prop · GA03124 · 1986-12-31 00:00:00 — Som nämnts grundar utredningen uppenbariigeninte sitt förslag på att diskriminering faktiskt förekommer i massmedia utan närmaslpå att lagändringen kan antas motverka de homosexuellas känsla av otrygghet ideras sociala relationer. SR kan inte uttala sig om realismen i dettaantagande. Det är likväl SR:s bestämda uppfattning alt utredningens skäl för enutvidgning av straffbestämmelserna i inte kan tillåtas väga tyngre änyttrandefrihetens intressen. SR motsätter sig därför förslaget om ändring i ." ansluter sig lill reservanternas uppfattningatt regeringsformen ej bör ändras. Hovrätten anser att "lagstiftning kanäven leda till alt massmedia mot bakgmnd av vad som inledningsvis sagts omden uppmärksamhet som sjukdomen AIDS väckt - i ännu högre grad än tidigareriktar sin uppmärksamhet på de homosexuellas problem, vilket kan innebäranegativa konsekvenser för opinionsbildningen om homosexuella. Det är frågan omdet finns faktorer i samhället som balanserar dessa risker. Detkan också anmärkas atl skyddet för yttrande- och tryckfriheten bjuder tillsärskild försiktighet." Hovrätten finner vid en samlad bedömning atl delkan sättas i fråga om förslagen om diskrimineringsförbud m. m. nu börföranleda lagstiftning. Kammarrätten i SundsvaU ansluter sig till reservanternabeträffande ändringar i Regeringsformen. Vidare framhåller kammarrätten atlbegreppet "sexuell läggning" är olämpligl. Kammarrätten finner detmycket tveksamt om utredningens förslag bör genomföras med ungefär sammamotivering som . Andra remissinstanser som ocksä ifrågasätterförslagen med samma motiveringar år frikyrkorådlSamråd, kommunoch Svenska läkareförubndet. anser all homosexualitet aldrig kanjämställas med heterosexualiiel och avsiyrker alla förslag. En rad enskilda personer och kristna föreningar motsättersig framför allt inskränkningar i Tryckfrihetsförordningen. Man hävdar bl.a.att ord genom ändringarna skulle bli åtalbara. ASYLRÄTT M.M. Prop. anför alt "Trots kvardröjandefördomar och negativa attityder till homosexuella måste inställningbetecknas som relativt liberal i jämförelse med många andra länders.Förföljelse, förtryck och bestraffning förekommer i vissa länder. Förslaget omen skärpning av asylrätten för homosexuella som förföljs pä gmnd av sinläggning är därför motiverad." Liknande argument och därmed stöd för utredningen framförRFSU, Föreningen kommunal- och landstingsanställda familjerådgivare. RFSL hävdar att "1 dagsläget omfattas den somförföljs på grund av sin homosexualitet (s. k. sexualpoliliska flyktingar)aldrig av 3 § UtlL. I de fall där någon ändå fått stanna i på grund avsådana skäl har det nästan uteslutande varil med stöd av utlänningsförordningen(UtlF) 31 och 33 §§ (av s. k. humanitära skäl). I vissa mycket speciella fallanses också UtlL 6 § (flyktingliknande skäl) kunna tillämpas. Detia innebär alt de s.k. sexualpoliliska flyktingarna harett väsentligt svagare skydd än dem som omfattas av 3 eller 6 § UtlL. Påståendet alt FNs flyklingkommissarie skulle motsätta sigändringar eller kompletteringar av del svenska flyktingbegreppet är felaktigt." Förbundet ansluter sig lill utredningsmajoritetens förslagatt 3 § UtlL bör ändras till att omfatta även de s. k. sexualpoliliskaflyktingarna. kommun är skeptisk och anser att konsekvenserna avförslagen först måste utredas. finner atl dennalagändring ej kan ske med full giltighet utan ändring i Genevekonventionen.Därför föreslår SSKF att verkar för en ändring av densamma med sammalydelse. läkarsällskap framför samma åsikter. Enligt SIVs uppfattning erbjuder nuvarande tillämpning ipraktiken etl lillfredsställande skydd för homosexuella som behöver en fristadi . Tillräcklig anledning saknas att åter, närmasl av enbart formellaskäl, göra ingrepp i flyktinglagstiftningen. En unilateral svensk förändring avflyktingbegreppet i 3 § utlänningslagen, vilken bygger pä den internationellaflyktingkonventionen, bör enligl inte ske. Det kan ifrågasättas om intenuvarande tillämpning av "humanitära skäl", då en persons totalasituation kan vägas in, t. ex. en anknytning som i sig inle ärtillståndsgrundande, i praktiken kan vara mer fördelaktig för de berörda än enstrikt tillämpning av den vanliga asyllagstiftningen. anser all "vad gäller förslaget omasylrätt för de homosexuella torde utredningens förslag vara obehövligt. Enligtpraxis kan nämligen den som är homosexuell och trakasseras härför beviljasuppehållstillstånd av humanitära skäl. Au som ensam nation skulle göratillägg i bestämmelserna om asylrätt för homosexuella kan också få konsekvenserpå det internationella planet som inte kan överblickas. avsiyrkerdärför förslagel." Kammarrätten i , . kommun, MUF,ges , SFR/Samråd, avsiyrker samt liga utredningens förslag. "" 1986/87; 124 frikyrkoråd "delar utredningens uppfattning atlhomosexuell läggning i sig inle får bedömas som negativt i vårdnadsfrågor, därbarnets bästa alltid måste vara utgångspunkten". , Föreningen kommunal- och landstingsanställdafamiljerådgivare är andra remissinstanser som ansluter sig till utredningensuppfattning. tolkar den berörda HD-domen annorlunda ochanser "att domen endast slår fast att en person trots homosexuell läggningunder vissa förulsällningar kan få vårdnaden om sitt barn". Styrelsenanför vidare "I vårdnadstvister där den ena parlen är homosexuell ansersocialstyrelsen alt socialnämnden har atl våga in homosexualiteten som enfaktor bland många andra vid sin bedömning av ärendet. Vägledande förvårdnadsfrågans lösning skall enligl 6 kap. vara "barnelsbästa". När det gäller all bedöma barnets bästa får del bl. a. slorbetydelse lill vilken av föräldrarna barnet är känslomässigt mest bundet ochhos vem barnel själv helst vill bo, i den mån barnets önskningar kommer till uttryck.Mot detta får sedan vägas eventuella negativa effekter som homosexualitetenkan medföra i del enskilda fallet". kommun instämmer i utredningens konstaterande att enförälder som har homosexuell läggning kan ha samma förutsättningar som vilkenannan förälder att vara lämplig som vårdnadshavare. "I delta sammanhangvill socialnämnden också peka på frågan om barnomsorg. Enligt nämnden skallsamma regler vad gäller exempelvis förtursplaceringar gälla för barn som växerupp i homosexuella familjebildningar som för barn i heterosexuella familjer. Homosexueliteteni sig är alltså inte ett skäl till förtursplacering inom barnomsorgen. Underförutsättning att homo- och heterosexuell samlevnad rättsligt jämställs skallockså avgiften för barnomsorg beräknas på likartal sätt för barn i homo- ochheterosexuella familjer." ställer sig bakom utredningen och anför. "Utredningen konstaterar alltså all inga juridiska eller generellapsykologiska skäl talar emot att en homosexuell biologisk förälder färvårdnaden om eget barn eller alt en homosexuell "social" förälder fårvårdnaden om annans barn. Dessa konstateranden är av stor betydelse även förfrågan om två homosexuellas möjlighet atl gemensamt adoptera." RFSL, GAYModeraterna, socialister har gjort liknandeställningstagande. kommun framför att "Vad gäller s. k. närslåendeadoptioneri form av att den efterlevande i ett samlevnadsförhållande adopterar denavlidnes barn skall, enligt socialnämndens mening, samma kriterier gällaoavsett om det varil elt homo- eller heterosexuellt samlevnadsförhållande. Den form av närståendeadoplion som innebär atl den enaparlen i ett homosexuellt samlevnadsförhållande gemensamt med den andra adopterar dennes barn bör principiellt behandlas på samma sätl som huruvida två yQ personer av samma kön skall ha möjlighet alt adopteragemensamt." 1986/87; 124 Kommunen anser vidare "i likhet med utredningen, atttiden inle är mogen för alt tillåta gemensam adoption för två personer avsamma kön. ställningstagande grundar sig inte på föreställningen atlen homosexuell familj skulle vara mindre lämplig som vårdnadshavare ulanpä de attityder mot homosexualitet och homosexuell samlevnad somfortfarande finns i delar"betänkandets ambition att genom konkreta insatser och ändring i lagstiftningenåstadkomma en öppnare och tolerantare syn pä homosexualiteten. All förändraattityder mot och atl förhindra och förbjuda diskriminering av homosexuella avbåda könen bör prioriteras. Vi tror i likhet med utredningen dock inte attsamhället är moget för att ge rätten för tvä personer av samma kön attgemensamt adoptera barn. Vårt ställningslagande innebär inte atl vi tror atlett homosexuellt par som vill adoptera skulle vara mindre kärleksfulla ellervårdande än heterosexuella föräldrar. Vårt ställningstagande gäller enbartbarnets situation och bygger på det faktum, au del fordras en man och en kvinnaför atl etl barn skall bli till. Vi är medvetna om atl detta kan upplevas somdiskriminering framför alll av manliga homosexuella men barnets rätt måstesällas i förgrunden även om det enbart gäller en rådande attityd i samhället.Beträffande närstäendeadoptioner kan vi inte se några hinder med beaktande avnuvarande lagstiftning." Samma ställningstagande som utredningen görs även av ,, SÖ, , kammarrätten i SundsvaU, ,, , kommun. Föreningen kommunal- och landstingsanställdafamiljerådgivare. , samt Adopiionscentrum. , och Läkarförbundetavstyrker men hänvisar främst lill ulvecklingspsykologiska aspekter i sinayttranden. UHÄ genom anför att "Två formerav adoption diskuteras i utredningen. För det första gäller det adoption avbarn utan släklskapsbadn till någondera i paret som vill adoptera. Vi vill intetillstyrka sådan adoption. Den adopterades situalion blir mycket utsatt. Närdet gäller homosexuella synes dessutom denna form av adoption vara av ringapraktiskt intresse. Denna form av adoption sker vanligen med barn från andraländer, och myndigheterna i dessa länder skulle säkeriigen inte accepteraadoptivföräldrar av samma kön. Den andra typen av adoptioner som kan ha större praktiskbetydelse, gäller adoption av barn till en partner i ett homosexuellt parförhållande. Förutsättningen är att den ena av barnels biologiska föräldrar är antingen död eller okänd. Om barnel redan lever med två vårdnadshavare av samma kön skulle barnets rättsliga ställning och känslomässiga trygghet rimligen öka om adoption fick ske av partnern till den biologiska föräldern. Utred ningen redovisar för övrigt att inga känslomässiga störningar eller anpass- 71 ningsproblemhar iakttagits hos barn som redan lever med vårdnadshavare . 1986/87;124 av samma kön. Sådan adoption kan därför te sig rimlig." i vill även tillåta s. k. närståendeadoptioner. anser att "de argument som i olikasammanhang framförts mot rätten till gemensam adoption inte är hållbara. , är det helt avgörande barnels rått till lämpliga föråldrar". Rådettillstyrker att homosexuella som lever i äktenskap eller äktenskapsliknandeförhållanden ges en formell rätt till gemensam adoption. instämmer "i utredningens uppfattning att rättighelsfråganinle ensam kan vara avgörande. Omsorgen om barnel kommer i första rummet. Menom del kan visas att barnet inle har sämre utsikter med två homosexuellaföräldrar än med två heterosexuella, blir rättighetsfrågan avgörande; Detinnebär då en diskriminering pä ett centralt livsområde att vägra homosexuelladen rätt till gemensam adoption som övriga medborgare har (om de efter prövningblir godkända som adoptivföräldrar)." Vidare menar att"Adoptionsfrågan har praktisk betydelse, nämligen när det gäller närslåendeadoptioner,och här är del inte fråga om något tillfälligt utan om en permanentaktualitet." Att legalt möjliggöra närslåendeadoptioner är alltså förRFSU ett ytterst angeläget önskemål. hävdar också att "I de undersökningar somutredningen refererat till finns det emellertid ingenting som stöder påslåendetatt barnet skulle skadas just på grund av omgivningens reaktioner mot attbarnet tillhör en homosexuell familj." Vad beträffar slutsatsen att enadoptionsrätt saknar stöd i rättsmedvetandet, så måste man enligl RFSUs meninggöra följande bedömning. "Del stora flertalet undersökningsresultat somutredningen pekat på visar entydigt att homosexuella inle är sämre barnvårdareän heterosexuella och att barnen i homosexuella familjer inte lider skada varesig av familjeförhållandena eller av angrepp utifrån. Dessa fakta är okända förallmänheten som i stället är offer för traditionella, inrotade vanföreställningar- bevisligen vanföreställningar - om homosexuella. Utifrån dessa svarar man påenkätundersökningar. I ett sådant läge blir det trängande nödvändigt attgrunda ett ställningstagande på de kunskaper vi har och därigenom lämna ettbidrag till upplysning och opinionsbildning. Genom att i stället böja sig fören vilseledd opinion och ställa sin auktoritet bakom elt nej till adoptionsrätt(och äklenskapsräll) befäster utredningen mol sin vilja fördomarna och ger stödåt homofobin. förordar alltså att homosexuella tillerkänns sammarätt till gemensam adoption som gifta heterosexuella äger." RFSL har liknande synpunkter som och hävdar bl. a.att "Frågan om att ge homosexuella sambor möjlighel att ansöka om gemensam adop tion är således en fråga om att ge homosexuellas barn samma formella juridiska trygghet som heterosexuellas barn har , och inte pri märt en fråga om att tillskapa en ny sorts familjekonstellation. Trots detta väljer utredarna atl förorda en fortsatt diskriminering av dessa barn." Förbundet finner det helt oacceptabelt att barn i homosexuella familjer skall frånkännas rättas till den trygghet som anses självklar för barn i heterosexuella familjer. Homosexuella socialister anser all räll lill gemensamadoption bör infö- Prop. 1986/87; 124 ras. Man anför bl. a. att "En annanmycket allvarlig följd av utredningens ställningstagande är att frågan med de s.k. närsläendeadoplionerna inte lösts. Här föreligger ett starkt socialt behovsom berör en alll störte grupp individer, då allt fler barn stannar i vårdnadhos föräldrar som efter skilsmässa i en heterosexuell relation etablerar enhomosexuell sådan. Vi menar alt lösningen av denna fråga måste ske omgående, omså med speciallagstiftning." GA Y Moderater och EKHO anför liknandeargument för att ge homosexuella par möjlighet atl adoptera gemensamt. f\nneT det vikligt"att de rättsliga och sociala förhållandena för sammanboende av samma könförbättras. Vi anser alt så långt det år möjligt homo- och heterosexuellsamlevnad jämställs. Vi stöder därför utredningens förslag att inga hinderskall föreligga att jämställa homosexuell samlevnad med den samlevnadsformmellan kvinna och man som betecknas "äktenskapsliknande förhällande". Äktenskap är förknippat med en rad rättsliga regleri huvudsak med anknytning lill barn, men betraktas också som en social institutionför familjebildning (avlandet av barn) och detta är förbehållet förhällandetkvinna-man. Vi anser inle det vara möjligt all låta två parter av samma köningå äktenskap med varandra utan atl formerna för äktenskapets ingående ändraspå så sätt att den kyrkliga anknytningen försvinner." anför att "Utredningenkonstaterar att del vid homosexuell samlevnad i de flesta fall finns sammabindningar och funktioner som vid heterosexuell samlevnad. Del är såledessjälvklart atl vuxna människor skall ha samma möjligheter atl leva tillsammansoavsett sexuell läggning. Vad gäller äktenskap finner emellertid utredningenalt dagens värderingar om äktenskap är så grundmurade, all det knappast ärmöjligt alt tala om äktenskap mellan två människor av samma kön. Utredningenmenar alt man i ställel i vissa avseenden rättsligt bör jämställa homosexuellsamlevnad med den samlevnadsform mellan man och kvinna som i lagstiftningenbrukar betecknas som äktenskapsliknande förhållanden. CKF delar dennauppfattning." Andra som delar utredningens förslag ochställningstaganden är Rikspo-Usstyrelsen, SÖ, , Stockholmskommun, kommun, kommun, Svenska . Föreningen och landstingsanställda , , Kyrkans Ungdom och . Ärkebiskopen anför att "Äktenskapet är enligl kyrkansmening förbehållet man och kvinna och har enligt vår kyrkas mening tregrundläggande kriterier; - det offentliga avgivna löftet - den sexuella gemenskapen Mol bakgrund härav menar jag alt del vore en fördel omuttrycket 73 "underäktenskapsliknande former" kunde bytas ut mot förslagsvis "un- Prop.1986/87; 124 der i övrigl äktenskapsliknande former". En samlevnad mellantvå personer av samma kön kan, enligt min mening, icke vara äktenskapsliknande.Kristna homosexuella måste, enligt min mening, rekommenderas alt leva i vänskapoch celibat, eftersom sexualiteten hör äktenskapet till. De flesta biskopardelar denna syn trots atl de är smärtsamt medvetna om att detta för mångaenskilda kan upplevas som en börda. Biskoparnas rekommendation är eltevangeliskt råd. Åt varie enskilds situation kan endasi göras rättvisa isjälavården." UHÄgenom tillstyrker utredningens slutsatser dock medtillägget atl en minimiålder bör införas för homosexuella för att få ingå i äktenskapsliknandeförhållanden. Socialstyrelsenanser att samhället genom lagstiftning bör "ge ett påtagligt uttryck föratt en homosexuell relation är en ur samhällets synpunkt fullt accepterad formav samlevnad. Sammaekonomiska sammanflätningar och känslomässiga engagemang präglar en homosexuellförbindelse som en heterosexuell sådan. Som en följd härav och av rättviseskälbör samhället medverka till att i möjligaste mån söka uppnå jämställdhet mellanden heterosexuella samlevnadsformen och homosexuella inom ramen för de prival-,social- och skatterätts-liga områdena." Socialstyrelsenanser atl den av utredningen föreslagna lagstiftningen kräver vissakontrollåtgärder. "Mot bakgrund av att det i 1 kap. 2 § tredje stycketregeringsformen anges atl del allmänna skall värna om den enskildes privatlivbör del enligt styrelsens uppfattning inte utan starka skäl införas nyalagregler som medför att en sä privat omständighet som sexuellt samliv mellantvå parter av samma kön får en laglekniskt avgörande betydelse. Konsekvensernaäven i detta avseende borde ha belysts av utredningen." Styrelsenanför vidare "Förulsällningarna för att införa ett för såväl heterosexueUsom homosexuell samlevnad gemensamt registreringsförfarande borde närmare utredas.I avvaktan härpå vill styrelsen dock framhålla att en särskild lag omsamlevnad mellan två personer av samma kön visserligen kan få vissa negativaeffekter men att man ändå - i avvaktan på en bättre ordning - tills vidareborde kunna införa den. Styrelsen förordar i så fall den variant somföreslagits av ." Etl slutligt ställningstagande bördock anstå till dess familjelagssakkunnigas förslag slutbehandlats. Fleraremissinstanser som , ,frikyrkorådlSamråd, samtliga homosexuellas organisationer, ochKristna studentrörelsen i förespråkar någon form av registrering föralla (civiläktenskap) i enlighet med familjelagssakkunnigas förslag från år1972. Götahovrätt ifrågasätter "om tiden verkligen är mogen för att homosex uell samlevnad från rättslig synpunkl i något avseende skall jämställas med den samlevnadsform som i lagstiftningen betecknas som "äktenskapslik nande förhållanden" eller motsvarande. Ställningslagande till utredning ens förslag att de av familjelagssakkunniga föreslagna reglerna i samtliga 74 avseenden skall omfattaäven homosexuell samlevnad bör anstå till dess Prop. 1986/87:124 familjelagssakkunnigasbetänkande blivit föremål för lagstiftning." Kammarrätteni ifrågasätter "om en rättslig reglering av homosexuellsamlevnad som den utredningen föreslår nu bör genomföras. Särskilt börframhållas att utredningens förslag innefattar alt de regler som familjelagssakkunnigaföreslår i fråga om heterosexuell samlevnad under äktenskapsliknande former isamtliga avseenden skall gälla också för homosexuell samlevnad. Ställning idetta avseende kan självfallet inte tas i vad mån förslagen kommer atlgenomföras blivit avgjord." Vidare anför kammartälten atl "1 förslageltill samlevnadslag använder utredningen uttryckssätlet "samlevnad mellantvå personer under äktenskapsliknande former". Också detta uttryckssättger enligl kammartältens mening anledning till kritik." Kammarrättenframhåller även "att en lagstiftning av den föreslagna innebörden, vilket utlryckssätisom än används, i tillämpningen kan komma all kräva vissa kontrollåtgärderfrån det allmännas sida som nära berör två människors mest intima privataförhållanden. Visserligen kan samma problem hävdas föreligga när fråga är omall tillämpa lagstiftning i fråga om heterosexuell samlevnad. Problemet tordeemellertid bli mer framträdande när fråga är om ställningstagande i frågan omsamlevnad mellan två personer av samma kön. Om en lagstiftning av den nämndainnebörden anses böra genomföras, torde emellertid de nu antydda svårigheternainte kunna undvikas. De framstår som en konsekvens av att den enskildesrättsliga ställning i så fall i olika hänseenden kan komma att bedömas medutgångspunkt i hans sexuella förhållanden." Kammarrätten anser "deti förslagel lill samlevnadslag använda uttryckssäuet "samlevnad mellan tvåpersoner av samma kön under äktenskapsliknande förhållanden" ge anledning tillkritik. Ultrycket ter sig inkonsekvenl mol bakgrund av att personer av sammakön inte avses få möjlighet atl ingå äktenskap med varandra. 1 stället för atldå i en eventuell lagstiftning benämna deras samlevnad äktenskapsliknande synesuttryckssättet "homosexuell samlevnad mellan två personer" vara altföredra. Som utredningen påpekat kan det av utredningen valda uttryckssättetockså komma atl utöva påverkan vid bedömningen av andra rättsliga begrepp såsomnärstående- och familjebegreppen. 1 etl eventuellt fortsattlagstiftningsarbete synes en sådan konsekvens närmare böra utredas." Slatensungdomsråd anser "alt homosexuella skall ha samma rätt atl välja samlevnadsformsom heterosexuella. Möjligheten lill s.k. kyrklig vigsel är självfalletberoende av kyrkans inställning i frågan. Rådet ser därför med slort intressefram emot kyrkans remissvar i frågan. Däremot anser rådet atl homosexuella parskall ha möjlighet till s.k. borgerlig vigsel. En av orsakerna till atl s. k. borgeriigvigsel tillkom var ju bl.a. atl kyrkan inte ansåg sig kunna viga vissa grupper.Självklart tillstyrker ungdomsrådet också utredningens förslag om allhomosexuella skall inordnas i lagstiftningen om samlevnad under äktenskapsliknandeförhåUanden." RFSUavvisar tanken pä registrering i särskild ordning. instäm mer i "utredningens förslag alt homosexuella inordnas i lagstiftningen om samlevnad under äktenskapsliknande förhållanden. Att nöja sig med delta 75 och, som utredningen,avvisa äktenskap för homosexuella innebär emel- Prop. 1986/87; 124 lertidall bara gå halva vägen till likställighet." Vidarebemöter utredningens skäl mot äktenskap för homosexuella. "Utredningen har anfört följande skäl mot äktenskap för homosexuella; 1)Det skulle innebära rält till gemensam adoption, vilket utredningen haravvisat. Detta gör det uppenbarligen omöjligt för utredningen att föreslå rätttill äktenskap. Men om man som förordar rätt till gemensam adoption,bortfaller detta skäl mot äktenskap 2) "Sålänge den kyrkliga vigseln erkänns som konstituerande för ett giltigt äktenskap kan man ifrågasätta om inle samhället i viss utsträckning godtager de religiösa ideologierna bakom äktenskapet (s. 95). (Och dessa är - officiellt oförenliga med homosexuella äktenskap). Etlsådant resonemang är dimbildning. I och med att genom en stegvisgenomförd lagstiftning, påböriad 1863 och fullbordad 1908, har infört borgerligvigsel, har staten tillkännagivit att den godtar att människor grundar sittäktenskap på en hell och hållet icke-kyrklig livsåskådning. Lika litet som mankan säga att statens godtagande av kyrklig vigsel som rättsligt giltigomöjliggör borgerlig vigsel, lika litet kan man säga att förekomsten av kyrkligvigsel principiellt omöjliggör äktenskap mellan homosexuella. En sådan kopplingskulle nog av de flesta icke- troende uppfattas som elt oacceptabeltkyrkligt/statligt ingrepp i den medborgerliga friheten. 3) Iutredningens enkät till allmänheten var positiva till äktenskap för homosexuella, negativa, osäkra. Vi hänvisar till vår kommentar ovan till motsvarande enkätsiffror om adop tionsrätt.