prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — (BITS) .......................................................................................................... 160 Fonden för industriellt samarbele med () .... 161 Styrelsen för u-landsforskning (SAREC) .............................................. 162 Importkontoret för u-landsprodukler (IMPOD) ...................................... 163 () ................................................. ... 166 () ............................................................. .... 167 FN:sbarnfond () .......................................................................... 168 Världsbanksgruppenoch de regionala utvecklingsbankerna i och ................................................................................................... .... 171 Internationella jordbruksuivecklingsfonden () ............................. .... 178 FN:s/FAO:s världslivsmedelsprograai (WFP) ....................................... .... 181 1986 ärs konvention om livsmedelshjälp (FAC) ................................. .... 182 Internationellaberedskapslagret av livsmedel för katastrofinsatser (lEFR) ........................................................................................................... .... 183 FN:s flyktingkommissarie () ...................................................... ... 184 FN:s hjälpprogram för Palestinaflyktingar (UNRWA) .......................... .... 185 Internationella familjeplaneringsfederafionen (IPPF) ........................... ... 186 /GATTS:s inlernationella handelscentrum (ITC) ................ .... 187 Detbilaterala utvecklingssamarbetet Prop.1986/87:100 Biståndet till enskilda programländer Sri Länka .................................................................................................... . 235 Regionala insatser ..................................................................................... . 257 Humanitärt bistånd i ......................................................... . 259 Humanitärt bistånd i södra .......................................................... . 260 Katastrofbistånd ....................................................................................... . 262 Försöksverksamhet och metodutveckling m. m..................................... . 267 Enskilda organisationer ........................................................................... . 272 Teknisktsamarbete och u-krediter ........................................................ . 274 Biståndet fördelat på enskilda länder .................................. Nordiskt biståndssamarbete .............................................. 284 Förkorlningslexikon ................................................................................. . 285 Statliga myndigheter ochorgan för Svenges bistand Prop. 1986/87: lOO Bil.5 UD:savdelning för internationellt utvecklingssamarbete samlades ansvaret inom för detsvenska biståndet lill en avdelning i , avdelningen förinternationellt utvecklingssamarbete,i dagligt tal "u-avdelningen". U-avdelningenbereder regeringens beslut och förslag lill både i fråga om detdirekta (bilaterala) biståndet till mottagariänderna, och del bistånd som ges viaolika FN-organ, utvecklingsbanker eller andra internationella organisafioner(multilateralt bistånd). Huvuddelen av det bilaterala biståndet genomförs och administreras avSIDA. Avdelningen ärorganiserad pä två enheter (multilaterala enheten och bilaterala enheten) och har totalt ca 50tjänstemän. Den leds av ett statsråd. Styrelsen för internationell utveckling (SIDA) SIDA, som inrättades 1965, är ett centraU ämbetsverkunder regeringen med uppgifl att planera, genomföra och adminislrera del direkta(bilaterala) utvecklingssamarbetet med . Detta bistånd omfaltar delssamarbetet med 17huvudmottagarländer, dels andra typer av bistånd, t.ex. katastrofinsatser, bidrag tillulvecklingsprojekt via enskilda svenska organisationer, bistånd till flyktingar och befrielserörelser,rekrytering av biståndspersonal m. m. SIDA leds av en styrelse, som utses avregeringen. Den består av SIDA:s generaldirektör, som är ordförande, och elvaandra ledamöter, som representerar riksdagspartier,folkrörelser och intresseorganisationer. SIDA är organiseratpå tre avdelningar med regionalt ansvar, en avdelning för sektorbyråerna ochen administrativ avdelning. Däruiöver finns direkt underställda verksledningen, ettplaneringssekretariat och elt infor-mafionsseketariat. I mottagarländerna har SIDAbiståndskontor, som är knutna lill de svenska ambassaderna. På SIDA finns 530anslällda, varav drygt 90vid biståndskontoren. Beredningen för internationellttekniskt-ekonomiskt samarbete (BITS) Beredningen för lekniskt-ekonomiskl samarbele (BITS)inrättades 1975 (under namnet utbildningsberedningen) och fick 1979 ställning som självständig myndighet underutrikesdepartementet. Beredningen har somuppgifl alt utvidga och stärka relalioner med vissa . Samarbetet skall främja ekonomisk och social utveck ling i mottagarländerna som relalioner med dessa länder fördjupas. BITS:s roll är begränsad lillmedverkan i planeringen och alt lämna bidrag lill genomförandel av olika projekl. Verksamhelenomfattar tekniskl samarbele, inkl.internationella kurser, och u-krediter. Dellekniska samarbetet skall huvudsakligen ske med vissa Prop.1986/87: 100 utanför kretsen av huvudmottagarländer för det bilateralabiståndet. 5 skall grundas på ömsesidigt intresse och i förstahand bestå av kunskapsöverföring på områdendär är väl rustal med kunnande och kapacitet. U-krediter kan ulgåtill kreditvärdiga länder bland huvudmotlagarlän-derna för svenskt bilateralt bistånd, länder medvilka bedriver teknisktsamarbete eller andra länder vars utvecklingspolitik ligger i linje medde svenska biståndspolitiska målsättningarna. U-krediterna kanutnylljas till finansiering av svenska varor och tjänster i projekt som ökarmottagande u-lands betalningsförmåga eller har annan utvecklingsfrämjande effekt. Beredningen leds aven slyrelse som utses av regeringen. Vid beredningen finns 14 anställda. Fonden för industriellt samarbete med () Fondenför induslriellt samarbele med () är en statlig stiftelse, som inrättades 1978. Fondensgrundkapital, ursprungligen 100 milj.kr., har förstärkts med 65 milj. kr. och skall steg för sleg höjas till 250milj. Fonden har rält atl ta upp lån eller utfärda lånegarantier till ett beloppsom motsvarar högst grundkapitalet. Fondenshuvuduppgifter är att förmedla kontakter mellan intressenter i ochsvenska företag, bidra till förinvesteringssludier och medverka i elablering avsamägda företag, s. k. joint , genom insatser i form av aktiekapital, lån och garanlier. skall iförsta hand samarbeta med länder med vilka bedriver långsiktigtutvecklingssamarbete. I den män andra länder blir aktuella, börendasl sådana komma ifråga vars utvecklingspolitik är förenlig med målsättningen för svenskbiståndspolitik. Fonden leds av enstyrelse som utses av regeringen. Vid fondens kansli finns 23 anställda. omvandlades biståndsutbildningsnämnden (BUN) . Den nya nämnden har övertagit BUN:s huvuduppgifl attvid i bedriva utbildning i språk och u-landsutbildningsom förberedelse för uppdrag i u-land. ävenandra uppgifter reglerade i nämndens instruktion. Nämnden skall bl. a. samarbeta medmyndigheter, organisationer och företag närdel gäller förberedelseutbildning för u-landsuppdrag. - anordnaallmänna enterminskurser i u-landskunskap, - geförberedelseutbildning för fredskårsdeltagare, - anordnaspråkutbildning som förberedelse för uppdrag i u-Iänder, - anordnaspeciella kurser i u-landsfrågor och språk, samt 161 - isamarbete med SIDA bistå myndigheler och andra med information Prop.1986/87: 100 och rådgivning om lämpligförberedelse- och språkutbildning inför uppdrag Bil. Tillenterminskursen antas sådana sökande, inkl. vapenfria tjänslepliktiga, som bedömslämpliga för utbildningen. All övrig utbildning vid är avgiftsbelagd. Nämnden utses av regeringen och har sittkansli vid i . Vid skolan som leds av en rektor, finns ett60-tal anställda. Styrelsen för u-landsforskning (SAREC) Beredningen för u-landsforskning inrättades 1975 ochombildades till en självständig myndighet under -styrelsen för u-landsforskning(SAREC). SAREC har tilluppgift att främja forskning som kan underlätta för att utvecklasmot ökat självbestämmande och mot ekonomisk och social rättvisa. Huvudmålet förSAREC:s verksamhet är att ge slöd till strävan att bygga upp och stärka en egenkapacitet inom vetenskap och teknik.SAREC:s verksamhet är uppdelad enligt följande: - direktstöd, med tonvikt på , till vissa samt till regionalt forskningssamarbete - stödtill internationella forskningsprogram, bl. a. inom (), konsultativa gruppenför jordbruksforskning (CGIAR) och till internationella () -stöd till svensk u-landsforskning,f.n.drygt 100 olika forskningsprojekt. SAREC har vidarefått det administrativa ansvaret för den u-landsinriktade delen av ettfemårigl särskilt forskningsprogram om avskogning och ökenutbredning. SAREC leds av enslyrelse som utses av regeringen. I styrelsen ingår representanter för forskarvärlden,biståndsadministrationen och . Vid finns ett 30-lalanslällda. fillkom 1962 på initiativ avNordiska Rådet. Institutet har tilluppgift att i främja studier av afrikanska förhållanden genom atl: - främjaoch driva vetenskaplig forskning och undervisning om , - utgöra etldokumentationscentrum för afrikaforskningen, - genomkurser, föreläsningar, seminarier och eljest sprida information om och aktuella afrikanskaförhållanden, saml - stödja utbildningen av personal föru-landsuppdrag i . Verksamheten leds av en styrelse, som utses av regeringen. a. rektorn vid i , som också är styrelsens ordförande, samt överbibliotekarien viduniversitetsbiblioteket i . I styrelsen ingår även representanter för de övriga nordiska länderna.Vid Prop. 1986/87: 100 institutetfinns ungefär 25 anställda, varav 11 tjänster finansieras över Bil. Importkontoret föru-landsprodukter (IMPOD) Importkonlorelför u-landsprodukter (IMPOD) började sin verksamhet 1975. Kontoret har tilluppgift att ge exportörer i hjälp med att avsätta sina varor iSverige. Det sker genom information och handledning om avsättningsmöjligheteroch marknadsförhållanden i . Importkontoret förmedlar även kontakter mellan u-landsexportörer ochföretag i och deltar också ikonkreta marknadsföringsprojekt. IMPOD har med en begränsad krets ett samarbete som omfattar mer fördjupadeinsatser. IMPOD har dessutomtill uppgift att vara svensk kontaktpunkt för /internationellahandelscentrum (ITC) i konkreta frägor,som rör avsättning av u-landsprodukter på den svenska marknaden. Importkonloret ledsav en styrelse och chef för är en direkiör. Kontoret har drygt ett tiotal anställda. FN:s operativa verksamhet Prop.1986/87: loo Bil.5 FN:sutvecklingsprogram (UNDP) , som bildades1966 då två mindre biståndsfonder slogs samman, har som mäl att varaFN-systemets centrala fond för finansiering av lekniskl bistånd. Projekiengenomförs främsl av . UNDP har också ansvar för all FN:s samladebiståndsverksamhet samordnas i mottagarländerna. UNDP:s uppgift är att främja mottagarländernasutveckling genom olika former av kunskapsöverföring och förinvesteringssludier.Detta tekniska bistånd sker i huvudsak i form av expertrådgivning, stipendier,utrustningsleveranser och konsulttjänster. Verksamhetenomfattar omkring 4500 projekt i 153 länder och områden. UNDP:s verksamhet byggeri huvudsak på landprogrammering. Denna innebär att man för varje mottagarlandfastställer hur mycket bistånd från UNDP landet kan räkna med under enfemårsperiod. I samarbete mellan mottagarlandet och UNDP:s plalsrepresentantutarbetas sedan ett landprogram för hur medlen skall utnyttjas. Detta programfastställs av . Storleken pä varjemottagarlands program bestäms främst av bruttonationalinkomsten per capita ochbefolkningens storlek. De fattigaste u-länderna- med en bruttonationalinkomst per capita på högst i 1983 ärssiffror - kommer att få av UNDP:sländerfördelade resurser. Rikare , med en per capita-inkomst över 3000dollar, blir återbetalningsskyldiga för de tjänster de får och länder med enper capita-inkomst mellan 1 blir det i viss utsträckning. UNDPfullföljer därmed den omfördelning till förmån för de fattigaste u-ländernasom gällt . UNDP har etlsärskilt program för de minsl ulvecklade länderna. Genom de utfästelser omyUeriigare bidrag som gjordes av bl. a. vid om deminst utvecklade länderna ökade bidragen till programmet från 12,9 milj. dollarär 1981 till 16,1 milj. dollar för men har därefler minskal. Under 1985uppgick bidragen till detta särskilda program till 10,5 milj. dollar. En mindre del () avUNDP:s resurser används för program som berör flera - regionala,interregionala och globala program. UNDP:s högsta beslutande organ är slyrelsen(), som har 48 medlemmar. Av dessa representerar 27u-länder, 17 västliga i-länder och 4 socialistiska i-länder. a. fördelningen av UNDP:sresurser och fastställer landprogrammen. disku- Prop.1986/87: 100 teras dessa först i en särskild plenarkommitté bestående avstyrelsens Bil. Vidare beslöt styrelsen 1985 att tillsälta enarbetsgrupp för atl diskulera programfrågor mellan de ärliga styrelsemötena. Bådadessa organ är tillsatta på försök och har tillkommit för att öka styrelsensinflytande över programfrågorna. är ocksåbeslutande organ för tekniska biståndsprogram (Department ofTechnical Cooperation for Developmeni, DTCD), ,, , samt en rad mindrespecialfonder. UNDP:s sekretariat liggeri och har f.n.omkring 650fast anställda. Det leds av administratorn från . ägde enomfattande decentralisering av UNDP:s verksamhel rum. Tyngdpunkten i arbetetmed atl förbereda och genomföra landprogrammen förlades till 115 fältkontor medf. n. omkring 3 300 anställda. Fältkontoren leds av s.k. "residenlrepresentatives" (platschefer), som även har till uppgifl att samordnaandra FN-organs verksamhel i landet. De är oftast också FN:s fasta representanti respeklive land. UNDP:s verksamhet finansieras genom frivilligabidrag. De uppgick lill 268 milj. dollar, 1975 till 419 milj. dollar och1980 till 693 milj. dollar. För var bidragsmålettotalt , vilket förutsatte all bidragen ökade perär, vilket också i stort sett uppnåddes. För programperioden1982-1986 förutsattes UNDP:s resurser också öka och sammanlagtnå (motsvarande . ).Stagnerande bidrag och stigande dollarkurs innebar emellerlid att resursernaminskade så att det blev nödvändigt atl skära nerverksamhelen fill av den ursprungligen planerade. För att om möjligtundvika smärtsamma nedskärningar även under nästa programperiod 1987-91 harUNDP:s styrelse beslutat bygga sin planering på att den årliga resursökningenbegränsas till . UNDP:s verksamhetförsvåras av atl programmet i praktiken gör fem åriga biståndsutfäslelser gentemot mottagarländerna medan givarländerna, med få undantag, lämnar endast ettåriga bidragsutfästelser. har därför verkal för alt alla bidragsgivare, liksom , skall lämna fleråriga utfästelser, vilkel dock många slora givarländer motsätter sig. En särskild arbetsgrupp behandlade dels UNDP:s akula resurskris, dels mer långsiktiga frågor. Arbetsgruppens arbele ledde inte till några väsentliga förändringar. Endast etl litet fålal stater,däribland , följde uppmaningen att lämna extra bidrag för att lätta den ome delbara resursbristen. En viss förbättring iniräffade men kunde inte upprätthållas . såg lägel först tämligen ljust ul bl. a. på grund av den sjunkande dollarkursen. Ett nytl bekymmer är dock beslut alt kraftigt minska sina bidrag av inlerna budgetskäl. står för av bidragen till UNDP. Destörsta enskilda bidragsgivarna är och . 1986/87:100 /87 lämnat ett ordinarie bidrag på 405 milj. kr. 5 40 milj. kr. Också för vardera av budgetåren1987/88 och 1988/89 har Sverigeutfäst ett ordinarie bidrag om 405 milj. kr. Det svenska bidraget /87 utgjorde avUNDP:s resurser jämfört med en årlig procentuell andel på åren1976-80. Utöver det ordinarie och det extra bidraget gav 1986/87 50milj. till UNDP:s särskilda program förde minst ulvecklade . Vidare har lämnat elt bidrag på20 milj.kr.under åren 1984/85-1986/87 lill FN:sSahel-kontor (UNSO)'. De fyra nordiska länderna svarade 1986 gemensamt för av de ordinarie bidragentill UNDP, dvs. i stort sett samma andel som . Från att ha finansieral knappt två tredjedelar avFN-systemets tekniska biständi början av 1970-talel svarar UNDP numera endasl för ca en tredjedel. Förklaringen är att det s. k.mullibi-biståndet, dvs. biståndsinsatsersom genomförs av fackorganen men finansieras med bilalerala biståndsmedel, ochfackorganens egna biståndsprogram ökat mycket snabbt . harmed tilltagande oro selt denna ökade uppsplittring av FN:s biståndsverksamhet, som i vissmån innebär ett underkännande avlandprogrammeringsprincipen. Slyrelsen har därför betonatatl den FN-resolution som ger UNDP den ledande och samordnande rollen i FN:s biståndsverksamhetskall respekteras. UNDP-sekretariatethar ocksä föreslagit att UNDP skall la över det administrativa ansvaret för olika särfonder inom FN-systemet.Detta skulle minska de administrativakostnaderna, som det skulle kunna ge givar- och mottagarländeren bättre överblick över FN-bislåndet. stödjer dessa tankar som i viss mån börjat förverkligas i och med att FN:skvinnofond anslufils till UNDP 1985. tillkom 1966 med uppgift altge gåvobistånd eller lån på förmånliga villkor till småskaligainvesteringsprojekt i u-länderna.De västliga induslriländerna motsatte sig alt fonden skulle inrättas med motiveringen att den föreslagna verksamhetenkunde skötas av andra organ. bidrog dessa länder inte heller till fondens finansiering. beslötgeneralförsamlingen att kapitalutvecklingsfonden i fortsättningenendasl skulle finansiera projekl i de minst utvecklade , inriktade påfolkflertalets basbehov (bostad, kläder, mal, undervisning och grundläggande hälsovård). VidUNDP:s styrelsemöte ijuni 1985 ' UNSO:s uppgift är alt bistå länderna i Sahelomrädet iAfrika atl genomföra olika verksamheterför att minska effekterna av ökenutbredning och förebygga riskerna för kommande torkkatastrofer. bestämdesatt fonden skulle börja använda sina möjligheter atl ge lån på Prop.1986/87; 100 förmånliga villkor, en möjlighet somdittills inte utnyttjats. Fondens mål är att nå de fattigaste människorna i deminst utvecklade länderna. Projekten skall ulformas så alt befolkningen aktivt deltar ideras genomförande.Fonden kan ta hand om projekt som andra givare bedömer vara för små. Den harett tak på 5 milj. dollar för enskilda projekt. Fonden finansierar f. n. 182 projekt i 42länder. Fonden är underställd UNDP:s slyrelse och arbetar främsl genom UNDP:sfähorganisalion. Fonden finansieras genom frivilliga bidrag. Bidragen för1986 beräknas till ca 24 milj. dollar jämfört med under är 1980. De viktigastebidragsgivarna är nägra mindre industriländer. bidrag under /87 uppgår till 40 milj. kr.Sverige och Nederiänderna är de största bidragsgivarna. Efter beslut av generalförsamlingen inrättades 1967 ensärskild fond för FN:s insatser på befolkningsområdet. 1969 fick fonden beteckningen FN:sbefolkningsfond. Fonden hade till en början nästan uteslutande en finansiell ochrådgivande funkiion. FN:s ekonomiskaoch sociala råd, ECOSOC, antog 1973 nya riktlinjer för fondens verksamhelenligt vilka dess övergripande uppgift är all leda och samordnaFN-systemets insatser på befolkningsområdet. Fondens centralaverksamhetsområde är familjeplanering. . avsattes över hälften avprogramresurserna till familjeplaneringsprojekt. Andra huvudprogram är folkräkningar,uppbyggande av folkbokföringssystem, befolkningssialislik, utbildning, informationoch forskning. Merparten av projekten verkställs av ochFN:s fackorgan. En växande andel genomförs av mottagarländerna själva saml ävenav fonden. Två tredjedelar avde lotala programresurserna avsätts för 53 prioriterade länder medlillsammans av befolkning. Av dessa länder ligger 30 i . 1986/87: 100 Bil S Fonden är underställd ,som godkänner del långsikliga arbetsprogrammet, budgel och finansplan samt landprogram.Chef för UNFPAsedan fonden grundades har varit . , från Filippinerna.Huvudkontoret ligger i . UNFPA har inga egna fältkontor. Dessrepresentanter som f. n. finns i etl femtiotal länder är knutna lill UNDP-kontoren. UNFPA:s verksamhet finansieras genom frivilliga bidrag.För 1985 uppgick regeringsbidragen till 143 milj. dollar. De störstabidragsgivarna var , , , ,, och . som under en följd av år svarat för ca enfjärdedel av UNFPA:sfinansiella resurser reducerade 1985 sitt utfästa bidrag på 46 milj. dollar med 10 milj. 1986 lämnar intenågot bidrag överhuvudtaget tillUNFPA. Anledningen anges vara missnöje med fondens bistånd till befolkningsprogram som enligtamerikansk uppfattning kan ses som ett stöd för tvångsåtgärder och aborter.Åven om indragningen av del amerikanska bidraget inte var oväntad innebär deminskade resurserna ett allvarligt avbräck i verksamheten i ochnedskärningar har måst göras både iprogramverksamhet och administration. Den sjunkande dollarkursen och ökadebidrag från andra givare har till en del kompenserat förlusten av det amerikanska bidraget. Fondensresurser beräknas bli 127 milj. dollar. Det svenska bidraget under budgeläret1986/87 uppgär fill 65 milj. kr. Samma belopp har utfästs /88. FN-.s barnfond () UNICEFupprättades av 1946. Fondens uppgift var då att lämnakatastrofhjälp till barn och mödrar i det krigshäriade . Mandatet ändrades senare till att främst omfatta långsikfig utvecklingshjälp till barn i . UNICEFarbetar i 118 länder inom, ramenför fleråriga landprogram. av biståndet gär till de ekonomiskthårdast drabbade och minst utvecklade länderna. Även om fortfarande spelar en vikfig roll somförmedlare av katastrofbistånd ligger tyngdpunkten i fondens verksamhetemellertid numera på långsiktiga biståndsprogram. Målet är alt tillgodose degrundläggande behoven hos barn och mödrar. Både långsiktigt bistånd och katastrofbistånd behövsidag i många och särskilt i de torkdrabbade länderna i Afrika.UNICEF har förstärkt sin kapacitet i de mest behövande afrikanska länderna. omfattar insatser inom hälso- och sjukvård, vattenförsörjning, åtgärder för atlförbättra näringsstandarden hos barn och mödrar,familjeplanering, grundläggande utbildning, hjälp till Prop. 1986/87: 100 barni särskilt svära omständigheter som barn i väpnade konflikter och Bil. Fonden samarbetarsåväl på central som lokal nivå med andra FN-organ samt medfrivilligorganisationer. Särskilt nära samarbetar med ,, för att bygga ut primärhälsovården i u-länderna.Insatserna omfattar olika förebyggande åtgärder, vaccinationer, kontroll av diarrésjukdomar, distributionav basläkemedel. Inom ramen för FN:s samordnade katastrofinsatser i harUNICEF tillsammans med WHO ansvaratför sektorerna hälsovård och vattenförsörjning. En viktig uppgiftför har varit att söka finna nya metoderför att tillgängliga resurser skall komma nödlidande barn runt om i världentill godo. Ett uppmärksammat initiativ har varit att föra fram enkla ochbilliga metoder för att radikalt minska spädbarnsdödligheten. harlyckats föra ut sin strategi för barnens överlevnad och utveckling (ChildSurvival and Developmeni) i vida kretsar. Därigenom har skapatett medvetande om möjligheten att med relativt enkla ålgärder inomhälsovården halvera barnadödlighelen och därmed också pä sikt medverka begränsning av födelsetalen. Behandling av diarréer med ensocker-saltlösning, vaccinering, amning, viktökningskontroll är några avålgärderna i överlevnadsslrategi som ingår i en utbyggdprimärhälsovård. Samarbetet med WHO är i det sammanhanget av stor betydelse. Medbörjan 1985 har genom målmedvetna kampanjer sökl rikta världssamfundets uppmärksamhelpå behovel av vaccinering och på det av världshälsoförsamlingen och FN:sgeneralförsamhng uppsatta målet atl till 1990 vaccinera alla barn mot sex vanligainfektionssjukdomar. () består av representanter för 41 stater med en majoritet för . Styrelsen sammanträder årligeni april. Den granskar och drar upp rikllinjer för verksamhelen och fördelar medelfill fondens program. Verkställandedirektör för är sen 1980 , .