prop · GA0338 · 1986-12-31 00:00:00 — Artikeln bör därför kompletterasmed en hänvisning till berörda kungörelse. Kammarkollegiei:Kammarkollegiet har inte något att erinra mot att bestämmelsen om åriigsuveränitetsavgift utgår. Avgifterna representerar obetydliga belopp.Betalningen har också upphört . Artikel 3 Prop. 1986/87: 38 Kammarkollegiet:Om det är förenligt med begränsningarna i innehavarnas förfoganderätt att ansedem som ägare av suveränitetsholmarna kan diskuteras. Innehavarnas rättinnefattar emellertid holmarnas huvudsakliga bmkningsvärde. Det ekonomisktmätbara värde av holmarna som därutöver kan finnas är säkert relativtblygsamt. Ur denna synvinkel skulle det därför kunna sägas att egenfliganledning saknas att hävda fortsatt staflig äganderätt fill holmarna, omallmänna synpunkter i övrigt talar för att de enskilda innehavarna bör äga dem.Enligt skulle äganderättens övergång till de enskilda kunnamedföra fördelar i fastighetsbildningssammanhang och vid ordnandet avholmarnas framtida förvaltning. Härvid får dock framhållas att tillräckligklarhet i fastighetsbildningssammanhang torde vinnas om 10 § lagen (1970:989)om införande av fastighetsbildningslagen kompletteras med en uttryckligbestämmelse att vad som gäller om ägare enligt fastighetsbildningslagen skallgälla även innehavarna av de svenska suveränitetsholmarna. I anslutning tiUlänsstyrelsens förslag om samfällighetsförvaltning av de svenska holmarna börerinras om att samfällighetsförvaltning kan avse även servitut eller annansärskild rätfighet som hör till flera fastigheter gemensamt. De svenskainnehavarna behöver således inte tillerkännas formell äganderätt till holmarnaför att de i utredning avsedda intressena skall blitillgodosedda. Ett uttryckligt stadgande att innehavarna äger holmarna tordeinte heller krävas för att de av fömtsättaskifteskompletteringarna på de finska suveränitetsholmarna i skallkomma tiU stånd. Även enligt den finska skifteslagstiftningen kanskiftesåtgärder avse rättigheter utan helt äganderättslig karaktär. Att detfinns omständigheter, som talar för att staterna t. v. bibehåller sin formellaäganderätt tUl holmarna, framgår av kollegiets följande kommentar tillartiklarna 5 och 6 i förslag. Kammarkollegiet är med hänsyn tUldet anförda inte berett att tillstyrka att innehavarna tUlerkänns äganderättentiU suveränitetsholmarna. Kammarkollegiet:Länsstyrelsen synes genom denna artikel vilja få fastställt att rättsreglernai innehavarnas hemland i princip skall gälla för fastighetsförhållandena mellaninnehavarna på holmarna, medan förhållandena i övrigt på holmarna skallregleras enligt rättssystemet för det land där holmarna är belägna. Avgränsningenav de rättsregler som endast rör innehavarnas inbördes förhållanden mot övrigarättsregler på holmarna är emellertid förenad med vanskligheter. Sålundainrymmer exempelvis reglerna om jakt moment vid vilkas behandling knappast kanbortses från vad som gäller för omgivande eller angränsande områden i det landdit holmen statsrättsligt hör. Detsamma kan gälla beträffande flera av deförfattningsbestämmelser som avses i artikelns tredje stycke, t.ex.rättsreglerna om fastighetsbildning som innefattar moment av klartoffentligrättslig karaktär. Om de i artikeln avsedda rättsreglerna iinnehavarnas hemland skall tillämpas så snart det gäller innehavarnas inbördesintressen, måste garan- tierskapas för effektiv samordning med rättsförhållandena och de ansvari- Prop.1986/87: 38 ga myndigheterna i det land där holmen är belägen. Möjligheten attge den finsk-svenska gränskommissionen befogenhet att behandla sådana samordningsproblembör övervägas. I vad mån de i artikeln avsedda svenska författningarna harmotsvarighet i har inte klargjorts i utredning. Iavsevärd utsträckning torde emellertid de aktuella fastighetsindelningsfrågornavara behandlade i den finska jordskifteslagen. Kammarkollegiet:Det bör i arfikeln klart sägas ut att de i artikeln behandlade gränsfrågornaavser suveränitetsholmarnas yttergränser. De enligt arfikelns andra styckeföreslagna reglerna om gränser, som följer ändringarna i suveränitetsholmarnasstrandlinjer, aktualiserar ett system med vandrande gränser som i väsenflig månavviker från vad som gäller för omgivande och angränsande fastigheter. Vadbeträffar erosionens inverkan på holmarnas gränser synes också förslaget geuttryck för en annan uppfattning än den som måste ha legat till grund för denfinsk-svenska suveränitetsholmsutredningens uttalande om inlösningsrätten förde ero-derade områdena, (se Nordisk utredningsserie : 26, s. 45 spalt 2). Länsstyrelsensförslag torde hänga samman med dels att fömtsatt att innehavarnaskall få äganderätt till holmarna, dels att innehavarna hittUls tydligen somregel nyttjat holmarna i beflnfligt skick med anslutande uppgrundningar.Konsekvenserna av det nya systemet i förhållande till angränsande elleromgivande fastigheter såväl med som utan karaktär av suveränitetsholmar verkarinte helt genomtänkta. Frågan vad som skall gälla beträffande gränserna för en suveränitetsholme,efter det att suveränitetsegenskapen bortlagits, lämnas också obesvarad. Gängseuppfattning torde ha varit att suveränitetsholmarnas gränser blivit fasflåstaefter den sträckning som kunnat bestämmas enligt ägout-bytesmaterial.Det föreligger enligt kollegiets åsikt knappast tillräckliga skäl att gå fråndenna princip. Innehavarna torde likväl kunna tillerkännas rätt att i någon månnyttja uppgrundningar i enlighet med grunderna för 1 kap. 6 § jordabalken. Deti arfikelns tredje stycke nämnda förfarandet "enligt reglerna i det landdär holmen är belägen" torde för svensk del närmast avse reglerna omfastighetsbestämning i 14 kap. fastighetsbildningslagen. Om länsstyrelsensförslag om föränderliga gränser för suveränitetsholmarna genomförs, bör 14kap. fastighetsbildningslagen kompletteras med en föreskrift försuveränitetsholmarna till innebörden Uknande den bestämmelse som finns i 14kap. 4 § samma kapitel rörande omfattningen av allmänt vattenområde. Kammarkollegiei:Kammarkollegiet vill inte bestrida att möjligheter måste finnas att vid ändrade förhållanden ta bort suveränitetsegenskapen för en holme. KoUegiet motsätter sig inte heller att finsk-svenska gränskommis sionen anförtros att besluta i sådana frågor. Ett borttagande av suveräni- 23 tetsegenskapenförutsätts enligt förslag medföra att holmen Prop. 1986/87: 38 blirbefriad från de särskilda restriktioner som gällt på grund av denna egenskap.Borttagandet av suveränitetsegenskapen får också till följd att rättsystemet idet land dit holmen hör bUr tillämpligt i hela sin vidd. Därvid torde vissa ilänsstyrelsens utredning inte närmare beaktade konsekvenser, särskilt ilagfarts- och inteckningshänseende och i frågor som gäller beståndet av den dittillsvarandeägoindelningen på holmen, bli aktualiserade. I den mån de befintligakomplikationerna inte befinns vara av den art att de egentligen bör betraktassom absoluta hinder mot att suveränitetsegenskapen tas bort, bör ettbibehållande av vederbörande stats äganderätt kunna bidra till attsvårigheterna i övergångsskedet går att avhjälpa. Upp-ordnandet av oklara fasfighetsförhållandentorde i detta skede lättast kunna ske genom överlåtelser från statens sida ochandra åtgärder under statlig medverkan. Kuivagangasoch Kuusijärvi byars samt YUnenJoki hemmans gemensamma skifieslag: Förslagetatt lägga på den finsk-svenska gränsälvskommissionen uppgiften att handläggafrågor som rör suveränitetsholmarna avstyrkes. Gränsälvskommissionenshittillsvarande befattning med frågor som rör gränsälvarna har av älvdalensbefolkning fått skiftande omdömen. Päkkiläbyamän: Artikeln bör helt utgå. Förslaget att beslut om suveränitetsegenskapernasborttagande skall fattas av finsk-svenska gränsälvskommissionen kan vi ejacceptera. Det har visat sig svårt att i gränsälvskommissionen få ledamötermed förankring hos befolkning. beslut ärnäst infill omöjliga att påverka och deras beslut utan apell. Bilaga 4 Prop. 1986/87: 38 överenskommelse mellan omsuveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar Regeringarna i och har kommit överens omföljande: Med suveränitetsholmar avses i denna överenskommelse deholmar, delar av och uddar vilka är belägna i , Muonio och Könkämäälvar och vilkas rättsliga särställning bygger på gränsregleringstraktaten den20 (8) mellan och , ägoutbyteskonven-tionen den17 (5) mellan samma parter, samt den av Konungens av ochKejsarens av befullmäktigade kommissarier den 26 september 1823avgivna deklarationen om fastställelse av riks-gränsägoutbytet. Översuveränitetsholmarna har uppgjorts förteckningar som undertecknats den 4 ochden . Genom överenskommelsen om partiell fastställelseav översyn av mellan och har vissa holmarförlorat sin karaktär av suveränitetsholmar. Närmare bestämmelser om suveränitetsholmarna har meddelatsi en av de ovan nämnda kommissarierna utfärdad kungörelse, vilken är intagen iett protokoll av . De i första och tredje styckena nämnda handlingarnaredovisas i Nordisk Utredningsserie (NU 1975:26 och 27)'. De bestämmelser om suveränitetsholmarna som finns upptagnai dokument omnämnda i artikel 1 skall fortsätta att gälla, om inte annatframgår av denna överenskommelse. Bestämmelserna i gränsregleringstraktaten den 20(8), Artikel II Qärdestycket om årlig avgift skall inte gälla längre. De suveränitetsholmar som är belägna i innehas medäganderätt enligt finsk rätt och de som är belägna i med äganderättenligt svensk rätt. På de suveränitetsholmar som är belägna i Sverigetillämpas finsk rätt i fråga om äganderätt och begränsad sakrätt, överiåtelseav äganderätt och annat förvärv samt upplåtelse av nyttjanderätt eller av annanbegränsad sakrätt. Finsk rätt tillämpas även i fråga om fastighetsbildning, fastighets- NU 1975:27 utgör den finskspråkiga upplagan avbetänkandet. registrering,lagfart och inteckning. På de suveränitetsholmar som är be- Prop. 1986/87:38 lägna i tillämpas på motsvarande sätt svensk rätt. I den mån finsk rätt skall tillämpas på suveränUetsholmarsom är belägna i är finska domstolar och myndigheter behöriga atthandlägga ärendena. Motsvarande gäller beträffande svenska domstolar och myndigheternär det är fråga om suveränitetsholmar i . Gränsen för en suveränitetsholme har den sträckning somframgår av karta och andra handlingar års ägoutbyte. Om gränsen för en suveränitetsholme är avsedd att följa enstrandlinje, bestäms gränsen enligt medelvattenståndet vid varje tid. En suveränitetsholmes särställning kan hävas, om ändradeförhållanden ger anledning till detta. Ansökan om hävande av en suveränitetsholmes särställningkan göras av vederbörande markägare, kommun eller länsstyrelse hos enderastatens centrala lantmäterimyndighet. Denna myndighet skall bereda frågan gemensamtmed den centrala lantmäterimyndigheten i den andra fördragsslutande staten.Ärendet skall sedan av myndigheterna hänskjutas till respektive regering föravgörande. En överenskommelse om att häva en suveränitetsholmes särstäUningförutsätter att fastigheterna på holmen inte besväras av servitut ellerinteckningar. Upphävandet av holmens särstäUning får inte i sig förändraäganderätt till fastigheterna på holmen. Denna överenskommelse träder i kraft sominträffar närmast efter det att parterna har meddelat varandra om överenskommelsensgodkännande. Till bekräftelse härav har de vederbörligen befullmäktigadeombuden undertecknat denna överenskommelse. Som skedde i i två exemplar påsvenska och finska språken, vilka båda texter har samma giltighet. För : För : 1986/87: 38 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... 1 Propositionens lagförslag ...................................... .... 2 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde 3 1 Inledning ......................................................... .... 3 2 Suveränitetsholmarnastillkomst, betydelse och rättsliga status .. 4 3 Det huvudsakliga innehållet i1986 års överenskommelse 5 4 Föredraganden ................................................. .... 6 4.1 Konstruktionen medsuveränitetsholmarna ....... .... 6 4.2 Tillämplig lag ochjurisdiktion .......................... .... 7 4.3 Äganderätt ellernyttjanderätt ...................... .... 8 4.4 Suveränitetsholmarnas yttergränser................. .... 8 4.5 Framtida ändrade förhållanden ...................... .... 9 4.6 Ägosplittringen på de svenskasuveränitetsholmarna i 10 4.7 Formen för riksdagensgodkännande m.m........... .. 11 5 Hemställan .................................................... .. 11 6 Beslut .......................................................... .. 11 Bilaga1 Sammanfattning av ........ 12 Bilaga2 utkast fill överenskommelse mellan omsuveränitetsholmarna i , Muonio och Känkämäälvar ...................................... .. 14 Bilaga3 Sammanställning av remissyttrandena över ...................................................... 16 Bilaga4 överenskommelse mellan om suveränitetsholmarnai , Muonio och Könkämä älvar 25 Tryckeri, 1986 27