prop · GA0390 · 1986-12-31 00:00:00 — atlge ytterligare information mäste ligga pä förvaltaren. Inget hindrar Prop.1986/87:90 givelvis att förvaltaren ger nägon annan inom sinkontorsorganisation 2 kap. uppgiften att faktiskt besvara förfrågningar frånborgenärerna. Jag anser därför atl även uppgift om den utsedde förvaltaren ommöjligt bör tas in i kungörelsen om konkursbeslulel. Om förvaltaren inte kanutses får emellertid inte den omständigheten medföra attkungörelsen fördröjs. Uppgifterna om förvaltaren fär i sådana fall avvaras. Päden punkten kan ju borgenärerna lätt skaffa sig information hos rätten. Päförslag av lagrådet anges i etl nytt Iredje stycke att kallelsen fillgäldenären skall delges. Angående motiven till denna bestämmelse hänvisas fillspecialmotiveringen under 15 kap. 4 8. Det kan i det sammanhanget finnasanledning att påpeka att den omständigheten att gäldenären inle går att delgekallelsen till edgängssammanträdet inle ulgör någol hinder mot elt beslut omtvångsåtgärder mot honom. Föreskrifter om förfarandet vid prövning avtvångsåtgärder finns i 6 kap. 10 8. Omhögre rätt upphäver ell beslut om konkurs, skall lingsräiten genast kungöra denhögre rättens beslut. Egendomen i boet skall återställas till gäldenären i denmån den inte behövs för betalning av konkurskostnaderna och andra skulder somboet har ådragit sig. Paragrafenöverensstämmer i sak med 2 kap. 27 8 KLförslagel och 26 8 KL. Av lagtextenframgår atl det är fingsrätten som skall kungöra även den högre rätlens beslut. Vadsom utgör konkurskosinader framgår av 14 kap. 1 8. Bestämmelsen i andrameningen är givetvis inle fillämplig i fråga om rättegångskostnader i sambandmed prövningen av en konkursansökan (jfr 2 kap. 23 8). Stockholmstingsrätt har ifrågasatt om regeln atl boet skall beiala konkurskostnaderna idessa fall verkligen är rättfärdig. Enligt tingsrällen är del inte rimligt varesig atl gäldenären skall behöva beiala kostnaderna när han felakfigt harförsatts i konkurs eller atl förvaltaren blir utan ersättning för sitt arbete,om boets egendom inte förslär till betalning av denna. Tingsrätten anser attfrågan om konkurskostnader vid upphävda konkursbeslut bör utredas närmare ochevenluelll regleras särskilt i del nya kon-kurskostnadskapillei. Enligttingsrällen är den rimligaste lösningen atl den konkurssökande borgenären färersätta kostnaderna. Föregen del vill jag framhålla följande. En konkursförvaltare måste givetvis,alldeles oberoende av om talan förs mot konkursbeslutet, genast omhänderta boeloch vidta alla de förvallningsåtgärder som normall är förenade med ellkonkursutbrolt. Förvaltaren bör emellertid relativt snart kunna bedöma huruvidagäldenärens förhållanden är sådana all konkurs-beslutet kan verka tveksamt. Omgäldenären då har fört talan mol beslutet, är del naturiigt att förvaltaren iavvaktan på utgången i högre rält endast vidtar sådana förvallningsåtgärder somär absolut nödvändiga. Detkan naturligtvis ändå inträffa atl konkurskostnader av icke obetydlig omfattning uppkommer. Jag är emellertid inle beredd all nu föreslå all den 206 konkurssökandeborgenären skall bära kostnaäei"na i dessa fall. närenär ju regelmässigt i den situationen att han inte fär betalt för en 2 kap. Del kan för borgenären vara svårt att bedöma om Har t.ex. konkursbeslulel grundals pä en presum- tionsregelom insolvens, kan utgången i högre rätt bero på atl gäldenären förstdå visar all han har fillgängar i sådan omfattning all grund för 1 den situationen bör givetvis gäldenären svara för Enligtmin mening är gäldenären även i övriga fall närmast att svara förkonkurskostnaderna, om konkursbeslulel upphävs i högre rätt. Gäldenärensvetskap om att han kan drabbas av ansvar för konkurskostnaderna bör förmå honomall redan i fingsrätten göra allt för att undvika elt konkursbeslut. Det ärgivetvis ändå länkbart atl tingsrättens beslut i efterhand kan komma atlframstå som materiellt felaktigt även mot bakgrund av vad som åberopades avgäldenären där. Med en annan reglering skulle man emellertid riskera attgäldenären är mindre aktiv än han bör vara i den situationen. Jag förordardärför atl nuvarande ordning behålls pä den punkten. Omdel sedan ell beslut om konkurs har meddelats finns synnerliga skäl för allhandlägga konkursen pä nägon annan ort, kan rätten efler samråd med tingsrättenpå den andra orten bestämma att konkursen skall handläggas av den senaredomstolen. Paragrafenöverensstämmer med 2 kap. 28 8 KLförslagel och 201 8 KL. Överflyttaskonkursen, flyttas även tillsynen fill tillsynsmyndigheten i del senaredistriktet. Detta följer av förordningen (1979:755) om tillsynsmyndighet ikonkurs. Idetta kapitel har sammanförts sådana bestämmelser som i olika avseen- 3 kap.den reglerar konkursbeslulets verkningar. Kapitlet upptar bestämmelser omgäldenärens rådighelsförlusl (I 8) och undanlag därifrån (2 8). Vidare anges (38) vilken egendom som ingår i konkursboet. I paragrafen sägs det bl.a. atl denegendom som kan filiföras boel genom återvinning räknas lill konkursboet.Bestämmelserna om återvinning har däremot intagits i ett särskilt kapitel, 4kap. Särbestämmelser om gäldenärens lön finns i 4 8 och i 5 8 anges vilkenegendom som gäldenären trots konkursen själv fär behålla. Vad som skall ske omförvaltaren och gäldenären inte kan komma överens i frågor som avses i 4 och 588 regleras i 6 §. Kapitlet avslutas med bestämmelser om utmätning vid konkurs(7 och 8 88), om rättegång vid konkurs (9 8) och om förlikning (10 8). Iförhållande till 3 kap. KLförslagel avviker mitt förslag på tvä punkter. Bestämmelserna i 5 8 har i KLförslagel sin motsvarighet i 6 kap. 14 8. Förfarandereglerna i 3kap. 5 8 och 6 kap. 15 8 KLförslagel har därmed Prop. 1986/87:90 kunnatsammanföras lill en paragraf (6 §). Vidare motsvaras 10 8 av 8 kap. 3 kap.13 § KLförslagel. De bestämmelserna anser jag hör bättre hemma i förevarandekapitel. Debestämmelser som har tagits upp i detta kapitel ansluter nära till vad somgäller . Kommitténs förslag har inte väckt någon kritik hos remissinstansernai annat än formuleringsfrågor. Det stora flertalet bestämmelser har genomgåttgenomgripande förändringar i samband med kon-kurslagsreform (prop.1975:6). Paragraferna har därför här lämnats i stort sett okommenterade. Gäldenärensförlust av sin rådighet Sedanelt beslut om konkurs har meddelats, fär gäldenären inte råda över egendom somhör fill konkursboet. Han fär inte heller äta sig sådana förbindelser som kangöras gällande i konkursen. Paragrafenstämmer i sak överens med såväl 3 kap. I 8 KLförslagel som 20 § KL. Enrättshandling mellan gäldenären och nägon annan som företas senast dagen efterden då kungörelsen om konkursbeslutet var införd i Post- och Inrikes Tidningarskall utan hinder av vad som sägs i 1 8 gälla, om det inle visas atl den andrekände lill beslutet eller att del förekom omständigheter som gav honom skäliganledning atl anta att gäldenären var försatt i konkurs. Överlåtelse av ellerannal förfogande över egendom som på grund av detta skall gälla, skall likväl,om konkursboet utan oskäligt uppehåll yrkar det, gå äter mot atl boel ersätterden andre vad han har ulgett jämte nödvändig eller nyttig kostnad. Infriarnägon en förpliktelse mot gäldenären efter den tidpunkt som anges i förstastycket, skall det tillgodoräknas honom, om del av omständigheterna framgåralt han var i god tro. En uppsägning eller annan liknande rättshandling somföretas mol eller av gäldenären efler sagda tidpunkt skall gälla, om det avomständigheterna framgår att den andre var i god och del är uppenbartoskäligt att rättshandlingen blir ogiltig mot konkursboet. Detfinns särskilda bestämmelser om verkan av gäldenärens överlåtelse ellerpantsällning av löpande skuldebrev, akliebrev eller vissa andra jämförbaravärdehandlingar. Paragrafenöverensstämmer med 3 kap. 2 8 KLförslagel och 21 8 KL. Egendomsom ingår i ett konkursbo Tillett konkursbo räknas, i den män inte något annat följer av 2 §, all egendomsom tillhörde gäldenären när konkursbeslulel meddelades eller ttllfallerhonom under konkursen och som är sädan att den kan utmätas. Tillkonkursboet räknas även den egendom söm kan tillföras boet genom Prop.1986/87:90 återvinning enligt 4 kap. j j Paragrafenstämmer överens med 3 kap. 3 8 KLförslagel och 27 8 första stycket KL. Gäldenärenfår behålla lön och inkomst som vid utmätning jämställs med lön, om beloppetinle betalts ut vid konkursens början, samt inkomst av sådant slag somgäldenären förvärvar därefter. Delta gäller dock inte i den mån inkomsten,efter skatteavdrag, uppenbart överstiger vad som behövs för gäldenärens ochhans familjs underhåll samt för annan underhållsskyldighet som gäldenären har.Om rätlen lill pension eller livränta är sådan all den kan utmätas, fårkonkursboet förfoga över den. Vadsom sägs om lön tillämpas också i fräga om periodiskt utgående ersättning förutnyttjande av rätt lill litterärt eller konstnärligt verk eller annal sådant. Gäldenärenär skyldig all underrätta förvaltaren om sådan inkomst som avses i första ochandra styckena. Vill förvaltaren göra anspråk på inkomsten, skall hanunderrätta arbetsgivare eller annan som skall utge förmånen. Innan sädanunderrättelse har lämnats fär förfallet belopp betalas ut lill gäldenären. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 3 kap. 4 8 KLförslagel och 27 8 andra och tredjestyckena KL. Paragrafenhar i förhållande till lagrådsremissens lagförslag formulerats om pä lagrådelsinrådan. Lagrådet anför i sitt yttrande bl.a. följande. I sak innebär förstastyckels reglering alt gäldenären, med den begränsning som följer av stycketsandra mening, får behålla sädana inkomster som enligt 7 kap. 1 8ulsökningsbalken kan ifrågakomma för s.k. löneulmätning. Häri ligger lill enbörjan att sjukpenning m.m. som faller under sistnämnda paragrafs första stycke4 blir inbegripet i vad konkursgäldenär får behålla, nägot som är en nyhet iförhällande till 27 8 andra stycket KL. Vidare är all märka att med den valdaformuleringen i nu förevarande paragrafs första stycke första meningen pension ochlivränta faller in under regleringen där (se 7 kap. 1 8 3 ulsökningsbalken). Enav lagrådets ledamöter har i ell särskilt yttrande pekat pä atl andra stycketbehandlar endast periodiskt utgående ersättning för utnyttjande av rält tilllitterärt eller konstnäriigt verk eller annat sådant. Om ersättning förutnyttjanderätl av angivet slag utgår i form av engångsbelopp kan enligtyttrandet underhällsreglerna i kapitlets 5 8 tillgripas. Jaghar/ö/- egen del ingel alt erinra mot vad som sålunda har uttalats. Gäldenärenhar rält att av konkursboet få ut sådan egendom som enligt 5 kap. 1, 2 och 4 8§ulsökningsbalken undanlas frän utmätning. Istället för 5 kap. I 8 7 ulsökningsbalken gäller atl, om någon annan utväg till försörjning saknas, nödvändigt underhåll får betalas av konkurs- 209 boel lill gäldenären ochhans familj eller annan underhållsberättigad under Prop. 1986/87:90 enmånad från den dag då beslutet om konkurs meddelades eller, om det j pfinns synnerliga skäl för del, under längre lid. Iett dödsbos konkurs tillkommer en sådan förmån som avses i första slyckel dendödes efterlevande familj. 1 stället för andra stycket gäller 18 kap. 5 8 andrastyckel . Paragrafenöverensstämmer i sak med 6 kap. 14 8 KLförslagel och 97 8 KL. Deunderhällsbelopp som kan utgå enligt andra och tredje styckena anses i dagformellt utgöra en konkurskostnad. Av 14 kap. 1 och 2 §§ följer alt dekonkurskostnader som inte kan tas ut ur boel skall ersättas av staten. 1 8 ges en uttömmande uppräkning av de kostnader som anses somkonkurskosinader. I enlighet med vad vissa remissinstanser påpekat anser jagemellertid att nu ifrågavarande kostnader inte bör betraktas somkonkurskostnader. I mitt förslag behandlas därför dessa underhållsbelopp intesom konkurskostnader ulan som konkursboets skuld (massaskuld). Underhåll kansåledes utgå endast om boet förslär fill det. Tvistermellan förvaltaren och gäldenären eller annan i frågor som avses i 4 och 5 88skall prövas av tillsynsmyndigheten på ansökan av förvaltaren, en borgenär,gäldenären eller en underhållsberättigad. Myndigheten skall inhämta yttrandeni den omfattning som behövs för prövningen. Myndighetens beslut gälleromedelbart, även om det överklagas. Beslutet skall efter ansökan ändras, omsenare upplysta omständigheter eller ändrade förhållanden motiverar det. Tillsynsmyndighetensbeslut i ett ärende som avses i första slyckel får överklagas av den vars rältberörs av beslutet. I fråga om sådan besvärstalan Ullämpas bestämmelserna iulsökningsbalken om besvär över utmätning av lön. Paragrafenöverensstämmer i sak med 3 kap. 5 8 och 6 kap. 15 8 KLförslagel saml 27 8fjärde och femte styckena och 98 § andra meningen KL. Sedanbeslut om konkurs har meddelats, får egendom som hör till konkursboet inleutmätas för fordran hos gäldenären. Om det ändå sker, är åtgärden ulan verkan. Ulanhinder av konkurs fär ändå egendom, i vilken panträtt för viss fordran gäller,utmätas för fordringen. Paragrafenöverensstämmer med 3 kap. 6 8 KLförslagel och 23 8 KL. Harutmätning hos gäldenären skett innan beslut om konkurs meddelats, skallverkställigheten fortgå utan hinder av konkursen, om inte någol annat 210 följer avandra eller tredje stycket. Om utmätningssökanden inle hade Prop.1986/87:90 panträtt och om den förmånsrätt som han har vunnit genomutmätningen j p skall gå åter, skall belopp, som enligt ulsökningsbalkenskulle ha betalts till ulmätningssökanden eller annan borgenär som inte hadepanträtt, i stället redovisas till förvaltaren. Verkställigheten skall på begäran av förvaltarenuppskjutas, om del behövs för all borgenärers rätt skall kunna las till varaeller om det finns några andra synnerliga skäl för det. Uppskov fär begärasäven av en borgenär vars rätt kan bero därav. Om en auktion är utsatt, skallkonkursboet beiala den kostnad som blir onyttig genom uppskovet. Hade utmätningssökanden inte panträtt och skall denförmånsrätt som han har vunnit genom utmätningen gä åter, skall ävenutmätningen gä åter, om förvaltaren begär del innan egendomen har blivit såld. Paragrafen överensstämmer med 3 kap. 7 8 KLförslagel och24 8 KL. Rättegång vid konkurs m.m. Pågår en rättegång mellan gäldenären och någon annan omsädan egendom som hör fill konkursboet, får konkursboet överta gäldenärenstalan. Om boet, trots atl det har underrättals om rättegången, inle övertargäldenärens talan, skall egendomen anses inte tillhöra konkursboet. Egendomenfär inle sä länge konkursen pågår utmätas för en fordran som kan göras gällandei konkursen. Om konkursboet övertar gäldenärens talan, filläm-pas beträffandeboets skyldighet att svara för rättegångskostnad vad som i rättegångsbalkenföreskrivs om den lill vilken överiätelse har ägt rum enligt 13 kap. 7 8 sammabalk. Förs talan mot gäldenären angående en fordran som kangöras gällande i konkursen, fär konkursboet inträda i rättegången vid sidan avgäldenären. Gäldenären skall underrätta domstolen om konkursen i defall som avses i första och andra styckena. Domstolen skall lämna konkursboetmeddelande om rättegången. Paragrafen överensstämmer med 3 kap. 8 8 KLförslagel och22 8 KL. Anser förvaltaren all ell förlikningsanbud angående enosäker eller ivisfig tillgäng bör antas, får gäldenären själv med skyldighetatl lämna redovisning till konkursboet utföra tvisten, om han ställer säkerhetför vad som bjuds genom föriikningen. Paragrafen överensstämmer i allt väsentligt med 8 kap. 138 KLförslagel och 78 8 KL. Paragrafen är i gällande lag inplacerad i anslutning lill77 8 KL vari indrivning av fordringar m.m. behandlas. Enligt min mening hörbestämmelsen sakligt sett mera samman med bestämmielserna i förevarande kapitel. 1 78 8 KL sägs all föriikningsanbud fär antas om förvaltarenfinner budet fördelaktigt för boel. Del torde stå klart att del ligger inom förvaltarens 211 befogenhetatt själv bestämma om ett förlikningsanbud angående ivisfig Prop. 1986/87:90eller osäker lillgång skall antas. Han bör därvid givetvis se fill vad som kan3 kap. anses vara fördelaktigt för boet. kan det i enlighet med 7kap. 10 8 mitt förslag föreligga skyldighet för förvaltaren alt höratillsynsmyndigheten och särskilt berörda borgenärer innan han godtar ettsådant anbud. Det är därför inte mofiverat att behålla bestämmelsen all budetfår antas om förvaltaren finner del fördelaktigt för boet. Enligt7 kap. 10 8 är förvaltaren skyldig alt i viktigare frågor höra även gäldenären,om del lämpligen kan ske. Den bestämmelsen bör, som lagrådet påpekar, ges deninnebörden att förvaltaren skall höra gäldenären innan han antar ellförlikningsanbud, om det inte finns grundad anledning att anta atl gäldenäreninle vill göra bruk av sin rält eller del föreligger svårigheter att få kontaktmed gäldenären. Det finns emellertid ingen garanti för all gäldenären alltidfär kännedom om förlikningen och faktiskt kan utnyttja den rättighet somtilläggs honom i denna paragraf Gäldenärenär redovisningsskyldig gentemot konkursboet för vad han lyckas uppnå genom attsjälv utföra tvisten. Härav följer att gäldenären, i den mån han inle kan fä utkostnaderna av motparten, bör kunna fä ersättning av konkursboet intill delbelopp som motsvarar mervärdet av det som vunnits lill boel. Träffar gäldenärenen förlikning som är mer fördelaktig för boet än den förvaltaren kunde uppnåtorde gäldenären ocksä kunna fä ersättning för sina kostnader intill det beloppsom motsvarar mervärdet. Om däremot gäldenären förlorar tvisten synes del medhänsyn till syftet med bestämmelsen uteslutet att konkursboet skall svara förrättegångskostnader som uppkommit efter det atl gäldenären övertagit talan. Allborgenären är redovisningsskyldig gentemot boel för vad han kan vinna bör, somlagrådet påpekar, framgå direkt av lagen. 4.1.4 4 kap. Återvinning till konkursbo Äiervinningsbesiämmelsernahar samlats i elt kapitel. Bestämmelserna 4 kap. motsvarar 28-40 c 88 KL ochupptas i samma ordningsföljd som i KL. Kapitlet omfattar fyra avsnitt. Underrubriken (14 88) upptas vissa undanlag frän återvinningsaml definitioner m.m. (motsvarar 28-29 b 88 KL). I nästa avsnitt.Förutsättningar för återvinning, redovisas de olika fall där återvinning kanäga rum (5-13 88, motsvarande 30- 38 8§ KL). Under rubriken av återvinning(14- 18 88) avhandlas vad återvinning närmare innebär såvitt avseråterbäringsskyl-dighel m.m. (motsvarar 39-40 a 88 KL). I del sista avsnittet.Talan om återvinning m.m. (19 - 21 88) regleras processuella frågor. Där finnsocksä en regel rörande bevakningsfrihei för den som med anledning avåtervinning får en fordran i konkursen (motsvarar 40 b och 40 c 8 KL). Densystematiska uppbyggnaden av kapitlet överensstämmer med KLförslagel. KL:s äiervinningsbeslämmelser är i sak oförändrade i KLförslagel, med ell undantag. Delta behandlas i specialmoliveringen till 5 §. De ändringar som skett i övrigl grundar sig på belänkande (SOU 1983:60) Återvinning i konkurs. Inledandebestämmelser -' Prop.1986/87:90 Återvinninglill konkursbo fär pä begäran av boet ske i enlighet med vad somanges i delta kapitel. Återvinning får dock inte ske av 1. betalning av skatt eller avgiftsom avses i 1 8 lagen (1971:1072) om förmänsberättigade skatlefordringar m.m.,om fordringen var förfallen lill betalning, 2. betalning av eller förmänsrättför underhällsbidrag enligt äktenskaps-eller , om bidragsbeloppetvar förfallet till betalning och den underhållsberättigade inte har gynnats päelt otillbörligt sätt. Paragrafenöverensstämmer i sak med 4 kap. 1 8 KLförslagel och 28 § KL. Enligtden nuvarande lydelsen undanlas frän äiervinningsbesiämmelserna betalning avskatt eller allmän avgift som avses i 1 8 lagen (1971:1072) omförmänsberättigade skatlefordringar m.m., om fordringen varit förfallen tillbetalning. Det i lagtexten använda uttrycket "skatt eller allmänavgift" är detsamma som kommer lill användning i II 8förmänsrättslagen (1970:979). Detta begrepp omfattar alla de fordringar påskall, däribland tull, saml avgift som anges lag. Orden "allmänavgift" har ersatts med uttrycket "avgift". Somangetts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.5.2) har kommissionens förslagom att frän återvinning undanta även den förmånsrätt som vunnits genomutmätning inle tagils upp i mitt förslag. Medfrisldag avses dagen då ansökningen om gäldenärens försältande i konkurs kom intill tingsrätten. Hargod man förordnats enligt ackordslagen (1970:847) avses med frisldag i ställetdagen för ansökningen om detta, såvida konkursansökningen har gjorts inom treveckor frän del all verkan av godmansförordnandet förföll eller, närförhandling om offentligt ackord har följt, ackordsfrågan avgjordes. Haretl dödsbo avträtls lill förvaltning av boutredningsman avses med frisldagdagen för ansökningen om detta, såvida boutredningsman har förordnats senare före den dag som annars skulle anses som frisldag. Paragrafenöverensstämmer med 4 kap. 2 § KLförslagel och 29 8 KL. Harflera borgenärer ansökt om gäldenärens försättande i konkurs är fristdagen allräkna från den dag dä den första ansökningen kom in, oavsett om denna föranlettkonkursbeslulel eller inte (2 kap. 21 8). Somnärstående till gäldenären anses den som är gift med gäldenären eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller nedstigande led till gäldenäreneller är besvägrad med honom i rält upp- eller nedstigande led eller så all den ene är gift med den andres syskon samt den som på annat sätt står gäldenären personligen särskilt nära. Som närstående till en näringsidkare eller en juridiskperson anses Prop. '' 4 kap. 1. den som har en väsentlig gemenskap med näringsidkareneller den juridiska personen som är grundad på andelsrätl ellerdärmed jämföriigl ekonomiskt intresse, 2. den som inteensam men tillsammans med en närstående till honom har sådan gemenskap mednäringsidkaren eller den juridiska personen som sägs under 1, 3. den som genomen ledande ställning har ett bestämmande inflytande över verksamhet somnäringsidkaren eller den juridiska personen bedriver, 4. den som ärnärstående lill nägon som enligt 1-3 är närstående. Paragrafen överensstämmer med 4 kap. 3 8 KLförslagel och29 a 8 KL. Avhändelse av fast egendom anses inle ha ägt rum förränlagfart har sökts. Paragrafen överensstämmer med 4 kap. 4 § KLförslagel och29 b 8 KL. Såsom lagrådei anfört inskränker sig den direktabetydelsen av paragrafen, åtminstone i det väsentliga, dels lill bedömningenav ålervinningsfristen, dels till bedömningen av frågan, om gäldenären vidavhändelsen var insolvent eller blev det genom denna. Mitt förslag innebär nuatt temat för den motbevisning som äiervinningssvaranden i vissa fall kanprestera för att freda sig mot återvinning skall vid benefika transaktioneravse gäldenärens sufficiens i stället för hans solvens. Liksom lagrådet villjag med anledning av detta påpeka atl föreliggande lagrum mäste ansestillämpligt ocksä vid denna insufficiensbedömning. Gäller transaktionen fastegendom, blir alltså tidpunkten för lagfartsansökan atl lägga lill grund förprövningen av relationen mellan gäldenärens tillgångar och skulder. En rättshandling, varigenom pä elt otillbörligt sätt enviss borgenär har gynnats framför andra eller gäldenärens egendom harundandragits borgenärerna eller hans skulder har ökats, går åter, omgäldenären var eller genom förfarandet, ensamt eller i förening med annanomständighet, blev insolvent saml den andre kände fill eller borde ha känt fillgäldenärens insolvens och de omständigheter som gjorde rättshandlingenotillbörlig. Närslående till gäldenären skall anses ha sådan kännedomsom anges i första stycket, om det inte görs sannolikt atl han varken hadeeller borde ha haft sådan kännedom. Om rättshandlingen ägde rum före fristdagen,går den äter endast när den har gällt någon närstående lill gäldenären. Paragrafens första och iredje stycken motsvarar 4 kap. 5 8KLförslagel och 30 8 KL. Del andra stycket, som saknar motsvarighet i såväl KLför slagel som KL, motsvarar närmast kommissionens förslag. Det'\ förslå slyckel använda uttrycket "var eller genom Prop.1986/87:90 sitt förfarande blev insolvent" har vållat tvekan irättstillämpningen.