prop · GA03158 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1986/87:158 om ny organisation för folkbokföring Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för den åtgärd och det ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen föreslås att ansvaret för den löpande folkbokföringen förs överfrån pastorsämbetena till de lokala skattemyndigheterna. Motivet tillförändringen är framför allt att verksamhetsmässiga skäl talar för att denlöpande folkbokföringen bör handhas av en borgerlig myndighet. Genom att lokalskattemyndighet föreslås bli ny lokal folkbokföringsmyndighet tillvaratas denkompetens i folkbokföringsfrågor som redan nu finns på dessa myndigheter. Riksdagenföreslås nu ta slällning till dessa principiella riktlinjer för den löpandefolkbokföringens administration. En kommitté avses bli tillkallad för att lämnaförslag till hur den nya organisationen närmare bör utformas. Omorganisationenskall enligt förslaget genomföras . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande och statsråden , , , ,, , , , , , , ,, G. , Lönnqvist Proposition om ny organisation för folkbokföringen 1Inledning Under1900-talet har frågan om folkbokföringen skall handhas av kyrklig ellerborgerlig myndighet berörts i åtminstone elva utredningar. Utredningarna harinte föranlett nägon ändring i folkbokföringsorganisationen vad gäller fråganom vilken myndighet som skall sköta den löpande folkbokföringen. Sedanår 1979 har två utredningar - betänkande av folkbokföringskommitté, SOU1981:101, Folkbokföringens framtida organisation och statskontorels rapport1984:42, Framtida huvudman för folkbokföringen - belyst möjligheterna att föraöver arbetet med den löpande folkbokföringen från pastorsämbetena till enborgerlig myndighet. En utredning, statskontorets rapport 1986:30,Folkbokföringen med kyrkan som huvudman, har lämnat förslag om hur verksamhetenmed folkbokföringen skulle kunna rationaliseras hos pastorsämbetena. Betänkandetav folkbokföringskommitté och statskontorets rapport har remissbehandlats.Remissinstanserna och deras huvudsakliga inställning framgår av avsnitt 4. Ifråga om folkbokföringens organisation har inkommit ett antal skrivelser frånorganisationer, sammanslutningar och enskilda. Jagkommer att i det följande redogöra för mitt förslag. Då detta grundar sig påbl. a. överväganden som har anknytning till tidigare utredningsmaterial,innehåller redogörelsen en sammanfattning av de tidigare utredningar som är avintresse i sammanhanget. 2,1 Folkbokföringens bakgrund, syfte och nuvarande organisationi huvuddrag Folkbokföringensursprung är de anteckningar om dop och andra religiösa händelser som tidigtbörjade föras inom . bosättningär andra uppgifter som antecknades. Det borgerliga samhället . 1986/87:158 harsedan länge använt uppgifterna i kyrkobokföringen som underiag för mantalsskrivningsom i sin tur lades till grund för beskattning. Folkbokföringen är således avålder starkt knuten till beskattningen. Också har folkbokföringen ett närasamband med beskattningen. Det finns även ett stort antal andraverksamhetsområden för vilka uppgifter från folkbokföringen är avgrundläggande betydelse. För administrationen av det omfattande system avregler som avser atl garantera medborgarna ekonomisk och social trygghet krävsuppgifter om de förhållanden som kan grunda rätt till sådana förmåner. Fördetta ändamål hämtas uppgifter ur folkbokföringens register. Uppgifternaom bosättning är av stor vikt för samhällets administration, särskilt när detgäller att avgöra om en person har sädan anknytning till atl hanomfattas av de rättigheter och skyldigheter som gäller här. Bosättningen haräven betydelse för frågan om var i riket rättigheterna kan utövas ellerskyldigheterna skall fullgöras. Dessa frågor avgörs som regel med utgångspunkti folkbokföringens uppgifter om bosättningen. Rättenatt delta i allmänna val grundas inte bara på medborgarskap utan även pä vissauppgifter om bosättning. Bosättningen har avgörande betydelse för denkommunala rösträtten. Förbeskattningen är det av betydelse om en person skall anses vara bosatt i landetoch inom vilken kommun och församling han i så fall är bosatt. Bosättningenanvänds vidare av myndigheterna som kompetensgrund. Myndigheter på regionaleller lokal nivå använder folkbokföringens uppgifter om bosättning för attavgöra vilken myndighet som är behörig att handlägga ett ärende. Som exempelkan nämnas att mantalsskrivningen som regel är bestämmande för vid vilkenallmän domstol den enskilde skall svara i tvistemål. Ävenpersonuppgifter såsom medborgarskap, ålder och civilstånd har betydelse när detgäller den enskildes rättigheter och skyldigheter. Degrundläggande bestämmelserna om folkbokföringen finns i folkbokföringslagen(1967:198) och folkbokföringskungörelsen (1967:495). Folkbokföringensker i två former, som kyrkobokföring och som mantalsskrivning.Kyrkobokföringen ombesörjs av pastorsämbetena i kyrkoböcker och register förvarje församling av . I dessa antecknas fortlöpande uppgifter omfödelse, civilstånd, bosättning och liknande personliga förhållanden. Dessutomtillkommer anteckningar av uteslutande kyrklig natur, t. ex. uppgifter om dopoch konfirmation. Manialskriv-ningen sker genom att en förteckningupprättas över de personer som , mantalsdagen, skall varakyrkobokförda inom någon av kommuner. Förteckningen, mantalslängden,fastställs av den lokala skattemyndigheten med ledning av en stomme somupprättas av länsskattemyndigheten. Till grund för mantalskrivningen liggerkyrkobokföringen som därför kan sägas vara den primära registreringen. Denlokala skattemyndigheten är emellertid inte bunden av kyrkobokföringen vidbedömningen av en persons rätta mantalsskrivning. Enviktig samordnande uppgift för folkbokföringen har de hos länsskat- 3 temyndigheternamed ADB förda regionala registren. fl 1986/87. Kyrkobokföringen sker i regel församlingsvis. Antaletförsamlingar uppgick till 2 565 st. Kyrkoherdens ämbetsområde kallaspastorat. Det finns 1 138 pastorat. kan bestå av en eller fleraförsamlingar. Regeringen beslutar om indelning i pastorat. Arbetet utförsvid pastorsexpeditioner. Pastorsexpeditionen kan vara gemensam för tvä ellerflera församlingar inom ett pastorat men kan också betjäna en del av enförsamling (kyrkobokföringsdistrikt). fanns det 1 483 pastorsexpeditioneri landet. Det åligger pastoraten att tillhandahälla pastorsämbetenabiträdespersonal samt kontorslokaler, inventarier och övrig utrustning.Arbetet hos pastorsämbetena omfattar beslut i vissa typer av ärenden,registrering av dessa beslut, registrering av andra händelser enligtanmälningar eller underrättelser från andra myndigheter samt service genom attlämna uppgifter ur register. Huvudansvarig för kyrkobokföringen är pastor. Som pastor fiänstgörkyrkoherde, komminister eller särskilt förordnad kyrkoadjunkt. I de fall annanän kyrkoherden ansvarar för kyrkobokföringen har kyrkoherden ändå tillsynenöver den. Kyrkobokföringen är den del av folkbokföringen som kräverden största arbetsinsatsen. Kyrkobokföringen ligger till grund för hela denövriga verksamheten. Enligt huvudregeln i folkbokföringslagen skall en personkyrkobokföras i den församling och på den fastighet där han är bosatt. Enperson anses bosatt där han regelmässigt vistas eller, när byte av bostad harskett, kan antas komma att regelmässigt vistas under nattvilan ellermotsvarande vila (dygnsvila). Frän denna huvudregel finns dock ett flertalundantag föranledda av olikheter i befolkningens arbets- ochlevnadsförhållanden. Som exempel kan nämnas att en person som studerar pä annanort än hemorten ändå kan vara kyrkobokförd i hemförsamlingen. Den som inte ärbosatt på viss fastighet men ändå kan anses bosatt i församlingen bokförs underrubriken "pä församlingen skrivna" och den som saknar känt hemvistbokförs under rubriken "utan känt hemvist". Från kyrkobokföringen avregistreras den som har avliditeller kyrkobokförts i annan församling. Detsamma gäller om en person haranmält utflyttning eller trots avsaknad av anmälan ändå kan anses bosatt iutlandet. 2.2.1 Kyrkoböcker och register De kyrkoböcker och register som förs hos pastorsämbetetkan delas in i personregister som innehåller den samlade informationen om varoch en av de registrerade och kronologiska register i vilka löpande antecknasolika händelser, t. ex. födelse, vigsel, flyttning och dödsfall. Personregistren består av de register som bildas avpersonakterna, församlingsbok samt församlingsregistret. De kronologiskaregistren utgörs av inflyttningsbok, utflyttningsbok samt ministerialböckerna. Personakterna bildar församlingsliggare, obefintlig-,emigrant- och död- Ministerialböckernaär födelse- och dopbok, konfirmationsbok, . 1986/87:158 äktenskapsboksamt död- och begravningsbok. Församlingsliggaren består av personakter för alla som ärkyrkobokförda i församlingen. upprättar personakter förnyfödda. Om inte personaki finns upprättad för den som flyttar in frän utlandeteller som har varit registrerad som obefintlig upprättas en sådan akt. Genomfolkbokföringskungörelsen och föreskrifter som har utfärdats av riksskatteverketregleras personakternas innehåll, vilket bl. a. utgörs av namn, personnummer,eventuell tillhörighet till , inflyttningsdag samt medborgarskap,nuvarande och tidigare familjeförhållanden. När en person flyttar till enannan församling överförs personakten till denna. Obefintligregisiret består av personakter för dem som vidtvå mantalsskrivningar i följd har befunnits sakna känt hemvist. Emigrantregistretbestår av personakter för personer som har avförts från kyrkobokföringen pågrund av flyttning till utlandet. Dödregisirei utgörs av personakter föravlidna eller dödförklarade personer. förs normalt i ett lösbladssystem och bestårav två avdelningar, aktuella registret och avställningsregistret. Det aktuellaregistret innehåller uppgifter om de personer som är kyrkobokförda i församlingen.Till avställningsregistret överförs sådana registerblad på vilka samtligapersoner har strukits. I vissa församilingar förs församlingsboken alltjämt ibunden form enligt äldre ordning. är ett kortregister med s. k. personavierför samtliga i församlingen kyrkobokförda personer. Avierna framställs avlänsskattemyndigheternas dataenhet. I inflytiningsboken antecknas när ettpastorsämbete beslutar om kyrkobokföring av en person som flyttar till församlingen.Utflyttningsboken består av anteckningar om när en person avförs frånförsamlingsboken på grund av att han har flyttat till en annan församling,emigrerat eller har registrerats som obefintlig. Födelse- och dopboken innehåller bl. a. uppgifter omfödelsetid, föräldrar, förnamn och dop för barn som föds i församlingen.Konfirmation antecknas i konfirmationsboken i barnets kyrkobokföringsort. antecknas hindersprövning och vigsel. Död- och begravningsbokeninnehåller uppgifter om dödsfall, jordfästning, eldbegängelse och gravsättning. 2.2.2 Uppgifter till kyrkobokföringen I vissa fall ankommer det på allmänheten att göra anmälan tillpastorsämbetet om sådana förändringar som föranleder anteckningar i registren.Sä föreligger t. ex. skyldighet att anmäla flyttning. Anmälan om flyttning inomriket kan ske i samband med adressändring hos postverket. Posten vidarebefordrardärefter anmälan till pastorsämbetet i inflyttningsorten. I andra fall aviseraspastorsämbetena om ändringarna genom underrättelser från myndigheter ochdomstolar. 2.2.3Uppgifter från kyrkobokföringen Prop. Eftersom kyrkobokföringen utgör grunden förfolkbokföringen vilken i sin tur utgör grund för en mängd olika register isamhället är det viktigt att kyrkobokföringen är aktuell och korrekt. Enligt folkbokföringskungörelsen åligger detpastorsämbetet att i vissa fall direkt underrätta olika myndigheter omförändringar inom kyrkobokföringen och andra förhållanden av betydelse förmyndigheternas verksamhet. skall t. ex. underrätta tingsrättoch i vissa fall polismyndighet om dödsfall. Vidare skall polismyndighetunderrättas om en utlänning anmäler sig för kyrkobokföring utan att hauppehållstillstånd. På begäran av polis- och åklagarmyndighet eller domstolskall pastorsämbetet lämna uppgift ur kyrkobokföringen för utredning om brott. I mänga fall hämtar allmänheten uppgifter urkyrkobokföringen genom beställning av personbevis eller utdrag urkyrkoböckerna. Pastorsämbetena besvarar också många förfrågningar fränallmänhet och myndigheter. Sådana förfrågningar avser ofta aktuellaupplysningar om adresser o. d. 2.2.4 Kyrkobokföringen i och I och kommuner är folkbokföringenorganiserad pä annat sätt än i övriga landet. I och beslutarlokal skattemyndighet i de frågor som gäller kyrkobokföring i församling inomkommunen, om avregistrering från kyrkobokföringen av annan än den som haravlidit och om överföring till obefintligregistret. Till följd härav skallflyttningsanmälan göras hos de lokala skattemyndigheterna. De lokalaskattemyndigheterna skall föra folkregister, vilket består av registerkortupplagda för varje familj eller ensamstående person . Vidare skall delokala skattemyndigheterna föra obefintlig- och emigrantregister ochinflyttningsbok. I övrigt förs folkbokföringen även i ochGöteborg hos pastorsämbetena. Lokal skattemyndighet förrättar mantalsskrivning.Genom mantalsskrivningen fixeras befolkningsläget per den 1 novemberförrättningsåret för nästföljande kalenderår. Mantalsskrivningens huvuduppgiftär att ligga till grund för beskattningen. Uppgifterna sammanställs i enmantalslängd. Innehållet i längden regleras genom föreskrifter av riksskatteverket.Förutom uppgifter om var en person är bosatt innehåller längden även andra förbeskattningen nödvändiga uppgifter. Arbetet med mantalsskrivningen inleds vanligen med attlänsskattemyndigheten (före , ) i en stomme tillmantalslängd upptar de personer som mantalsdagen (förtättnings-året)är kyrkobokförda i varje församling. Stommen till mantalslängdeo hålls av delokala skattemyndigheterna därefter tillgänglig för kommuner- nas ochallmänhetens granskning. När tiden för granskning har gått ut Prop.1986/87:158 prövas kyrkobokföringens riktighet. Efter skriftväxling mellanolika fögderier angående rätt mantalsskrivningsort justerar lokala skattemyndighetenmantalslängden. Eftersom ett av motiven för mantalsskrivningen är att denskall utgöra en kontroll av och bereda möjlighet till rättelse av den löpandefolkbokföringen, avser den inte den faktiska kyrkobokföringsorten utan denförsamling där personen rätteligen skall vara kyrkobokförd. Den faktiska kyrkobokföringsortenpresumeras dock vara riktig, om inte särskilda skäl till omprövning föreligger.Om pastorsämbete och lokal skattemyndighet har olika meningar om rättkyrkobokföringsort gäller i fråga om mantalsskrivning den åsikt som lokalskattemyndighet har. Som har nämnts används mantalsskrivningen främstvid beskattningen men även i andra fall har den betydelse. Den kan l.ex. varaavgörande för en myndighets kompetensområde. Domstolars behörighet i tvistemåloch registreringsärenden avgörs i regel med ledning av en personsmantalsskrivning. Länsskattemyndigheterna är regional förvaltningsmyndighetför frågor om skatter, socialavgifter och folkbokföring. LänsskattemyndigheternasADB-register för folkbokföringen innehåller ett urval av kyrkobokföringsuppgifterfrån pastorsämbetena. Som har nämnts används registren för att tafram en stomme till mantalslängden och för underhåll av personuppgifterna i detcentrala skatteregistret. De används också för framställning av den allmännaröstlängden. Folkbokföringskungörelsen föreskriver att registret skallinnehålla namn, personnummer, födelseort och kyrkobokföringsort och deytterligare uppgifter som bestämmer. Det är framför alltbehovet inom folkbokförings- och beskattningsområdet som styr valet avuppgifter som skall ingå i registret. Utöver nämnda uppgifter kan bl. a. nämnasuppgifter om utländskt medborgarskap, tillhörighet till ochmantalsskrivningsförhållanden. Länsregistren hålls aktuella genom veckovisa uppdateringarmed uppgifter från framför allt pastorsämbetena. Efter varje uppdateringlämnas uppgifter om genomförda registerändringar till ett flertal myndigheter. Aviseringenlämnas vanligen på magnetband till statliga myndigheter och på maskinelltutskrivna registerkort (personavier) till kommunala myndigheter. a. till , , centralnämndenför fastighetsdata, värnpliktsverket, ,trafiksäkerhetsverket, , och statensinvandrarverk. 2.5 Tillsyn Prop. Riksskatteverketär central förvaltningsmyndighet för bl. a. frågor om folkbokföring. Verketfastställer blanketter och ansvarar för utbildning av personal inomverksamhetsområdet. Verket skall vidare genom allmänna råd och uttalanden verkaför lagenlighet, följdriktighet och enhetlighet vid rättstillämpningen.Riksskatteverket har också ett övergripande ansvar för länskattemyndigheternasdatafunktion. Utövertillsynsfunktionen deltar i det direkta folkbokföringsarbetetgenom förande av ett personnummerregister. Det ankommer på atttilldela dem som flyttar till personnummer. Med ledning av dettaregister bevakar att en person som varit bosatt iSverige inte tilldelas ett nytt personnummer vid återinflyttning. Även depersoner som inte skall vara kyrkobokförda i riket men som förbeskattningsändamål skall vara registrerade hos lokal skattemyndighettilldelas personnummer av . Regionaltär det domkapitlen som inom stiftet har tillsyn över pastorsämbetenas arbetemed kyrkobokföringen. Härvid biträds domkapitlen av 28kyrkobokföringsinspektörer (en eller flera i varje stift). Till kyrkobokföringsinspektörförordnar regeringen en präst i stiftet för en period om fem år.Riksskatteverket utfärdar instruktion för kyrkobokföringsinspektörerna. 2.6 Överklagande i folkbokföringsärenden Pastorsämbetenasoch de lokala skattemyndigheternas beslut i folkbokföringsärenden som rör rättkyrkobokföringsort kan överklagas hos länsrätterna. Pastorsämbetenas övrigabeslut överklagas hos domkapitlen. Länsrätternas och domkapitlens beslutöverklagas hos kammarrätterna. Kammarrätternas beslut kan överklagas hosregeringsrätten. Ompastorsämbetena har olika uppfattningar i en kyrkobokföringsfråga skallkyrkobokföringsinspektörens råd inhämtas. Om oenigheten därefter kvarstår,skall ärendet underställas länsrätten om det rör bosättningsförhållanden ochdomkapitlet i övriga frågor. Har lokala skattemyndigheter olika mening om enpersons rätta mantalsskrivningsort skall frågan underställas länsrätten. 3 Folkbokföringsfrågans tidigare behandling 1924års uppbördssakkunniga föreslog att det vid sidan av kyrkobokföring ochmantalsskrivning skulle införas en civil löpande folkbokföring, centraliserad tilllänsstyrelserna. Allmänhetens anmälningar skulle göras till pastorsämbetena,som skulle vidarebefordra uppgifterna. Förslaget ledde inte till någon åtgärd. 3.2 1936års uppbördskommitté (SOU 1938:41) Prop.1986/87:158 Enligt uppbördskommitté {SOU 1938:41) borde denlöpande folkbokföringen ombesörjas lokalt av s. k. folkregisterförare.Folkregisterföraren skulle lyda under . Som regel skulle pastorfungera som folkregisterförare. Dennes förvaltningsområde skulle kallas folkbokföringsdistriktoch för varje sådant distrikt skulle finnas en folkbokförings-nämnd medledamöter som valls av kommunen. Förutom den civila folkbokföringen skulle detfinnas viss kyrkobokföring. I remissyttrandena över betänkandet avstyrktes i allmänhetförslaget. förslag föranledde ingen åtgärd. 3.3 betänkande (SOU 1944:52) \ folkbokföringskommitléns betänkande (SOU 1944:52)föreslogs att den löpande registreringen fortfarande borde handhas av prästernautan att någon ändring skulle göras i prästernas ställning som uteslutandekyrkans ämbetsmän. Förslaget hälsades med tillfredsställelse av det övervägandeantalet av remissinstanserna. 1 några yttranden framkom kritik. Därvid gjordesgällande att kyrkobokföringen helt borde ersättas med en hos civila myndigheterverkställd folkbokföring eller att kyrkobokföringen i vart fall bordebibehållas endast såsom en registrering av kyrkliga förtältningar. Som skäl föröverflyttning av folkbokföringen till civila organ anfördes att det varorganisatoriskt olämpligt atl ta prästerskapet i anspråk för en rent civilbokföring. Prästernas övriga arbetsuppgifter var väsenskilda frånfolkbokföringsarbete och låg pä elt annat plan än det kontorsmässiga. Prästernakunde därför ej förväntas besitta den expeditionella färdighet, den erfarenhetav undersökningsarbete i folkbokföringsärenden eller den kännedom omförfattningar och praxis som var erforderliga. I den med anledning av betänkandet framlagda propositionen(prop. 1945:282) anförde dåvarande departementschefen bl. a. följande. Felfrekvenseninom kyrkobokföringen var inte större än man hade anledning att räkna med. Medhänsyn särskilt till alt frågan om folkbokföringsreformen med beaktande av denväntade omläggningen av uppbördsförfarandet ej borde ytteriigare förhalas ansågdepartementschefen alt den lokala löpande folkbokföringen alltjämt skulleankomma på prästerskapet. utredning kyrka-stat behandlade frågor rörandefolkbokföringen i två av sina betänkanden, dels SOU 1967:16 (omfolkbokföringen), dels i SOU 1968:11 (utredningens slutbetänkande). 3.4.1 delbetänkande Folkbokföringen(SOU 1967:16) I kyrka-statulredningens delbetänkande om folkbokföringen (SOU 1967:16) anförs i huvudsak följande beträffande frågan om kyrklig eller borgerlig myndighet skall handha folkbokföringen. Som ett argument för attbibehålla den nuvarande ordningen har åbero- Prop. 1986/87:158 pats att dennaordning i stort sett fungerar tillfredställande. Vidare har anförts att såvälenskilda som myndigheter fortsättningsvis måste ha möjlighet att utan omgångfrån ett registreringsorgan erhålla skriftliga bevis och muntliga uppgifterrörande registrerade förhållanden. Med dagens organisation ges möjlighet nära kontakt mellan dessa organ och allmänheten. I samband med besök påpastorsexpeditionen i ett folkbokföringsärende kan den enskilde även få andraärenden uträttade. Vidare har framhållits alt kyrkans ministeriellaanteckningar om t. ex. dop, vigsel och jordfästning har nära anknytning tillcivil registrering, nämligen av namn, äktenskap och begravning. Andraomständigheter som kan anses tala för att bibehålla kyrkobokföringen är attkyrkan under alla förhållanden torde vara i behov av en medlemsregistrering föregen räkning och att en överflyttning av kyrkans uppgifter beträffandefolkbokföringen därför skulle föranleda viss dubbelbokföring. Motatt behålla den nuvarande ordningen och för att överföra folkbokföringen borgerlig myndighet har anförts bl. a. att det nuvarande systemet medförsvårigheter i ett så livsåskådningsmässigt och religiöst differentieratsamhälle som det svenska. Att personer som står utanför alla kyrkor ellertillhör annat trossamfund än i medborgarären-den skall behövavända sig till ett trossamfunds präster eller annan personal kan upplevas somotillfredsställande. Denna aspekt har beröring med religionsfrihetsaspekten.Detta aktualiseras genom den invandring som äger rum. Vidare anfördekyrkastatutredningen följande. Fastän folkbokföringen av historiska ochtraditionella skäl på det lokala planet i regel handhas av befattningshavareinom kyrkan är folkbokföringen en borgerlig angelägenhet. Med hänsyn tillfolkbokföringens karaktär kan det från principiell synpunkt ligga närmast tillhands att verksamheten i dess helhet handhas av ett borgerligt organ. Andrasynpunkter vilka har samband med religionsfrihetsprincipen måste anses tala föratt befattning med folkbokföringen inte bibehålls. Motbakgrund av bl.a. angivna synpunkter synes ett bibehållande av kyrkansmedverkan vid primärregistreringen vara beroende av om vägande skäl av framförallt praktisk art ekonomiska, tekniska och organisatoriska - talar för ensådan ordning. 3.4.2Kyrka-statutredningens slutbetänkande (SOU 1968:11) Isitt slutbetänkande (SOU 1968:11) erinrade kyrka-statutredningen om att denprimärregistrering som sker genom kyrkliga organ på lokalplanet fyllersåväl ett borgerligt som ett kyrkligt behov.