prop · GA0327 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1986/87: 27 om fortsatt kreditpolitisk lagstiftning - 1986/87: 27 Regeringenföreslår att anla de förslag som har lagits upp i bifogade uidrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås att giltighetstiden för lagen (1974:922) om kredilpoliliskamedel förlängs med , dvs. lill ulgången av . Vidare föreslås enlag med bemyndigande för regeringen all meddela föreskrifter ombetalningsvillkor vid konsuments kreditköp av varor, tjänster eller andra nyttigheier.Även denna lag föreslås gälla lill ulgången av , 1 1986/87. 1 Förslag till Prop. Lag om fortsatt giltighet av lagen (1974:922) om kreditpolitiskamedel Härigenom föreskrivs atl lagen (1974:922) om kredilpoliliskamedel, som gäller till ulgången av ', skall ha fortsatt giltighet lillutgången av . Lagens giliighelslid senast förlängd 1983:916. 2Förslag till Prop. Lag med bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkorvid kreditköp Regeringenfår meddela föreskrifter om de betalningsvillkor som säljare eller kreditgivareskall fillämpa geniemot konsumenter vid kreditköp av varor, tjänsler ellerandra nyttigheier. Regeringen får också meddela föreskrifter om skyldighet försäljare och kreditgivare alt lämna de upplysningar som behövs förmyndigheternas tillsyn. Dennalag träder i kraft och gäller till utgången av . Genomlagen upphävs lagen (1975:90) med bemyndigande atl meddela föreskrifier ombetalningsvillkor vid yrkesmässig försäljning av bilar. ti /87. Lag om ändring i konsumentkreditlagen (1977:981) Härigenom föreskrivs att 30 § konsumentkrediflagen (1977;981) skall ha följande lydelse. Bestämmelserna i 8 och 9 §§ gäller ej kreditköp för vilkaföreskrifier om kontantinsats har meddelals med stöd av lagen (1975:90) medbemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsviUkor vid yrkesmässigförsäljning av bilar. Bestämmelserna gäller inte heller kreditköp för vilka föreskrifierhar meddelats med siöd av lagen (1985:580) med bemyndigande att meddelaföreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp. Bestämmelserna i 8 och 9 §§ gäller ej kreditköp för vilkaföreskrifter om kontantinsats har meddelats med stöd av lagen (1986:000) medbemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1985:581. Utdragur protokoll vid regeringssammanlräde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , ,, , R. , , , , , Proposition om fortsatt kreditpolitisk lagstiftning 1.1 Lagen om kreditpolitiska medel Lagen(1974:9) om kredilpoliliska medel trädde i kraft den 1 januari 1975.Giltighetstiden begränsades till , dvs. till utgången av . Lagensgiltighetstid har sedan förlängts vid fyra lillfällen, senast till ulgången avår 1986 (prop. 1983/84:43, FiU 14, rskr. 34, SFS 1983; 916). Iskrivelse den 21 augusfi 1986 har fullmäktige i riksbank hemställt omytterligare förlängning av lagens gilfighetstid, dvs. förlängning till ulgångenav . Skrivelsen bör fogas lill protokollet i detla ärende som bUaga 1. Eflerremiss har yttranden över skrivelsen avgetts av bankinspeklionen, försäkringsinspeklionen.Svenska bankföreningen, , . och (försäkringsbolagen) har avgell ettgemensamt yttrande. Ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i delta ärendesom bilaga 2. Lagen om kreditpolitiska medel ulgör den författningsmässiga grundvalenför den kreditpolitiska regleringen. Den ger regeringen befogenhel all på framslällningav riksbanksfullmäktige förordna all får använda olika kredilpoliliskamedel. Sådant förordnande får meddelas om det behövs för att uppnå de mål somstatsmakterna har fastställt för penningpolitiska verksamhet. Enredogörelse för lagens innehåll bör fogas till protokollet i della ärende sombilaga 3. Lagenom kredilpoliliska medel irädde i krafl . Giltighetstidenbegränsades på förslag av finansutskott till . Utskottet ansågatt därefler borde få lillfälle att la ställning till den kredilpoliliskalagstiftningens innehåll och ulformning mot bakgmnd av de erfarenheter som man eflerhand vann. Prop.1983/84:43 innehöll en kort redogörelse för den kredilpoliliska utredningens (E 1980:02)bedömningar och förslag i betänkandet (SOU Prop. 1986/87:27 1982: 52) En effektivarekreditpolitik. Utredningens huvudförslag, införandet av lagreglerade s. k.vita perioder, avvisades som ogenomförbart. Beträffande utredningens förslag iövrigt, som delvis avsåg förändringar av teknisk nalur, uttalade föredragandestatsrådet att de kunde komma att aktualiseras . Riksbanksfullmäktige(majoriteten) har i skrivelsen till regeringen hemställt att giltighetstidenför lagen om kreditpolitiska medel skall förlängas lill ulgången av år 1989.Minoriteten anser att förlängning bör ske endasl till utgången av år 1988.Fullmäktige konstaterar att kreditmarknaden successivt har avreglerats under1980-talet men att lagen, även om den tillämpats i allt mindre utsträckning,bör förlängas eftersom den fyller en viktig funkfion som beredskapslag. Lagenkan snabbt tillgripas om behov föreligger. Fullmäktige har också ,under förutsättning att beslular om en föriängning av lagensgiltighetstid, hemställt atl förordnande utfärdas om kassakrav för bankinslitul. 1.2 Bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkorvid kreditköp Regeringenhar bemyndigats av att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vidvissa kreditköp. Bemyndigandena finns i lagen (1975: 90) med bemyndigande attmeddela föreskrifter om betalningsvillkor vid yrkesmässig försäljning av bilarsamt i lagen (1985: 580) med bemyndigande att meddela föreskrifier ombetalningsvillkor vid kreditköp. Medanledning av en redogörelse i prop. 1985/86: 150 (kompletterings-propositionen)bil. I s. 106 för lillämpningen av de nämnda bemyndigandena uttaladefinansutskottet (FiU 1985/86: 30, s. 38) att en samordning av bemyndigandelagarnaoch övrig kreditpolitisk lagstiftning kunde ha vissa fördelar och atl, iöverensstämmelse med vad som angavs i komplelleringspropositionen, formernaför en sådan samordning borde övervägas i samband med beredningen av frågan omen förlängning av den kredilpoliliska lagen. Utskottet föreslog med hänsynhärtill atl giltighetstiden för lagen med bemyndigande att meddela föreskrifterom betalningsvillkor vid kreditköp skulle anpassas lill giltighetstiden för denkreditpolitiska lagen, dvs. till utgången av är 1986. fattadehärefter beslut i överensslämmelse med utskottets förslag (rskr. 1985/86: 358,SFS 1986: 598). 2.1 Fortsatt giltighet av lagen (1974:922) omkreditpolitiska medel Prop.1986/87: 27 Mittförslag; Giltighetstiden för lagen om kreditpolitiska medel förlängs med treår, dvs. lill utgången av . Fullmäktiges hemställan: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Med undantag för försäkringsbolagen och godtarremissinstanserna att giltighetstiden förlängs. Skälenför mitt förslag: har en långtgående avreglering skett påpenning- och kredilmarknaderna. Likviditetskvoterna för bankerna haravskaffats liksom utlåningsregleringen för finansbolagen. Under är 1986 har denkreditpolitiska lagen endast använts för tillämpning av kassakrav på banker,allmän placeringsplikt för livförsäkringsföretag och allmänna pensionsfondensamt räntereglering (realräntelån eller indexlån) för livförsäkringsföretag. Ifräga om kassakraven på bankerna har , under förutsättningatt beslutar om en förlängning av den kreditpolitiska lagen,hemställt om att nytt förordnande utfärdas beträffande bankinstituten. Regeringensförordnanden om placeringsplikt gäller till utgången av är 1986 och riksbankenstillämpningsföreskrifter gäller t. o. m. . Enligt beslutav riksbanksfullmäktige kommer inte att begäraen förlängning av detta förordnande. Placeringsplikten har inneburit attlivförsäkringsbolagen och allmänna pensionsfonden har ålagts att förvärvaprioriterade obligationer utgivna för slalens, bostadsbyggandets ochjordbrukets långfristiga finansiering. Ävenom den kreditpolitiska lagstiftningen således utnyttjas i ringautsträckning kvarstår behovet av en beredskapslag som kan tillgripas snabbt omden framtida internationella eller inhemska utvecklingen så påkallar. Pägrund av det anförda anserjag, i likhet med riksbanksfullmäktige och flertaletav remissinstanserna, alt giltighetstiden för den kreditpolitiska lagen börförlängas. Förlängningen bör enligt min mening avse år, dvs. Jagvill i della sammanhang erinra om att statsskuldspolitiska kommittén (Fi1983:07) i sitt slutbetänkande (SOU 1986:22) och riksgäldskontorethar föreslagil att bestämmelserna i den krediipolitiska lagen om kassakrav försöver till en föreslagen ny riksbankslag. Till detta kommer de ändringar avdelvis teknisk natur som den kreditpolitiska utredningen föreslagit och somkan komma att aktualiseras fram till Ulgången av . Jagförordar att frågan om sådana ändringar i den kreditpolitiska lagen tas upp isamband med beredningen av statsskuldspolitiska kommitténs förslag. 2.2Bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp 1986/87: 27 Mittförslag: Regeringen ges bemyndigande atl meddela föreskrifier om debetalningsvillkor som säljare eller kreditgivare skall tillämpa gentemoikonsument vid kreditköp av varor, tjänsler eller andra nyttigheter. Lagens giliighelslidanpassas lill vad som föreslås gälla för lagen om kredilpolifiska medel, dvs. Bakgrundentill mitt förslag: behandlade frågan om ett utvidgatbemyndigande för regeringen att förordna om betalningsvillkor vid kreditköp (prop.1984/85; 217, LU 44, rskr. meddelade bemyndiganden att utfärda föreskrifierom betalningsvillkor vid yrkesmässig försäljning av bilar och vid kontoköputvidgades då litl att avse övriga konsumenlkredilköp av varor, tjänster ochandra nyttigheter. Vad gäller kontoköp och övriga konsumentkreditköp, ulombilar, togs bemyndigandet upp i en ny lag, lagen (1985: 580) med bemyndigandeatt meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp. Deskärpta regler för bilkrediter (förordningen (1985: 253) om vissa betalningsvillkorvid yrkesmässig försäljning av bilar, ändrad 1985:611), kontoköp (förordningen(1985:252) om vissa betalningsvillkor vid kontoköp) och andra kreditköp(förordningen (1985:610) om betalningsvillkor vid vissa kreditköp, ändrad 1985;674 och 723) som beslutades av regeringen våren och med stöd bl.a.av det nya bemyndigandet gällde i enlighet med de ursprungliga avsikterna t. o.m. utgången av mars . gäller för kontokrediter en överenskommelse mellankontoföretagen, handeln och om normerande regler avseende bl.a. marknadsföring och amorteringstakt. För andra konsumenlkredilköp gälleråter konsumentkreditlagens (1977; 981) permanenta regler med krav på enkontantinsats på normalt av varans kontanlpris. Isamband med den nämnda riksdagsbehandlingen uttalade alt regeringen -om det enligt regeringens bedömande finns elt behov av den nya bemyndigandelagenäven efler - borde för redovisa skälen för sinbedömning. En redovisning lämnades härefter av föredragande statsrådet i komplelleringspropositionenvåren 1986. Riksdagenbeslöl härefter (FiU 1985/86:30, rskr. 358) att lagen med bemyndigande förregeringen att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp skulleges giltighet fill utgången av och att formerna för en samordning medden kreditpolitiska lagen skulle övervägas i samband med beredningen av fråganom en förlängning av sisinämnda lag. Skälenför mitt förslag: Beträffande ifrågasatt samordning med den krediipolitiskalagen gör jag nu följande bedömning. Den kreditpolitiska lagen innehåller kredilpoliliskamedel som efter förordnande av regeringen kan använda i syfte attuppnå de mål som fastställts för penningpolttiska verksamhel.Regeringens förordnande kan utfärdas pä framställning av . Nuvarandebemyndigande all meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp gerregeringen möjlighet att, i särskilt uppkomna lägen,påverka den privata konsumtionen och därmed Prop. 1986/87: 27 efterfrågeläget iekonomin. Bemyndigandet atl meddela föreskrifter om betalningsvillkor vidyrkesmässig försäljning av bilar ger pä motsvarande sätt regeringen möjlighetatt påverka den betydande del av konsumtionen som avser bilköp. Behov av sådanareslriktioner som här avses kan uppkomma t. ex. i samband med andrapenningpolitiska åtgärder och de mäste dä kunna sättas in med omedelbar verkan.Detta samband utgör dock inte skäl för alt ta in dessa bemyndiganden i denkreditpolitiska lagen med de kreditpolitiska medel som enligt denna kan ställaslill förfogande. För att en samtidig bedömning skall kunna ske bördock i fortsättningen bemyndigandena ges i en gemensam lag vars giltighetstidsamordnas med den som gäller för den kreditpolitiska lagen. Beträffandebehovel av fortsatt bemyndigande anserjag atl de skäl som redovisals i delföregående alltjämt är lillämpliga. I fräga om bilkrediter bör dock bemyndigandelkunna begränsas att gälla på samma sätt som gäller vid andrakreditköp, dvs. att avse de betalningsvillkor som säljare eller kreditgivareskall lillämpa gentemot konsument. Jag föreslår därför att lagarna medbemyndigande atl meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp ochmed bemyndigande att meddela föreskrifter vid yrkesmässig försäljning av bilarersätts med en ny bemyndigandelag vars giltighetstid anpassas till vad somföreslås gälla för lagen om kreditpolitiska medel, dvs. till ulgången av år1989. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lag om fortsall giltighet av lagen (1974; 922) omkreditpolitiska medel, 2. lag med bemyndigande att meddela föreskrifter ombetalningsvillkor vid kreditköp, 3. lag om ändring i konsumenlkreditlagen (1977:981). Förslagetunder 3 har upprättats i samråd med chefen för . Lagförslagenmoisvarar förslag som har prövat och godtagit. Jaganser därför att det inle är erforderiigl att höra lagrådel. Jaghemställer alt regeringen föreslår atl anta de upprättadelagförslagen. 6 Beslut Prop. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har laglfram. 1986/87:27 RIKSBANK Gilfighelstidenför lagen om kredilpolifiska medel (1974:922) löper Ut den 31 december 1986.Med anledning härav vill fullmäktige i la upp frågan om enförlängning av lagen. Lagenom kreditpolitiska medel är en s k fullmaktslag som pro-longerats förviss tid - vanligtvis . Enligt lagen får använda ett kreditpolitisklmedel först efler det atl en hemställan gjorls till regeringen och ettförordnande om att få tillämpa medlet erhållils från regeringen. Kredilmarknadenhar successivt avreglerats . Sålunda har ränteregleringen ochlikviditetskvoterna för bankerna avskaffats liksom uilåningsregleringen förfinansbolagen. Placeringspliklen har också avskaffats för sakförsäkringsbolag. Under1986 har lagen använts för lillämpning av kassakrav pä banker, allmänplaceringsplikt för livförsäkringsföretag och allmänna pensionsfonden samträntereglering (realräntelän eller indexlån) för livförsäkringsföretag. Ävenom lagen således tillämpas i alll mindre utsträckning bör den enligt fullmäkligeprolongeras eflersom den fyller en viklig funkiion som beredskapslag. Lagenkan snabbt tillgripas om behov föreligger. I vad utsträckning della bliraktuellt ålerkommer fullmäktige senare lill i en särskild skrivelse.Fullmäklige vill dock redan nu under föruisättning atl beslutar om enförlängning av lagen hemställa om ett förordnande om kassakrav för bankinstilut.Kassakrav ulgör nämligen ett viktigt komplement lill marknadsoperalioner vid riksbankensräntestyrning. Medhänvisning till vad som ovan sagls får fullmäklige i hemslälla allregeringen målle föreslå alt föriänga giltighetstiden för lagen(1974:922) om kredilpoliliska medel att gälla till ulgängen av . Underförutsättning av beslut att föriänga giltighetstiden för lagen omkreditpolitiska medel fär fullmäktige vidare hemslälla om all regeringen målleutfärda förordnande om kassakrav för bankinstilut. På Fullmäktiges vägnar: Reservation:se fullmäktiges protokoll , § 2. RIKSBANK Utdragur Prop. Skrivelse till regeringen med hemställan om förlängd giltighet av lagen omkreditpolitiska medel m. m. AndersSahlén upptog fråga om föriängd gillighel av lagen (1974; 922) om kredilpolifiskamedel vilken gällde lill ulgången av 1986. Fullmäkflge beslöl att i skrivelse lillregeringen hemslälla atl regeringen måtte föreslå alt föriängagiltighetstiden för lagen om kredilpoliliska medel till ulgången av . Fullmäktigebeslöt vidare att i skrivelsen hemslälla om att regeringen, under förutsättningav beslul alt förlänga lagen om kredilpoliliska medel, målleutfärda förordnande om kassakrav för bankinstilut. Molfullmäktiges beslul reserverade sig , och ,som anförde följande. Vianser, att giltighetstiden för lagen om kreditpolitiska medel endast börförlängas till utgången av med hänsyn lill all ny riksbankslag kan förvänlasträda i kraft från den . Videlar uppfattningen, att regeringen måtte utfärda förordnande om kassakrav för bankinstilut,eflersom dylikt förordnande är etl marknads-konformt medel för inompenningpolitiken. I förslagel till ny riksbankslag (SOU 1986: 22) föreslås ävenatt direkl får rätten alt uppställa kassakrav. Vivill emellertid redan nu också erinra om vår uppfattning, att förordnande inlebör begäras om allmän placeringspliki för livförsäkringsföretag och AllmännaPensionsfonden saml räntereglering (realränlelån eller indexlån) förlivförsäkringsföretag. Dennaparagraf förklarades justerad. Bilaga 2 Prop. Remissinstanserna,med undantag för försäkringsbolagen och har lämnalframställningen om förlängning utan erinran. : I betänkandet "En effektivare kreditpolitik" (SOU1982; 52) uttalade kredilpoliliska utredningen att en kreditpolitisklagstiftning behövs som komplemenl till marknadskonforma åtgärder när riksbankenbehöver rådrum för att komma tillrätta med akuta krissituationer. I sittremissyttrande instämde bankföreningen häri. Riksbanksfullmäktigesäger i den nu remitterade framställningen att lagen, även om den nu tillämpasi allt mindre utsträckning, fyller en viktig funktion som beredskapslag. Deltasynes enligl bankföreningen stä i god överensstämmelse med kredilpoliliskautredningens ullalande. Under förutsättning att den kreditpolitiska lagenfortsättningsvis i enlighet härmed används som en beredskapslag villbankföreningen inte motsätta sig alt den nu förlängs. Karaklärenav beredskapslag bör, som bankföreningen framhöll i yttrandet över nyssnämndabetänkande, innebära iaktiagande av den restriktivitet i tillämpningen av de exiraordinärakreditpolitiska medlen som avses i den gällande lagen men som inle alltid ipraktiken iakttagits. Ett exempel härpå är all den allmänna placeringspliki somalltjämt upprätlhålles för vissa institutioner inle i rådande läge erfordrasför att, som lagen kräver, lillgodose behovel av långfristig kredii ål siateneller för bostadsbyggandet. Lagensberedskapskaraktär bör också innebära att kassakrav utnyttjas främst i akutakriser och endasl under kortare lid; de övriga marknadskonforma kredilpoliliskamedlen bör lillgodose behoven under mera normala förhållanden. Bankföreningenvidhåller sin i andra sammanhang framförda uppfattning att, om kassakrav lillämpas,en lägsla ränla motsvarande bankernas anskaffningskostnad för inlåningsmedelalltid skall av betalas för kassakravsmedel. : vill inledningsvis framhållavikten av att den inledda liberaliseringen av kreditmarknaden fortsätter ochalt reslriklioner och regleringar endast införs om del verkligen föreligger sådanasynneriiga skäl som förulsälts i lagen om kreditpolitiska medel. Sådana skälföreligger inte enligt mening. Samfidigl villSvenska sparbanksföreningen inte motsätta sig att giltighetstiden för lagen föriängssom en beredskapsåtgärd. hemställan omförordnande alt lillämpa den del i lagen om kreditpolitiska medel som avser kassakrav är beredd alt acceptera. Föreningen förutsätter atl också i fortsättningen tillämpar förordnandet så alt kredilmarknadens funktion på lång sikt inte ävenlyras. Regler om kassakrav syftar i första hand till att dämpa konjunk turmässiga svängningar i penningmängden. Kassakrav kan därför aldrig vara ett medel som används konslani oberoende av del omgivande ekono miska lägel. vill i sammanhanget understryka att kas- Prop. 1986/87:27 sakravel är ell medel för alt påverka de konjunkturbelingade likviditetsförändringarnapå marknaden. Reglerna om kassakrav bör däremoi inle användas för atlgenerellt påverka bankernas resullal. förutsätter därföratt kassakravsmedlen snarasl skall bli räntebärande. : Den avreglering av kreditmarknaden som skelt under 80-lalethar Föreningsbankerna välkomnat. Genom att avskaffa räntereringen ochlikviditetskvoterna för bankerna har successivt anpassat den svenska kredilmarknadenlill den internationella ulvecklingen som kreditförsörjningen inom landelblivil både effektivare och billigare för konsumenterna. Behovet av enberedskapslag blir dessutom mindre när slalens kredilförsöijningsbehov minskarmed reducerat budgetunderskott. Några reminiscenser kvarstår dock. Närbehovet av långfristiga krediter för staten och bostadsbyggandet minskar såtorde den allmänna placeringsplikten som alltjämt lever kvar för någrainstitutioner kunna slopas. Förtroendet för att lagen har beredskapenskaraktär ökar när den bara tillämpas i synnerligen angelägna och påkalladesituationer. Restriktivitet med lagens användning inger hos allmänhel ochinstitutioner en stark känsla av omdömesgillt ansvarstagande när läget såkräver. Ienlighel härmed bör också kassakravel för banker bara användas i speciellasituationer och då temporärt. Vår uppfattning är att -närkassakraven lillämpas - skall svara för en skälig ränta. Denna bör åtminstonetäcka bankernas anskaffningskostnad för de inlånade medlen. mån lagen i framliden har karaktär av ren beredskapslag med restriktivtillämpning motsätter vi oss inte all giltighetstiden förlängs till utgången av1989. Försäkringsbolagen:Då frågan om förlängning av giltighetstiden för lagen förra gången var aktuell() anförde försäkringsbolagen bl a följande . "Försäkringsbolagenhar i tidigare sammanhang då fråga varil om förlängning av giltighetstiden förlagen om kreditpolitiska medel och om förordnande om allmän placeringsplikt ochräntereglering för försäkringsbolag motsatt sig lagen som sådan och desstillämpning. Skälelär försäkringsbolagens uppfattning att regleringar på kreditmarknaden är avondo såväl för samhällsekonomin, genom atl obalanser i ekonomin bevaras, som förförsäkringssparandet." Försäkringsbolagensuppfattning är forlfarande densamma, varför bolagen avstyrker förlängning avlagen om kredilpoliliska medel. : I belänkandet "En effektivare kredilpolitik" (SOU 1982: 52)angav den kreditpolitiska utredningen att en kreditpolitisk lagstiftning behövssom komplement till marknadskonforma åtgärder. Isilt remissyttrande över betänkandet anförde föreningen bl a följande: "FinansbolagensFörening finner utredningens analys mycket överty gande och instämmer till fullo i de principiella slutsatserna. Föreningen anser också att LKM använts i överdriven ulslräckning som ej varil lagstiftarens intentioner. Föreningen drar härav slutsatsen att det inte finns några vägande skäl att i fortsättningen bedriva en kredilpolitik i 14 somär uppbyggd på användningen av LKM, Denna bör därför avskaffas Prop. 1986/87:27 och kredilpoUtiken bedrivas enbari med marknadskonforma medel. Atl detla intepå något säll behöver innebära nägra risker visas av att utvecklingeninternationellt gått i denna riklning och alt man i flertaletvästländer klarat sig mycket bra ulan reglerande kredilpoliliska medel.Föreningen hyser stark lilllro till förmåga all uppnå de uppsattamålen med hjälp av en i huvudsak marknadskonform politik. Tillkomsten av enfungerande penningmarknad och den allmänna utvecklingen av den svenska kredilmarknadenhar på ett påtagligt sätt ökat förutsättningarna att bedriva en marknadskonformkredilpolitik."