prop · GA031 · 1986-12-31 00:00:00 — Över bodelningen skall oi.- 7 S ÄktBupprättas en handling som skrivs under av dem båda. Är den ena maken död,förrättas bodelningen av den andra maken samt den avlidnes arvingar ochuniversella testamentstagare. För arvingar och universella testamentstagaregäller i så fall, om inget annat sägs, vad som är föreskrivet om make. (Jfr9 kap. 1 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar delvis 13 kap. 1 § GB. Bodelning är en formbunden rättshandling. Enligtgällande rätt krävs alt bodelning sker genom en handling som skrivs under avbåda makarna och att makarnas namnteckningar bevittnas av två personer (13 kap.1 § första stycket GB jämfört med 23 kap. 4 § ÄB; beträffande vittnena se lag1946:805 med särskilda bestämmelser angående vittne vid vissa rättshandlingar). Kravet på bevillning slopas . Skälen för dettahar utvecklats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.6). Däremot behållskraven på skriftlighet och båda makamas underskrifter. Liksom för närvarandekrävs del inle all namnunderskrifterna tillkommer och inle heller attde görs personligen. Make kan således låta sig representeras av ombud eller ställföreträdarevid undertecknandet. Om den ena maken har avlidit, inträder hans ellerhennes arvingar och universella testamentstagare i den dödes ställe. Det är dåmed dem som den efterlevande maken skall göra bodelningen. Det blir falletockså när en make avlider sedan talan om äktenskapsskillnad har väckts. I princip äger den avlidnes rättsinnehavare göragällande de befogenheter som skulle ha tillkommit den döde om han eller honfortfarande hade varit i livet vid bodelningen. Helt undantagslöst kan dennaprincip dock inte tillämpas. För vissa fall har i lagtexten direkt angetts atlbestämmelsen gäller endast lill förmån för den efterlevande maken (se t.ex. 10kap. 2 § samt 11 kap. 7 § tredje stycket och 8 § andra stycket ÄktB). Även när det i lagtexten anges att en regel gällertill förmån för den efterlevande maken utan atl det uttryckligen sägsatl den inle gäller för andra, omfattar regeln endast den efterlevande maken(se t.ex. 12 kap. 2 § ÄktB). Om det däremot i en bestämmelse rent allmänt talasom en makes rätt i samband med bodelningen, gäller den bestämmelsen på grand avregeln i 9 kap. 2 § sista meningen även till förmån för en avliden makesrättsinnehavare (se t.ex. 11 kap. 6 §). I sammanhanget bör också anmärkas attÄB innehåller många regler som särskilt reglerar bodelning med anledning avmakes död och som alltså utesluter en tillämpning av regler i ÄklB. Så är t.ex. fallet beträffande 20 kap. 4 § ÄB. I sammanhanget bör betydelsen av bestämmelserna i 9kap. 8 § första stycket understrykas. Om bodelning skall ske mellan en avlidenmakes rättsinnehavare och den efterlevande maken, skall ändå de bestämmelsersom avser bodelning vid äktenskapsskillnad tillämpas när dödsfallet harinträffat under pågående mål om äktenskapsskillnad. '9 kap. 5 § i propositionsförslaget. Förevarandeparagraf behandlar den bodelning som makarna gör själva. 1986/87: 1Kan de inle komma överens om hur bodelningen skall göras, kan endera 9 kap.3 § ÄktB eller båda makarna begära att en bodelningsförrättare utses enligl 17kap. Om en av makarna gjord bodelning senare skulle visasig vara oskälig mot den ena maken, kan den jämkas med stöd av en analogtillämpning av 36 § avtalslagen (1915:218). Bodelning mellan den ena maken och den andra makensarvingar och universella testamentstagare får inte mot någon dödsbodelägaresbestridande förrättas innan alla kända skulder för vilka den döde svarade harbetalts eller medel till deras betalning har satts under särskild vård elleruppgörelse har träffats som innebär att skulderna inte kan drabba delägaren.Har den dödes egendom avträtts till konkurs, får bodelning dock förrättas ävenom någon delägare bestrider del. (Jfr9 kap. 3 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar 12 kap. 2 § GB. Bestämmelser om en avliden persons skulder finns i21 kap. ÄB. Dessa bestämmelser syftar bl.a. till att underlätta en avvecklingav den dödes åtaganden och till att reglera följderna av bodelningar ochskiften som förrättas innan skulderna har betalts. Om bodelning eller arvskifte förrättas innan dendödes skulder har betalts eller medel lill deras betalning har ställts undersärskild vård, skall bodelningen eller skiftet gå åter (21 kap. 4 § ÄB). Endelägare i dödsboet blir alltså i sådana fall skyldig atl återlämna den egendomsom han erhållit vid bodelningen eller skiftet. Om delägaren inte har kvaregendomen, är han i stället skyldig att lämna dödsboet ersättning för dess värde.Är skulderna inte så stora att bodelningen eller skiftet behöver återgå i sinhelhet, svarar delägarna i förhållande till vad var och en av dem fått förmycket vid förrättningen. Om del uppstår brist hos en av delägarna, svarar deövriga för bristen efter samma inbördes förhållande. Varje delägares ansvar förbrislen är begränsat till vad delägaren har fåll vid bodelningen eller skiftet. Dessa regler om ansvaret för den avlidnes skulderhänger samman med reglerna i dels 12 kap. 2 § GB om bodelning, dels 23 kap. 2 §ÄB om arvskifte. I 12 kap. 2 § GB sägs all bodelning inle får äga rum mot någondödsbodelägares bestridande innan alla kända skulder för vilka den döde svaradehar betalts eller medel till deras betalning har satts under särskild vård. Omden dödes egendom har blivit avträdd lill konkurs, får bodelning dock äga ramäven om någon delägare bestrider det. I vissa fall har en delägare ansetts inte böra hanågon ovillkorlig rätt att kräva betalning av skuld. Etl praktiskt exempel ärskuld med säkerhet av panträtt i fast egendom. I allmänhet kan en sådan skuldinle betalas utan alt fastigheten säljs. Även om det skulle gå att betalaskulden kontant kan '9 kap. 6 § i propositionsförslaget. det varaett oekonomiskt alternativ. I sådana fall löses frågan i stället oftast Prop. 1986/87: 1 så att dendelägare som tillskiftas fastigheten övertar betalningsansvaret 9 kap. 4 §ÄktB För alt inte någon av de övriga dödsbodelägarna skall på formellgrand kunna motsätta sig att en bodelning eller elt skifte med den innebördensker, behövs en regel som medger att delning eller skifte får ske om delhar träffats uppgörelse med borgenären om att dödsboets ansvar förskulden upphör. Genom en sådan uppgörelse försvinner ju risken föralt delägaren skall bli tvungen atl återlämna vad han har erhållit vid bodelning och skifte för alt täcka skulden eller deldärav. har därför kompletterats med en regel som innebär alt deli de fall då någon dödsbodelägare bestrider alt bodelning sker inteföreligger något hinder mot bodelning, om uppgörelse träffas som innebär att denavlidnes skuld inte kan drabba delägaren. Motsvarande ändring har ocksågjorts i 23 kap. 2 § ÄB såvitt gäller arvskifte. Reglerna i förevarande paragraf omrätt atl motsätta sig bodelning gäller inte bara när bodelningen skall ske medanledning av den ena makens död. Också i fall då bodelningen skall göras med anledningav äktenskapsskillnad men det på ena sidan eventuellt på båda - slår enavliden makes arvingar och universella leslamentstagare blir paragrafentillämplig. När talan om äktenskapsskillnad harväckts skall, i den omfattning det behövs, varje makes tillgångar och skulderupptecknas sådana de var när talan väcktes. Om det behövs för att fåbouppteckningen till stånd, får bodelningsförrättare förordnas. (Jfr 9 kap. 4 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen motsvarar 11 kap. 12 § första stycket förstameningen GB. När etl äktenskap upplöses genomden ena makens död följer av bestämmelserna i 20 kap. ÄB i vilken omfattningen bouppteckning skall ske efter den döde och i vad mån den efterlevande makensegendom skall antecknas och värderas i bouppteckningen. Förevarande paragraf reglerarmotsvarande fråga vid äktenskapsskillnad. Det finns inte någon ovillkoriigskyldighet alt göra en bouppteckning vid äktenskapsskillnad. En bouppteckningkan vara onödig redan av den anledningen all makarna är överens om atl det intefinns något atl dela. Och även om det finns något atl dela, kan en särskildbouppteckning ibland vara obehövlig. De tillgångar som skall delas kanske inleär fier eller mera komplicerade än atl uppgifterna om dem lika väl kan tas indirekt i bodelningshandlingen. I paragrafen anges därför endast attuppteckning av makarnas tillgångar och skulder skall ske i den omfattning sombehövs. Det kan ibland, t.ex. om den enamaken inle vill medverka till alt bouppteckning förrättas, finnas behov av ettsärskilt förfarande för alt få bouppteckningen gjord. Enligt 11 kap. 12 § GBkan rätten på yrkande av ena maken förordna en lämplig person som förrättarbouppteckningen (en ' 9 kap. 7 § i propositionsförslaget. Det bör observeras att denne inte har Prop.1986/87: 1 befogenhet att efter bouppteckningen även verkställa bodelning. Omma- 9 kap. S § ÄktB karaa inle själva kan enas om hur bodelningen skall göras,måste därför en bodelningsförrättare anlitas. En sådan kan förordnas av rättenpå begäran av make (13 kap. I § första stycket GB jämfört med 23 kap. 5 §första stycket ÄB). Möjligheten atl anlita ett särskiltförfarande för att få bouppteckningen gjord har behållits i ÄktB. Däremot hardel inle ansetts nödvändigt att ha en särskild bouppteckningsförrättare. Deuppgifter som enligt GB åvilade bouppteckningsförrättaren har i stället förtsöver på bodelningsförrättaren. En make som vill ha bouppteckning lill stånd kanalltså begära att domstolen förordnar en bodelningsförrättare. I dennesuppgifter ingår bl. a. att se till att en bouppteckning görs. Det är däremotinte nödvändigt att bodelningsförrättaren också förrättar en bodelning mellanmakarna. I första hand skall han försöka förmå makarna att själva komma överensom delningen. Först om det inte lyckas måste bodelningsförrättaren självbesluta om hur delningen skall ske. En av fördelarna med att föra överden särskilda bouppteckningsförrät-tarens uppgifter till bodelningsförrättarenär att förfarandet utan dröjsmål kan leda fram till en bodelning, om makarnainte själva kan komma överens. Bestämmelser ombodelningsförrättaren och dennes uppgifter finns i 17 kap. Om det, när talan omäktenskapsskillnad har väckts, behövs för alt skydda den ena makens rätt vidbodelning, skall domstolen på begäran sätta den andra makens egendom eller deldärav under särskild förvaltning. Mol en makes bestridande får dock en sådanåtgärd inte vidtas, om godtagbar säkerhet ställs. Beslutet om särskild förvaltninggäller tills vidare intill dess atl bodelning förrättas eller frågan omäktenskapsskillnad förfaller eller domstolen i annat fall avgör målet utan attdöma lill äktenskapsskillnad. (Jfr 9 kap. 5 § i de sakkunnigas förslag) Denna paragraf motsvarar nuvarandebestämmelser i 11 kap. 9 § första och tredje styckena GB om rättens förordnandeatl makes giflorättsgods skall sättas under särskild vård och förvaltning i denomfattning som behövs för att säkerställa den andra makens rätt. Nuvarande regel i 11 kap. 9 § andrastycket GB ger domstolen rätt alt förordna att del undantagna godset elleravkastningen av detta skall användas till nödvändiga utgifter, dvs. framförallt till underhåll ål den andra maken eller åt bam under dennes vårdnad.Förevarande paragraf rör emellertid endast den andra makens rätt att vid denkommande bodelningen få egendom av den första maken, inte frågan om atlsäkerställa underhållsanspråk. Någon motsvarighet till regeln i 11 kap. 9 §andra stycket ' 9 kap. 8 § i propositionsförslaget. GB finnsdärför inle i förevarande paragraf. Frågan får i stället lösas genom Prop.1986/87: 1 en tillämpning av de allmänna underhållsbestämmelserna i ochföräl- 9 kap. 6 § ÄktB drabalken. I samband med att domstolen avgörvilken egendom som skall ställas under särskild förvaltning får domstolensjälvfallet också bestämma i vad mån den make som äger egendomen har rätt altsjälv disponera över den eller dess avkastning. Egendom som den ena maken råderöver får utmätas även om bodelning skall förrättas. Har sådan egendom sattsunder särskild förvaltning, får den dock utmätas för makens skuld endast om ocksåden andra maken svarar för skulden eller denna är förenad med särskildförmånsrätt i egendomen. (Jfr 9 kap. 6 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar 11 kap. 10 § GB. Avträds en makes egendom tillkonkurs innan bodelning har ägt ram eller har bodelningen återgått medanledning av en makes konkurs, skall det giflorättsgods som maken råder överstå under konkursboels förvaltning till dess att det har blivit bestämt genombodelning vad som skall tillfalla honom eller henne. Konkursboet får säljaegendomen om det behövs. Beslut om särskild förvaltning enligt 5 § förfaller vidkonkurs. (Jfr 9 kap. 7 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafenmotsvarar 11 kap. 11 § GB. Om en make dör när mål omäktenskapsskillnad pågår, skall trots delta de föreskrifter som avser bodelningvid äktenskapsskillnad tillämpas. Samma föreskrifter skall tillämpasnär makar fördelar egendom mellan sig vid bodelning efter anmälan tilldomstolen. Vad som är föreskrivet när talan väcktes skall därvid gälladagen då anmälan gavs in till domstolen. (Jfr 9 kap. 8 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen saknar motsvarighet i GB. Bodelning skall förrättas näräktenskapet upplöses. Upplösningen kan ske genom den ena makens död eller genomäktenskapsskillnad. Bodelningsreglerna i ÄklB är emellertid olika för de olikafallen. Föreskrifterna om bodelning medanledning av äktenskapsskillnad gäller även om den ena maken dör under det allmålet om äktenskapsskillnad pågår (beträffande innebörden av uttrycket "målom äktenskapsskillnad ' 9 kap. 9 § i propositionsförslaget. 9 kap. 10 § i propositionsförslaget. * 9 kap. 11 § ipropositionsförslaget. pågår" se 9 §). Bodelningen kan ha påbörjats eller t.o. m. gjorts färdig när Prop. 1986/87: 1 dödsfallet inträffar. Det skulle dåvara opraktiskt om det arbete som redan 9 kap. 9 § ÄktB har lagts ned skullebehöva göras om. Det skulle vidare vara olyckligt om en make kunde vinnafördelar vid bodelningen genom att förhala den i förhoppningen atl den andramaken hinner avlida före bodelningens avslutande. Vissa av de bestämmelser i ,som gäller när en make är död, är dock tillämpliga oavsett om bodelningen skermed anledning av äktenskapsskillnad eller med anledning av makens död (set.ex. 9 kap. 3 §). I sak innebär den lösning som nuhar valts ett närmande till den ståndpunkt som intagils i ÄB när det gällerefterlevande makes arvsrätt (se gällande lydelse av 3 kap. 8 § ÄB). Föreskrifterna om bodelning vidäktenskapsskillnad är tillämpliga också när makar förrättar bodelning efterskriftlig anmälan till domstolen under äktenskapets bestånd ulan att talan omsådan skillnad pågår. Dagen då anmälan gavs in lill domstolen blir häravgörande i stället för dagen när talan väcktes. Bodelning efter anmälanförutsätter att makarna kommer överens till alla delar om bodelningen. Genombestämmelserna i andra stycket blir det emellertid klart fastslaget bl. a.vilka tillgångar och skulder som bodelningen skall omfatta (jfr 10 kap. I §andra stycket och 4 §) och i vad mån makarna får gå ifrån likadelning viduppgörelsen (jfr t. ex. 12 kap. I§). Med den lid då ett mål om äktenskapsskillnadpågår förstås i denna balk tiden från det att talan väcks till dess att domenpå äktenskapsskillnad vinner laga kraft eller, om domstolen avgör målet utanatl meddela någon sådan dom, lill dess all detta avgörande föreligger ellertalan om äktenskapsskillnad förfaller. (Jfr 9 kap. 9 § i de sakkunnigas förslag) Paragrafen saknar motsvarighet i GB. I paragrafen definieras begreppet"mål om äktenskapsskillnad pågår", vilket förekommer på flera ställeni balken. Definitionen får betydelse för rätten att begära bodelning (1 §första stycket), för valet av bodelningsregler (8 §) och för frågan om rättforam i visst fall (18 kap. 2 § andra stycket). Samma begrepp begagnas också iden nya 3 kap. 10 § ÄB. Även om bestämmelsen i förevarande paragraf enligt sinordalydelse bara gäller vid tillämpningen av regler i ÄklB, bör den varavägledande även vid tolkningen av motsvarande uttryck i ÄB. Utgångspunkten för den tid måletpågår är dagen för talans väckande, dvs. den dag då ansökningen omäktenskapsskillnad kom in lill rätten (13 kap. 4 § tredje stycketrättegångsbalken). Leder målet till dom, anses ' 9 kap. 12 § i propositionsförslaget. måletpågå till dess att domen vinner laga kraft. Om den ena maken avlider Prop.1986/87: 1 efter domen men före lagakraftvinnandet, anses dödsfallet alltså hainträf- 9 kap. 10 § ÄktB fat medan målet pågick. Om målet inte leder till domutan upphör av annan anledning, blir situationen annoriunda. Förfaller talan omäktenskapsskillnad, måste det antas att makarna har beslutat sig för attfortsätta äktenskapet. Målet kan då inte längre anses pågå, även om självaavskrivningsbeslutet kan komma att dröja. När avskrivningsbeslut annarsmeddelas anses av samma anledning målet inte längre pågå. Om dödsfalletinträffar efter avskrivningsbeslutet men innan detta har vunnit laga kraft, kandödsfallet således inle anses ha inträffat under tid då målet pågår. Makar får inför en föreståendeäktenskapsskillnad avtala om den kommande bodelningen eller om annat som harsamband med denna. Över avtalet skall upprättas en handling som undertecknas avmakarna. Avtal som makar i annat fall har ingått om kommandebodelning är utan verkan, om det inte har ingåtts enligl föreskrifterna omäktenskapsförord i denna balk. (Jfr 12 kap. 5 § första stycket första meningen ochandra stycket i de sakkunnigas förslag) Paragrafen saknar direkt motsvarighet i GB (jfrdock 8 kap. 1 § andra stycket och 8 §). I gällande rätt förutsätts atl makar kan ingå elts. k. föravtal om bodelning trots alt del saknas en uttrycklig bestämmelse omdet. I 11 kap. 16 § GB stadgas nämligen att ett sådant avtal kan jämkas av rättenom det är uppenbart obilligt för den ena maken (jfr 8 kap. 8 § GB). Om talan omjämkning inte har väckts från det atl äktenskapsskillnadenmeddelades, är dock rätten lill talan förlorad. I den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.3) harframhållits atl rätten atl ingå föravtal bör finnas kvar men alt den börbegränsas till situationer då en äktenskapsskillnad är förestående.Det har också ansetts atl frågan bör regleras uttryckligen i ÄktB. Iförevarande paragraf återfinns en bestämmelse av den innebörden. Även jämkningsmöjligheten behålls.Jämkningsbeslämmelsen, som finns i 12 kap. 4 §, har dock getts en någotannoriunda utformning för att stämma överens med de övrigajämkningsbeslämmelserna i 12 kap. och då särskilt med bestämmelsen om jämkningav äktenskapsförord. skall ingås inför en omedelbartförestående äktenskapsskillnad. Föravtal som ingås långt i förväg är alltsåulan verkan (se andra stycket). Inle heller godtas föravtal som ingås ulan altdet är aktuellt med skilsmässa. Typfallet av godtagbara föravtal är att makarnaredan i samband med skilsmässoförhandlingarna löser några av de frågor som rörden ' 9 kap. 13 § i propositionsförslaget. kommande bodelningen.Genom att betänketid kan komma att föregå Prop. 1986/87: 1äktenskapsskillnaden och det inte finns någon skyldighet att förrätta bo- 10kap. ÄktB delning förrän skilsmässodomen är klar, om inte den ena maken begärdet (jfr 9 kap. 1 § första stycket), kan det komma att förflyta en viss tidinnan föravtalet fullföljs eller ersätts av bodelningen. skall vara skriftiigt och undertecknatav båda makarna. Om formkraven inte har iakttagits är avtalet ogiltigt.Muntliga avtal kan således inte längre godtas som föravtal (jfr avsnitt 2.4.3 iden allmänna motiveringen). Någon bevillning av handlingen behövs inte. Karaktäristiskt för föravtalet är alt del gällerendast i förhållandet mellan makarna. Det har således ingen sakrältslig verkan.Även om avtalet går ut på alt viss bestämd egendom skall överföras vidbodelningen från den ena maken lill den andra, får denna överensskommelse ingenverkan mot den överlåtande makens borgenärer. far således inteverkställas vid bodelningen, om ett verkställande skulle kränka någon borgenärsrätt. Om en makes egendom inte räcker lill för att täcka hans eller hennesskulder, kan avtalet enligt huvudregeln verkställas utan att ansvar föreftergift vid bodelningen inträder (13 kap. 1 §) - bara om den övertagandemaken av sin egendom överlämnar utmätningsbar egendom till motsvarande värde. Ett föravtal behöver inte innehålla enbart hurvissa tillgångar skall fördelas. Det kan reglera även andra frågor som hängersamman med bodelningen, t.ex. hur värderingen av egendomen skall göras ellervilka andelar som vid bodelningen skall tillkomma makarna. Avtal som makar i annat fall har ingått om kommandebodelning är ulan verkan, om det inle har upprättats och registrerats enligtföreskrifterna i ÄktB om äktenskapsförord. Endast genom atl i äktenskapsförordgöra egendom till enskild eller göra enskild egendom till giftorättsgods kansåledes makar avtala på om resultatet av en eventuellt kommandebodelning. Vad som skall ingå i bodelning I 10 kap. finns bestämmelser om vilken egendom somskall ingå i bodelningen. I de sakkunnigas förslag har begreppetgiflorättsgods slopats. Som förat har framhållits (bl. a. i avsnitt 2.4.1 i denallmänna motiveringen) har emellertid begreppet giftorältsgods behållits iÄktB. Kapitlet har därför fått en något annan utformning än vad de sakkunnigahar föreslagit. Efter den grandläggande regeln om bodelning i 1 §finns bestämmelser om vilken egendom som är undantagen från bodelning (2 och 3§§). I 4 § finns en bestämmelse som möjliggör atl enskild egendom dras in ibodel- ningen.Den avslutande 5 § innehåller en hänvisning till bestämmelser i /87: 1 lagen (1927:77) om försäkringsavtal. 10 kap. 1 § ÄktB Vid bodelning skall makarnas giftorättsgods delas mellandem. Bodelning skall göras medutgångspunkt i egendomsförhållandena den dag när talan om äktenskapsskillnadväcktes eller, om äktenskapet har upplösts genom den ena makens död utan attett mål om äktenskapsskillnad pågick, den dag då dödsfallel inträffade. Varjemake är skyldig alt tills bodelningen förrättas redovisa för sin egendom ochför sådan andra maken tillhörig egendom som han eller hon har haft hand om.Makarna är även i övrigt skyldiga att lämna de uppgifter som kan vara avbetydelse vid bodelningen. (Jfr 10 kap. 1 och 2 §§, 5 § förstastycket första meningen och 6 § i de sakkunnigas förslag) Enligt huvudregeln är detgiftorättsgodset som skall vara föremål för bodelningen. Vad som ärgiftorättsgods framgår av 7 kap. 2 §. Atl enskild egendom ibland kan dras in ibodelningen och då skall behandlas som giflorättsgods framgår av 4 §. I 2 och 3§§ finns regler som undantar viss egendom från bodelning. Vid bodelning med anledning aväktenskapsskillnad skall delningen göras med utgångspunkt i deegendomsförhållanden som gällde den dag när talan om äktenskapsskillnadväcktes. Vad en make förvärvar genom t.ex. eget arbete, arv eller gåva efterden dagen ingår således inte i den egendom som skall omfattas av delningen.Avkastning av giflorättsgods som fanns den dagen skall däremot ingå ibodelningen, oavsett om avkastningen avser tid före eller efter den angivnadagen (med visst undantag som strax skall behandlas). Sakligt sett innebär denya reglerna ingen ändring i förhållande till gällande rätt, som dock har enannan formell konstruktion (enligt 11 kap. 6 § GB blir vad en make förvärvar efterdet att talan om äktenskapsskillnad har väckts enskild egendom, om det dömslill äktenskapsskillnad eller en make avlider under skillnadsmålets gång). Det kan ibland uppslå skildameningar om vilken make som äger viss egendom. I gällande rätt erbjuder 6 kap.9 § GB makarna en möjlighet att skapa elt särskilt bevis om det. Om makarna harupprättat en förteckning över egendom som tillhör vardera maken eller en av democh bekräftat förteckningen på heder och samvete samt försett den med intyg avvittnen om underskrifterna och datum för underskrifterna, gäller förteckningenvid tvist om vilken av makarna egendomen tillhör om det inte visas eller pågrand av särskilda omständigheter kan antas att den är oriklig. ' Första stycket har ändrad lydelse ipropositionsförslaget.