prop · GA03128 · 1986-12-31 00:00:00 — Att köparen är skyldig alt betala för varan sägs Prop.1986/87: 128 inte uttryckligen annat än i art. 53. I denna artikel sägs atl köparens skyldighet atl belala även innebär enskyldighet att vidta sädana åtgärder och att uppfylla sådana föreskrifter för atlbetalning skall kunna ske som kan krävas enligt avtalel eller lagar ochförordningar. Detkan vara fråga om att acceptera en växel, att öppna remburs eller all ansöka omen bankgaranti. Del kan också gälla atl ansöka om valuta eller om tillstånd attfå utföra valuta. Del skall emellertid vara fråga om åtgärder som - enligt vadsom följer av avtalet eller författningar - krävs för aU möjliggöra betalning.Utan stöd i avtalet kan det t.ex. inle fordras all köparen skall acceptera enväxel. Innebördenav bestämmelsen är att en underlåtenhet att vidta åtgärder avifrågavarande slag utgör ett brott mot betalningsskyldigheten. Det är alltsåinte bara fråga om ett befarat avtalsbrott som uteslutande ger säljaren debefogenheter som följer av art. 71-73. Ifall köparen inte fullgör vad somåligger honom enligt bestämmelsen, kan säljaren sålunda sälta ut en tilläggstidinom vilken en åtgärd för betalningens förberedelse skall vidtas och han kanhäva pä samma grunder som vid faktiskt dröjsmål med betalningen (se art. 63 och64). Enviss moisvarighet till det som följer av denna bestämmelse finns i 28 §köplagen och för köplagsförslaget överväger jag en regel av i huvudsak sammaslag som den i konventionen. Artikeln gäller frågan hur priset skall bestämmas när det inte följeravavtalet eller - något mera ordagrant när priset varken uttryckligen ellerunderförstått är bestämt i avtalet och avtalet inte heller ger någon anvisningom hur det skall bestämmas. Ibestämmelsen förutsätts att ett giltigt avtal har träffals trots aU priset intekan bestämmas med ledning av avtalet. Denna fömtsättning har atl göra medbestämmelsen i art. 14 om vad som skall anses utgöra etl giltigt anbud. Förutomatt anbudet måste ange anbudsgivarens avsikt att bli bunden måste del vara såpreciserat att det bl. a. möjliggör elt fastställande av priset. Mot bakgrundav detta skulle art. 55 inle ha någon funktion att fylla annal än för statersom gjort förbehåll för konventionens avtalsdel (dvs. a. art. 14) och somgodtar att ett giltigt avtal kan komma lill stånd utan att priset följer avavtalet. Som har framhållits i samband med art. 14 kan del dock förekomma attparterna skall anses ha gett tillräckligt tydligt uttryck åt sin avsikt att blibundna för att ett giltigt avtal skall ha kommit till stånd utan att det finnsnågon hållpunkt för prisets bestämmande. Omett giltigt avtal har kommit till stånd - och priset inte följer av avtalet -skall parterna anses ha hänvisat till det pris som allmänt fillämpas vid tidenför avtalsslutet för varor av samma slag vilka har sålts under jämförbaraförhållanden i den ifrågavarande branschen. Detär alltså det allmänt tillämpade priset och inte säljarens pris som skall gälla. Vidare skall parterna anses ha hänvisat till prisnivån vid avtals- tillfället och inle vid avlämnandet. Det sagda gäller dock bara om inget tyder på motsatsen. Regeln utesluter med andra ord inte att hänsyn kan tas lill säljarens pris, om delta med hänsyn till omständigheterna ter sig natur- 134 ligt.Finns det något som gör att del ligger närmare fill hands alt la hänsyn Prop.1986/87:128 lillprisnivån vid avlämnandet, torde inle heller delta vara uteslutet. dethär gäller är alltså om huvudregeln skall frångås i vissa fall trols atl det inlekan hävdas atl parterna ens underförstått har kommit överens om någotsom avviker från huvudregeln eller att något sådant av andra skäl kansägas följa av avtalet. Uttrycket"det pris som allmänt tillämpas" ligger mycket nära uttrycket"gängse pris" (se art. 76) men uttrycken skall förmodligen inte gesexakt samma innebörd. "Gängse pris" torde vara mera begränsat ochligga närmare vad man menar med elt marknadspris. Närpriset inte följer av avtalet, skall köparen enligt 5 § köplagen betala vadsäljaren fordrar, om det inte kan anses oskäligt. Enligt den regel som övervägsför köplagsförslaget skall köparen betala vad som är skäligt med hänsyn tillbl. a. gängse pris vid fiden för köpet. Denna artikel innehåller en speciell regel om hur priset skall beräknas närdet har bestämts efter varans vikt. I tveksamma fall skall priset då beräknasefter nettovikten. Förpackningens vikt skall alltså inte räknas med om dettainte kan anses avtalat eller följer av handelsbmk. Enmotsvarighet till denna bestämmelse finns i såväl köplagen som köplagsförslaget. I denna artikel anges var betalningen skall ske. Platsen för betalningen ärav särskild betydelse vid internationella köp, eftersom valutarestriktioner kangöra atl betalningen blir tämligen värdelös om den sker i etl land varifrånsäljaren inte kan föra ut den. Platsenför betalningen har inte något samband med frågan i vilken valutabetalningen skall ske. Ifall parterna har lämnat den frågan öppen, ger varkendenna eller någon annan artikel i konventionen någon ledning. Platsenför betalningen kan naturligtvis vara bestämd genom avtalet eller t. ex. pågrund av vad parterna har fillämpat i sina inbördes affärsförhållanden. Förde fall atl platsen för betalningen inle är bestämd på något sådant sätt. angesdet i första stycket av den ifrågavarande artikeln vad som skall gälla. Enligtpunkl a skall köparen fullgöra betalningen där säljaren har sitt affärsställe.Till skillnad mot vad som gäller angående platsen för avlämnandet (art. 31 punklc) är det inte platsen där säljaren hade sitt affärssiälle vid avtalsslutetutan hans affärsställe vid tiden för betalningen som åsyftas. Detta framgår bl.a. av andra styckel som reglerar följderna av att affärsstället har flyttats efleravtalsslutet. Hur hänvisningen skall uppfattas om säljaren har fleraaffärsställen eller saknar affärsställe framgår av art. 10. Ipunkl b ges en sårskild regel för de fall att betalning skall ske mol överlämnande av varan eller dokumenl avseende varan. 1 så fall skall betalningen ske där överlämnandet äger rum. Huruvida betalning skall ske mol överlämnande av varan eller dokumenl är något som avgörs av avtalel - t. ex. en i avtalet inlagen leveransklausul - eller av handelsbruk. Doku ment som kan komma i fråga är desamma som säljaren kan vara skyldig att tillhandahålla enligl art. 30 och 34, t.ex. konossement, järnvågs- och 135 flygfraktsedlarsamt försäkringspoliser och ursprungscertifikat. 1986/87; 128 påavtalet och omständigheterna kan dokumenten överlämnas direki till köpareneller fill en av köparen anlitad bank. Antingen det gäller själva varan ellerdokument avseende varan, skall överlämnandet och därmed också betalningen skepå den plats som parterna kommit överens om eller som annars kan anses bestämd.Det behöver naturligtvis inte vara en plats i säljarens eller köparens landutan kan vara i ett tredje land. 1 fall betalningen skall ske mot överlämnandeav varan men inget kan anses bestämt om platsen, blir de supplerande reglema iart. 31 angående platsen för avlämnandet också bestämmande för var betalningskall ske. Omköparen inte presterar betalning på rätt plats, kan säljaren göra gällande depåföljder som anges i art. 61, dvs. samma påföljder som vid dröjsmål medbetalningen. Köparen bär med andra ord risken för att betalningen inte kommerfram eller slälls till säljarens förfogande i enlighet med avtalet ellerkonventionens regler. Enligthuvudregeln i första stycket punkl a gäller som nämnts atl betalning skall skedär säljaren har sitt affärsställe vid tiden för betalningen. Om säljarenflyttar sitt affärssiälle mellan avtalsslutet och betalningen, kandetta medföra kostnader i form av t. ex. valutaavgifter som köparen inte harhaft anledning atl räkna med vid avtalets ingående. Av regeln i andra slycketföljer emellertid att det i så fall är säljaren som skall bära alla ökadekostnader som är en följd av att han har ändrat affärssiälle efteravtalsslutet. Attsäljaren ändrar affärsställe innebär däremot inte att köparen är befriad frånskyldigheten att prestera betalning på det nya stället. Huruvida säljarensändring av sitt affärsställe i etl enskilt fall utgör en befrielse-grund förköparen när ändringen orsakat atl betalningen försenats eller inte kunnatfullgöras, är något som får avgöras enligt art. 79 och 80. Dengällande svenska köplagen har inte någon regel om var betalning skall ske (jfrdäremot 3 § skuldebrevslagen). En bestämmelse som i huvudsak motsvararkonventionens art. 57(1) övervägs för köplagsförslaget. 1 denna artikel anges när köparen är skyldig atl betala. Här regleras ocksådet ömsesidiga förhållandet mellan parternas prestationer. Syftet med reglernaär att minska risken för att säljaren inte skall få betalt när han har lämnatifrån sig varan och för att köparen inte skall slå med en ofullbordad ellerfelaktig leverans när han har betalt. Enligthuvudregeln i första stycket skall köparen betala när säljaren ställer varan -eller de dokument till vilka förfoganderätten över varan är knuten - tillköparens förfogande i enlighet med avtalet eller konventionen. För att interåka i dröjsmål med betalningen måste köparen alltså vara beredd att betalasamtidigt med säljarens prestation. Vid vilken fid-punkt säljaren skallprestera framgår av art. 33. Avhuvudregeln följer alltså att köparen inte är skyldig att betala förrän säljaren överlämnar varan eller dokumenten. Säljaren har emellertid å sin sida rätt att göra överlämnandet avhängigt av att betalning sker. Samman taget innebär detta alltså att prestationerna som regel skall utväxlas samti digt och att den ena parten kan hålla inne sin prestation tills den andra presterar. Del sagda gäller om köparen inte är skyldig atl betala vidnågon annan Prop. 1986/87; 128 bestämd tidpunki. Utan slöd i avtalet eller t.ex. handelsbruk gäller emellertid all köparen inte har rätt lill kredit elleranstånd med betalningen och att han inte heller är skyldig atl belala iförskott. - Att köparen som regel har rätt att undersöka varan innan hanbetalar följer av bestämmelsen i iredje slycket. Första slycket kompletteras av bestämmelsen i andra styckelför del fallet att avtalet förulsälter att varan skall transporteras. Med dettaavses atl säljaren enligl avtalet skall sända varan till köparen (jfr art. 31punkt a). Atl så skall ske behöver dock inte vara utlrycklingen angivet iavtalet ulan kan naturligtvis följa av en leveransklausul. Andra stycket saknar däremot betydelse när köparen skallhämta varan hos säljaren och själv ordna med fransporten (jfr art. 31 punkt c)liksom när avlämnandet skall ske hos köparen eller på någon annan särskiltangiven plats dit det i och för sig fordras en transport. I sådana fall som avses med andra slyckel får säljaren isamband med avsändandet uppställa det villkoret att varan eller dokument tillvilka förfoganderätten över varan är knuten inte skall överlämnas till köparen annalän mot att denne betalar. Bestämmelsen medger med andra ord att säljaren sändervaran mot konossement eller något annal dokument som gör att säljaren alltjämthar kontrollen över varan. Med hänsyn till regeln om köparens rätt attundersöka varan före betalningen är det mera tveksamt om säljaren - utan stödi avtalet - får sända varan per järnväg mot efterkrav. De tidigare bestämmelserna i artikeln modifieras av regelni tredje styckel enligt vilken köparen inte är skyldig atl betala innan han harhaft tillfälle att undersöka varan. Säljaren måste med andra ord se till attköparen får möjlighet att undersöka varan innan den lämnas över till honom ochbetalning kan krävas. Detta ulgör inle något praktiskt problem dall köparenskall hämta varan hos säljaren (t. ex. Ex works) eller säljaren skall avlämnavaran hos köparen. Om det däremot är fråga om ett transportköp och säljarenutnyttjar sin rätt enligt andra stycket att göra betalningen till ett villkorför att varan skall få överlämnas till köparen, måste säljaren instruerafraktföraren alt köparen skall få tillträde till varan innan den överlämnas. Regeln i tredje stycket gäller dock inte ulan undantag. Omdet sätl för avlämnande eller betalning som partema har kommit överens om äroförenligt med att köparen får tillfälle att undersöka varan, är köparenskyldig att betala trots atl han inte har haft möjlighet till någonundersökning. Så är fallet om köparen uttryckligen har åtagit sig att betalamot konossement oberoende av om varan kommit fram. Ett sådant åtagande kanemellertid också följa av en leveransklausul (t. ex. ). Enbart denomständigheten att säljaren sänder varan mot dokument fråntar emellertid inteköparen rätten atl undersöka varan före betalningen. Bestämmelserna i den ifrågavarande artikeln motsvarar ihuvudsak vad som följer av den gällande svenska köplagen (1416 o 71 §§) ochden reglering som övervägs för köplagsförslaget. Denna artikel slår fast att köparen skallbetala vid den 137 lidpunkt som är bestämd iavtalet eller följer av avtalet eller konventionen, Prop. 1986/87: 128 utan atldet från säljarens sida behövs någon anmodan eller något iakttagande av någraformaliteter. Syftet med bestämmelsen är att förhindra tillämpningen av sådanai vissa rättssystem förekommande regler som går ut på atl köpesumman inte ärförfallen lill betalning förrän säljaren har framställt en formell begäran. Vadregeln innebär framstår klarast i de fall då tidpunkten för betalningen ärbestämd till en viss dag såsom exempelvis kan vara fallet när köparen har fåttkredit. Ifall inget är bestämt om när köparen skall betala, torde säljarendäremot i praktiken inte kunna avstå från att framställa ett krav på betalning l.ex.genom att presentera en faktura i samband med alt varan eller dokumenlöverlämnas fill köparen. Detta är dock närmasl en följd av reglerna i art. 58.Några andra - särskilda eller formella - förutsättningar förbetalningsskyldighetens inträde än de som framgår av avtalel och konventionengäller inte. Denifrågavarande bestämmelsen saknar direkt motsvarighet i den gällande köplagenmen överensstämmer i sak med vad som följer av 12 §. Den ligger också i linjemed den reglering som övervägs för köplagsförslaget. AvdelningII Mottagandet av leveransen Vid sidan av sin skyldighet att betala för varan är köparen enligtkonventionen skyldig att motta leverans av varan. Hans sistnämnda skyldighet,vilken behandlas i denna artikel, anges i den engelska texten som en plikt att "takedelivery" och i den franska som en plikt att "prendre livraison". Köparensskyldighet att motta leverans av varan består enligt artikeln av två element. Enliglpunkt a skall han vidta alla åtgärder som skäligen kan förväntas av honom föratt säljaren skall kunna avlämna varan ("make delivery", "effectuerla livraison"). Enligt punkt b skall han överta varan ("taking över thegoods", "retirer les marchandises"). Köparensskyldighet enligt punkt a kan gälla åtgärder som måste vidtas för att varanskall kunna sändas till honom såsom att utverka nödvändiga export- ochimportlicenser. Andra åtgärder kan gälla att ingå transportavtal så att varanöver huvud taget kan avlämmnas till en fraktförare eller att lämnainstruktioner för tillverkningen av en vara. När det gäller rena specifikatonerregleras de också av art. 65. Köparensskyldighet enligt punkt b att överta varan innebär att han rent fysiskt skallavlägsna varan från den plats där säljaren enligt avtalet skall hålla dentillgänglig för köparen. Det kan gälla fall där köparen skall ta hand om varanefter en traitsport eller hämta varan när den skall avlämnas genom all hållastillgänglig på säljarens affärsställe eller någon annan särskild plats. Någraregler om köparens skyldighet att motta varan finns inte i köplagen menövervågs däremot för köplagsförslaget. Avdelning III Påföljdervid köparens avtalsbrott. Dennaavdelning inleds med en översikt över de påföljder som kan komma ifråga vidköparens avtalsbrott (art. 61). De flesta reglerna gäller antingen det är frågaom dröjsmål med betalningen eller bristande uppfyllelse av någon av köparensandra förpliktelser. Med andra förpliktelser avses inte då bara de som nämns iart. 60 utan även biförpliktelser som enbart följer av avtalet. 62 behandlas säljarens rätt atl kräva fullgörelse. Det kan gällabetalning, mottagande av leverans eller någon annan fullgörelse. I art. 63regleras säljarens möjlighet att sälla ut en tilläggstid för köparens fullgörelseoch rättsverkningarna av alt en sådan frist har satts ut. Fömlsättning-arna försäljarens rätt atl häva köpet på grund av köparens avtalsbrott anges i art. 64.Avdelningens sista artikel behandlar det särskilda fallet att köparen enligt avtalelskall specificera varans form, mått eller andra egenskaper men inte gör det itid (art. 65). Säljarensrätt till skadestånd behandlas inte i avdelningen på annat sätt än genom enregel i den inledande artikeln. Utförligare regler om skadestånd finns i art.74-77 och 79. Andra bestämmelser utanför avdelningen om påföljder som kan görasgällande vid köparens avtalsbrott är de om befarat avtalsbrott och successivleverans (art. 71-73). En bestämmelse av särskild betydelse när köparen intebetalar är den om ränta i art. 78. Avdelningenär uppbyggd pä principiellt sett samma sätt som avdelningen om påföljder vidsäljarens avtalsbrott (art. 45-52) och nägra artiklar är nästan likalydande. Artikeln innehåller en översikt över de påföljder som säljaren kan göragällande vid köparens avtalsbrott samt ett par bestämmelser av mera speciellkaraktär. Omköparen underiåler all fullgöra någon av sina skyldigheter enligt avtalet ellerkonventionen, får säljaren enligl första stycket utövade rättigheter som angesi art. 62-65 och kräva skadestånd enligt art. 74-77. Vad som åsyftas är -förutom skadestånd - fullgörelse och hävning samt specifikation för köparensräkning. Del anges inte under vilka förutsättningar som de olikabefogenheterna kan göras gällande. Det framgår av de följande artiklarna iavdelningen och av andra bestämmelser i konventionen säsom art. 71-73 ombefarat avtalsbrott och successiv leverans och art. 81-84 om verkningarna av hävning. 74-77 anges bara för vilka föriuster ersättning skall utgå ifall köparenär skadeståndsskyldig. Vilka fömtsältningarna för skadeståndsskyldighet äranges inte utlrycklingen men framgår - på samma sätl som beträffande säljarensavtalsbrott - indirekt av art. 79. Av bestämmelserna i art. 61 och 79 följer atlköparens skadeståndsskyldighet kan begränsas eller falla bort om avtalsbrottetberodde på ett hinder utanför köparens kontroll. Att denna befrielsegrund tordeha liten betydelse när del gäller beialningsförsummelse utvecklas närmare ianslutning till art. 79. Iandra stycket av art. 61 slås fasl alt säljaren inte förlorar sin räll atlkräva skadestånd när han gör gällande andra påföljder. Enligt tredje styckelfår en domstol eller skiljedomstol inle bevilja köparen anstånd när säljaren gör gällande enpåföljd för avtalsbrott. Båda de nu återgivna Prop. 1986/87; 128 reglernahar direkta motsvarigheter när det gäller säljarens avtalsbrott och beräffandebakgrunden till reglerna hänvisas därför vad som har sagts i detsammanhanget (art. 45). I denna artikel behandlas säljarens rätt att kräva fullgörelse. Artikeln molsvararregeln i art. 46(1) om köparens rätt att kräva fullgörelse vid säljarensavtalsbrott. När det föreligger ett avtalsbrott på köparens sida, får säljarenkräva att köparen betalar, mottar leverans av varan eller fullgör sina andraskyldigheter, om inte säljaren har gjort gällande en påföljd som är oförenligmed ett sådant krav. Delframgår av bestämmelsen atl rätten att kräva fullgörelse gäller köparenssamtliga skyldigheter. Den viktigaste är naturiigtvis skyldigheten att betala.Om varan har avlämnats men köparen är i dröjsmål med betalningen, återstår ipraktiken inle någol annat för säljaren än alt kräva betalt för varan. Säljarenär dock inte - som enligl svensk rätt - formellt betagen möjligheten all hävanär köparen fått varan i sin besittning. Om köparen varken har mottagitleveransen eller fullgjort sin skyldighet alt belala, innebär säljarens råtttill fullgörelse att han kan kräva att köparen betalar och mottar leverans avvaran. I den situafionen erbjuder konventionen dock andra utvägar som kanskebättre överensstämmer med säljarens intressen. En möjighet är att häva köpetoch - vid prisfall - kräva skadestånd beräknat enligt art. 75 eller 76. Enannan möjighet är alt säljaren med stöd av art. 88 säljer varan för köparensräkning och tillgodogör sig vad försäljningen ger som avräkning på priset och- ifall det inte förslär kräver köparen på den resterande delen av priset. Påmotsvarande sätt som i art. 46 framgår det av den nu ifrågavarande bestämmelsenatt säljaren inte får kräva fullgörelse om han har gjort gällande en påföljdsom är oförenlig med ett sådant krav. Om säljaren har hävt köpet, får hannaturligtvis inte kräva att köparen skall betala eller motta leverans av varan.Skadestånd är däremot något som inte är oförenligt med etl krav på fullgörelse. Säljarensrält att kräva fullgörelse är liksom köparens underkastad den i art. 28angivna begränsningen att en domstol inte är skyldig atl ge dom på fullgörelseom den inte skulle göra detta enligt sin egen lag beträffande köpeavtal avliknande slag men som inte regleras av konventionen. När det är fråga omskyldigheten att betala torde denna begränsning ha en underordnad betydelse. Dengällande svenska köplagen reglerar bara säljarens rätt att kräva att köparen erläggerbetalning eller vidtar åtgärd "varav dess utbekommande må bero" (28 §).Beträffande köplagsförslaget övervägs däremot regler också om säljarens rättatt kräva att köparen medverkar till köpet. Artikeln reglerar säljarens möjlighet att sälla ul en tilläggstid förköparens fullgörelse och anger en av de rättsverkningar som följer av att ensådan tid har satts ut. Artikeln är en motsvarighet till art. 47 om köparensmöjlighet att sätta ut en tilläggstid för säljarens fullgörelse. Enligtförsta styckel får säljaren sälta ut en skälig tilläggstid inom vilken köparen skall fullgöra sina skyldigheter. Den viktigaste rättsverkan som utsättandet av en lillåggslid har är atl säljaren enligl art. 61 (I) punkt b får 140 hävaköpet om köparen inte fullgör den ifrågavarande skyldigheten inom Prop.1986/87: 128 tilläggstiden. En förutsättning för att säljaren skall fä häva äremellertid att tilläggstiden är så tydligt angiven all det framgår när tidenför fullgörelsen löper ut. Tilläggstiden måste vidare vara av skälig längd. Enliglbestämmelsen i första slyckel kan tilläggstiden gälla vilken som helst avköparens skyldigheter. Säljarens räll att häva är dock bara knuten till attköparen inte inom tilläggstiden har fullgjort sin skyldighet att betala ellermotta leverans av varan. Av art. 54 följer atl köparens skyldighet att belalaäven innebär en skyldighet att vidta vissa åtgärder för att möjliggörabetalning. Vad köparens skyldighet att motta leverans av varan innebär framgårav art. 60. Ett icke hävningsgmndande brott mot någon annan förpliktelse än somnu nämnts kan säljaren inte göra till gmnd för hävning genom atl sätta ut entilläggstid. Enligtandra stycket får säljaren inte göra gällande någon påföljdför avtalsbrott. Detta gäller dock inle om köparen har meddelat att han intekommer att fullgöra sina skyldigheter inom den utsatta frislen. Alt säljarenhar satt ut en tilläggstid gör under inga omständigheter att han förlorar sinrätt till skadestånd på grund av köparens dröjsmål med fullgörelsen. Ocksådetta framgår av andra stycket. Beträffande den närmare innebörden av dessaregler gäller i princip detsamma som har sagts om reglerna i art. 47(2). I denna artikel anges förutsättningarna för säljarens rätt att häva köpetpå gmnd av köparens avtalsbrott. Liksom i art. 49 om köparens hävningsrält vidsäljarens avtalsbrott anges de grundläggande fömtsättningarna i första stycketmedan del av andra stycket framgår att hävningsrätien i en del fall måsteutövas inom en viss lid för att inte gå förlorad. Enligtförsta styckel kan hävningsrätien, på samma sätl som i art. 49, göras gällandepå endera av två gmnder.