prop · GA03100 · 1986-12-31 00:00:00 — Eventuellt kan det under är 1987bli meningsfullt att registrera reglerna pä en del områden. Sådantregistreringsarbete är redan på gång hos några myndigheter. Också när det gällerdet statliga kollektivavtalsområdet tar nu SAV datatekniken tillhjälp i regelförenklingsarbetet. I utbyggnadsskedet skall bl.a.aktuella cirkulär i SAV: s cirkulärserie ochSAV:s författningssamling samtaktuella centrala avtal som inte finns i cirkulärserien tillföras en databas. Enligt vad jag har inhämtat skall ensädan databas kunna vara i drift nägon gång . Jag vill ocksåerinra om att regeringen genom en ändring (1985:819) i författningssamlingsförordningenföreskrivit att de myndigheter som utnyttjarADB till att föra register över sina författningar så långt möjligt skallanpassa registren efter de dataregister som avser SFS. 1.2.6 Det framtida regelförenklingsarbetet Ledning och prioritering: Normgivning är ett av de allraviktigaste styrmedel som myndigheterna har att förfoga över. Jag ämnar senare föreslä regeringen att på grundval avverksledningskommitténs betänkanden (SOU1985:40) Regeringen, myndigheterna och myndigheternas ledning och (SOU 1985:41) Affärsverken och deras företagförelägga en propositionom verksledningsfrågor m. m. Jag avser att i det sammanhanget ävenredovisa mina synpunkter på hur det framtida arbetet med att förenkla reglerbör bedrivas. Jag vill ocksåerinra om att det nu finns särskilda kontaktmän i varje departement förregelförenklingsarbetet. Kontaktmännens uppgifter är 9 intebegränsade till enbart interna uppgifter. De fungerar också som en Prop.1986/87:100 förmedlande länk mellan myndighet och departement iregelförenklingsar- Bil. UtbUdning: Ettväsentligt inslag i förenklingsarbetet är att göra reglerna överskådliga ochbegripliga. Det hjälper inte långt att pä områden där en reglering inte kan avvaras enbart upphävagamla regler och ersätta dem med nya,disponerade och skrivna på samma sätt som de upphävda reglerna. Ny dispositionoch ett nytt språk behövs för att förenklingsarbetet skall fågenomslagskraft. Statsrådsberedningenstidigare aviserade (skr. 1985/86: 165 s. 15, KU 28, rskr. 319) handbokom myndigheternas författningsarbete, "Myndigheternas föreskrifter",har kommit ut och distribuerats till myndigheterna. Denna handbok riktar sig till detjänstemän utanför somsysslar med författningsarbete. Främst vänder den sig till myndigheterna underregeringen. Men den är av intresse också för och kyrkomötets myndigheter, kommunerna och andra sombehöver sätta sig in i samhälletsregelgivning. Boken, som kan rekvireras från statsrådsberedningens bibliotek,ger råd om hur myndigheternas författningar bör utformas, men också om hur myndigheterna kan undvika att ge ut nya föreskrifter och hur de kan verka för attbegränsa sitt regelbestånd. Centrala avsnitt behandlar de juridiska ramarnaför författningsarbetet samt författningarnas innehåll, disposition ochspråk. Statens institutför personalutveckling (SIPU) genomför i anslutning tillhandboken och i samverkan med omfattande utbildningsinsatserriktade till berörd personal i myndigheterna vad gäller bädeatt i praktiken tillämpa handbokens rekommendationer och att påverka attityder till regelförenklings arbetethos verksledningarna. Jag vill också nämnaatt jag räknar med att regeringen fär ta ställning tillförslag i anledning av språkvårdsutredningens rapport (Ds C 1985: 3) Klarspråk- en grund för god offentlig service. Jag hemställer attregeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag nu har anfört. 2 Den allmänna lönenivån för statsanställda m.m. Lönerna för det stora flertalet statstjänstemän och förvissa andra arbetstagare i offentlig verksamhet bestäms genom förhandlingarmellan () och de statsanställdas huvudorganisationer. träffade SAV samtCentralorganisationen /SR,och (TCOs statstjänstemannasektion)ramavtal om löner 1986-87 för statstjänstemän m.fl. (RALS 1986-87). I RALS 1986-87 ingår bl. a. allmäni: avlöningsavtal förstatliga och vissa 10 andratjänstemän (AST), allmänt tjänsleförteckningsavtal (ATF), tjänste- Prop. 1986/87:100förteckningsavtalför undervisningsområdet (TFU), tjänsteförteckningsav- Bil. 2 tal för kyrkligatjänster (TFK) och allmänt pensionsavtal för statliga och vissa andratjänstemän (pensionsavtalet). gäller de lönevillkor som framgårav AST med de ändringar som följer av RALS 1986-87. gäller statens allmänna tjänstepensionsreglemente (1959:287,SPR, ändrad senast 1986:515) med anslutande föreskrifter i väsentliga delarsom kollektivavtal i den omfattning de avser berörda tjänstemän. Pensionsförmånerna för deicke-statliga arbetstagare med statlig pensionsrätt som faller utanför SAV: sförhandlingsområde regleras i SPR med anslutande föreskrifter. För vissa högretjänstemän - främst chefstjänstemän - fastställs lönen enligt chefslöneavtalet(CLA) som gäller fr. o. m. tills vidare med enömsesidig uppsägningstid av . För vissa statligtanställda läkare har förmånerna bestämts genom avtal mellan SAV och . gäller för denna personal de lönevillkor somframgår av ett avtal om allmänna bestämmelser för vissastatliga läkare m. fl. (ABL). Avtalet gäller för fiden - den 31december 1985. Till grund förberäkningen av anslagen till avlöningar och pensioner liksom för anslagen inomutgiftsramarna för militärt försvar samt civilförsvar under nästa budgetår harlagts de löne- och pensionsbelopp som gäller fr. o. m. den . Anslagsberäkningen innefattar ettlönekostnadspålägg . I förhållande till detlöneläge som låg till grund för beräkningen av lönekostnaderna ibudgetpropositionen 1986 har medräknats ändringar som skett dels fr. o. m. den1 till följd av avtalden om löner och vissa andra avlöningsförmåner fr. o. m. den 1december 1985 till följd av 17 § II. 1984-85 (löneutvecklingsgaranfi ),dels fr. o. m. till följd av avtal 1985 om löner fr.o.m.den 1januari 1986 till följd av 18§ 1984-85 (löneutvecklingsgaranti ). De höjda löneplansbeloppen innebar en höjning av lönerna med i genomsnitt 2,0 resp. 1,. Avtalen har beaktats ilöneomräkningen. Vidare har beaktats de ramar som myndigheterna har disponeratunder tiden - enligt avtal den 12 september1978 om lokala löneförhandlingar m. m. inom ATF-omrädet (L-ATF) samt senareträffade ändringsavtal. Därutöver har beaktats dels de belopp som har avsattsför olika myndigheter enligt 17 § andra och tredje styckena ATF till utgången av /86, delsde personliga marknadslönetillägg (MLT) som utgär till vissa tjänstemän vidutgången av /86, dels de lönegradsuppflytt-ningar av vissa högretjänster som skett fr.o.m.den 1 juli1985, dels höjningar av chefslönerna från samma datum. 1 löneomräkningen hardäremot inte kunnat beaktas höjningen av löneplansbeloppen m. m. till följd avRALS 1986-87. Inte heller har de ramar kunnat beaktas, som myndigheternadisponerar 1986 - den 30 juni 1987enligt avtal om lokala 11 löneförhandlingar m. m. inom ATF-området (L-ATF) samt senareträffade Prop. 1986/87: 100 ändringsavtal. Genom SAV: s försorghar tillgång till ett detaljerat underlag för beräkning avmyndigheternas lönekostnader. Med utgångspunkt i SAV: s uppgifter har ibudgetförslaget kostnadseffekterna av 1984-85 på löneplanslönerna beräknats utifrån resp.myndighets faktiska löneprofil. Jag hemställer attregeringen bereder tillfälle attta del av vad jag nu har anfört. Somjag har redovisat, senast i föregående årsbudgetproposition (prop. 1985/86: 100, bil. 15, s.5l, AU 12, rskr. 232), har staten och de statsanställdas huvudorganisationer i avtal den 5juni 1985 satt av medel för inrättande av förnyelsefonder på detstatligt lönereglerade området. Förbudgetåren 1985/86-1988/89 skall enligt avtalet fondernas storlek vara 50,100, 100 resp. 50 milj. kr. Parterna har iett nytt avtal närmare preciserat fondernasanvändning. I förhandlingsarbetet har parterna haft som utgångspunkt dels atttilldelade fondmedel skall användas i ett så tidigt skede som möjligt, dvs. då en myndighet normaltinte har börjat tillämpa de statligatrygghetsreglerna, dds att användningen av fondmedlen skall stå i samklang medmyndigheternas effektivitets- och rationaliseringssträvanden. Syftet med förnyelsefonderna skall enligtdet nya avtalet vara att i samband med förnyelsearbete skapa förutsättningarför arbetstagarna att på ett merändamålsenligt sätt kunna verka i den nya situationen och att därigenom öka anställningstryggheten inommyndigheten. Med förnyelsearbeteavses här större förändring av verksamhetens inriktning, omfattning, organisation, arbetsformer ochlokalisering. En sådan förändring kan föreligga även när en myndighetsverksamhet helt eller delvis förs över till en annan myndighet ellertill en annan huvudman. Parterna är ense omatt syftet med förnyelsefonderna bäst uppnås, om medlen används till utbildning ochandra utvecklingsåtgärder för arbetstagarevars utbildning inte är anpassad till den förändrade verksamheten. Som utvecklingsåtgärd avses här även införandetav t. ex. nya organisations- ocharbetsformer. Vid en myndighet, som i sitt förändringsarbete behöver minska sinpersonal, skall medel kunna användas även för arbetstagare som inteberäknas få arbete i den förändrade verksamheten. Jag vill i detta sammanhangsärskilt peka på möjligheterna att använda fondmedlenoffensivt i förnyelsearbetet. Härigenom kan de effektivt bidra till enlångsiktig anställningstrygghet och understödja den nöd vändigautvecklingen av förvaltningen. Det är också viktigt att använd ningenav fondmedlen, i enlighet med avtalet, styrs mot större förändringar avverksamhetsinriktning, omfattning osv. Risken är annars att effekten av fonderna äventyras, vilketkan ske om medlen fördelas på alltför mänga 12 Eftersom verkningarna för olikakvinnogrupper kan misstän- Prop. 1986/87; 100 kas bli särskilt svårbemästrade vid strukturförändringar,omställning av Bil. 2 verksamhet ochinförande av ny teknik räknar jag med att parterna särskilt uppmärksammarkvinnornas situation i dessa sammanhang. Regeringen har den16 efter en hemställan frän () - varom parternaenats i det nya avtalet - beslutat om inrättande av en nämnd som beslutar om fördelning avfondmedlen och i samarbete med andra myndigheter verkar för att prognoser och annaninformation utvecklas som är av betydelse för nämndens verksamhet. Det framgär avförordningen (1986: 729) med instruktion för . Nämnden skall finnas inrättad så länge fondmedel finns att fördela. Nämnden består avsex ledamöter med personliga ersättare som förordnas av regeringen. Tre av ledamöterna ochdennes ersättare förordnas efter förslag avresp. , TCO-S (TCOs statstjänstemannasektion) och Centralorganisationen /SR.Regeringen utser efter samråd medhuvudorganisationerna ordförande och vice ordförande i nämnden. Nämnden är beslutförmed sex eller fyra ledamöter, bland dem ordföranden eller vice ordföranden. Halva antaletskall vara förordnade efter förslag från organisationerna. Vid omröstning i nämnden iärenden om tilldelning avmedel har ordföranden inte utslagsröst. Vid lika röstetal i sådana ärenden skall nämnden anses ha avslagitärendet. Nämndens beslut om tilldelning av medel fär inte överklagas. finnsett kansli vars chef är en direktör som utses av regeringen. Andra tjänster tillsätts av nämnden. Frågan omanvändning av medel frän de statliga förnyelsefonderna kan aktualiserasantingen genom att en myndighet ansöker eller genom att nämnden själv tar initiativ. Innan enmyndighet ansöker om fondmedel skall denförst ha förhandlat med sina fackliga motparter. I sin ansökan skall myndigheten beskriva förnyelsearbetets artoch omfattning, ange de åtgärder för vilka myndigheten söker medel, beskriva deeffekter som en medelstilldelningkan beräknas fä samt beskriva den sannolika utvecklingen om myndigheteninte får de sökta medlen. Nämnden självförutsätts ta initiativ främst i sädana situationer där förändringarna är avgenerell art och påverkar anställda vid flera myndigheter. I vissa fallberörs bara få anställda vid var och en av dessa myndigheter medan det totala antaletarbetstagare är stort. I sådana fall kan nämndenexempelvis uppdra åt utbildnings- och konsultorgansationer att utvecklautbildnings- eller andra åtgärdsprogram. Det är enligt minmening betydelsefullt att av detta slag fär tillgängtill tidiga signaler om förestående förnyelsearbete inom olika områden och prognoserför berörda arbetstagargrupper och deras utvecklingsbehov. Jag utgär därförifrån att nämnden i den utsträckning sombehövs samarbetar med bl.a.departementen och stabsmyndigheterna,framför allt statskontoret, , statens arbetsmarknadsnämndoch . Jagåterkommer senare vid min föredragning av vissa anslag under 13 trettonde huvudtiteln till frågan om medel för destatliga förnyelsefonderna Prop. 1986/87: 100 /88. Jag hemställer attregeringen bereder tillfälle attta del av vad jag nu har anfört. 4 Medbestämmandefrågor vid beredningen avregeringsärenden Regeringen skall hålla underrättad om deförhandlingar om medbestämmandet vid beredningen av regeringsärenden somstatens arbetsgivarverk hartagit upp med de statsanställdas huvudorganisationer (prop. 1985/86:100 bil. 4, AU 12, rskr. Jag kan nu anmälaatt arbetsgivarverket har lagt fram ett skriftligt avtalsförslag.Förhandlingarna befinner sig i ett slutskede. Jag återkommer i frågan, när de är avslutade. Jag hemställer attregeringen bereder tillfälle attta del av vad jag nu har anfört. 5 Jämställdhet i statsförvaltningen I propositionen om den statliga personalpolitiken (prop.1984/85: 219 s. 33 f., AU 1985/86:6, rskr. 48) anges riktlinjerna för detfortsatta jämställdhetsarbetet i statsförvaltningen. Jag vill i detföljande med hänvisning tilldessa riktlinjer redovisa de insatser sombeslutats för att främja jämställdheten på det statliga området. Inom ramen förmedbestämmandeavtalet för det statliga arbetstagarom-rådet (MBA-S) slötsår 1984 ett jämställdhetsavtal (7 kap.) mellan () och de statsanställdas huvudorganisationer. Detta innebar atttyngdpunkten i jämställdhetsarbetet flyttades till myndighetsnivå. Parterna åtarsig nämligen enligt avtalet att lokalt verka för aktiva åtgärder för jämställdheten. Nämnas börockså att slutfördestatens arbetsmarknadsnämnd (SAMN) en rad regeringsuppdrag påjämställdhetsområdet. Resultatet presenterades i ett antal rapporter som överlämnades bl. a. till myndigheterna. "På väg motjämställdhet - utvärdering av jämställdhetsarbetet i statsförvaltningen åren 1975-1984", "BRYT-Teknik" - en redovisningav SAMN:s erfarenheter frän ett projekt somsyftade till att få in fler kvinnor på tekniska arbetsuppgifter, "KUBKvinnor-Utveckling-Befordran" - en redovisning av erfarenheterna från ettprojekt som syftade till att bredda rekryteringsunderlaget till högre befattningar med fler kvinnor, "DISADatoriseringens inverkan på den statliga arbetsmarknaden för kvinnor"- en redovisning av ett projekt som syftade till att hitta lösningar för att kvinnor skall kunna behälla och vidareutveckla sina arbetsuppgifter 14 påen arbetsmarknad som präglas av stark strukturomvandling. För att följa och vid behov påverka detfortsatta jämställdhetsarbetet har Prop. 1986/87: 100 i enlighet med förslag inämnda proposition en partsgemensam lednings- Bil. 2 grupp inrättats med företrädare för arbetsmarknads- och civildepartementenoch för de statsanställdas huvudorganisationer och de centrala stabsmyndigheterna.I gruppen deltar sålunda representanter för (), TCO-S(TCOs statstjänstemannasektion), Centralorganisationen /SR, SAV, SAMN, ()och statskontoret. Gruppen följerjämställdhetsarbetet inom statsförvaltningen bl. a. genom de redovisningar sommyndigheterna på begäran av SAV skall lämna till verket enligt 5 § förordningen(1984:803) om jämställdhet i stadig verksamhet (omtryckt 1986:1395).Redovisningarna skall bl.a.innehålla uppgifter om upprättade jämställdhetsplaner ochgenomförda jämställdhetsåtgärder. SAMN disponerarsedan budgetåret 1980/81 1 milj.kr. åriigen för att stimulerautvecklingen av nya metoder för ökad jämställdhet i statsförvaltningen.Ledningsgruppen har för innevarande budgetår lämnat rekommendationer för medlens användning.Bl.a.skall erfarenheterna av ett urval jämställdhetsprojektredovisas av SAMN i en skrift som kan tjäna som vägledning för de lokala parternas fortsatta jämställdhetsarbete. I syfte att finnaformer och metoder för effektiva jämställdhetsåtgärder har regeringen ienlighet med vad jag anförde i den personalpolitiska propositionen gett vissamyndigheter i uppdrag att genomföra särskilda intensivsatsningar påjämställdhetsområdet. Erfarenheterna av SAMN:s projekt- och utvecklingsarbete skall därvid tas till vara.Myndigheterna skall formulera konkreta målför könsfördelningen inom olika yrkesgrupper, enheter och befattningar. Målformuleringen skall i första handavse den närmaste treårsperioden. Somunderlag för arbetet kan planer upprättasför t. ex. rekrytering, utbildning, arbetsbyte, cirkulations-, praktik- och vikariatstjänstgöring. I alla förekommandearbetsgrupper, projektgrupper, internutredningaro. d. bör en jämn könsfördelning eftersträvas. Vidare skallmyndigheterna enligt uppdraget se över sina rekryteringsrutiner så att sökandefrän det underrepresenterade könet dels stimuleras att söka lediga tjänster,dels ägnas särskild uppmärksamhet vid urvalsförfarandet. Sä t. ex. skall den mestmeriterade av det underrepresenterade könet som regel kallas tillanställningsintervju. Årligauppföljningar och rapporteringar skall göras till regeringen under perioden1986-1989. I samband med redovisningarna kan myndigheterna även lämna sådanaförslag till regeländringar som kräver eller regeringens medverkanoch som myndigheten anser skulle underlätta ett aktivt jämställdhetsarbete. De myndigheter somdeltar i intensivsatsningen är ,i , , statens löne- ochpensionsverk och i län. Dessutom har regeringen uppdragitåt SIPU att lämna centralt stöd till myndigheterna i form av konsultinsatseroch utbildning. SIPU skall också svara för en samlad redovisning aveffekterna av intensivsatsningen efter treårsperiodens utgång. Kostnadenför intensivsatsningen skall belasta berörda myndigheter. För SIPU: s medverkan har dock anslagits . /86 under trettonde huvudtiteln uppfördaanslaget DU. Bidrag liU Prop. 1986/87: 100 särskUdapersonalutbildningsålgärder m. m. I denpersonalpolitiska propositionen redogjorde jag även för bristen på kvinnliga chefer istatsförvaltningen och den sneda fördelningen av personalutbildningsresursernatill männens förmån. utgjorde kvinnorna av totala antalet anställda i statsförvaltningen, men dehade endast fått del av av de totalamedel som anslagits till personalutbildning. För att breddarekryteringsunderlaget till chefsbefattningar och rikta utbildningsresurserna direkt till kvinnorna har påförsök en särskild chefsutbildningför kvinnor genomförts. Det är SIPU som fått regeringens uppdrag attanordna utbildning för statsanställda kvinnor som inte är chefer eller som ärchefer på lägre nivå. I SIPU: s uppdragingår också att ta till vara erfarenheterna från utbildningen på sådantsätt att regeringen får underlag för beslut om den fortsatta inriktningen avsådan utbildning. Dessutom har myndigheter med deltagare i utbildningenombetts att utse en kontaktperson som skall dels fungera som handledare och taaktiv del i den fortsatta utvecklingen av kursdeltagaren, delsmedverka vid utvärderingen av utbildningen. I underiaget för regeringens beslutbör även ingå erfarenheter från andra myndigheter som har bedrivit särskild chefsutbildning förkvinnor. Ett annat område somägnas uppmärksamhet i sammanhanget är kvinnornas representation i statligamyndigheters ledning och i det statliga utredningsväsendet.I ett delbetänkande (Ds A 1986:4) från utredningen (A 1985:03) om kvinnorepresentation redovisas könsfördelningen i 82 centrala verksstyrelser, 130 kommittéer och 170regionala myndigheters styrelser.Härav framgår bl. a. att av statsförvaltningens ordinarie ledamöter (utom personalföreträdare) i de centrala verkensstyrelser är kvinnor. Av kommittéledamöterna (utom ordförandena)representeras statsförvaltningen till av kvinnor. I de regionalamyndigheternas styrelser (ordinarieledamöter och suppleanter, dock inte personalföreträdare) är statsförvaltningenrepresenterad av kvinnor. Enligt vad jag harerfarit kommer utredningen att lägga fram förslag tillåtgärder på områdel. Förslagen skall därefter handläggas inomcivildepartementet. I den förut nämnda personalpolitiskapropositionen sattes målet att ingenstyrelse eller motsvarande som tillsätts av regeringen skall vara enkönad . Mot bakgrund av den nupresenterade kartläggningen harregeringen redan beslutat åtgärder för att än mer påskynda den utvecklingen.Bl. a. har en skärpning skett av den s. k. Jämställdhetsförordningen (1984:803) och av kommilléförordningen(1976:119) så, att därigenomstarkare markerats regeringens strävan att åstadkomma en i huvudsak jämn könsfördelning såväl vidtillsättningar av stafliga tjänster som vid meddelande av uppdrag i statligci styrelser, nämnder ochkommittéer. Ändringarna (1986:1395, 1384) träder i kraft . Rekryteringsinstrumentet är ett av deviktigaste medlen för att ästad komma faktiska förändringar i könsfördelningen inom yrkesgrupper och 16 befattningsnivåer. Vid tillsättning avstatliga tjänster skall enligt regeringsformen avseende Prop. 1986/87: 100 fästas endast vid sakliga grunder såsomförtjänst och skicklighet (11 kap. Bil. 2 9§ andra stycket). Vid tillsättning av statligt reglerade anställningar tillämpas en likalydande föreskrift i 4 kap. 3 § andrastycket lagen (1976:600) om offenllig anställning (omtryckt 1986:430, ändradsenast 1986:1131). Sedan den 1 juli1986 föreskrivs dessutom i samma paragrafs tredje stycke att bland de grunder som skall beaktas vidtillsättning av statliga och andra tjänsterskickligheten skall sättas främst, om det inte finns särskilda skäl för något annat. Av grundlagen och dessförarbeten (prop. 1973:90 s. 406) framgåratt bl. a. arbetsmarknadspolitiska hänsyn kan göra det nödvändigt att vid vissatjänstetillsättningar väga in även andra faktorer än sådana som brukar hänförastill förtjänst och skicklighet (jfr även 7 a § anställningsförordningen 1965:601, omtryckt 1984; 127, ändradsenast 1986; 630). Strävan attfrämja ökad jämställdhet mellan kvinnor och män utgör en sädan saklig grundenligt regeringsformen. Sedan hösten 1978har jämställdhetsintresset sålunda i regeringens praxis både i första instans och ibesvärsärenden accepterats som en saklig grundvid tillsättning av statligt reglerade tjänster. Principen har också uttrycktssä att jämställdheten skall betraktas som en av flera sakliga grunder som kan fälla avgörandet till förmån fören sökande av underrepresenleratkön, när de sökande bedöms vara jämbördiga eller i det närmaste jämbördiga i fråga om förtjänst och skicklighet.Detta framgår exempelvis avcivildepartementets broschyr (SAV informerar 1984 nr 1) Tjänstetillsättningar och jämställdhet. har vidflera tillfällen tagit del av principen(se bl.a. prop. 1980/81: 100 bil, 3s. 12, AU 18, rskr. 259, prop. 1985/86: 116 s. 11, AU 17, rskr. anför i sittgranskningsbetänkande (KU 1984/85: 35 s. 22) följande: Dock vill utskottet allmänt påpeka betydelsen av att allamyndigheter inom ramen för RF: s bestämmelser beaktar jämställdhetsaspekterna. Det ankommer givetvis iförsta hand på tillsättningsmyndigheten att göra detta. föregåstillsättningsbeslut av sakkunnigutlåtande eller förord av någotförslagsorgan. Även här bör jämställdhetsaspekter kunna få betydelse. Det är enligtutskottet naturligtvis av största vikt att regeringen, som i sista hand prövarbesvärsärenden, noga beaktar jämställdhetsaspekterna, när sökandena kanbedömas vara jämbördiga eller i det närmaste jämbördiga. Regeringen beaktar sålunda jämställdhetsaspekten bådesom tillsättnings-och som besvärsinstans. Men regeringens praxis torde dock enligt min mening inte alltidha fått tillräckligt genomslag i myndigheternas tillsättningsbeslut. Det finnsexempel pä att jämställdhetsaspekten av vissa myndigheter gettsbetydligt mindre utrymme än enligt regeringens praxis.