prop · GA03128 · 1986-12-31 00:00:00 — 1) La présente Conventions'applique ä la formation des contrats conclus ä la suite d'une proposition intervenueapres fentrée en vigueur de la Convention ä fégard des Etats contractants visesä f alinéa a) du paragraphe I de fartide ou de 1'Etat contractanlvise ä f alinéa b) du paragraphe 1 de fartide . 2) La présente Conventions'applique uniquement aux contrats conclus apres son en-trée en vigueur ä fégarddes Etats contractants vises ä falinéa a) du paragraphe I de fartide oude fElal contractanl vise å falinéa b) du paragraphe I de fardcle pre- (1) A Contracting Stale may denounce this Convention, orPart II or Part III of the Convention, bya formål notification in writing addressed to the depositary. I) Tout Etat contractanl pourra dénoncer la présente Convention, ou la deuxiémeou la troisiéme parlie de la Convention, par une notification formelle adresséepar écrit au dépositaire. 5) En stal som ärpart om ingående av avtal och som ratificerar,godtar, godkänner eller ansluter sig lill denna konvention och förklarar ellerhar förklarat enligt artikel 92 att den inte skall vara bunden av del III idenna konvention skall vid ratificering, godtagande, godkännande elleranslutning säga upp Haagkonvenlion om ingående av avtal genomunderrättelse om detta till . 6) Vid tillämpningav denna artikel skall ratificering, godtagande, godkännande och anslutning,som avser denna konvention och som görs av stater som är parter Haagkonvenlionom ingående av avtal eller Haagkonvenlion om köp, inle träda i kraftförrän de uppsägningar som kan krävas från dessa staters sida beträffande debåda sist nämnda konventionerna har trätt i kraft. Depositarien för dennakonvention skall samråda med i dess egenskap av depositarieför konventioner för att säkerställa en nödvändig samordning i dettaavseende. 1) Dennakonvention skall tillämpas på ingående av avtal endast då förslag om att slutaetl avtal görs på eller efter den dag då konventionen träder i kraft iförhållande till de fördragsslutande stater som avses i artikel I första styckelpunkt a eller den fördragsslutande stat som avses i artikel 1 första stycket punklb. 2) Denna konventionskall endast tillämpas på avtal som ingås eller efler den dag däkonventionen träder i kraft i förhållande till de fördragsslutande stater somavses i artikel 1 första stycket punkt a eller den fördragsslutande stal somavses i artikel I första styckel punkl b. 1) En fördragsslutande stal kan säga upp denna konventioneller del IIeller III av konventionengenom en formell skriftlig underrättelse till depositarien. Prop.1986/87: 128 (2)The denuncialion takes effect on the first day of the month following the expirationof twelve months after the notification is received by the depositary. Where a longerperiod for the denuncialion to take effect is specified in the nolification, thedenuncialion lakes effect upon the expiration of such longer period after the notificationis received by the depositary. Doneat , this day of day of April, one thousand nine hundred and eighty,in a single original, of which the Arabic, Chinese, English, French, Russianand Spanish texts are equally authentic. In wiiness whereof the undersignedpleni-potentiaries, being duly authorized by their respective Governmenls, havesigned this Convention. 1986/87: 128 2)La dénonciation prendra effel le jour du mois suivant fexpiration d'unepériode de douze mois apres la date de reception de la notification par le dépositaire.Lors-qu'une période plus longue pour la prise d'ef-fet de la dénonciation est spédfiéedans la notification, la dénonciation prendra effel ä fexpiration de la périodeen question apres la date de reception de la notification. Faitå Vienne, le onze avril mil neuf cent quatre-vingt, en un seul original, dont lestexles anglais, arabe, chinois, espagnol, fran-?ais el russe sont également authentiques. Enfoi de quol les plénipoientiaires sous-signés, dument autorisés par leurs gouverne-mentsrespectifs, ont signé la présente Convention. 2)Uppsägningen tråder i kraft efter det alt tolv månaderförflutit sedan depositarien tog emot underrättelsen. Då en längre lid förikraftträdandet av uppsägningen anges i underrättelsen, tråder uppsägningen ikraft efler del att en sådan förflutit sedan depositarien togemot underrättelsen. Undertecknadi i ett originalexemplar vars arabiska, engelska,franska, kinesiska, ryska och spanska texter har samma giltighet. TiUbekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud, som vederbörligen befullmäktigatsdärtill av sina respektive regeringar, undertecknat denna konvention. 1986/87: 128 2 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1905:38 s.l) om köp och byte avlös egendom Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1905: 38 s. I) om köpoch byte av lös egendom skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse De i denna lag givna stadganden om säljares och köparesrättigheter och skyldigheter lände lill efterrättelse, såvitt ej annal äruttryckligen överenskommet eller eljest må anses avtalat eller ock följer avhandelsbruk eller annan sedvänja. Vad i denna lag är stadgat om köp skall i tillämpligadelar gälla i fråga om byte. Denna lag tUlämpas inte ifall då lagen (1987:000) ominternationella köp är tillämplig. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Ifråga om avtal som har ingåtts före ikraftträdandet gäller dock äldrebestämmelser. '''p-'- '8 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande;statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , S. , , , , ,R. , , , , , G. , Lönnqvist Lagrådsremiss om internationella köp 1 Inledning Viden diplomatkonferens i antogs konvention den11 angående avtal om internationella köp av varor (i det följandekallad ). Den utgör slutsteget i elt mer än femtioårigl arbeteinom olika internationella organ - senast FN: s kommission för internationellhandelsrätt (UNCITRAL) - med att uniformera reglerna om internationella köp.Konventionen, som träder i kraft den , kommer au gälla för deelva stater som har tillträtt konventionen före utgången av år 1986.Konventionen har undertecknats - men ännu ej tdlträtts av bl. a. ,, och . Konventionenhar remissbehandlats i . En sammanställning av remissyttrandena börfogas tUl protokollet i detta ärende som bilaga 1 . Underlagstd"tningsärendets beredning i har överläggningarhållits med företrädare för justitiedepartementen i , och . 2.1 Bakgrunden till konventionen Köphar ofta anknytning till skilda länder med olika rättssystem. I avsak nad av internationella överenskommelser avgörs frågan om vilket lands materiella regler som skall tillämpas på ett köp av de internationellt pri- vatsrätlsliga reglerna i det land där en tvist kommer upp till bedömning vid en domstol eller av skiljemän. Olika köprättsliga regler kan alltså bli tillämpliga på samma köp beroende på var en tvist skall avgöras. För att råda bot på den osäkerhet som detta innebär kan man på det mellanslalliga planet gå tvä vägar. Den ena är att man kommer överens om gemensamma regler om vilket lands lag som skall tillämpas i olika situationer. Den andra vägen är atl man skapar enhetliga materiella regler. Beträffande köp har man gått fram på båda dessa vägar. 6 1986/87. Vadförst gäller den internationella privaträtten finns det en konvention Prop.1986/87: 128 som antogs i . Denna konvention, som trädde ikraft , har ratificerats av samt av , ,, , , och . Även har tillträttkonventionen. Den har införlivats med svensk rätt genom lagen (1964: 528) omtillämplig lag beträffande internationella köp av lösa saker. konvention på området som är avsedd att ersätta konvention antogsi . Reglerna i den nya konventionen är i viss månanpassade till materiella regler för internationella köp. Ettav syftena bakom den nya är att materiellaregler skall bli tillämpliga på sä många internationella köp som möjligt. Dennya har ännu inte trätt i kraft. Arbetetmed för olika stater enhetliga materiella regler för internationella köp harockså resulterat i flera konventioner. Till att böria med skall nämnas de två Haagkonvenlionersom antogs . Den ena innehåller en enhetlig lag om slutande avavtal om internationella köp Uniform on the Formation of Contracts for theInternational of Goods (). Den andra innehåller en enhedig lag ominternationella köp Uniform on the International of Goods (ULIS).Båda dessa konventioner trädde i kraft men har inte fått någon bredanslutning. Trots att det skandinaviska inflytandet på konventionemasutformning inte var obetydligt har ingen av de nordiska staterna tillträttnågon av konventionerna (beträffande konventionens tillkomst och innehåll se SvJT1965 s. 248 ff). NärFörenta nationernas kommission för internationell handelsrätt Trade (UNCITRAL) -böriade sin verksamhet 1968, tog denarbetet med enheUiga regler för avtal om internationella köp som en av sinaviktigaste uppgifter. Efter en rundfråga från UNCITRAL tUl eU stort antalstater stod det klart att Haagkonventioner inte skulle få denanslutning som var önskvärd för att man ens tillnärmelsevis skulle nå mälet attuniformera den internationella köprätten. Den negativa inställningen beroddedock inte så mycket på konventionernas innehåll som på att utöver flertaletvästeuropeiska stater endast ett begränsat antal stater hade deltagit iförberedelsearbetet. En arbetsgrupp inom UNCITRAL fick därför i uppdrag att medHaagkonventionerna som bas utarbeta nya regler som skulle kunna vinna störreanslutning. Arbetsgruppen avlämnade ett utkast till konvention om köp(jfr ULIS) och ett utkast till konvention om ingående av köpeavtal (jfrULF). Dessa båda konventionsulkast fogades därefter samman till ett förslagtill en enda konvention angående avtal om internationella köp. Förslagetförelades därefter den diplomatkonferens som sammanträdde i 1980 och som antog den i avsnitt 1 nämnda . Av denordiska staterna deltog särskilt och senare även i detförberedelsearbete som ledde fram . Vid diplomatkonferensenvar 63 stater representerade, däribland , , och . Enrapport om konferensen i har avgetts av professor 82 somingick i den svenska delegationen (PM ). Konferensens Prop.1986/87: 128 officiella handlingar ochprotokoll publicerades av FN (A/CONF. 97/19). Sedanolika remissorgan inom landet först gett sina synpunkter har avgettyttranden över innehållet i såväl arbetsgruppens utkast och somdet till grund för diplomatkonferensen liggande konventionsförslaget. Den vidkonferensen antagna konventionen har också remissbehandlats (se bil. 1).Syftet med denna remiss var att få synpunkter på frågan om bör Ullträdakonventionen och vilka reservationer som eventuellt bör göras. Dennordiska köprätten har på olika säU utövat inflytande på . Dethar skett dels indirekt genom att Haagkonventioner utgjordeutgångspunkten för UNCITRAL-arbetet, dels genom nordiska delegaters inflytandesåväl under arbetet inom UNCITRAL som vid diplomatkonferensen. Å andra sidanhar i sin tur haft inflytande på den pågående reformeringen avden nordiska köprätten som kom in i ett avgörande skede efler det attkonventionen hade antagits. Detta framgår av de förslag till nordiska köplagarsom har lagts fram av en samnordisk arbetsgrupp i betänkandet (NU 1984:5)Nordiska köplagar. Efter remissbehandling av detta betänkande i de olikaländerna har det nordiska köplagssamarbetet fortsatt på departementsnivå. Underdetta fortsatta köplagsarbete har det visat sig möjligt atl uppnå ännu siörrerättslikhet mellan de nordiska länderna än som skett under arbetet påbetänkandet. I har en proposifion om köplag, som utarbetats på grundvalav dessa överläggningar, redan antagits av den finska . Någonmotsvarande proposition har ännu inle lagts fram i de andra nordiska länderna.De förslag som diskuteras i , och överensstämmer dock istort med den nya finska lagen. 2.2 Konventionens huvudsakliga innehåll m. m. Konventionengäller köp mellan parter som har sina affärsställen i olika stater, en konventionsslat eller om internationellt privaträltsliga reglerleder till tillämpningen av lagen i en konventionsstat. Utanför konventionenfaller vissa slag av köp, bl. a. konsumenlköp. Konventionens bestämmelser ärdispositiva. Konventionen gäller inle giltigheten av etl avtal eller ensedvänja och heller inte förhållandet till tredje man, t. ex. en partskonkursbo eller nägon i tidigare eller senare distributionsled. Konventionengäller såväl ingående av avtal rörande internationella köp som parternasförpliktelser vid sådana köp och påföljderna av brott mot dessa förpliktelser. Konventionen består avfyra delar. Del I innehåller regler om tillämp ningsområdet och vissa allmänna bestämmelser (art. 1-13). Här behandlas dels tolkningen av konventionen och av parternas utsagor eller beteende, dels betydelse av handelsbruk, dels frågan vilket av flera affärsställen som skall tillmätas betydelse vid tillämpning av konvenfionen. Konventionen utgår från att köp inte är ett formbundel avtal. Den gör det dock möjligt för en stat att avge en förklaring att konventionens bestämmelser om formfria 83 avtal inte skall tillämpas når den ena parten i köpet harsill affärsställe i Prop. 1986/87: 128 ifrågavarande stat och lagstiftningeni denna stal förutsätter skriftlig form för köp. I del II omingående av avtal om internationella köp behandlas vad som skall antas utgöraett anbud och när ett anbud eller ett svar på anbud blir bindande. Vidarebehandlas återkallelse av anbud och av svar. Konventionen innehåller ocksåbestämmelser om verkan av att ett svar kommer för sent eller av atl det avvikerfrån anbudet. De egenfiiga bestämmelserna om köp ingår i del Hl avkonventionen. Denna del innehåller fem kapitel. I det första kapitlet (art. 25-29) ingår vissa allmännabestämmelser om köp. Här anges vad som avses med väsentligt kontraktsbrott. Detges vidare bestämmelser om hävningsförklaring och om risken för meddelandentill motparten. I art. 28 regleras domstolarnas skyldighet att ge dom på naturafullgörelse.Domstolarna är inte skyldiga att ge en sådan dom, om de inte skulle förfara såenligt det egna landets lag vid liknande avtal som inte är underkastadekonventionen. Det andra kapitlet (art. 30-52) i del III av konventionengäller säljarens förpliktelser . Här ingår bestämmelser om avlämnande av varanoch dokument avseende varan. Vidare innehåller detta kapitel bestämmelser omvarans beskaffenhet och om köparens undersökningsplikt. Här regleras ocksäinnebörden och verkan av s. k. rättsliga fel och om verkan av att en immaterialrättbelastar varan. I andra kapitlet behandlas vidare påföljder av säljarensavtalsbrott. Köparen kan till atl böria med kräva fullgörelse. Om varan ärfelaktig och säljarens avtalsbrott är väsentligt, kan köparen kräva en ny vara.Vidare kan köparen kräva att säljaren avhjälper felet, om inte detta skullevara oskäligt med beaktande av samtliga omständigheter. Köparen kan även sättaut en skälig tilläggstid, under vilken säljaren skall fullgöra sina förpliktelser.Säljaren kan på eget initiativ avhjälpa fel i sin prestation, om detta kan skeutan oskäligt dröjsmål och utan att förorsaka köparen oskälig olägenhet. Hävningav avtalet kommer i fråga vid väsentligt kontraktsbrott eller - ifall varaninte har avlämnats om säljaren inte fullgör sin prestation inom utsatttilläggstid. Slutligen kommer prisnedsättning i fråga som påföljd vid fel ivaran. Bestämmelserna i det tredje kapiUet (art. 53-65) av delIII gäller köparens förpUktelser . Köparens förpliktelser omfattar betalningav prisei och mottagande av varan. Beträffande betalningen av priset finnsbestämmelser om hur priset skall bestämmas och när betalning skall ske.Köparens skyldighet att motta leverans av varan innebär dels en skyldighet attvidta alla åtgärder som skäligen kan förutsättas av honom för att göra detmöjligt för säljaren atl avlämna varan, dels en skyldighet att ta emot varan. Vid köparens avtalsbrott kan säljaren kräva att köparenfullgör köpet. Detta krav kan avse såväl betalning som mottagande av varan och andra förpliktelser. Säljaren kan även sätta ul en skälig tilläggstid, under vilken köparen skall fullgöra sina förpliktelser. Hävning kommer i fråga, om köparens avtalsbrott är väsentligt eller om köparen inte fullgör sina förplik telser inom utsatt tilläggstid. Om priset redan har betalats, måste hävning 84 på grund av dröjsmål dockske innan säljaren blivit medveten om att Prop. 1986/87: 128 köparen fullgjortsina förpliktelser. 1det fiärde kapitlet (art. 66-70) behandlas risken för varan och riskensövergång. Detfemte kapitlet (art. 71-88) innehåller gemensamma bestämmelser om bl.a. anteciperatavtalsbrott och skadestånd. Vidare finns här bestämmelser om ansvarsfrihet,som i praktiken har central betydelse för parternas skadeståndsskyldighel(art. 79). Enligt bestämmelserna är en part inte ansvarig för underlåtenhet attfullgöra en förpliktelse, om han visar att detta berodde på ett hinder utanförhans kontroll och alt han inte skäligen kunde förväntas ha räknat med hindretvid avtalsslutet eller ha undvikit eller övervunnit hindret eller dess följder.Om den uteblivna fullgörelsen beror på tredje man som parten har anlitat för fullgörelsetill motparten, blir parten befriad endast om såväl han själv som vederbörandetredje man kan åberopa en sädan befrielsegrund som just nämnts. Slutligeninnehåller det femte kapitlet i del III bestämmelser om verkan av hävning ochom värd om varan. DelIV innehåller konventionens slutbestämmelser (art.89-101), som reglerar bl.a. möjligheterna till förbehåll beträffande vissa avkonventionens bestämmelser. Enstat kan enligt art. 92 deklarera att den inte vill bli bunden antingen av del II omingående av avtal rörande köp eller av del III om köp. Avsärskilt intresse för de nordiska ländemas del är möjligheten till förbehållenligt art. 94 (nabolandsklausulen). Enligt denna kan två eller flera stater,vilka har hell eller nära överensstämmande rättsregler om de frågor somkonventionen reglerar, förklara att konventionen inte skall gälla köp mellanparter som har sina affärsställen i dessa stater. För det fall attbestämmelserna om köp i de olika nordiska länderna blir så näraöverensstämmande med varandra som det finns anledning all anta ,är det alltså enligt konventionen möjligt att göra ett förbehåll om att köpmellan parter med affärsställen i de nordiska länderna skall regleras av denationella köplagarna i dessa länder och inle av de lagar om internationellaköp genom vilka konventionens regler införlivas med resp. lands rätt. Dettaförbehåll kan göras även i förhållande fill stater som inte är bundna avkonventionen. Vidarekan en stat enligt art. 95 göra ett förbehåll som innebär att konventionen baraskall tillämpas på köpeavtal mellan parter som har affärsställen i stater sombåda har tillträtt konventionen. Utan ett sådant förbehåll blir konventionentillämplig så snart en konvenfionsstats lag enligt internationellt privaträltsligaregler skall tillämpas på köpeavtalet, även om en av eller båda parterna harsill affärsställe i en stat som inte har tillträtt konventionen (Non-conlractingState). Konventionenträder i kraft i den kalendermånad som inträffar när tolvmånader har förflutit från det atl det tionde rafifikations-instrumentetdeponerats. Enredogörelse för det närmare innehållet i konventionen lämnas i avsnitt 6. /87 hade elva stater ratdlcerat eller på annat sätt 85 tillträtt konvenfionen.Dessa stater, för vilka konventionen kommer att träda i kraft den 1 januari1988, är , , , Förenta Stater, ,, , , , och . undertecknade konventionenden med , och . Andra stater som harundertecknat konventionen utan atl ännu ha tillträU den är ,, , , , , Tyska DemokrafiskaRepubliken, och . Isamband med att , , och undertecknade konventionenförklarade dessa stater att de inte avsåg att bli bundna av del II (avtalsdelen). 1986/87: 128 3.1 Skall tillträda ? Mittförslag:'skall tillträda konventionen. Skälenför mitt förslag: När parterna i ett köpeavtal inte har kommit överens omvilket lands lag som skall tillämpas i fall då avtalet har anknytning till tvåeller flera stater, är del ofta osäkert vilket lands lag som skall fillämpas påavtalet. Denna osäkerhet är en nackdel inle bara för parierna utan kan ocksåutgöra ett hinder för den internationella handeln. På det mellanslalliga planethar man på olika sätl sökt nå fram tillöverenskommelser för att komma till rätta med detta problem. Den i avsnitt 2.1omnämnda av utgör resultatet av ett sådant arbete.Konventionen anger vilket lands lag som skall tillämpas på internationellaköp. Konventionen har dock fått en begränsad anslutning. Utöver ,, och är det bara fem stater som tillträtt denna konvenUon.Det är inte uteslutet att får bredare anslutning. En lagvalskonventionskapar dock bara klarhet i frågan vilket lands lag som skall tillämpas. Ochäven med en lagvalskonvention som får bred anslutning kvarstår problemet aUföretag och andra som bedriver intemationeil handel måste räkna med att bliunderkastade lagen i en stal vars regler om köpeavtal är främmande eller heltokända. Ettsätt för parterna i köpeavtalet au komma till räUa med det sistnämndaproblemet är att komma överens om gemensamma materiella regler förinternationella köp. Om man lyckas nå en sådan överenskommelse och reglernaäven genomförs blir resultatet atl reglerna för köp är desamma, oavsett vilketlands lag som skall tillämpas på köpeavtalet. FN-konventionenutgör slutpunkten på ett långvarigt mellanfolkligt arbete pä att åstadkommasådana gemensamma regler. För vars ekonomi i hög grad är beroende avutrikeshandeln och som traditionellt är inriktat på all främja detinternationella samarbetet - inte minst det som äger mm inom FN: s ram -är det mycket tillfredsställande att en konven- Prop. 1986/87; 128 tionangående avtal om internationella köp har antagits och kommer attträda i kraft. Närdet sedan gäller frågan hur konventionens regler förhåller sig till vad som i gäller om köpeavtal och vad en svensk ratificering skulle innebära, har jag redan framhållit att den nordiska - och därmed ocksä den svenska - köprätten på olika sätt har utövat ett inflytande på konven tionens innehåll. Helt naturligt utgör konvenfionen dock en balans mellan olika rättssystem något som är en fömtsättning för att den skall kunna få > Från nordisk sida har man därför inte kunnat få gehör för allade synpunkter som framförts under förberedelsearbetet med konventionstexten.Det måste emellertid framhållas att de nordiska länderna inte har strävat efteratt konvenfionen i alla delar skulle komma att överensstämma med de nuvarandeganska ålderdomliga köplagar som gäller i , , och Sverige.På flera punkter är konventionen överlägsen dessa köplagar och motsvarar bättrede krav man har anledning att ställa på ett köprättsligt regelsystem som skallgälla för modem handel. I dessa avseenden har konventionsarbetet också påverkatarbetet på nya nordiska köplagar. ligger därför mera i hnje meddet förslag till nya köplagar som håller på att arbetas fram i de nordiskaländerna än med de nordiska köplagarna. Somhelhet måste konventionen enligt min mening anses utgöra en från svensksynpunkt godtagbar reglering av internationella köp. Ettpar invändningar mot konventionen som man i förstone skulle kunna ha frånsvensk sida är att reglerna i konvenfionens avtalsdel är mindretillfredsställande och att konventionen i princip ocksä är tUlämplig pä den internordiskahandeln. Pä gmnd av de förbehåll som fördragsslutande stater kan göra i vissaavseenden kan man emellertid bortse från sådana invändningar (se avsnitt 3.2).Att ett tillträde till konventionen får till följd att man, när svensk rätt skalltillämpas,får skilda regler för internationella köp och andra köp är däremot en nackdelsom man inte kommer tfrån. Olikheten i materiellt hänseende mellan de bådaregelkomplexen torde dock knappast bli besvärande. De praktiska fördelar etttillträde till konventionen kan innebära är däremot betydande. Parterna i internationella avtal har knappast möjlighet att - med den fidspress under vilken affärsavtal fillkommer - överblicka och sätta sig in i de rättsregler som kan bli tillämpliga pä ett avtal.