prop · GA0352 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1986/87:52 om exekutionsväsendets organisation m.m. Regeringen förelägger vad som har tagils upp ibifogade uidrag ur regeringsprotokollet för den åtgärd ochdet ändamål som framgår av föredragandens hemställan. I propositionen föreslås all nuvarande organisalion förkronofogdemyndigheterna ändras så att en kronofogdemyndighet bildas i vatjelän. Förslaget syftar lill atl dels underlätta samarbetet mellankronofogdemyndigheterna och andra organ på central och regional nivå, främstde blivande länsskatiemyndigheterna, dels komma till rälla med personalproblemeni exekutionsväsendet, dels effektivisera kronofogdemyndigheternas arbetsinsatser.Genom atl hela länet föresläs bli kronofogdemyndigheternas arbetsområde kanlokalisering och bemanning av de lokala enhelerna bestämmas utifrån de kravoch prioriteringar som verksamheten ger upphov tUl. Vidare föreslås riksskaiteverket fä lill uppgift att ledaverksamheten i exekutionsväsendet. Syftet med detla förslag är att skapa en effeklivledningsfunktion som har samma styrmöjligheter i exekutionsväsendet som iskatteförvaltningen. Allmänheten föreslås få insyn i kronofogdemyndigheternas verksamhelgenom all myndigheterna skall ledas av en lekmannastyrelse. föreslås nu ta ställning till dessa principiellariktlinjer för exekutionsväsendets organisation. En kommitté avses blitillkallad för atl lämna förslag till hur den nya organisalionen närmare bör ulformas. Omorganisationen skall enligl förslagel genomföras den Ijuli 1988. 1 1986/87. Utdragur prolokoll vid regeringssammanlräde Närvarande:statsministern , ordförande och statsråden , , ,, , , S. , , , , ,R. , , , , , , ,G. Proposition om exekutionsväsendets organisation m.m. Fyrauiredningar har belyst olika problem i nuvarande kronofogdemyndighetsorganisationoch lämnat förslag till lösningar. I de delar förslagen har avsett en ny dislriktsorganisalionhar de inte letl till någon förändring på gmnd av alt de innebära en alllförlångtgående centralisering av den exekutiva verksamhelen fill ell fålal orler ilandel. Sysselsällningspolitiska och lokalpoliliska skäl har anförts molförslagen. Förslagetom en sammanhållen skatteförvaltning har antagits av (prop.1985/86:55, BoU 11, rskr. 82) innebärande bl.a. all en länsskatlemyndighelskall bildas i varje län och atl skall leda verksamhelen iskalleförvaltningen. beslut berör inte kronofogdemyndigheternasorganisation eller verksamhel. En ändrad organisalion av exekutionsväsendethar emellertid fått förnyad aktualitet genom omorganisationen avskatteförvaltningen och jag har därför funnil tiden vara lämplig atl nu la uppdenna fråga. Tidigareuiredningar har uttömmande redovisat de olika problemen i nuvarandeorganisation. Någon ytterligare ulredning harjag inte bedömi vara erforderligför mina överväganden och ställningstaganden beiräffande den nu aktuellaomorganisationen. I stället har kontakter lagits under hand med riksskatteverketsåsom centralmyndighet för adminislralionen av exekulionsväsendet för atl fåbekräftat all problembeskrivningarna i det tidigare utredningsmaterialetfortfarande har aktualitet. Skalteindrivningsut-redningens arbele harförutsatts (prop. 1984/85:100 bil. 9) ha viss betydelse för frågan om landetsindelning i kronofogdedislrikt. Jag har därför från utredningsmannen inhämtutatt en kraftig reducering av anlalet distrikt inte negafivt påverkar hans fortsatlautredningsarbete. Kontakler har vidare förekommit med berörda fackligaorganisationer. Jagkommer att i det följande redogöra för mitt förslag. Då detta grundar sig påöverväganden som har anknytning lill tidigare utredningsmaterial skall jaginledningsvis sammanfalla de tidigare utredningar som är av intresse isammanhanget. 2 Nuvarande organisation . Landetär indelal i 81 kronofogdedislrikt. I varje distrikt finnsen kronofogdemyndighet med en chefskronofogde som chef. 1 , Göteborgsoch kronofogdedislrikt har chefen för myndigheten titeln kronodirektör.På 22 kronofogdemyndigheter är chefen den ende kronofogden. På övriga myndighelerfinns utöver chefen en eller flera kronofogdar. Myndigheterna har dessulomexekutiv personal och kontorspersonal. Myndighetenschef, övriga kronofogdar samt huvuddelen av övrig personal är stationerad påen ort, den s.k. centralorten. I många distrikt finns exekutiv personal ochkontorspersonal stationerad även på andra orter än centralorten, s.k.stationeringar. Kronofogdedisiriklenär i huvudsak utformade på grundval av polisdistrikten men ansluter även tillandra administrativa och judiciella indelningar i landet. Distriktens gränserskär således inte i något fall läns- eller kommungränser. De följer vidare i slortgränserna för fögderier och domkretsar. Anlalet dislrikl varierar i länen. 1fyra län - , , saml - utgör hela länet elldistrikt. I övriga län finns från två upp till nio distrikt, varvid flertalet,eller tolv län, har tre eller fyra distrikt. Ifråga om ytvidd, befolkningstäthet och reseavstånd inom distrikten föreligger sloraskillnader. Ytvidden varierar från knappt fill över 50000och befolkningstätheten per kvadratkilometer från en invånare lill 3562. Dessageografiska och demografiska skillnader inverkar på kronofogdemyndigheternas storiekuttryckt i antal tjänsler. I de ylstora distrikten finns de minstamyndigheterna, omkring 12 tjänster, och det största distriktet med ca340 ijänster har den minsta ytvidden. Administrationenav exekutionsväsendet är delad mellan kronofogdemyndigheterna, ilänet och riksskaiteverket. är centralmyndighet föradministration av exekulionsväsendet. En särskild avdelning inom verkel(avdelning E) svarar för denna uppgifl. Avdelningen är delad i en exekutionsjuridiskoch en exekutionsadministra-liv sektion. Denexekutionsjuridiska seklionen utarbetar föreskrifter och råd för exekutionsväsendet,bevakar statens rätt i vissa kronomål samt för statens talan vid domstol isådana mål. Seklionen handlägger vidare ärenden som rör böleshandräckning iförbindelse med de nordiska länderna samt fastställer innehållet ifackutbildningen inom sakområdet. Den exekutionsadminislrativasektionen planerar och genomför organi sationsförändringsprojekt, ulvecklar arbetsmetoder, planerar den exeku liva verksamheten, samordnar krav på utveckling av ADB-stödet saml ansvarar för uppföljning och kontroll av kronofogdemyndigheterna. Vi dare utarbetar sektionen rutiner och utformar blanketter, meddelar före skrifter och anvisningar, handlägger frågor om personalplanering, rekryle ring, Ijänstelillsältningar, löne- och anställningsvillkor samt arbetsmiljö och samverkansformer inom kronofogdemyndigheterna. I riksskalleverkelsuppgifler ingår även all lill regeringen ge in framställ- Prop. 1986/87:52ning om medel för exekutionsväsendets gemensamma behov och alt avgeanslagsframställning för kronofogdemyndigheterna. i länel svarar för budget och medelslilldelning,löneutbetalningar och vissa personaladminislrativa uppgifier. Med slöd av medels-förvaliningskungörelsen(1964:886) gör årlig inventering hos kronofogdemyndigheterna. Denutövar vidare enligl uppbördslagen fillsyn över skalteindrivningen i länet.Denna tillsynsfunktion övertas fr.o.m. årsskiftet 1986/87 av länsskattemyndigheleni avvaktan på att slutlig ställning las lill kronofogdemyndigheternasorganisationstillhörighet. 2.2.1 Kronofogdemyndigheterna i , ochMalmö Organisationen för kronofogdemyndighelerna i Siockholm,och skiljer sig från övriga kronofogdemyndigheters i landel.Behoven av organisaloriska särlösningar i de tre storsladsmyndigheterna har i försiahand hänförls lill deras sloriek i fråga om arbetsvolym och antal anställda.Vid myndigheten i finns f. n. ca 350 anslällda, i ca 290 ochi ca 150. Som jämförelse kan nämnas atl närmasl därefler istorleksordning kommer kronofogdemyndigheter med cirka sjuttiolalel anslällda. Storsladsmyndigheterna omorganiserades somett resullal av den s. k. storstadsutredningen. Förändringar i verksamhetentill följd av ny lagstiftning, särskilt reformeringen av konkurslagstiftningen1980, ny ulsökningsbalk 1982, införandet av redovisningssystemet för exekutionsväsendet() i hela landet 1984 saml effeklerna av de åriiga anslagsnedskärningarnakrävde dock en översyn av organisationen. De tre slor-sladsmyndighelernautredde därför var för sig förutsättningarna för en förändring av den egnamyndighetens organisation. Delta ledde fram till en ny organisation för de tre storsladsmyndigheternasom i huvudsak följde en gemensam organisationsmodell. Jag återkommer senare till hur övrigakronofogdemyndigheter är organiserade. fick sin nuvarande organisation den1 . Jämfört med tidigare organisation innebär den nya en betydanderationalisering som berör främst ledningspersonalen i myndighelen. Myndigheten leds av en kronodireklör som är chef förfogande finns en stab för ledningsfunktionerna. Direkt lydande underchefen finns vidare enheler för adminislralion, kontroll och revision saml fillsyni konkurs. Den operativa verksamheten delas på en centralavdelning och tvåfältavdelningar. delas i en personalsektion ochen ekonomisektion. Inom personalseklionen finns en grupp för personalfrågoroch en Inom ekonomisektipnen finns en ekonomi- Prop. 1986/87:52grupp och en inlendenlurgmpp. Till skiUnad från övriga kronofogdemyndigheter ilandet har kronofogdemyndigheten i Siockholm egen personaladministration. Dellainnebär all i inte befattar sig med Slockholmsmyndighetenspersonal- och ekonomifrågor på samma säll som med övriga myndigheters i länet. Inomcentralavdelningen finns en enhet för registrering av mål och ärenden som ärgemensam för hela myndighelen. Vidare finns en enhet för införsel förunderhållsbidrag och en för exekutiv försäljning av fast egendom m. m. Försäljningsenhetenåtar sig även fastighetsförsäljningsuppdrag från andra kronofogdemyndigheter ilänet. Slutligen finns en enhel för konkurs och lönegaranti. Till denna ärknuten en specialindrivningsgrupp för bekämpande av ekonomisk brottslighet (S-gmpp). Fällverksamhelenär organiserad i två fällavddningar. De har vardera en kontorsenhel beslåendeav två sektioner. Inom varje sektion finns en grupp för allmänna mål, en förenskilda mål och en för löneexekulion. Denna senare grupp handlägger dock inlemål om införsel för underhållsbidrag utan dessa handläggs, som framgåtttidigare av framställningen, på en särskild enhel i cenlralavddningen. Vardera fällavddningenhar fyra fallenheter för den exekuliva fällverksamhelen. Fällavddningarna svararför verksamheten i var sin hälft av distriktet. Vatje fallenhet har sedan i sintur en geografisk del av fältavdelningens område. Avdelningschefernaär kronofogdar med uppgifl atl administrera den egna avdelningen. De skallockså verka för en enhetUg rättstillämpning mellan avdelningarna och samordnaarbetsformerna mellan centralavdelningen och fällavddningarna. De deltar i ledningsgmppenoch medverkar därigenom i den totala ledningen, samordningen och uppföljningenav myndighetens verksamhet. Chefen för cenlralavddningen ansvarar även för ADB-frågornainom myndighelen och svarar för kontakten med RSV i dessa frågor. Fältenhelschefernaär kronofogdar med uppgift att svara för att enheten arbelar effektivt.Ytterligare uppgifter är bl.a. alt följa rättstillämpningen inom sakområdet.Fältenhetschefen svarar också för enhetens juridiska kompetens iindrivningsarbetet och företräder staten som borgenär i de allmänna målenenligt gällande beslutsordning eller tjänsteföreskrifter. övrigaledande funklioner på enhetsnivå utövas av kronokommissarier som biträderavdelningscheferna med det löpande administrafiva arbetet. Inom fältenheternafullgör kronokommissarierna dessutom exekuliva uppgifter av kvalificerad nalur. Vidvarje fältenhet finns en kvalificerad exekutiv tjänsteman (kronokommissarie)som är operaliv speciaUst. Han handlägger mål som rör gäldenärer med sloraskalleskulder, mål om betalningssäkring saml mål som rör gäldenärer som kräverspeciella arbetsinsatser. Han svarar dessutom för sambandet med S-gmppen i cenlralavddningen. Kronofogemyndigheleni fick sin nuvarande organisation den 1 I likhei med vad som gäUer för kronofogdemyndighelen i Stock- 5 holminnebär den nya organisationen en belydande rationalisering jämfört Prop.1986/87:52 med den gamla. Den berör främst ledningspersonal på olika nivåer. Enkronodireklör är chef för myndighelen. Till förfogande finns en stab för ledningsfunklionerna.Ytterligare funklioner som förts till staben är kontroll och tillsyn samltillsyn i konkurs. För de administrativa uppgifterna finns en särskild enhelsom sorterar direkt under chefen. medverkar i personal- ochekonomifrågorna vilket innebär att myndigheten har samma stöd somkronofogdemyndigheterna i landet i övrigt i dessa frågor. Denoperativa verksamhelen delas som i Siockholm på en cenlralav-delning och tvä fällavddningar. Icentralavdelningen ingår enheter för införsel för underhållsbidrag, exekulivförsäljning av fast egendom m.m. saml konkurs och lönegaranti. Till den senareenheten aren EK-sektion knuten med huvudsaklig uppgift att bekämpa denekonomiska brottsligheten. För den konlorsmässiga hanleringen av de inkommandemålen finns i centralavdelningen en enhet för allmänna mål och en enhet förenskilda mål. Debåda fällavddningarna har vardera en expedition, en löneseklion och trefallenheter. Eftersom måladministrationen ligger på enheler i centralavdelningensaknas de kontorsenheter som finns i organisation. Tvåav fallenheterna består av två fältseklioner vardera och den iredje av en fällsektionsom handlägger mål där gäldenärerna är juridiska personer. 1 och Stenungsundfinns lokalkontor (stationeringar) som är fältseklioner. Beträffandepersonal i ledande ställning och deras ansvarsområden hänvisas lillredogörelsen för kronofogdemyndigheten i Siockholm i föregående avsnitt. Debåda målenheterna i cenlralavddningen leds av vardera en byrådireklör. Kronofogdemyndigheteni fick sin nuvarande organisation den I Myndighetenleds av en kronodireklör som är chef administrativa funklioner ärorganiserade på samma sätt som har beskrivits i föregående avsnitt beiräffandeGöteborgsmyndigheten. Den operativa verksamheten delas på en centralavdelningoch en fältavdelning. Centralavdelningenär organiserad i en enhel för exekufiv försäljning, en konkurs- ochlönegarantienhet, en registreringsenhet och en enhet för löneexekulion som, fillskillnad från myndigheterna i och Göleborg, handlägger alllöneexekution. Fältavdelningenär delad i tre fallenheter med vardera två fältseklioner. På en avfältenheterna finns en avhysningsgrupp i stället för en fältsektion. Ansvarsområdenaför personal i ledande ställning är desamma som för myndigheterna i . Deninterna organisafionen av övriga kronofogdemyndigheter följer i slort denorganisationsmodell som beskrivs i 5 § andra stycket kronofogdemyn-dighelsinstruklionen(1981:1184). Funktionssambandetmellan olika arbetsuppgifter är liksom för stor- Prop. 1986/87:52 stadsmyndigheternastyrande för organisatiorien. Myndigheternas operativa verksamhel delas upp påen kontorsenhel som svarar för de exekutionsadminislrativa arbetsuppgifterna imålen saml en eller flera fältseklioner för den exekutiva fältverksamheten.Kontorsenheten är delad i en sektion A för allmänna mål och en sektion E förenskilda mål och löneexekution. Inom fältseklionerna utförs det huvudsakliga indrivningsarbeletoch vidtas de exekuliva ålgärder i övrigt som erfordras i såväl allmänna somenskilda mål. Vidde större myndigheterna handläggs de administrativa uppgifterna inom ett chefendirekt underställt kansli liksom i förekommande fall även de uppgifter somåligger kronofogdemyndighet som tillsynsmyndighet i konkurs. Vid de myndighetersom saknar kansli förläggs kansligöromålen till kontorsenhelen. Denkronofogde som är chef för myndigheten (chefskronofogden) svarar för planering,ledning, samordning och uppföljning av myndighetens samlade verksamhet. Övrigakronofogdar svarar, jämte chefskronofogden, för den juridiska kompeiensen inom kronofogdemyndighelen.Arbetsuppgifterna fördelas mellan kronofogdarna i enlighel med en förmyndigheten gällande arbetsordning. Vanligen innebär delta atl varje kronofogdetilldelas ell s.k. målområdesansvar för en eller flera fältsektioner eller förnågon viss funktion inom myndigheten, t.ex. exekutiv försäljning av fast egendomeller tillsynsuppgifter i konkurs. I de minsta kronofogdemyndigheterna ärsamtliga chefs- och juristfunktioner samlade i chefskronofogde-ijänsten. 3 utredningar 3.1 polisutredning av exekutionsverksamheten som rådde när polisutredning år1961 avgav silt principbetänkande Huvudmannaskapet för polisväsendet m.m. (SOU1961:34) vari korthet följande. Enligt1877 års uisökningslag fullgjordes de exekutiva göromålen av en utmätningsman.Utmätningsman på landel var landsfiskalen som ofta förenade denna syssla med tjänslensom polischef och åklagare. Städer ulan magistrat räknades i utsökningslagensmening fill landet varför landsfiskalen var utmätningsman jämväl i de flestasådana städer. I städer med magistrat och i de städer utan magistral som ägde rätlalt hålla egen utmätningsman sköttes ulmälningsmannagöromålen av en eller flerastadsfogdar. Underutmätningsmannen lydde exekulionsbilräden - och i vissa magis-iralsstädersärskilt förordnade domsverkslällare - med uppgift att biträda utmätningsmanneni hans verksamhet. Exekulionsbiträdena (domsverk-slällarna) var anslällda av respeklivestad. På landsbygden ingick det i den polisiära verksamhelen alt bilräda vid ålgärderi utsökningsmål. Del var således polismän som på landel utförde exekutionsbilrädesgöromålen. Polisutredningenshuvuduppgift var all uireda frågan om polisväsendets Prop. 1986/87:52allmänna organisalion. Del ansågs emellertid att ulredningen även skulle la uppfrägan om de exekuliva arbetsuppgifterna borde föras över pä personal ulanför polisväsendel. Utredningenförordade i sitt betänkande atl del dåvarande sambandet mellan polis- och exekulionsverksamhelenskulle brylas. I samband därmed redovisade utredningen sin uppfattning omexekutionsväsendets framtida organisalion. En allmän samordning avexekutionsväsendet i släderna och på landet borde enligl ulredningens meningunder alla omständigheter komma lill slånd. Den organisafion av exekulionsverksamhelensom gällde på landet, dvs. med landsfiskalen som utmätningsman, borde generelltlillämpas. föreslogs således bli avvecklad. Polisutredningensförslag innebar att de föreslagna polisdistrikten även skulle bilda utmätningsmannadistriktoch all utmätningsmannen skulle benämnas kronofogde. Utredningen gjorde enpreliminär indelning av landel iill polisdistrikt. Fleraremissinstanser ansåg emellertid att fögderiindelningen var en lämpligare grundför indelningen i utmätningsmannadistrikt. i länanförde bl.a. alt det var i fögderierna som själva grunden - debiteringen avskatter - lades för utmätningsmannens verksamhel som skatteindrivare. Utredningensbetänkande lades till grund för prop. Föredragandedepartementschefen biträdde etl förslag av utredningen att staten skulle övertahuvudmannaskapel för exekutionsväsendet fr.o.m. den . Distriktsindelningsfrägansköts pä framfiden i avvakian på elt förslag om distriktens internaarbetsorganisation. beslöt i enlighet med propositionen (SU1962:183, rskr. Riksdagensprincipbeslul innebar inte endast all exekutionsväsendet skulleförstatligas utan även att det lidigare sambandet mellan polisochåklagarväsendet skulle lösas upp. Beslulel angav endast huvudprinciperna förden nya organisationen. Ålskilliga omfattande och svårlösta frågor fordradeytterligare ulredning innan reformen kunde genomföras. Ett antal sakkunnigatillkallades därför efter Kungl. Maj:ts bemyndigande , för allsåsom en särskild beredning biträda med det ytterligare utrednings-,planläggnings- och författningsarbete som krävdes för reformens genomförande.De sakkunniga kallade sig polisberedningen. Beredningens arbete bedrevs på femsektioner varav en svarade för exeku-tionsorganisalionen. Beredningenöverlämnade -sammanlagt 20 stencilerade betänkandenvarav fyra rörde exekulionsväsendet. Deförslag som polisberedningen lade fram hade utformats efter samråd medlagberedningen beträffande distriktens storiek, kompetenskraven för kronofogdaroch biträdande kronofogdar saml principerna för arbetsför- delningen dem emellan,kronofogdarnas arbetsuppgifter samt exekufiva Prop. 1986/87:52 personalenoch dess uppgifler. Enav huvudfrågorna för beredningen var distriktens storlek. Minimikravet för etldislrikl var alt arbetsbördan skulle ge full sysselsättning åt en kronofogde.Det var dock önskvärt all så många distrikt som möjligt fick en sådan slorlek atldet även gav arbetsunderlag för en biträdande kronofogde. I varje län bordefinnas minsl ett distrikt med biträdande kronofogde, företrädesvis i deldistrikt där residensstaden ingick. Motbakgmnden av atl flera remissorgan i sina yttranden polisutredningsprincipbetänkande hade varnat för alltför stora distrikt log polisberedningenupp denna fråga för närmare överväganden. Olägenhelerna med alltför storadistrikt angavs vara 1. svårigheter atl leda och övervaka exekulionspersonalen, 2. sämre indrivningsresultal i de folkrika distrikten, 3. försämrad orts- och personkännedom hos exekulionspersonalen, 4. minskade kontaktmöjligheter mellan allmänheten och de exekuliva befattningshavarnasamt 5. belunganderesor för befattningshavarna och slörre resekoslnader. Följande omständigheter åberopades som fördelar, nämligen 1. lägre kostnader genom rationalisering av kontorsorganisafionen,minskal lokalbehov och specialisering av personalen, 2. snabbare och enklare handläggning av ärenden ivilka gäldenären hade sill arbete i stad eller tätort men var bosatt utom dennai annal dislrikl, 3. mindre känslighet för mbbningar i det löpandearbetet på grund av vakanser, sjukdomsfall o.d. saml större elasticitet ochhållbarhet vid felberäkningar av arbetsvolym och vid en utökning avarbetsuppgifterna, 4. möjligheter till inrättande av befordringsljänsterför den exekutiva personalen och som en följd härav större utsikter allerhålla duglig personal och 5. enhetligare handläggning till följd av ökadeerfarenheter av svårare mål, möjlighet lill samråd och bättre utbildning. Dessutomframhöll polisberedningen att en indelning i stora distrikt torde väsentliglunderlätta det praktiska genomförandet av lagberedningens framlagda förslag ominbördes samarbete mellan utmätningsmannen. Beredningenvägde för- och nackdelarna mot varandra. Beträffande det ofta sämre indrivningsresullalet i folktäta distrikt lorde delta enligt bered ningen inte bero på distriktens storlek utan snarare på att dessa är centra för affärsliv och industri samt på befolkningens allmänna inställning och sociala sammansättning. Den väsenlliga invändningen all konlaklerna mel lan allmänheten och myndigheler försvårades i de större distrikten kunde i stor ulslräckning elimineras genom alt arbelsgrupper ulstationerades på de viktigaste orterna i distrikten. Beredningen fann sig böra förorda relativt stora distrikt bl.a. med hänsyn tUl alt del pågående arbetet med en ny ulsökningsbalk förutsatte dislrikl med rätt slor omfattning. Beredningen tillmätte vidare det förhållandet stor betydelse att det var angeläget alt råda bot på de då rådande personalsvårighelerna. I de små distrikten var det uteslutet alt på elt avgörande säll kunna påverka och förbällra rekryte- S ringen.11 Riksdagen1986/87. Beredningenförslog all landet skulle delas in i 81 kronofogdedistrikt. 1986/87:52 Indelningengrundade sig på dess förslag tUl polisdistriktsindelning. Kronofogdedistriktenmotsvarade ell eller flera polisdistrikt. En kronofogde skulle föreslå dislriklel.Om flera kronofogdar fanns i samma dislrikl skulle en vara adminsitrativ chefför kronofogdemyndigheten och i denna egenskap handlägga och ensam besluta iärenden rörande myndighetens förvaltning. Beträffande ulmälningsmannagöromålenborde kronofogdarna vara hell sidoordnade för all i prakliken inte en ny besvärsinslansskulle tillskapas och för all en klar fördelning av ansvaret för målens handläggningskulle kunna uppehållas emellan dem.