prop · GA0380 · 1986-12-31 00:00:00 — Remissinstanserna:I jämförelse med EFU:s förslag föreslär STU atl dess ansvar utvidgas lill atlomfatta all energileknisk FoU bl.a. när del gäller förbränningstekniskforskning. Även () anser att STU bör få ettmer heltäckande ansvar för FoU inoiti energiområdet medan LO i allmännaordalag stödjer förslaget. och statens vattenjallsverkmotsätter sig EFU:s förslag. Enligt uppfattning innebärtillskapandet av ett nytt program för energiteknisk forskning och utvecklingmed STU som ansvarig myndighet avgjorda nackdelar under nuvarande förhållandenpä energiområdet. Det skulle medföra en splittring av kompetens och resurseroch försvåra samspelet mellan grundläggande och tillämpad forskning å den enasidan och prototyp- och demonstrationsverksamhet å den andra. Fleraremissinstanser, däribland VÄST, . och () anför inga erinringar i sak motatt ansvaret överförs till STU, men ser praktiska och adminislrafiva problemmed en överföring. Värmeforsk varnar för alltför drastiska förändringar iprogramorganens ansvarsområden. Även SNV är tveksamt till EFU:s förslag påbl.a. det förbränningstekniska området. föreslår atl ett avprogramorganen, lämpligen statens energiverk, bör få ett huvud- ochsamordningsansvar för den gastekniska forskningen. Därigenom kan degränsdragningsproblem som följer med EFU:s förslag undvikas. Bilaga12 Miljö- och energidep. Skälenför mina förslag: Jag anser atl energipolitiskt motiv talar för att eltsärskilt program för energiteknisk FoU i enlighet med EFU:s förslag inte börtillskapas. Jag delar därför statens energiverks m.fl. remissinstansersuppfattning atl ansvarsfördelningen mellan STU och bör bibehållasoförändrad så länge energipoliiiska skäl talar härför. Tyngdpunkten i STU:sprogram bör liksom vara tekniskt utvecklingsarbete medtillverkningsindustrin som den huvudsakliga målgruppen. Denna inriktning böräven ligga fast. STU bör således i första hand prioritera sädan FoUinom industrin av mer generell karaktär som kan bedömas bli av betydelse föratt uppnå de energipolitiska målen. Det gäller bl.a. effekfivare elanvändning,bättre förbränningsteknik, energisnålare processteknik, generering av energi ianslutning till den industriella processen m.m. Som jag har anfört är delangeläget atl en samordning sker med de insatser som sker inom delprogrammetEnergianvändning i processindustrin. Svenska gasföreningens synpunkter på den fortsattainriktningen av den gastekniska forskningen återkommer jag strax till avsnitt3.2,6. Jag anser generellt sett att STU i enlighet med de principer rörandeansvarsfördelningen som jag redovisat i det föregående bör ges ansvar för ensådan gasieknisk forskning som har samband med industriella processer m, m. Förprogrammet Industrins energianvändning har jag vid min medelsberäkning tagithänsyn till att tyngdpunkten har förskjutits mol processindu- strinsenergianvändning och därmed sammanhängande energiproduktion. För treårsperioden1987/88-1989/90 beräknar jag elt medelsbehov av 230 milj. kr. För budgetåret1987/88 beräknar jag 77 milj, kr. 3.2.5Energianvändning för bebyggelse Nya energisystem Miljö- och energidep. Mitt förslag:Målet med insatserna inom detta område bör vara alt minska energibehovet ibebyggelsen genom utveckling av ny effektiv teknik för tillförsel ochanvändning av energi i byggnadsnära tillämpningar. Vidare bör FoU som beröreffektiv elanvändning och nya metoder för övergång frän el lill andraenergibärare för uppvärmning prioriteras. På grund av att energianvändningen ibebyggelsen är av central betydelse för omställningen av vårt energisystembör detta insatsområde stanna kvar som ett program inomenergiforskningsprogrammet. EFU:sförslag: Stödet till energianvändning för bebyggelse bör ingå i BFR:shuvudanslag varvid en fullständig samordning kan uppnås mellan som energiprojekten kommer atl vägas motannan angelägen byggnadsforskning på etl sätt som bör ge opfimalt utnyttjandeav de totalt tillgängliga resurserna. EFU framhåller atl BFR inom samtligadelområden bör prioritera FoU som har ett samband med effektiv elanvändning,konvertering frän el till annan energibärare etc. EFU fömtsätter alt medel föreleffektiva byggnader, energirelaterad byggnadsleknisk forskning och installationsteknikför nya energibärare, exempelvis naturgas, filiförs BFR utanförenergiforskningsramen. EFU förutsätter att BFR samordnar insatserna inomområdet energihushållning med de mer fillförselinriktade aktiviteterna. Remissinstanserna:BFR tillstyrker i stort EFU:s förslag men anser att insatser fordras även inomområdena Eleffektiva byggnader. Integrerade energisystem och Kommunalenergiplanering, vilka EFU refererat men inle behandlat. Rådet pekar på viktenav att FoU och teknikutveckling inom lillförselområdel vägs mot och samordnasmed FoU och experimentbyggande inom användaromrädet. Efn ifrågasätter denföreslagna integreringen i övrig byggnadsforskning. Som ett minimikrav börinsatserna inom BFR:s ansvarsområde rörande effekfiv elanvändning ochkonvertering från elvärme särredovisas och forskningen på området särskiltföljas av BFR. HSB godtar utredningens förslag men framhåller samfidigt attgränsdragningarna mellan BFR, och bör bli sädana att forskningsprojektenspraktiska genomförande inle försvåras av att vissa uppgifter kan falla inomflera myndigheters områden. anser all del är viktigt att övrigbyggnadsteknisk forskning samordnas med energiforskningen. Forskningen måsteenligt mälinrikias så att man kopplar ihop forskning om energisparteknikoch annan ny teknik med forskning om bostadskomforl och boendeklimat. Samfidigtmåste frågor som är förknippade med bostadsförvaltning såsom drift ochunderhäll beaktas. delar är iforskningssammanhang outvecklade. Enligt är denföreslagna forskningen och utvecklingen kring eleffektiva byggnader ocheffektiv elanvändning samt konvertering från el till annan energibärare ettnaturligt arbetsfält för kraftförelagen. har inom ramen för"Uppdrag 2000" nära kontakt med BFR. BFR:s egen forskningssatsningkan lämpligen koncentreras på sådant som gäller byggnaderna och derasutformning samt drift och hur energianvändningen påverkas av dessa faktorer. Prop,1986/87:80 Bilaga12 Miljö- och energidep. Skälenför mina förslag: Inför den omställning av energisystemet som vi har framföross krävs dels begränsning och i vissa fall ersättning av elanvändningen iindustrier och bebyggelse, dels utveckling av ny elpro-duklionsteknik. Moldenna bakgrund anser jag till skillnad frän EFU alt detta område bör kvarstannainom energiforskningsprogrammet. Jag har härvid tagit hänsyn till att våramöjligheter till elbesparingar inom bebyggelsesektorn i hög utsträckningpåverkar hur myckel ersättande elproduk-tionskapacitet som måste tillförassystemet för att de energipolitiska målen skall uppnås. När det gäller den närmare inriktningen avinsatserna inom programmet bör BFR:s forskning även fortsättningsviskoncentreras till byggnadsnära tillämpningar, dvs. till system förgruppcentraler och enskilda byggnader. Vad beträffar energisystem för grupper av småhus,flerbostadshus eller andra byggnader föreligger forskningsbehov inom fleraområden, t. ex. vad beträffar utveckling av ny kulvertteknik, utveckling avmiljövänlig småskalig förbränningsteknik och utveckling av nya metoder fördrift och underhåll. Detta ligger i vissa fall nära den verksamhet som statensenergiverk har ansvaret för genom i första hand delprogrammet Värmeiillförsel.En strikt ansvarsfördelning mellan statens energiverk och BFR inom detta områdeär inte möjligt att tillämpa om etl effektivt forskningsarbete skall kunnabedrivas. Istället bör forskningsprojektens tekniska inriktning ochmyndigheternas speciella kompetens vara avgörande vid beslut om ansvarsfördelningmellan myndigheterna. I likhet med BFR anser jag atl insatsområdetEleffektiva byggnader är särskilt viktigt inför kärnkraftens avveckling.Möjligheterna att minska användningen av el för uppvärmning av bebyggelsen ärdärvid av särskild betydelse. Isin anslagsframställan föreslår BFR utöver huvudalternativet, att särskildamedel avsätts för insatser inom detta område. För egen del anser jag atl BFRinom ramen för insatserna inom programområdet Energianvändning för bebyggelsebör utarbeta elt förslag lill hur utökade insatser inom området effektivelanvändning skall kunna genomföras . Jag har i dennafråga samrått med statsrådet och chefen för . Jag avseratl senare återkomma till regeringen i denna fråga. Närdet gäller forskning rörande energiplanering kommer jag i det följande(avsnitt 3.2.6) föreslå atl ytterligare överväganden skall ske. Ilinje med vad jag inledningsvis anförde bör insatserna inom energiforskningenstyras mot grundforskning och mer långsiktigt inriktad forsk- ning och utveckling. Jagär medveten om att experimentbyggande är att betrakta som enintegrerad del av FoU-verksamheten. Som chefen för bostadsdepartementetframhållit tidigare bör BFR - med hänsyn lill all resurserna är begränsade - iökad utsträckning söka finna medfinansiärer. Jag noterar härvid statensvattenfalls remissyttrande där det konstaleras alt forskningen och utvecklingenkring eleffektiva byggnader och effektiv elanvändning samt konvertering fränel till annan energibärare är elt naturiigt arbetsfält för kraftföretagen. 'Kraftföretagen bör således kunna svara för en mer aktiv del av ansvaret förutvecklingsinsatser inom detta område. Sammanfattningsvisberäknar jag att insatserna för programmet Nya energisystem - energianvändningi bebyggelse bör uppgå till 69 milj. kr, för treårsperioden /88-1989/90varav för /88 23 milj. kr. Bilaga 12 Miljö- och energidep. Mittförslag: Målet med programmet är atl utveckla sådan ny teknik förenergitillförsel som kan främja omställningen av energisystemet och skapatekniska fömtsättningar för att minska miljöpåverkan från energianläggningar.Insatserna bör avse både bränslen och energi-omvandlingsleknik samt påstrategiska områden omfatta såväl FoU som de senare leden i utvecklingskedjan. EFU:sförslag överensstämmer huvudsakligen med milt. Remissinstanserna:Statens energiverk delar eller anför inga erinringar mot EFU:s förslag avseendeutformningen av programmet Energitillförsel. VVF påpekar att statensFoU-insatser inom olika energiområden bör slå i proportion till den betydelseen förväntad utveckling av tekniken kan få. Med tanke på den trots alltrelativt begränsade energiproduktionen som i kan erhållas frånvindenergi bör ett högre belopp än det av utredningen föreslagna satsas päbl.a. Irädbränslen, bränsleförädling och förbränningsteknik. Även SCPF ochJernkontoret anser att insatserna inom detta program bör kompletteras avseendemer "traditionella" energikällor som kol. Flera remissinstanserframhåller däremot att insatserna pä bio-bränsleområdel bör förslärkas ijämförelse med EFU:s förslag. Del gäller bl.a. SNV, SLU, lanlbruksstyrelsen,SGU, domänverket, LRF och SVE-BIO. Skälen för mina förslag:Insatserna inom detta program är av central betydelse för våra möjligheteratterhålla ny tillförsel av energi med hänsyn till de mycket stränga miljökrav somgäller och som kommer att gälla . Samarbetet med näraliggandeprogram eller insatsområden bör förstärkas och koncentreras på de frånenergipoliiiska utgångspunkter mest väsentliga områdena. 1 enlighet medriksdagens beslut om energipoli- liken börhuvudinriktningen vara alt utveckla varaktiga, helst förnybara och inhemska,energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan. Insatserna bör i första handinriktas på mer grundläggande forskning och utveckling avseende bl.a.förbränningsteknik, ny elprodukfionsteknik och biobränslen. Jagdelar EFU:s uppfattning att ett mer grundläggande stöd för bioenergiforskningbör ges genom att etl särskilt basanslag för bioenergi anvisas för SLU, utöverde medel som även fortsättningsvis bör kunna gå till SLU från bl.a. programmetEnergitillförsel. Jag återkommer strax med mina överväganden rörandebasanslaget för SLU i avsnitt 3.2.11. Vidare föreslår jag särskilda insatsernär det gäller gasteknisk FoU. Jagövergår nu till att något kommentera EFU:s förslag rörande insatserna inomolika delprogram. Bilaga12 Miljö- och energidep. EFUanser att statens energiverk bör inrikta huvuddelen av sitt stöd på delsgrundläggande torvkunskap och miljöfrågor vid torvbrytning, dels utveckling avteknik för en mer väderoberoende torvuivinning. En forskningssamverkan medtorvbranschen bör bedrivas, företrädesvis som kollektiv branschforskning, föratl tillgodose vissa kvarvarande behov av branschgemensam utveckling avtorvteknik. anför inga erinringar mot EFU:sförslag. SLU med flera remissinstanser anser att ökade insatser bör ske för altklarlägga möjligheterna till brytning av torv på små myrar. Även miljökonsekvensernaav torvbrytning bör uppmärksammas, exempelvis efterbehandling av utbrutnamyrar. Enligt LRF bör resurserna satsas på t. ex. utveckling av nuvarandeytbrytningsmetoder för energitorv istället för ensidig satsning på forskningkring "åretmnlmeioder" vars framtida utfall det råder tveksamhet om.Stiftelsen framhåller all de erfarenheter rörandetorvbrytning som kan erhållas i bl.a. bör tas tillvara i värtland. För egen del har jag ingel alt erinra mol deallmänna riktlinjer för fortsall FoU på detta område som EFU har redovisat.Statens energiverk får härvid överväga den närmare inriktningen av fortsattainsatser. Jag vill dock inle utesluta att viss kompletterande FoU ävenfortsättningsvis kan behöva satsas på traditionell lorvulvinningsteknik. Denlorvmarksinventering som: statens energiverk har färdigställt börkunna ge ledning för alt bedöma inriktningen av fortsatt FoU. Jag fömtsättervidare att det inom ramen för detta delprogram liksom ägnas storuppmärksamhet åt torvbrytningens miljökonsekvenser. Ettlångsiktigt forskningsbehov finns enligt EFU beträffande de biologiskaeffekterna av det ökade biomasseuttaget ur marken. Bränsleberedning, dvs.torkning, lagring m.m., är etl område som är otillfredsställande belyst och därfortsatt FoU erfordras. FoU bör enligt EFU inriktas på utvinning avträdbränslen från småskogsbmkel i . Slutligen finns ett Prop.1986/87:80 visst behov av insatser för systemstudier, branschforskning m. m. Enligt SLU bör sambandet mellan skogsindustrinsnormala råvaror - Bilaga 12 massaved och timmer och Irädbränslen belysasmer än vad som görs Miljö- Och . framhåller allkunskaperna är dåliga energidep. för atl definifivt säga hurstor mängd biomassa som kan tas ut ur skogsmark. Beträffande satsningarna påforskning om trädbränslen är det enligt SCPF vikfigt att den biologiskaforskningen och forskning kring bränslets beredning prioriteras. För egen del anser jag i likhet med SLU detväsentligt atl sambandet mellan uttag av råvaran för industriellt ändamål ochuttag av trädbränslen bör belysas. Härigenom skapas det förutsättningar alltrygga industrins råvaruförsörjning genom en god skogsvård somenergisektorns behov av trädbränslen kan tillgodoses. 1 likhet med vadskogsstyrelsen anför är det vidare väsentligt att miljöfrågorna gesuppmärksamhet sä att inle uttaget av råvara ur skogen blir sä stort attskogsmarken långsiktigt utarmas. Del finns i enlighet med vad SCPF pekat päkopplingar mellan detta delprogram och de insatser som sker inom STU rörandeskogsindustrins processer. Det kan därför finnas skäl att i vissa fall främjagemensamma FoU-insatser som berör såväl avverkning, insamling som beredningoch slutlig användning inom skogsindustrin. Insatser inom delta område berörden FoU som bedrivs inom ramen för programmet Industrins energianvändning. Vid min medelsberäkning har jag tagit hänsyn lillall skogsindustrin bör kunna öka insatserna inom detta område. Ävenfortsättningsvis bör enligt EFU huvuddelen av resurserna avseende energiskogsatsas på biologiska frågor rörande växtmaterial, odling och växtförädling. Utvecklingav skörde- och beredningsteknik bör också stödjas. Forskningen rörandeenergiskogsodling på skogs- och torvmark bör fortsätta i begränsad omfattning,framför allt av det skälet alt sådana marker finns tillgängliga i betydligtslörre omfattning än jordbruksmark. Miljöfrågor och vissa systemstudier,utvärderingar m.m. bedöms ocksä vara väsentliga för den fortsatta utvecklingen.När del gäller energigrödor är den närmare inriktningen av insatserna beroendeav resultatet av den särskilda utvärdering som f. n. genomför. anför inga erinringar motförslaget i denna del. SNV anser all forskningen beträffande energiskog även bör avse skogs- och torvmark samt omfatta energiskogsodling på utbrutna torvmarker. SLU som ansluter sig till EFU:s förslag till allmän inriktning finner det angeläget att statliga satsningar görs avseende odlings-, skörde- och berednings teknik, framförallt för atl tillgodose de behov som finns vid en småskalig produktion och användning av biomassa. SLU delar inte den negativa bedömning som statens energiverk gör beträffande möjligheterna att odla energigrödor på jordbmksmark. SLU anser att det är för tidigt att nu göra 25 dennabedömning eftersom del än sä länge finns ett alltför ofullständigt underiaginom detta område. Jaghar ingel att erinra mot EFU:s förslag om fortsatt FoU på detta område. a. alt forskningen rörande energiskogsodling pä skogs- och torvmarkbör vidmakthållas på en begränsad nivå. Utveckling av skörde- ochberedningsleknik anser jag i ökad utsträckning bör vara ett ansvar för de somkan komma att utnyttja av denna teknik exempelvis jordbruket. Bilaga12 Miljö- och energidep. Tyngdpunkteni FoU-satsningen avseende förgasning bör enligt EFU läggas påkunskapsutveckling av generell natur. Därtill bör genomföras visstutvecklingsarbete avseende förgasningsteknik för ej kommersiellaapplikationer, främst elproduktion, samt FoU avseende småförgasnings-anläggningar. FoU som rör alternativa drivmedel, bör i första handinriktas på produktion av elanol ur inhemska, cellulosahalliga råvaror. Dedelar som berör alternativa drivmedel behandlar jag . Kunskap om kol ärav betydelse för att den kolanvändning som, på , torde bli nödvändigi skall kunna ske med ett minimum av miljöbelastning. Studsvik konstaterar beträffandeförgasningsforskning att det behövs en väsentligt förstärkt insats inom tekniskforskning och demonstration. För att kunna fortsätta utvecklingsarbetet påförgasningsområdet innefattande bl.a. den s.k. MINO-PILOT-anläggningen ärresursbehovet 10 milj. kr. fill dess all tekniken kan kommersialiseras. Om endemonstralionsinsats skall genomföras krävs enligt Studsvik insatser avstorleksordningen 100200 milj. kr. Föregendel anser jag i likhet med EFU att fortsatta energiforskningsinsatser i förstahand bör inriktas mol kunskapsutveckling av generell natur och utveckling avsådan förgasningsteknik som befinner sig på utvecklingsstadiet. Fortsattutveckling av förgasningstekniken som innebär uppförandet av en störreanläggning kräver så stora investeringar och är av en sådan karaktär att deninte enbart bör finansieras via den statliga energiforskningen. Enligt vad jaghar anfört tidigare bör det i första hand vara ett ansvar för berörd industriatl vidareutveckla teknik som nätt detta utvecklingsstadium. Omkärnkraftsavvecklingen skall på det sätt som beslutat,erfordras enligt EFU betydande resurser till Ny elproduktionsteknik även underkommande programperiod. Verksamheten i delta delprogram bör enligt EFU bedrivasi nära samverkan mellan staten, kraftföretagen och utrustningstillverkarna. Enmindre förändring jämfört med nuvarande programperiod föreslås av EFU,nämligen atl delprogrammet Vindenergi inordnas i delta delprogram. När detgäller vindenergi föreslås insatser av mer grundläggande karaktär avseendeexempelvis meteorologi, aerodynamik och beräkningsmodeller. a. beträffande små kraftvärmeverk. Ny elproduktionsleknik, Prop.1986/87:80 exempelvis solceller, bör enligt EFU följas genom teknikbevakning. Elsys temfrågorna bör vidare uppmärksammas. Stålens energiverk anför inga erinringar motutredningens förslag. Beho- Miljö- och vet av programmet Ny elproduktionsteknikpåverkas enligt statens vatten- energidep. fallsverk inte nämnvärt av ettutökat samarbete inom kraftinduslrin då detta främst kommer atl omfatta desenare leden i utvecklingskedjan. De resultat som kommer fram genom dengrundläggande forskningen utgör en utgångspunkt för de mer tillämpadeinsatserna. En nära samverkan mellan alla intressenter i de mer tillämpadedelarna är dock nödvändig. Enligt Studsvik bör bränsleceller ingå som ettprioriterat område i detta delprogram. För egen del anser jag att EFU:s förslag är väl ägnatatl utgöra underlag för fortsatta statliga insatser på detta område. Jagnoterar de synpunkter som statens verk har framfört. Frågan omansvaret för finansiering av de olika leden i utvecklingskedjan från forskninglill kommersialisering av ny teknik har jag tidigare berört. En samverkanmellan , kraftföretag, kommuner m.fl., ser jag som etländamålsenligt sätt att genomföra mer tillämpade delar av området Nyelproduktionsleknik. a. anser jag det vara väsentligt att i en sådansamverkan söka möjligheter till en markant utökad kraflvärmepolential. I likhet med vad Studsvik anför börförgasningsforskning även uppmärksammas inom detta delprogram. Jag finner ilikhet med Studsvik att pågående FoU rörande bränsleceller har givit lovanderesultat. Det bör ankomma på att bedöma behov och inriktning avforsalt FoU vad avser bränsleceller. När det gäller beräkningen av insatser inom dettadelprogram har jag beaktat att visst utvecklingsarbete bör ske inom ramen fördel tidigare bildade särskilda vindkraftsbolaget. huvuduppgift inom delprogrammet Förbränningstek nik bör enligt EFU vara att genom riktad FoU skapa bättre förutsättningar för en miljövänligare och effektivare förbränningsteknik för energiproduk- lionsanläggningar. En viktig uppgift för statens energiverk bör också vara alt utveckla förbränningsteknik för sådana inhemska bränslen som endast till ringa grad utnyttjas på grund av bl.a. förbränningstekniska problem. Samverkan bör ske med SNV, STU och NFR. Rökgasrening och emissionskaraktärisering bör vidare ges stöd. Speciell vikt bör läggas vid utsläpp från avfallsförbränning. Insatserna inom delta område bör ske i nära samverkan med berörda branscher på samma sätt som sker . Det gäller i första hand utveckling och förbättringar av befintlig teknik. Gastek nik bör ges en särskild ställning inom delprogrammet. Den gastekniska FoU som kan motiveras inom Förbränningsteknik bör innefatta såväl rena förbränningsfrågor som allmän kompetensuppbyggnad, distributionstek nik m.m. anför inga erinringar mot förslagen i denna del. Efn, LO, och berör utredningens förslag Prop. 1986/87:80 rörandegasieknisk forskning. Enligt STU kan gasteknik införas som en naturlig del avSTU:s ansvarsområde och STU är beredd att ta på sig Bilaga 12 ansvaret förområdet. Förslagsvis bör området stödjas med minst 5 milj. Miljö- och kr.per år. STU har i samband med EFU:s arbete tagit fram ett program för energidep. Enligt VVF:s bedömning finns en inte oväsentligelpro-duklionspotentiai baserad på naturgas, varför en forcerad satsning inomområdena gasteknik och beredskapslagring av gas bör övervägas. förordar atl gasiekniken under enuppbyggnadstid får en egen rubrik i det statliga energiforskningsprogrammetoch hos de olika programorganen. Föreningen har ingenting att invända mol attdet gastekniska forskningsprogrammet hamnar hos två ansvariga programorgan,nämligen STU och statens energiverk, under fömtsättning att ingagränsdragningsproblem uppstår. Ett av programorganen, lämpligen statensenergiverk, bör dock få ett huvud- och samordningsansvar för den gastekniskaforskningen. uppskattar behovet av insatser inom detta områdetill ca 20 milj. kr. För egen del vill jag anföra följande när detgäller inriktningen och avgränsningen av insatserna inom detta delprogram. Jaghar redogjort för de allmänna utgångspunkter och rikfiinjer som bör gällaför ansvarsfördelningen mellan STU och statens energiverk när det gällerdelprogrammet Gemensamma energitekniker. När det gäller delprogrammet Förbränningsteknikvill jag erinra om att jag vid min anmälan av föregåendeenergiforskningsprogram (prop. 1983/84:107 Bil.