prop · GA03113 · 1986-12-31 00:00:00 — Av skäl som angetts i den allmännamotiveringen har beloppsgränsen i tredje stycket sjätte punkten höjts frän 2500till . 5.2 Förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971:291) Iparagrafens första stycke, som upptar huvudregeln om förvallningsdom- stolamas skyldighet alt kommunicera ansöknings- och besvärshandlingar m. m. med sökandens motpart, föreslås endast språkliga ändringar. Andra stycket reglerar närdomstolen får avstå från kommunikation. 1986/87:113 Den nuvarandeförsta punkten har av redaktionella skäl delats upp i två punkter. 1 den nyaförsta punkten upptas det i den allmänna motiveringen behandlade förslaget attdomstolen skall få avslå från kommunikation, om det saknas anledning anta atttalan kommer att bifallas. Dennya regeln innebär att målet kan avgöras direkt, om domstolen vid sin inledandegenomgång av målet inte finner någonting som lyder på alt talan bör bifallas.Det behöver således inte, som enligt paragrafens nuvarande lydelse, varauppenbart alt talan inte kan bifallas. En förutsättning för att målet skall fåavgöras direkt är givelvis att det befintliga materialet är tillräckligt föratt domstolen skall kunna anses ha fullgjort den utredningsskyldighet somenligt 8 § FPL åvilar domstolen. Är materialet inte tillräckligt med hänsyntill denna regel bör domstolen inhämta sådana kompletteringar som behövs förall klargöra partens ståndpunkt. Domstolen bör också vara oförhindrad att inomramen för sin processledning upplysa parten om vilken ytterligare utredning somkan behövas. Leder en sådan komplettering till all partens talan framstår sombättre grundad, kan det bli aktuellt att kommunicera med motparten, som genomrättens åtgärder får ett mer fullständigt underlag för sitt eget yttrande. Isammanhanget finns anledning att erinra om alt reglerna om besvärstider i 76 § TLinnebär att det inte är lämpligt att avgöra mål innan båda parters besvärslidgått ända. Domstolen bör alltså i de fall besvären inte kommunicerasavvakta med avgörandet dess länsskaltemyndighelens besvärsUd löpt ut (jfr beträffandehögre rätt 108 § TL). Sompåpekats i den allmänna motiveringen tar den nya regeln framför allt sikte påenklare skattemål. I bl.a. mer komplicerade skattemål torde del - när delgäller förfarandet i länsräit - i allmänhet vara ändamålsenligt attlänsskattemyndigheten redan från början, eller efter en eventuellt erforderligkomplettering från den skaltskyldige, bereds tillfälle att yttra sig över enenskild skallskyldigs besvär, trots all domstolen på del befintliga materialetinte finner något skäl ändring av det överklagade taxeringsbeslutet. Somytterligare exempel på fall där kommunikation bör ske kan nämnas densituationen all besvär från en skattskyldig kommer in för sent men på grund avsitt materiella innehåll kan tänkas bli tillstyrkta av länsskattemyndighelen(jfr 76 § TL). Kommunikation bör givetvis också äga mm om det finns anledningatt tro all ytterligare material som kan komma fram genom kommunikation medmotparten skulle kunna leda till bifall helt eller delvis. Detsamma bör gällaom omständigheterna är sådana att det kan länkas all länsskattemyndighelenskulle vilja föra talan till förmån för den skaltskyldige. I skattemål somgäller värderingsfrågor och där den åberopade bevisningen ger anledning Ulltvekan om de påstådda omständigheterna föreligger bör kommunikation ske om detfinns anledning tro all besvären skulle kunna helt eller delvis bifallas påtillstyrkan av motparten. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om ändring i lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar saml 2. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971:291). Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande:f d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till 1. lag om ändring i lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar samt 2. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971:291). Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådetlämnar förslagen ulan erinran. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , R. Carisson, , ,, , , G. och Lönnqvist Proposition om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971:291), m.m. Föredragandenanmäler lagrådets yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde ) över förslag till 1. lagom ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomsto lar, 2. lagom ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Föredraganden anför att lagrådet har lämnat förslagen utan erinran och hemställeratt regeringen föreslår alt anta de av lagrådet granskade förslagenmed eU par ändringar av redakUondl natur. Regeringenansluter sig föredragandens överväganden och beslutar alt genom propositionföreslå att anta de förslag som föredraganden lagt fram. Skatteförenklingskommiltén(SFK) har enligt sina direkUv (1982:24) att göra en översyn av bl. a. reglernaför skatteprocessen. Huvuddelen av detta uppdrag återstår även om vi ibetänkandet Förenklad taxering (SOU 1985:42) föreslagit att principbeslutfattas om all gå över från nuvarande beloppsprocess till sakprocess. I prop.1986/87:47, som ligger på bord, föreslås fatta dettaprincipbeslut. Vårtarbete med att utforma de nya processreglerna beräknas pågå ytterligare någoteller . Reformen kan träda i kraft Udigasl i början av 1990-talel. Detär emellertid från olika synpunkter angelägel alt påskynda den avarbetning sompågår av balanserna i länsrätter. Vi har därför undersökt möjligheterna all nuvidta åtgärder i detta syfte. Enåtgärd som skulle kunna få viss effekt är alt höja beloppsgränsen i 18 § tredjestycket 6 lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Den nuvarandebeloppsgränsen på fastställdes . Förutomen anpassning den penningvärdeförsämring som skett menar vi att det ärmotiverat med en viss reell utvidgning av ensamdomarbehörigheten. Vi föreslärdärför att beloppsgränsen höjs till . Bilaga 2 Prop.1986/87:113 Framställning omändring av 10 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) Enligt10 § första stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291) - FPL -skallansöknings- eller besvärshandling eller annan handling, genom vilken mål anhängiggörs,och det som hör till den tillställas motpart eller annan mot vilken åtgärdsätts i fråga. Mottagaren skall föreläggas all svara vid påföljdatt målet ändå kan komma alt avgöras. Ilagmmmets andra stycke p. 1 anges alt underrättelse inte behöver ske, om det äruppenbart att talan ej kan bifallas eller alt underrättelse är onödig. Enligt p.2 i samma stycke behöver underrättelse inte heller äga mm, om det kan befarasatt den avsevärt skulle försvära genomförandet av beslut i målet. Bestämmelseni 10 § FPL bör ses i sammanhang med föreskriften i 8 § samma lag att rätlenskall tillse att målet blir så utrett som dess beskaffenhet kräver, att rättenvid behov anvisar hur utredningen bör kompletteras och att överflödig utredningfår avvisas. 1förarbetena sägs (prop. 1971:30 s 546) att undantagsregeln i 10 § första stycketp. 1 FPL om alt kommunikation inte erfordras, om det är uppenbart alt talaninte kan bifallas, i praktiken har samma innebörd som motsvarande regel i 52kap. 7 § (RB) om kommunikation av besvär i hovrätt, I förstastycket av det sist nämnda lagrummet anges att, om motparten anses böra blihörd över besvären, besvärsinlagan och del som hör till den skall delges medmotparten och föreläggande meddelas honom att komma in med en skriftligförklaring. Enligt andra stycket får ändring inte göras i underinslansensbeslut såvitt gäller motpartens rätt, utan att han har fått tillfälle allförklara sig. Innebörden av den senare bestämmelsen är att det är nödvändigtatt höra motparten bara om hovrätten avser att ändra underrättens avgörandetill hans nackdel. Föreskrifternai FPL om kommunikaUon är ett utflöde av den övergripande rättsgrundsatsen attingen skall dömas ohörd. Som har framgått medger 10 § andra stycket p. 1 sammalag undantag från kommunika-lionsskyldighelen i två fall, nämligen - om del är uppenbart att talanej kan bifallas och - om det är uppenbart altunderrättelse är onödig. Delsenare av de båda fallen torde i praktiken komma användning praktiskt tagetuteslutande i länsrätt och inte särskilt ofta där heller. Del rör sig om merauppenbara bifallssilualioner, där talan förs av en enskild och kommunikationmed det allmännas företrädare framstår som en onödig formalitet. Ett exempelär om taxeringsnämnden har försummat att göra schablonavdrag eller om enskallskyldig i länsrätten givit in ett kvitto eller dylikt som vederbörandeinte presterat i taxeringsnämnden och som uppenbarligen skulle ha lett till enannan taxering. ses som ensäkerhetsventil mot överflödiga kommunikationsåtgärder. 1986/87:113Denna framställning tar inte sikte på denna föreskrift. Närdet gäller det första fallet - "om det är uppenbart att talan ej kanbifallas" - synes tillämpningen brista i likformighet förvaltningsdomstolarnaemellan. Skälet torde vara en bristande överensstämmelse mellan lagtexten ochmotivuttalandena, där motivutlalandena synes anvisa möjligheter till en störreåterhållsamhet i fråga om kommunikation än som naturiigen faller in underlagtexten. Anledningföreligger därför att se över den aktuella texten. Enutgångspunkt bör härvid vara att en mera omfattande kommunikationsskyldighetinte föreskrivs än som är sakligt påkallad. Vidare bör gälla att undertättelsei allmänhet inte skall behöva ske till part som inte själv har anfört besvär,om ändring inte görs i det överklagade beslutet till partens nackdel. Åtskilligaskäl kan åberopas mot en överflödig kommunikation. Motparten vare sig han är en enskild eller en myndighet - drabbas i onödan av Udsutdräkt,arbete och kostnader. Detta gäller även klaganden, om han anser sig böra i sintur bemöta motpartens genmäle. Ävenför domstolen uppstår i onödan tidsutdräkt, arbete och kostnader. Isammanhanget förtjänar särskilt framhållas hur överflödig kommunikaUon bidrarUll långa handläggningstider i framför allt skattemål och hindrar del allmännasföreträdare, taxeringsintendenterna, att inrikta sig på mera angelägna ärenden.Detta har bl. a. belysts i (1984:695 s 21). Enkortfattad redogörelse för ett mUnmässigt skatteärende i länsrätt belyser hurmånga arbetsmoment som ingår och som kan sparas om man avslår från en onödigremiss. Förvarje mål som kommuniceras skrivs ett följebrev ut. Remissendagbokförs och distribueras till besvärsenheten, där den registreras. Entaxeringsintendent går igenom handlingarna i målet och skriver ett koncept tillyttrande. Konceptet skrivs ut, granskas och kanske också rättas föreunderskrift. Yttrandet registreras hos besvärsenheten och ärendet avregislrerasdär. Efter befordran till domstolen registreras yttrandet i denna ochkommuniceras eventuellt med den skaltskyldige. Eventuellt föranleder dettaytterligare en skrivelse från den skattskyldige och den skrivelsen kan i såfall komma att bli föremål för samma procedur. Ävenom kommunikation inte görs obligatorisk annat än i ändringssituationer finnsanledning anta alt domstolarna beslutar om remiss i de fall då detta ärpåkallat. Risk torde för övrigt föreligga att kommunikation även efter enändring av 10 § FPL snarare kommer att ske för ofta än för sällan. Somexempel på fall där kommunikation bör ske även om detta inte är obligatoriskt kan nämnas den situationen att besvär från en skatlskyldig kommer in för sent men pä gmnd av sitt materiella innehåll kan tänkas bli tillstyrkta av taxeringsinlendenten. Det synes dock knappast nödvändigt att, av hänsyn till intendentens möjligheter att besvära sig den skatt skyldiges förmån eller att biträda dennes talan respektive till eventuell förekomst av extraordinär besvärsräll, "mtinmässigt" kommunicera be svär i skattemäl. Den ringa frekvensen av sådana fall i praktiken bör 1 rimligen vägas mot den meromgångsom mlinmässig kommunikation ger Prop. 1986/87:113 över hela linjen. Ettannat fall där kommunikation bör äga mm är om besvären inte kan bifallas päbefintligt material men det finns anledning tro att ytterligare material, somkan framkomma genom skriftväxlingen, skulle kunna leda till bifall helt ellerdelvis. En variant på detta är att omständigheterna i målet är sädana att delkan länkas att taxeringsintendenten skulle vilja föra talan förmån för denskattskyldige.') Entredje situaUon är om besvären, när det gäller en värderingsfråga, skulle kunnahelt eller delvis bifallas på tillstyrkan av motparten. Gemensamtför dessa och liknande fall synes vara att redan föreskriften i 8 § FPL atträtten skall tillse att målet blir så utrett som dess beskaffenhet kräverhindrar att målet avgörs i befintligt skick. Sammanfattningsvistalar starka praktiska skäl för att 10 § FPL ges en lydelse som är ägnad attinom hela förvaltningsdomstolsorganisationen den rättstillämpning somavsågs vid lagens tillkomst och som överensstämmer med motsvarande bestämmelsei RB för besvärsmål. Moten sådan lösning kan i och för sig invändas alt kommunikalionsskyl-dighetenenligt RB är mera omfattande i tvistemål och brottmål. FPL bygger emellertid,till skillnad mot den starkt koncentrerade och muntliga processen i tvistemålenoch brottmålen (men i likhet med processen i besvärsmålen i de allmännadomstolarna), på en skriftlig handläggning. Betänkligheter synes därför inteheller föreligga från rättssäkerhetssynpunkt eller annars ur principiellaaspekter. I stället skulle rättssäkerheten främjas om målen handläggs medmindre tidsutdräkt. Det är nämligen ett viktigt moment i denna säkerhet attparterna inte skall behöva vänta alltför länge på avgörandet, något som tyvärrnu är alltför vanligt, särskilt i skallemålen. Kammmarrättenoch länsrätten hemställer att ändring sker av det aktuella lagrummet ienlighet med vad som framgår av bilagda förslag till lagtext. Anmärkaskan att i kammartätt prövningen huruvida kommunikation skall ske eller ejprimärt faller på referenten, se 18 § förordningen (1979:571) medkammarrättsinstruktion. Deltaärende har avgjorts i respektive domstols kollegium. Härvid har deltagit, ikammarrätten kammarrättspresidenten , kammmarrättslagmännen , kammarrättsrådet ,avdelningsdirektören och assistenten medHenry som föredragande saml i länsrätten lagmannen ,chefsrådmännen , , ochJohan , rådmannen och förste byråsekreteraren , de två sistnämnda personalföreträdare, med som föredragande. (president) () 'Jfr , Förvaltningsprocess, 2 u s, 146, 19 Underbilaga till bilaga 2 Prop. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Förslag till ny lydelse av 10 § förvaltningsprocesslagen(1971:291) Ansöknings- eller besvärshandling eller annan handling,varigenom mål anhängiggöres, och det som hör den skall tillställas motparteller annan mot vilken åtgärd ifrågasattes. Mottagaren skall föreläggas allsvara inom viss lid vid påföljd att målet ändå kommer att avgöras. Undertättelse enligt första Underrättelse enligt första stycket behövs ej, stycket behövs ej, 1. om det är uppenbart att talan I. om anledning saknas att änd- ej kan bifallas eller att underrättel- ra det överklagade beslutet till se är onödig eller nackdel för den som skulle avses 2. om underrättelse annars är uppenbart onödig eller 2. om det kan befaras all under- 3. om det kan befarasatt under rättelse skulle avsevärt försvåra ge- rättelse skulle avsevärt försvära ge nomförandet av beslut i målet. nomförandelav beslut i målet. Bilaga 3 Prop.1986/87:113 Yttrandenhar avgells av justitiekanslem, , , kammarrätteni , kammarrätten i , länsrätten i , länsrätteni län, länsrätten i , länsrätten i och , länsrätten i , ombudsmän, , . Föreningen ,centralorganisationen /SR och landsorganisationen i (LO). Framställningenfrån kammarrätten i och länsrätten i Yttrandenhar avgells av regeringsrätten, justitiekanslern, , ,statskontoret, , kammarrätten i , kammarrätten iSundsvall, kammarrätten i , länsrätten i , länsrätten iGöteborgs och län, länsrätten i Västerbollens län, länsrätten i ÖstergöUandslän, länsst rdsen i , i ,i , ombudsmän, ,. Föreningen ,centralorganisationen /SR, tjänstemännens centralorganisation (TCO) ochlandsorganisationen i (LO). 1986/87:113 Till lagrådet remitterade lagförslag Lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Härigenomföreskrivs alt 18 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar skallha följande lydelse. 18§' Länsrätt är domför med en lagfaren domare ensam 1. när åtgärd som avser endastmåls beredande vidtages, 2. vid sådant förhör med vittneeller sakkunnig som begärts av annan länsrätt saml vid sådant förhör i ärendeenligt utlänningslagen (1980:376) som begärts med stöd av 57 § samma lag, 3. vid beslut som avser endast rällelseav felräkning, felskrivning eller annat uppenbart förbiseende, 4. vid beslut om återkallelsetills vidare av ett körkort, körkortstillstånd eller traktorkort eller omvägran tills vidare att godkänna ett utländskt körkort, när det är uppenbartatt ett sådant beslut bör meddelas, 5. vid beslut enligtluftfartslagen (1957:297) om försättande ur kraft av ett certifikal,elevtillstånd eller behörighetsbevis, när det är uppenbart att ett sådant beslutbör meddelas, 6. vid annat beslut som inteinnefattar sluUigt avgörande av mål. Omdel inte är påkallat av särskild anledning att målet prövas av fullsuttenrätt, är länsrätt domför med en lagfaren domare ensam vid beslut som inteinnefattar prövning av målet i sak. Vadsom sägs i andra stycket gäller även vid avgörande av 1. målom utdömande av vite, 2. mål enligt bevissäkringslagen(1975:1027) för skalle- och avgiftsprocessen, enligt lagen (1978:880) ombetalningssäkring för skatter, tullar och avgifter, om besiktning enligt fastighetslaxeringslagen(1979:1152), om handlings undantagande från taxeringsrevision, skalterevisioneller annan granskning och om befrielse från skyldighet all lämnakontrolluppgift enligt taxeringslagen (1956:623), 3. mål om omedelbartomhändertagande enligt 6 § lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vårdav unga och 8 § lagen (1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall, 4. mål enligt uppbörds- och folkbokföringsförfatlningarnamed undantag av mål om arbetsgivares ansvarighet för arbetstagares skall ochmål enligt lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 5. mål om uppdelning avtaxeringsvärde enligt 20 kap. 15 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152), 6. målsom avser ändring av 6. mål som avser ändring av taxerad inkomst med högst 2500 taxerad inkomst med högst , kr.. Senastelydelse 1986:169, 22 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. 7. mål enligt skatte- ochtaxeringsförfattningarna i vilket beslutet överensstämmer med parternassamstämmiga mening, 8. mål om rättshjälp genomoffentligt biträde i eft ärende hos en annan myndighet, 9. mål enligt körkortslagen(1977:477), om beslutet innebär att något körkortsingripande inte skall skeeller att varning meddelas eller om det är uppenbart all ett körkort, körkortsUllslåndeller traktorkort skall återkallas eller att ett uUändskt körkort inte skallgodkännas, 10. målenligt luftfartslagen, om beslutet innebär alt varning meddelas eller om del är uppenbart all ett certifikal, elevtillstånd eller behörighets bevis skall återkallas, 11. måli vilket saken är uppenbar. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenomföreskrivs all 10 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha följandelydelse. Ansöknings-eller besvärshandling eller annan handling, varigenom mål anhängiggöres, ochdet som hör till den skall Ullställas motpart eller annan mot vilken åtgärd ifrågasattes.Mottagaren skall föreläggas alt svara inom viss Ud vid påföljd att målet ändåkan komma att avgöras. Undertättelseenligt första stycket behövs ej, /.om det är uppenbart att talan ej kan bifallas eller att underrättelse äronödig eller 2.om det kan befaras att underrättelse skulle avsevärt försvåra genomförandelav beslut i målet. Ansöknings-eller besvärshandling eller annan handling, varigenom mål anhängiggörs, ochdel som hör till den skall tillställas motpart eller annan mot vilken åtgärd ifrågasätts.Mottagaren skall föreläggas att svara inom viss Ud vid påföljd all målet ändåkan komma all avgöras. Underrättelseenligt första stycket behövs ej, /.om det inte finns anledning anta att talan kommer att bifallas, 2. om underrättelse annarsär uppenbart onödig eller 3. om det kan befaras att en undertättelseskulle avsevärt försvåra genomförandel av beslut i målet. Denna lag träder i kraftden . Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... 1 Propositionens lagförslag ...................................... 2 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde ,,,, 5 1 Inledning ........................................................ ... 5 2 Allmän motivering ........................................... 6 2.1 Ensamdomarbehörigheten vidlänsrätt ........... 6 2.2 Kommunikation av besvärsinlagorm. m.............. ... 7 3 Ikraftträdande ............................................... .. 11 4 Upprättade lagförslag ........................................ .. 11 5 Spedalmolivering ............................................. .. 11 6 Hemställan .................................................... .. 13 7 Beslut .......................................................... .. 13 Lagrådetsyttrande ........................................... .. 14 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde ... 15 Bilaga1 Framställning från skatteförenklingskommiltén 16 Bilaga2 Framställning frän kammarrätten i och länsrät ten i ............................... .. 17 Bilaga3 Förteckning över remissinstanser .......... .. 21 Bilaga4 Till lagrådet remitterade lagförslag ....... 22 Tryckeri, 1986 25