prop · GA037 · 1986-12-31 00:00:00 — Däremot skulle det enligt min mening kunna uppkommaosäkerhel om innebörden av den av utredningen föreslagna benämningen kooperaiivförening. Sistnämnda benämning kan nämligen - såsom bl. a. LRF framhållit - geintryck av all den nya lagen endasl omfallar konsumentkooperationen. Tilldetla kommer alt en ändring av den nuvarande beteckningen skulle leda tillbesvär och kostnader för de enskilda föreningarna. Firmaändring skulle krävashos ålskilliga befintliga föreningar. En firmaändring måsle regislreras ochkräver kanske ändringar i blanketter m. m. Förall undgå sådana konsekvenser skulle man kunna ha en ordning enligt vilken deekonomiska föreningar som finns även i fortsättningen får kalla sigekonomisk förening medan termen kooperaiiv förening reserveras för deekonomiska föreningar som bildas sedan den nya lagen har trätt i kraft. Ensådan ordning, som skulle komma atl bestå under mycket lång fld skulleemellertid vara förvirrande och är även av andra skäl mindre lämplig. Jaganser därför atl den nuvarande beteckningen ekonomisk förening bör behållas iden nya lagen. Jag vill emellertid idella sammanhang ta upp en annan terminologisk fråga. Den rör dispositionerna av verksamhetens resultat. I en ekonomisk förening är huvudprincipen den att överskottet fördelas efter den omfall ning i vilken medlemmarna har deltagit i föreningens verksamhet. När det gäller dispositionen av verksamhetens resultat skiljer sig sålunda de eko nomiska föreningarna på ell avgörande sätt från andra associationsformer för näringsverksamhet. För atl framhäva detla karakteristiska drag hos den ekonomiska föreningen föreslår jag att termen"överskottsutdelning" förs in i det kapilel (10 kap.) i den nya lagen som handlar om användningen av föreningens egendom. Med överskoltsuldelning avser jag därvid för del första gotlgörelser i form av efteriikvider, återbäringar eller liknande som på grund av rörelsens resultat tillgodoförs medlemmarna men som inte har 63 räknals in i redovisadeårsresultat. Vidare avser jag med termen utdelningar från redovisadeårsresullal i form av medlemsåterbäringar eller på annal sätt. Införandel ilagen av termen överskoltsuldelning speglar enligt min mening på elt tydligtsätt att ett positivt rörelseresultat i en ekonomisk förening inte utan vidareskall betraklas som vinsl i vanlig bemärkelse. Som jag har framhållil ärett posifivt resultat i första hand något som skall las i anspråk förersällning till medlemmarna för deras deltagande i föreningens verksamheter. 2.3 Principen en medlem - en röst Mitt förslag:Liksom skall varje medlem ha en röst, om inle något annal har bestämtsi stadgarna. Utredningensförslag: Principen en medlem - en röst görs tvingande för alla ekonomiskaföreningar ulom vissa centralorganisationer. Undantaget för sisinämndaföreningar har föranlell ulredningen alt i lagförslagets inledningskapitelsärskilt definiera begreppet kooperaiiv cenlralorganisalion. Remissinstanserna:De flesla remissinslanserna har lämnal utredningens förslag utan erinran.Enligt LRF kan emellertid starka prakfiska skäl anföras för att regeln enmedlem - en röst också i fortsättningen får vara dispositiv. Skälför mitt förslag: Principen en medlem - en röst uttrycker etl demokratisktsynsäll som har gmndläggande belydelse för den ekonomiska föreningsrörelsen.För mig är det därför självklart att en huvudregel om lika rösträtt får bildaen av utgångspunkterna för den nya lagsiiftningen. Att alllid lillämpa enformellt sett lika rösträll oavsell föreningarnas uppbyggnad skulle emellertidenligt min mening kunna strida mot det grundläggande demokraiiska synsättet.Om medlemmarna i en förening själva är föreningar, kan det således i ställetvara naluriigt att en medlemsförenings röstetal får bero av del antal medlemmarsom medlemsföreningen i sin lur har. Utredningen har också för sin delföreslagil etl undantag från principen en medlem - en röst när del gällersådana kooperaliva centralorganisationer vars medlemmar enbart beslåravjuridiska personer och där mer än hälflen av medlemmarna är ekonomiskaföreningar. Enligt min uppfattning är emellertid utredningens undantag frånhuvudregeln inle lillräckligt. Det förekommer kooperativa centralorganisationersom har både fysiska personer och ekonomiska föreningar som medlemmar. Jaganser att det också i sådana fall kan föreligga skäl atl gå ifrån huvudregeln.1 vissa andra typer av föreningar kan del också vara befogat all graderadrösträtt lillämpas. Del är emellertid svårl att genom en uppräkning i lagen påell helläckande sätl ange de typer av föreningar där avsteg från principen enmedlem - en röst bör tillåtas. Jag anser i stället att det grundläggande demokratiskasynsättet bäst tillgodoses, om föreningarna liksom får en möjlighelalt i sladgarna differentiera medlemmarnas rösträtt. Jagföreslår alltså att huvudregeln en medlem - en röst också i fortsättningen fårvara disposiflv. Friheten all göra avsteg från huvudregeln har såvitt är käntinte missbrakals under de som FL har varil i kraft. Jag vill idefta sammanhang också erinra om atl del från skaUesyn-punkt är ofördelaktigtför en förening - som inte har karaktär av centralorganisation - att gå ifrånprincipen en medlem - en röst (se 2 § 8 mom. lagen, 1947:576, om statliginkomstskatt). Minnu redovisade ståndpunkt innebär att det inte finns behov av några särskildarösträttsregler för kooperaliva centralorganisationer i den nya lagen. Utmärkandeför en kooperaiiv centralorganisation är atl samtliga eller i varje fall enbetydande del av dess medlemmar utgörs av andra ekonomiska föreningar. Vidberedningen av detta lagstiftningsärende i har underhand den uppfattningen framförls, alt de kooperativa centralorganisationernaofta inte uppfyller del för ekonomiska föreningar uppställda kravet på altmedlemmarna skall delta i verksamheten. Enligt denna uppfattning bör därförkravet på medlemmamas deltagande i verksamhelen slopas när del gäller sådanaorganisafloner. För egen del kan jag inte ansluta mig lill denna uppfattning.Om en kooperafiv centralorganisation bedriver ekonomisk verksamhel förmedlemmarnas räkning, dellar nämligen enligt min mening medlemmarnaregelmässigl i verksamheten på något av de sätt som utmärker en ekonomiskförening. Delta sker framför allt genom att medlemmarna begagnarorganisationens Ijänsler eller på annat liknande säll. Inteheller i något annal avseende anser jag alt del finns behov av särregler förkooperativa centralorganisationer i den nya lagen. Någon särskild definition avbegreppel kooperaiiv centralorganisation bör följaktligen inte tas in i lagen. 2.4 Verkställande direktör m. m. Mittförslag: Slyrelsen skall utse en verkställande direktör i en ekonomiskförening, om antalet anslällda i föreningen imedeltal har överstigit 200. Regeringen eller den myndighet som regeringenbesiämmer kan ge dispens från delta krav, om särskilda skäl föreligger. I sladgarna för enekonomisk förening får föreskrivas att slyrelsen även i andra fall skall utseen verkställande direktör. Utredningensförslag: Överensslämmer med milt förslag. Utredningen föreslår dock attfunktionären får benämningen föreningschef. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser har tillstyrkt eller lämnal utan erinran ulredningensförslag om alt lagregler om en chef för den löpande förvallningen skall införasför de ekonomiska föreningarna. En belydande majorilel av remissinstanserna harlämnat ulan erinran förslagel om att 200 anställda skallutgöra gräns för skyldigheten atl utse en sådan Prop. 1986/87:7 funkflonär. Närdet gäller funkflonärens benämning har kommerskollegium, LRF, , och Sveriges BostadsrättsföreningarsCenlralorganisalion, ek. föreslagit att denne får benämningenverkställande direktör. Även och har uttryckt Iveksamhel införbeteckningen föreningschef Kammarrälleni har framhållit att del är angelägel alt frågan om en lagregleringav s. k. förvaltningsråd las upp till övervägande. Skälför mitt förslag: Ledningsuppgifterna i många ekonomiska föreningar kan varaså omfattande och komplicerade att styrelsen inte lämpligen kan sköta såvälövergripande och långsikliga frågor som den löpande förvaltningen. Enligt minmening bör del därför, efter mönster av aktiebolagslagens bestämmelser,införas lagregler om en chef för den löpande förvallningen i den ekonomiskaföreningen. I föreningar av särskilt stor belydelse från ekonomisk och socialsynpunki bör skyldighel finnas att ulse en sådan funktionär. Som ulredningenhar föreslagil bör gränsen för skyldighelen dras vid 200 anställda. Ifrågan om funktionärens benämning gör jag följande bedömning. Funktionärenfår rättsligt selt samma ställning som den verkställande direktören i ettaktiebolag. Inom belydande delar av den kooperaliva rörelsen har vidarebeteckningen verkställande direkiör vunnit slor spridning. Beteckningen föreningschefkan däremot hos Iredje man leda lill osäkerhet om funktionärens befogenheter.Möjligen kan föreningschefens ställning t. o. m. komma att uppfattas som mindrekvalificerad än verkställande direklörens. Enligtmin mening bör därför funktionären benämnas verkställande direktör. Ivissa ekonomiska föreningar förekommer mellan föreningsstämman och styrelsenetl föreningsorgan som brukar kallas förvaltningsråd. Förvaltningsrådetsuppgifler har utformats på varierande säll i olika föreningar. För egen delanserjag inle all några påtagliga praktiska skäl lalar för en lagreglering avförvaltningsrådels verksamhel. Däremot skulle en sådan reglering kunna medföraoklarhet om ansvarsfördelningen mellan föreningsorganen och komplicerabeslutsfattandet inom föreningarna (jfr för aktiebolagens del prop. 1975:103 s.234 f). Jag föreslår alltså inle några lagregler om förvaltningsråd iekonomiska föreningar. Liksom bör emellertid föreningarna också ifortsättningen i princip ha frihei alt bygga ut lagens organisationsformer ienlighet med sina egna önskemål. 2.5 Föreningsledningens medborgarskap och bosättning Mittförslag: För styrelseledamöter, firmatecknare och likvidatorer slopas kravet påsvenskt medborgarskap när del gäller medborgare i de nordiska länderna.Detsamma gäller för verkställande direktör. För nordiskamedborgare jämställs vidare då det gäller styrelseledamöter och likvidatorerbosättning i annal nordiskl land med bosättning i , om minst hälflen avstyrelseledamöterna respekfive likvidatorerna är bosatta i . Utredningensförslag: En Iredjedel av slyrelseledamöterna och likvidatorerna får varautländska medborgare. I övrigt gäller att styrelseledamöter, föreningschef,firmatecknare och likvidatorer skall vara svenska medborgare och bosatta iSverige, om inte särskild dispens ges. Remissinstanserna:Endast elt mindre anlal remissinstanser har särskilt uppehållit sig vid fråganom medborgarskap och bosättning. Bland dem har kommerskollegium och SkånesHandelskammare föreslagit atl en motsvarighet införs till de regler på områdelsom gäller för akliebolag. SvenskaHandelskammarförbundel och har förordal alt reglernai varje fall görs likformiga för aktiebolagen och de ekonomiska föreningama. Skälför mitt förslag: Enligt FL skall slyrelseledamöler, firmalecknare ochlikvidatorer vara i bosatta svenska medborgare, om inte regeringeneller den myndighel som regeringen besiämmer för särskilt fall tillåter annat. Till ulgången av år 1984gällde motsvarande regler för styrelseledamöter, verkslällande direktör,firmatecknare och likvidatorer i aktiebolag. o. m. (seSFS 1984:943) har emellertid för aktiebolagens del reglerna mjukals upp då detär fråga om nordiska medborgare. För dessa har således kravet på svensklmedborgarskap slopats. För nordiska medborgare jämställs vidare då det gällerstyrelseledamöter och likvidatorer bosättning i annat nordiskt land med bosättningi , om minst hälften av styrelseledamöterna respektive likvidatorerna ärbosatta i Sverige-När del gäller medborgarskap och bosällning förföreningsfunktionärerna föreligger inle enligt min mening några vägandesakliga skäl för en annoriunda reglering än den genomfördaakliebolagsrätlsliga ordningen. Somjag lidigare har anfört (se avsnitt 2.1) ärdet vidare en betydande fördel alt föreningslagstiftningen - i den mån inleandra lösningar är sakligt motiverade - ansluter till annan associalionsrättsliglagsliftning, främst aktiebolagslagen. Jag anser därför aU deföreningsrätlsliga reglerna om medborgarskap och bosäftning bör ges sammainnehåll som molsvarande beslämmelser inom aktiebolagsrälten. När del gällernordiska medborgare bör således reglerna mjukas upp. För icke nordiskamedborgare bör däremoi, liksom hitlills, dispens alltid krävas för all dessaskall få vara styrelseledamöter, verkställande direkiör, firmatecknare ellerlikvidatorer. Prop.1986/87: 7 Mitt förslag: Deregler om effektivare företagsrevision som har uppställts för bl. a.aktiebolag skall även gälla för ekonomiska föreningar. Utredningensförslag: De nuvarande bestämmelserna om revision överförs i huvudsakoförändrade till den nya lagen. och har föreslagit att sådana reglerom effektivare företagsrevision som har införts för bl. a. aktiebolagockså införs för de ekonomiska föreningarna. FÄRhar ifrågasatt, om inle alla ekonomiska föreningar bör ha auktoriseradrevisor eller godkänd revisor. Skälför mitt förslag: Med verkan fr. o. m. har, på basis avförslag från kommissionen (Ju 1982:05) mot ekonomisk brottslighet, en skärpningskett av reglerna om revision i aktiebolag och sådana företag som omfattas avlagen (1980: 1103) om årsredovisning m. m. i vissa företag (se SFS 1984: 945och 946). De nya bestämmelserna syftar lill en effektivare företagsrevisiongenom ökade krav på revisorns granskningsskyldighet, upplysningsskyldighet ochanmälningsskyldighet. får vidare under vissa förulsältningarförslärka revisorsfunklionen genom att besluta att ett företag skall ha enauktoriserad revisor eller godkänd revisor. Denämnda bestämmelserna innebär förbätlrade möjligheter att på ett effekflvt sätlfå med revisorerna i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Enligt minmening bör motsvarande bestämmelser nu införas för de ekonomiska föreningarna.Förslaget från kommissionen mot ekonomisk brottslighet avsåg fö. När proposilionen om effektivare företagsrevisionbeslöls, var emellertid departemenlsbehandlingen av kooperalionsutredningensförslag ännu inte avslutad. Jag var därför inle då beredd atl föreslå ändringarpå den här punklen i förenings-lagstiftningen (se prop. 1984/85: 30 s. 18). Jaggår därefter över till frågan om ett generellt krav på kvalificerad revisor,dvs. auktoriserad revisor eller godkänd revisor, i ekonomiska föreningar. Genomen ändring i FL (se SFS 1980:1105) infördes efler aktiebolagsrättsligförebild regler om aukloriserad revisor i slörre ekonomiska föreningar. År1982 (se SFS 1982:739) infördes i akliebolagslagen regler om alt del efter enviss övergångstid skall finnas en kvalificerad revisor i alla akliebolag. Någonmolsvarighet lill detta krav infördes emellertid inte för de ekonomiskaföreningarna. Föregen del anserjag inte alt del finns lillräckliga skäl atl nu utsträcka kravetpå kvalificerad revisor till att gälla alla ekonomiska föreningar. Det harsålunda inte kommii fram något praktiskt behov av en sådan skärpning när detgäller de mindre föreningarna. Jag vill i delta sammanhang påpeka attkommissionen mot ekonomisk brottslighet som särskilt uppehållit sig vid bl.a. de ekonomiskaföreningarna inte har lagt fram någol sådant förslag. Något motsvarande kravuppslälls inte heller i lagen om årsredovisning m. m. i vissa förelag. Enligtmin mening är del lillräckligt alt genom de regler om effekflvareföretagsrevision somjag har behandlat får möjlighet all kräva aU enkvalificerad revisor flllsätls, om det är påkallat av särskilda omständigheter. Genom en ändring iakliebolagslagen (se SFS 1980: 1104) infördes en skyldighel föraktiebolag att för regisirering anmäla vem som utsetts till revisor i bolaget.Kooperaflonsulredningen har inte föreslagit någon motsvarande bestämmelse förde ekonomiska föreningarna. För egen del ansluter jag mig lill ulredningensståndpunkt som inte heller har mött någon kriiik från remissinslansemas sida.Som jag har framhållit uppställs inle något generellt krav på kvalificeradrevisor i de ekonomiska föreningarna. Behovel för var och en alt kunna förvissasig om all en behörig revisor har utsetts är därför enligt min mening inte likaslort som när del gäller aktiebolag. Jagär alltså inle beredd att föreslå någon beslämmelse om registrering avrevisorerna i de ekonomiska föreningarna. 2.7 Nya fusionsformer m. m. Mittförslag: Liksom enligt FL kan fusion ske på så sätl alt en ekonomisk föreninggår upp i en annan sådan förening (s. k. absorption). Ennyhet är att fusion även kan ske genom att två eller flera ekonomiskaföreningar förenas så atl de bildar en ny förening (s. k. kombinalion). Enannan nyhet är atl fusion kan ske mellan en moderförening och elt helägtdotleraktiebolag. Del blir vidaremöjligt för en moderförening som själv eller tillsammans med dotterföretagäger mer än nio tiondelar av aktierna med mer än nio tiondelar av röstetaletför samtliga aktier i ett dollerbolag atl lösa in de återstående aktierna.Minoriletsaklieägar-na får å sin sida rätl all kräva atl moderföreningen löserin deras aktier. Utredningensförslag: Överensstämmer med milt förslag. Remissinstanserna:En nästan enhällig remissopinion har tillstyrkt eller lämnal ulan erinranutredningens förslag. Skäl för mitt förslag: Enfusion enligt FL innebär all en ekonomisk förening (den överlåtande föreningen)ulan föregående likvidation upphör genom att gå upp i en annan ekonomiskförening (den övertagande föreningen). Denna typ av fusion bmkar kallasabsorption. Den överlåtande föreningens medlemmar blir medlemmar i denövertagande föreningen. Den sistnämnda föreningen övertar samiidigi den överlåtandeföreningens lillgångar och skulder. Fusionen gmndas på ett avtal mellan de båda FL:sfusionsbestämmelser syftar framför allt lill att skydda Prop. 1986/87: 7minoritetsintressena i den överlåtande föreningen och att tillgodose dennaförenings rätt. Enligtmin mening saknas del skäl atl nu ändra förutsättningarna för den form avfusion som regleras i FL. Bestämmelserna har fungeral väl och fyller eltpraktiskt behov. Akliebolagslageninnehåller beslämmelser om ytterligare två former av fusion. I det ena fallelgäller det en fusion som innebär att två eller flera akliebolag går upp i ettnybildal akliebolag (s. k. kombination). I del andra fallet, som är avabsorplionstyp, handlar del om fusion mellan ett moderaktiebolag och etthelägt dotteraktiebolag. Enligtmin mening kan fusion genom kombinalion i vissa fall vara ell smidigtalternativ, om två eller flera föreningar överväger all gå samman. Genom atlsamfliga föreningar vid kombinalion är överlåtande i förhållande lill dennybildade föreningen blir avtalsparterna jämbördiga. Som en yllerligare fördelkan nämnas alt kombination förutsätter all sladgar antas för den nyaföreningen. Dessa stadgar kan ulformas med direkt sikle på de förhållanden somkommer atl råda efler det alt fusionen har ägl mm. Man undgår därigenomproblemet alt genomföra de ofta komplicerade ändringar av den övertagandeföreningens stadgar som kan krävas för en fusion genom absorption. Jag anserdärför atl regler om fusion genom kombination bör införas i den nyaföreningslagen. skall ha minst fem - i vissa fall tre - medlemmar (sespecialmotiveringen till 2 kap. I §). Del är därför inte möjligt att påföreningslagens område införa någon direkt motsvarighet lill de aktiebolagsrättsligabestämmelserna om fusion mellan ett moderbolag och ett helägt dotterbolag. Jaggår därefler över lill frågan om fusion mellan en moderförening och ell helägtdotteraktiebolag. I gällande rätt saknas över huvud laget regler om fusionmellan företag med olika juridisk form. Frågan om fusion mellan ekonomiskaföreningar och aktiebolag diskuterades vid tillkomsten av 1975 årsaktiebolagslag (se prop. 1975:103 s. 519 f). Föredragande statsrådet avvisadeemellertid tanken på sådana regler. Han framhöll att en avsikt med reglema fören ekonomisk förening var alt utesluta sammanslutningar av kapilalisfisk prägelfrån föreningsformen och hänvisa dem lill någon av bolagsformerna. I 1976 årsdepartementspromemoria med förslag lill lag om ekonomiska föreningar m. m.intog man samma ståndpunkt. Föregen del anserjag emellertid all fusion mellan en moderförening och ett helägtdotleraktiebolag nu bör lillålas. Flera skäl talar enligt min mening för denståndpunklen. Till en början villjag peka på att den verksamhet som bedrivs avett helägt dotleraktiebolag lika väl kan bedrivas av moderföreningen direkl, omföreningen skulle finna del lämpligl. Mot den bakgrunden framstår del som enonödig restriktion att inle tillåta fusion mellan föreningen och bolaget. Enmöjlighet lill fusion mellan moderförening och dotleraktiebolag skulle vidareenligt min uppfallning särskilt gynna arbelskooperationen. Intresset förarbetskooperativ verksamhet har ökal siarkt under de senasle åren. Verksamhetendrivs emellertid ofta formelll av ett aktiebolag som har övertagitsfrån lidigare ägare och som ägs av en ekonomisk förening i vilken bolagetsanställda är medlemmar. skulle det vara lämpligare attverksamhelen drevs direkt av den ekonomiska föreningen (jfr prop. 1983/84:84 omkooperationens kapitalförsörjning, m. m. s. 67). Den sistnämnda ordningenunderiäUas, om fusion blir möjlig mellan en moderförening och etl helägtdotleraktiebolag. Möjligheterna ökar för enmoderförening att utnyttja de organisaloriska fördelar som en koncernbildningerbjuder, om moderföreningen äger samtliga aktier i elt dotleraktiebolag. har förvärvat mer än nio tiondelar av aktierna i elldotleraktiebolag måste emellertid beaktas att en aktieägarminoritet som inlekommer upp till en tiondel av alla aktier i ell bolag går miste om ettbelydande anlal minoritetsrättigheter enligt akliebolagslagen. Med hänsyn lilldet anförda anserjag all den nya föreningslagen bör innehålla regler om rältoch skyldighet för en moderförening atl lösa in minoritetsaklier i ettdotterbolag. Reglerna bör i princip överensstämma med dem som gäller enligtaktiebolagslagen för moderbolags inlösen av minoritetsaklier. 2.8 Regional eller central föreningsregistrering? Mittförslag: Liksom hitfills skall de ekonomiska föreningarna registreras hoslänsslyrelserna i länsvis förda föreningsregister. Ensamrätten registrerad firma för en ekonomisk förening sträcks emellerlid ul lill attgälla inom hela landel. Utredningensförslag: Elt centralt föreningsregister inrättas. Länsstyrelserna skall dockföra på del cenirala registret baserade förteckningar över de inom derasområden registrerade föreningarna. Remissinstanserna:Åtskilliga remissinslanser har yltrat sig i registreringsfrågan. De instansersom tillstyrkt utredningens förslag har framför allt understrukit atl encentral regisirering medför fördelar när del gäller firmaskydd och att en sådanregistrering kan få besparingseffekter. De inslanser som förordat den nuvarandeordningen har särskilt betonat att en central regisirering inle tillgodoserföreningarnas behov av service från regislreringsmyndigheternas sida. Vissa avde sisinämnda instanserna har också hävdat atl det blir kostsamt och ineffekfivlmed elt centralt register i kombination med länsvis förda förteckningar överföreningarna. Skälför mitt förslag: Enligt gällande rält skall en ekonomisk förening registrerasi del län där föreningens slyrelse enligt stadgarna har sitl säle. Hos länsstyrelsenförs elt föreningsregister för de uppgifter som skall registreras. Regeringenkan förordna att ett föreningsregisler skall föras gemensaml för två ellerflera län. Delär vanligl med personlig kontakt mellan sökandena och länsslyrelserna iföreningsärenden. Länsstyrelserna utövar en betydande informalions- ochrådgivningsverksamhet i sådana sammanhang. inleuteslutet att en molsvarande service kan lämnas också från etl Prop.1986/87: 7 centralt organ. Del kommer emellertid att ta tid alt hos en nyregistermyndighet bygga upp det kunnande och den erfarenhet som finns hoslänsstyrelserna.