna om ersättning för lidande togs vidskadeståndslagens tillkomst in i 5 kap. 1 S. Uppräkningen av brott, vid vilkaersättning för ideell skada ulgår, omfattade då ett mindre antal brottstyper änvad som är fallet. I lagförarbetena uttalades att uppräkningen inte varfullständig utan atl del fick ankomma på domstolarna att avgöra hur långt manborde gå när det gäller atl genom skadeståndsansvar ingripa mot straffbara förfaranden,som innefattar angrepp på den personliga integriteten (prop. 1972:5 s. 571). Imotiven till datalagen påföljande år anförde departementschefen dock atl haninte var beredd alt utsträcka rätten till ersättning för ideell skada även tillfall då brottslig handling har begåtts med avseende på datalagrat material utanatt personuppgift fåll oriktigt innehåll (prop. 1973:33 s. 149). Del är alltså oklart om de regler om ersättning förlidande sOm numera finns i I kap. 3 § skadeståndslagen ger rätt till ersättning för ideell skada 18 även vid brott som avses i datalagen. Enligl min mening bör man nu bringa klarhet i rättslägetgenom atl Prop. 1986/87:116 uttryckligen föreskriva att ersättning för ideellskada kan utgå vid brott som avses i datalagen. Möjligheten alt få ersättningför en ideell skada är naturlig på ett område som detta, där skada ofta kandrabba i form av intrång i den personliga integriteten. Atl ge rätt tillersättning för ideell skada vid brott som avses i datalagen ligger också ilinje med den allmänna utvecklingen på skadeståndsräitens område. Ersättning för ideell skada bör kunna utgå vid sådanbrottslighet som avses i 20 § första styckel och 21 S dalalagen. Däremot harbrotten enligt 20 § andra stycket karaktär av ordningsförseclser, vid vilkaskadestånd över huvud taget inle ulgår. Med hänsyn till de intressen som datalagen är avsedd attskydda torde det i första hand vara de registrerade som kan bli berättigade lillersättning för ideell skada vid brott som avses i nämnda lagrum. För atlskadestånd skall utgå i ett konkret fall bör givelvis krävas att målsägandenhar blivit utsatt för en integriielskränkning som inte är obetydlig. En sådanintegritetskränkning kan t.ex. bestå i au en inlegritetskänslig uppgift om målsägandenkommit till obehörigas kännedom genom det brottsliga förfarandet. Även enpåtaglig risk för detta bör kunna beaktas. Ett integritetsintrång av dettaslag torde kunna uppkomma t. ex. i vissa fall när ett register förs ulantillstånd (jfr 20 § första slyckel 1 datalagen) eller när en personuppgiftregistreras, lämnas ut eller bevaras i strid med en bestämmelse i datalageneller en föreskrift som meddelats av datainspektionen (jfr 20 § första stycket2-4). Motsvarande lorde kunna bli fallet om någon olovligen bereder sigtillgång lill en personuppgift (jfr 21 §). Ersättning för ideell skada bör också kunna utgå när denregistrerade genom det brottsliga förfarandet blir utsatt för en påtaglig riskför atl bli föremål för felaktiga ingripanden från myndigheter eller för attinte kunna tillvarata sina lagliga rättigheter i etl visst avseende. Ett sådantintegritetsintrång torde kunna uppkomma 1. ex. i vissa fall då någon olovligenändrar, utplånar eller för in en personuppgift i elt register (jfr 21 § datalagen).Skadestånd bör också kunna utgå om en registrerad blir ur stånd att tillvaratasin rätt i en angelägenhet på grund av att en registeransvarig har lämnat osannuppgift vid fullgörande av sin skyldighet att lämna en underrättelse enligt 10§ (jfr 20 § första slycket 5). Även i vissa andra fall torde ett brott motdalalagen kunna ge upphov lill etl integritetsintrång som berättigar tillersättning för ideell skada. Särskilt gäller detta vid sådan s. k. wiretappingsom avses med den utvidgade gärningsbeskrivningen i fråga omdataintrång och som ligger brytande av telehemlighet nära (prop. 1985/86:65 s.30 ff). Det får ankomma på rättstillämpningen att bedömauppkommande ska-deständsfall mot bakgrund av allmänna skadeslåndsrältsligaprinciper och de intressen som datalagen skall skydda. DOK har föreslagilatt en regel om ersättning för ideell skada vid brott som avses i datalagen tas in i I kap. 3 § skadeståndslagen. Skadeståndsla gen bör dock enligt min mening i första hand reserveras för regler av mera allmän räckvidd. Regler som endast berör elt speciellt område bör däremot tas in i den särskilda lagstiftning som gäller för del området. därför alten regel om ersättning för ideell skada vid brott som avses i Prop.1986/87; 116 datalagen tas in i själva dalalagen. Bestämmelsen bör lämpligentas in i 23 S. som redan nu innehåller en regel om skadestånd på grund avoriktig personuppgift. I enlighet med vad jag nu har anfört har inom jusliliedeparlemenielupprättals förslag lill lag om ändring i datalagen (1973:289). 4 Specialmotivering till förslaget till lag om ändring idatalagen (1973:289) Paragrafen behandlar datainspektionens befogenhet attmeddela föreskrifter för ett personregister. Föreskrifterna får avse de ämnensom räknas upp i första styckel. Ändringen innebär att det i uppräkningen i första styckelhar lagts till en ny punkt 11. Enligtdenna får föreskrifter meddelas om rättelse och annat som avses i 8 §datalagen. 1 den paragrafen behandlas rättelser och andra åtgärder i fråga omorikliga och missvisande uppgifter. Ändringen har behandlats i avsnitt 2.2. Paragrafen behandlar rättelser och andra åtgärder i fräga omoriktiga eller missvisande uppgifter i ett personregister. Ändringarna harbehandlats i avsnitt 2.2. 1 första stycket behandlas den registeransvarigesskyldighet atl utreda om en uppgift är oriktig eller missvisande samt, om såvisar sig vara fallet, rätta uppgiften eller vidta andra åtgärder. Att dettagäller även missvisande uppgifter år en nyhet. Som framhållits i avsnitt 2.2får frågan om en uppgift är missvisande bedömas från fall till fall motbakgrund av bl.a. registrets ändamål. Atl ett vissl sakförhållande har ändratssedan det registrerats behöver inte nödvändigtvis betyda att den registreradeuppgiften anses missvisande. Ändringen i paragrafen är inle avsedd att innebäranågon förändring i exempelvis kreditupplysningsföretags rätt att behålla enregistrerad uppgift om en beialningsförsummelse även efter det att skulden harbetalats (jfr prop. 1980/81; 10 s. 64). Andra slycket innehåller regler om skyldighet att i vissafall ge underrät telse om vidtagen rättelse till den som har fått del av uppgiften. Sådan underrättelse skall i fortsättningen ges även om den registrerade inte har begärt det, förutsatt att det föreligger risk för otillbörligtintegritetsin trång. En dispensregel i stycket har ersatts av en ny dispensregel i femte stycket. Tredjestycket är nytt. Enligt detta stycke skall en registrerad som har Prop.1986/87:116 anmält en misstanke om att en personuppgift är oriktig ellermissvisande underrättas om vilken åtgärd anmälan föranleder. Ansvaret för attunderrättelse ges åvilar givetvis den regisleransvarige. Rent praktisktankommer del i princip på den i fjärde slycket omnämnda kontaktpersonen attsvara för underrättelsen. Underrättelsen kan ges muntligt eller skriftligt alltefter omsländighetema. Det är inle nödvändigt att kontaktpersonen faktisktsjälv underrättar den registrerade. Han kan uppdra åt någon annan att göra det.Det är också möjligt alt ordna det sä att underrättelsen sker automatiskt medutnyttjande av tekniken. Om en registrerad exempelvis anmäler sin misstanke pertelefon och saken framstår som klar, är det naturligtvis inget som hindrar attden registrerade redan vid det samtalet får besked om vilken åtgärd som kommeratt vidtas. Enligt fiärde styckel, som är nytt, skall denregisteransvarige utse en eller flera befattningshavare med uppgift bl. a. attbistå den registrerade vid misstanke om att en personuppgift är oriktig ellermissvisande. Den som utses skall alltså vara en kontaktperson, som deregistrerade kan vända sig till om de misstänker alt en personuppgift äroriktig eller missvisande. Kontaktpersonen skall emellertid också ge bistånd påett aktivt sätt till dem som vänder sig till honom. Även skriftligafelanmälningar bör handläggas av kontaktpersonen. Kontaktpersonen behöver intevara anställd e.d. hos den regisleransvarige utan kan t.ex. arbeta hos ett daiaserviceföreiagsom har hand om den tekniska bearbetningen av registret. Uppgift om vem ellervilka som är utsedda till kontaktpersoner skall hållas tillgänglig förallmänheten. Om inte datainspektionen meddelar en föreskrift om sättet (enligt6 §), avgör den registeransvarige själv om uppgiften skall anges itelefonkatalogen, pä anslagstavla osv. Femte styckel är nyll och behandlar undantag fränskyldigheterna i paragrafen. Som framgår av vad jag har anfört i den allmännamotiveringen tar den möjlighet alt meddela dispens som föreslås ankomma pådatainspektionen främst sikte på fall som sakligt sett är i det närmaste jämställdamed dem som avses i styckets första mening, dvs. då ett register har lämnatstill en arkivmyndighet för förvaring. Jag vill emellertid inte utesluta attdet kan förekomma andra mera särpräglade fall i vilka dispens kan varamotiverad. Datainspektionen får med stöd av den föreslagna nya regelni 6 § datalagen meddela föreskrifter om rättelse och annat som avses i 8 §. Paragrafen reglerar skadeståndsansvar i vissa fall. Enligl Jörsta stycket skall den registeransvarige ersättaskada som registrerad tillfogas genom att ett personregister innehåller enoriktig eller missvisande uppgift. Atl lagen anger att skadeståndsskyldighetkan förekomma även då en uppgift är missvisande är en nyhet. Begreppet missvisandehar samma innebörd som enligt 8 § (jfr avsnitt 2.2). En bestämmelse omersättning för lidande har flyttats till det nya tredje stycket. Andra styckel är nytt. Enligt detta stycke skall, om någontillfogas skada 21 genombrott mot 20 § första stycket eller 21 § datalagen, den som gjort sig Prop.1986/87:116 skyldig till brottet ersätta skadan. Regeln överensstämmermed vad som torde följa av skadeståndslagen. Genom att ta in regeln i datalagenfår man möjlighet att - i därpå följande stycke på ett enhetligt sätt reglera frågan om ersättning för ideell skada vidbrott som avses i datalagensamt på grund av oriktig eller missvisande personuppgift. Skadeståndsreglerna i första och andra styckena ger rätt lillersättning för personskada, sakskada och ren förmögenhelsskada. I det nya Iredjestycket finns en särskild regel om atl man vid bedömande om och i vad mån skadaenligt paragrafens första eller andra stycke har uppstått skall ta hånsyn äventill lidande och andra omständigheter av annan än rent ekonomisk betydelse.När del gäller ersättning för skada enligt första stycket innebär detta ingenannan nyhet än alt regeln om ersättning för ideell skada har flyttats frånförsta stycket. Däremot är det en ny regel att ersättning för ideell skada kanutgå enligt andra slycket, dvs. vid brott som avses i datalagen. Att skadestånd i ett visst fall skall utgå enliglparagrafens andra stycke behöver inte utesluta att skadestånd kan utgå ävenenligt första stycket för samma förfarande. Som exempel kan nämnas att en regisleransvarigregistrerar en personuppgift, som dels är oriktig eller missvisande och delsinte får registreras enligt vad datainspektionen föreskrivit för registret. Attuppgiften är oriktig eller missvisande kan grunda skadeståndsskyldighet enligt23 § första stycket datalagen. Brottet mot datainspektionens föreskrift fallerunder straffbestämmelsen i 20 § första stycket datalagen och kan grundaskadeståndsskyldighet enligt 23 § andra stycket. I bägge fallen kan ersättningutgå även för ideell skada enligt tredje stycket. Ändringarna i datalagen innebär bl.a. att deregisteransvariga i vissa fall måste utarbeta nya rutiner för rättelse avfelaktiga uppgifter. Bl.a. skall kontaktmän utses och deras verksamhetorganiseras. Detta motiverar att de registeransvariga får en relativt långförberedelsetid, nämligen till , innan ändringarna träder ikraft. Jag hemställer att regeringen föreslär att antaförslaget till lag om ändring i datalagen (1973:289). Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar alt genom proposition föreslå atl anta det förslag somföredraganden har lagt fram. Data- och offentlighetskommitténs sammanfattning avbetänkandet (SOU 1986:24) Integritesskyddet i informationssamhället 1 våra förslag i korthet Dala- och offentlighetskommitténs uppdrag omfattar elt slortanlal frågor. Vi har därför funnit att det är lämpligt att presentera våraförslag i form av delbetänkanden. Vi lägger i vårt första delbetänkande fram förslag tilländringar i datalagen, skadeståndslagen och sekretesslagen. Förslagen gäller bl.a.den enskildes möjligheter att få rättelse och skadestånd när datorbaserade personregisterinnehåller uppgifter som är oriktiga eller missvisande. Förslagen gäller ocksåbl. a. den enskildes skydd när patientuppgifter lämnas till olika personregisterinom hälso- och sjukvården. De föreslagna lagändringarna syftar till att göra del läitareför den som är registrerad i etl personregister som förs med hjälp av ADB attfå rättelse när uppgifter som rör honom är felaktiga. Vi föreslår att det hos varje regisleransvarig skallfinnas en dataapsvarig som allmänheten kan få kontakt med. Den dalaansvarigeskall hjälpa de registrerade att få rätlelse vid fel i registren. Vidare skallhan övervaka rättelseruliner. Den dataansvarige skall också se lill allallmänheten fär behövlig information. Vi föreslär även atl den regisieransvariges skyldighet atlrätta oriktiga uppgifter skall skärpas till den registrerades förmån. a.skall en oriktig uppgift alltid rättas i fortsättningen. Någon sådan skyldighetföreligger inte . Dessutom skall uppgift som är missvisande utan atl varaoriktig, som , rättas om det är motiverat med hänsyn till denregistrerades personliga integritet. Förslaget innebär också atl den regisleransvarige,i större omfattning än , skall underrätta den eller de som har fåll enoriktig uppgift frän registret. Vi föreslår ett tillägg i skadeståndslagen för attsäkerställa möjligheten för den som blir utsatt för databrotl atl få ersättningför lidande m. m., dvs. Bilaga 2 Prop. 1986/87; 116 Data- och offentlighetskommitténs lagförslag Lag om ändring i datalagen (1973:289) Härigenomföreskivs au 8 § datalagen (1973:289)' skall ha följande lydelse. Förekommer anledning till misstanke att personuppgift somingår i personregister är oriktig, skall den regisleransvarige utan dröjsmålvidtaga skäliga åtgärder för att utröna uppgiftens riktighet och, om skälföreligger, rätta den eller utesluta den ur registret. Har uppgift, som rättas eller uteslutes, lämnats ut tillannan än den registrerade, skall den registeransvarige på begäran av denregistrerade underrätta mottagaren om rättelsen eller uteslutningen. Föreliggersärskilda skäl, får dock datainspektionen befria den registeransvarige frånsådan underrättelseskyldighet. Förekommer anledning till misstanke att personuppgift somingår i personregister är oriktig eller missvisande skall denregisteransvarige utan dröjsmål vidta skäliga åtgärder för att utrönauppgiftens riktighet och tjänlighet för sitt ändamål. Oriklig uppgift skallrättas eller uteslutas. Missvisande uppgift skall rättas, ändras elleruteslutas om risk för olillböriigt intrång i personlig integritet föreligger. Har uppgift, som rättas, ändras eller utesluts lämnats uttill annan än den registrerade, skall den registeransvarige pä begäran av denregistrerade underrätta mottagaren om rättelsen, ändringen eller uteslutningen.Om risk för otillbörligt intrång i personlig integritet förehgger skaU sådanunderrättelse alllid ske. Hos denregisteransvarige skall finnas en dataansvarig som bistår den registrerade vidmisstanke om att personuppgift i personregister är oriktig eller missvisandeoch som övervakar att rättelse, ändring eller uteslutning enligt första stycketkommer till stånd. Bestämmelsernai denna paragraf gäller inle register som har överlämnats till arkivmyndighetför förvaring. Omregistrerad tillfogas skada genom atl personregister innehåller oriktiguppgift om honom, skall den Omregistrerad tillfogas skada genom att personregister innehåller oriktig ellermissvisande uppgift om Vid bedömande om och i vad mån skada har uppstått läges hänsynäven till lidande och andra omständigheter av annan än rent ekonomiskbetydelse. honom,skall den registeransvarige ersätta skadan. Vid bedömande om och i vad mänskada har uppstått läges hänsyn även till lidande och andra omständigheter avannan än rent ekonomisk betydelse. Denna lag träder i kraft den Ixxx 198x. Lag om ändring i skadeståndslagen (1972:207) Härigenomföreskrivs att 1 kap. 3 § skadeståndslagen (1972:207)' skall ha följandelydelse. Bestämmelsernai denna lag om skyldighet att ersätta personskada tillämpas också i fråga omlidande som någon tillfogar annan genom brott mot den personliga friheten,genom annat ofredande som innefattar brott, genom brytande av post- eller telehemlighet,intrång i förvar eller olovlig avlyssning eller genom ärekränkning eller dylikbrottslig gärning. Lag (1975:404). Bestämmelsernai denna lag om skyldighet att ersätta personskada tillämpas också i fråga omlidande som någon tillfogar annan genom brott mot den personliga friheten,genom annat ofredande som innefattar brott, genom brytande av post- eller telehemlighet,inträng i förvar eller olovlig avlyssning eller genom ärekränkning eller dylikbrottslig gärning, eller genom brott mot datalagen. Dennalag träder i kraft den Ixxx 198x. Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över data-och offentlighetskommitténs betänkande (SOU 1986:24) Integritetsskyddet iinformationssamhället 1 Remissyttranden har avgelts av justitiekanslern (), Götahovrätt, kammarrätten i Slockholm, tingsräu. dalainspeklionen.socialstyrelsen, riksskattéverket, , statskontoret, statistiskacentralbyrån, länsstyrelserna i och Norrbollens län, riksdagensombudsmän (). , , , , landslingei i ,i (LO). (),Centralorganisationen /SR, / . , läkarförbund.Medicinska Forskningsrådei (MFR), , för Social och Mental Hälsa (RSMH), , , AB Svensk Upplysningsijänsl, Föreningen och Kommun, () ochMedborgarrätts-rörelsen (MRR). har bifogat yttranden av landsarkiven iUppsala, och samt stadsarkiv. Utdrag ur protokoll vid sammanlräde Närvarande: f d. justitierådet . regeringsrådet ,jusiiiierådei Broomé. Enligl protokoll vid regeringssammanträde den 5 mars 1987har regeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådetsyttrande över förslag till om ändring i dalalagen (1973; 289), Förslagel har i lagrådet föredragits av hovrättsassessornClaes Kring. Lagrådet lämnar förslaget ulan erinran. Proposition......................................................................... ...... I Propositionenshuvudsakliga innehåll................................ ...... I Propositionenslagförslag................................................... ..... 2 Utdrag urprotokoll vid regeringssammanträde , , . . 4 1 Inledning......................................................................... 4 2 Allmänmotivering............................................................ 5 2.1 Mina allmänna utgångspunkter................................. ..... 5 2.2 Rättelse av fel i personregister.................................. ..... 6 2.3 Skadestånd............................................................... ... 16 3 Upprättatlagförslag........................................................ 20 4 Specialmotivering............................................................ ... 20 5 Hemställan...................................................................... ... 22 6 Beslut.............................................................................. ... 22 Bilaga I DOK;s sammanfattning ...................................... ... 23 Bilaga 2 DOK:s lagförslag................................................... ... 24 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser......................... 26 Bilaga 4 Lagrådets yttrande ............................................ ... 27 Trvckeri, 1987 28