prop · GA031 · 1986-12-31 00:00:00 — Det åligger envar delägareoch efterlevande make, ändå att han ej är delägare, att på anmaning lämnauppgifter till bouppteckningen. Den som uppgivit boet skall åhandlingen teckna försäkran under edlig förpliktelse att hans uppgifter tillbouppteckningen äro i allo riktiga och att ej något är med vilja och vetskaputelämnat; och skall detta av honom med ed bestyrkas, där talan om sådan edgångföres av någon, vars rätt kan bero därav, eller ock av boutredningsman ellertestamentsexekutör. Edgångsplikt åligger jämväl delägare eller efterlevandemake som ej uppgivit boet. Har annan tagit befattning med egendomen, må ock edgångåläggas honom, om skäl äro därtill. Den som vårdar egendomen eller ('övrigt bäst känner till boet skall såsom bouppgivare lämna uppgifter om boet.Varje delägare samt efterlevande make eller sambo skall på anmaning lämnauppgifter till bouppteckningen. Bouppgivaren skall på handlingenteckna försäkran på heder och samvete att uppgifterna till bouppteckningen ärriktiga och att inga uppgifter avsiktligt har utelämnats. Bouppgivaren skallbekräfta sina uppgifter med ed, om talan om edgång förs av någon vars rätt kanbero därav eller av boutredningsman eller testamentsexekutör. Samma skyldighethar dessutom dödsboddägare samt efterlevande make eller sambo som inte harvarit bouppgivare. Även andra personer som har tagit befattning med boet kan åläggasatt bekräfta uppgifterna i bouppteckningen under ed. Prop.1986/87: 1 männen skola å handlingen teckna bevis att alltblivit rätteligen antecknat och tillgångarna efter bästa förstånd värderade. männen skall på handlingen intyga att allt harblivit riktigt antecknat och att tillgångarna har värderats efter bästaförstånd. Yppas efter boupptecknings förrättande ny tillgång ellergäld eller annan felaktighet i bouppteckningen, skall inom en månad uppgörashandling, innefattande tillägg eller rättelse; och gäller om sådan handlingvad ovan är stadgat om bouppteckning. Blir en ny tillgång eller skuldkänd efter det att bouppteckning har förrättats eller upptäcks annanfelaktighet i bouppteckningen, skall tilläggsbouppteckning innehållandetillägg eller rättelse förrättas inom en månad. Tilläggsbouppteckning skall ocksåförrättas, om efterlevande sambo efter det att bouppteckning har förrättatsframställer en sådan begäran om skuldtäckning som avses 14 § tredje stycketfjärde meningen och sambons tillgångar och skulder inte harantecknats och värderats. I detta fall skall tilläggsbouppteckningen förrättasinom från det att begäran framställdes. Beträffande tilläggsbouppteckninggäller i övrigt vad som förut i detta kapitel är föreskrivet om bouppteckning. 23 kap. 1 § Arvskifte förrättas av arvingar och universella testamentstagare. Var den döde gift, skall först bodelning äga rum mellanefterlevande maken och övriga delägare efter vad i sägs. Var den döde gift, skall först bo-delning/örrä;/as enligtbestämmelserna i . Efterlämnar den döde en sambo och begärdenne bodelning enligt lagen (1987:000) om sambors gemensamma hem, skallbodelningen förrättas innan arvskifte äger rum. Mot någon delägares bestridande får skifte ej företasinnan bouppteckning har förrättats och alla kända skulder har betalts eller medeltill deras betalning har ställts under särskild vård. Mol någon delägares bestridande får skifte ej företasinnan bouppteckning har förrättats och alla kända skulder har betalts eller medeltill deras betalning har ställts under särskild vård eller uppgörelse harträffats som innebär att delägaren inte svarar för skulderna. Prop.1986/87: 1 Skall legat ellerändamålsbestämmelse fullgöras av oskifto, får skifte ej mot delägaresbestridande äga rum innan förordnandet har verkställts eller delägaren harfritagits från att svara för dess fullgörande eller erforderlig egendom harblivit ställd under särskild vård. Står boet under förvaltning avboutredningsman eller testamentsexekutör, får skifte ej företas innan dennehar anmält att utredningen har slutförts. Över arvskifte skall upprättas handling, som underskrivesav delägarna med vittnen. Över arvskifte skall upprättas en handling som skrivsunder av delägarna. Då delägare begär det, skall rätten förordna någon attvara skiftesman. Där det prövas erforderligt, må flera skiftesmän förordnas.Vid ansökningen skall fogas avskrift av bouppteckningen efter den döde eller,där inregistrering skett, uppgift å dagen därför. Står boet under förvaltning avsådan boutredningsman eller testamentsexekutör som ej är delägare, är han utansärskilt förordnande skiftesman, såframt ej annan förut blivit utsedd därtill. På en delägares begäran skall rätten förordna någon attvara skiftesman. Vad som föreskrivs i 17 kap. 1-4 och 6-8 §§ äktenskapsbalkenom bodelning, bodelningsförrättare och make skall gälla ifråga om arvskifte,skiftesman och delägare i boet. Arvode och ersättning till skiftesmannen skalldock betalas av dödsboet. Ställs boet under förvaltning avtestamentsexekutör, är denne utan särskilt förordnande skiftesman. Detta gällerdock ej, om någon annan redan har förordnats som skiftesman eller omtestamentsexe-kutorn är delägare i boet. Denna lagträder i kraft som . Har arvlåtarenavlidit före ikraftträdandet, skall äldre bestämmelser fortfarande tillämpas. Den nyabestämmelsen i 3 kap. 8 § skall tillämpas även om den först avlidna maken haravlidit före ikraftträdandet. 3 Förslagtill Prop. 1986/87: 1 Lag om sambors gemensamma hem Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller sambors gemensamma bostad ochbohag. Vad som föreskrivs i denna lag omsambor gäller endast sådana samboförhållanden där en ogift kvinna och en ogiftman bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden. 2 § Med sambors gemensamma bostad avses i denna lag, ominte annat följer av 4 §, 1. fast egendom som samborna ellernågon av dem äger eller innehar med tomträtt, om det finns en byggnad på egendomensom är avsedd som sambornas gemensamma hem och egendomen innehas huvudsakligenför detta ändamål, 2. fast egendomsom samborna eller någon av dem innehar med nyttjanderätt i förening medbyggnad på egendomen som samborna eller någon av dem äger, om byggnaden äravsedd som sambornas gemensamma hem och egendomen innehas huvudsakligen fördetta ändamål, 3. byggnad eller del av byggnad somsamborna eller någon av dem innehar med hyresrätt, bostadsrätt eller annan liknande rätt, om byggna den eller byggnadsdelen är avsedd som sambornas gemensamma hem och innehas huvudsakligen för detta ändamål. Samborna får i en av dem bådaundertecknad handling anmäla till inskrivningsmyndigheten att en fastighet somär lagfaren för en av dem eller en tomträtt för vilken en av dem är inskrivensom innehavare är gemensam bostad för dem båda. 3 § Med sambors gemensamma bohag avses i denna lag, ominte annat följer av 4 §, möbler, hushållsmaskiner och annat inre lösöre som är avsett för det gemensamma hemmet. Till gemensamt bohag räknas inte sådant bohag som används uteslutande för den ena sambons bruk. 4 § Till sambors gemensamma bostad och bohag räknas inteegendom som används huvudsakligen för fritidsändamål. 5 § När ett samboförhållande upphör, skall på begäran avnågon av samborna deras gemensamma bostad och bohag fördelas mellan dem ge nom bodelning, om egendomen har förvärvats för gemensamt begagnande. Avlider en sambo, skall begäran av den efterlevande sambon om en sådan bodelning framställas senast när bouppteckningen förrättas. Första stycket gäller ej, omsamborna har kommit överens om det i ett skriftligt avtal som har undertecknatsav dem båda. 6 § Vid bodelningen skall först sambornas andelar iegendomen beräk- 7 § Vid beräkningen avsambornas andelar i egendomen skall från vad en Prop. 1986/87: 1 sambo äger av deras bostad och bohag avräknas så mycket att det täcker de skulder som den sambonhade när samboförhållandet upphörde. För sådana fordringar mot en sambo som inte ärförenade med särskild förmånsrätt i bostaden eller bohaget och som inte hellerpå annat sätt är att hänföra till sådan egendom skall sambon fä täckning urbostaden och bohaget endast i den mån betalning inte kan erhållas ur annanegendom. 8 § Det som återstår av sambornasbostad och bohag, sedan avdrag har gjorts för att skulderna skall täckas enligt7 §, skall läggas samman. Värdet därav skall därefter delas lika mellansamborna. 9 § I den mån det med hänsyn särskilttill samboförhållandets längd men även till sambornas ekonomiska förhållandenoch omständigheterna i övrigt är oskäligt att en sambo när samlevnaden upphörskall lämna egendom till den andra i den omfattning som följer av 5-8 §§, skallbodelningen i stället göras så att den förstnämnda sambon får behålla mer avsin egendom. Är en sambo försatt i konkurs när bodelningen skall förrättaseller finns det andra särskilda skäl att inte dela sambornas egendom, skallvarje sambo behålla sin egendom som sin andel. 10 §Med ledning av de andelar som har beräknats för samborna skall deras bostad och bohag fördelas mellan dem på lotter. Den som bäst behöver bostaden eller bohaget har rätt att få denna egendom i avräkning på sin lott eller, om värdet är ringa, utan avräkning. En förutsättning för att en sambo skall få överta en bostad eller bohag som tillhör den andra sambon är dock atl ett sådant övertagande även med hänsyn till omstän digheterna i övrigt kan anses skäligt. Svarar egendomen för fordran som är förenad medsärskild förmånsrätt i egendomen, är en ytterligare förutsättning för ettövertagande att den andra sambon befrias från ansvar för fordringen eller attmedel till att betala denna har satts under särskild vård. 11 §En sambo har rätt att i stället för att lämna egendom till den andra sambon betala motsvarande belopp i pengar. Om godtagbar säkerhet ställs för betalningen, kan sambon få skäligt anstånd med denna. Lämnas inte någon betalning, har den andra sambon rätt att så långt det är möjligt få sådan egendom som inte är uppenbart olämplig för den sambon. Om en sambo övertar bostad eller bohag motavräkning och inte tillgodoser den andra sambon med egendom ur det gemensammabohaget, skall den övertagande sambon betala motsvarande belopp i pengar. Omgodtagbar säkerhet ställs för betalningen, kan sambon få skäligt anstånd meddenna. 12 §Om en sambo avlider, gäller bestämmelserna om rätt att begära bodelning och om rätt att överta bostad eller bohag endast till förmån för den efterlevande sambon. Den efterlevande sambon har rätt att som sin andelvid fördelning av sambornas bostad och bohag alltid få ut så mycket av denbehållna egendomen efter avdrag för skulder, i den mån den räcker, att detmotsvarar två gånger det vid tiden för dödsfallet gällande basbeloppet enligtlagen (1962: 381) om allmän försäkring. 3 1986/87. 13 § Om bodelningen har lett till att en fastighet har delats så, att sam- Prop.1986/87: 1 borna har fått skilda andelar utan att villkor om utbrytning har ställts upp i bodelningshandlingen, innehar de fastigheten med samäganderätt. 1 den mån bodelningen i andra fallinnebär att en del av en fastighet kommer i en särskild ägares hand är bodelningenutan verkan. 14 §Bestämmelserna i 9 kap. 5, 7, 9 och 10 §§ gäller även vidbodelning enligt denna lag. Vad som sägs om makar skall därvid gälla sambor. 1stället för den tidpunkt då talan om äktenskapsskillnad väcks skall gälla den dagdå samboförhållandet upphör. 15 § Har en sambovid bodelningen till skada för sina borgenärer avstått egendom som enligt 10 §har belöpt på sambons andel, gäller vad som föreskrivs i 13 kap. 1 och 2 §§äktenskapsbalken om verkan av en sådan åtgärd vid bodelning mellan makar. Övertagande av bostad i vissa fall 16 § Innehar den ena sambon den gemensamma bostadenmed hyresrätt eller bostadsrätt och ingår egendomen inte i bodelning, har den andra sambon rätt att överta den när samboförhållandet upphör, om den sambon bäst behöver bostaden och ett sådant övertagande även med hänsyn till omständigheterna i övrigt kan anses skäligt. Om samborna inte har eller har haft barn tillsammans, gäller detta dock endast om synnerliga skäl talar för det. En sambo förlorar sin rätt att taöver hyres- eller bostadsrätten, om sambon inte har framställt anspråk på detsenast efter det att sambon har flyttat från bostaden. Den som övertar bostaden enligtförsta stycket skall ersätta den andra sambon för bostadens värde. Det får skegenom att bostadens värde avräknas vid bestämmandet av sambornas andelar ibodelningen, om den som lämnar bostaden kan tillgodoses på det sättet. I annatfall skall vad som fattas betalas med pengar. Ställs godtagbar säkerhet för betalningen,kan sambon få skäligt anstånd med denna. Inskränkningar i rätten att förfoga över det gemensammahemmet 17 § En sambo får inte utan den andra sambonssamtycke avhända sig, hyra ut eller på annat sätt med nyttjanderätt upplåta en bostad som, om bodelning kommer till stånd mellan samborna, skall ingå i bodelningen eller som den andra sambon kan få rätt att överta enligt 16 §. Samtycke av den andra sambon krävs också, om en sambo vill låta inteckna fast egen dom eller tomträtt där det finns en bostad som, om bodelning kommer till stånd mellan samborna, skall ingå i bodelningen. Detsamma gäller i fråga om pantsättning av annan egendom som innefattar en sådan bostad eller en bostad som den andra sambon kan få rätt att överta enligt 16 §. Samtycke till avhändelse av eller inteckning i fast egendom eller tomträtt skall lämnas skriftligen. En sambo får inte heller utan denandra sambons samtycke avhända sig eller pantsätta sådant bohag som, ombodelning kommer till stånd mellan samborna, skall ingå i bodelningen. Bestämmelserna i denna paragraf omsamtycke av en sambo till en åtgärd av den andra sambon tillämpas också närdödsboet efter en avliden sambo vidtar en sådan åtgärd. Samtyckeenligt denna paragraf behövs ej, om den andra sambon inte Prop. 1986/87: Ikan lämna giltigt samtycke eller om dennes samtycke inte kan inhämtas inomrimlig tid. 18 § Saknas samtycke som krävs fören åtgärd enligt 17 §, får domstolen tillåta åtgärden på ansökan av den somvill företa den. 19 § Om en sambo eller dödsboetefter en avliden sambo utan erforderligt samtycke eller tillstånd har avhäntsig eller till nackdel för den andra sambon upplåtit nyttjanderätt tillegendom, skall domstolen på talan av denne förklara att rättshandlingen ärogiltig och att egendomen skall återgå. Detsamma gäller om en sambo ellerdödsboet efter en avliden sambo utan erforderligt samtycke eller tillstånd harpantsatt sambornas bohag. Överlåtelse eller pantsättning av bohag skall dockinte förklaras ogiltig, om den nya innehavaren har fått egendomen i sinbesittning i god tro. Talan enligt första stycket skall väckas hosdomstolen från det att den andra sambon fick kännedom omförfogandet över bostaden eller överlämnandet av bohaget. Har lagfart ellerinskrivning beviljats med anledning av överlåtelse av fast egendom ellertomträtt, får talan inte väckas. Förs talan om avhysning, får domstolen medgeskäligt anstånd med flyttningen. 20 § Vad som föreskrivs i 17 kap.I, 2 och 4-8 §§ samt 18 kap. I § gäller även vid tvist mellansambor. Vad som sägs om makar skall därvid gälla sambor. 21 § På ansökan av en sambo skalldomstolen i fråga om en bostad som enligt 5 § skall ingå i bodelning bestämmavem av samborna som skall ha rätt att bo kvar i bostaden till dess attbodelning har förrättats. Ett förordnande om rätt att bo kvar i bostaden fårpå ansökan av den ena parten ändras av domstolen. 22 §Den sambo som domstolen har berättigat att bo kvar i bostaden till dess att bodelning har förrättats har rätt att använda även det gemensam ma bohag som finns i bostaden och som tillhör den andra sambon. Domsto len får dock beträffande viss egendom bestämma annat. Avtal som den sistnämnda sambon därefter ingår med tredje man inskränker inte nyttjan derätten till bostaden eller bohaget. Har den ena sambon berättigats att bo kvar ibostaden, är den andra sambon skyldig att genast flytta därifrån. 23 § Frågan om rätten att bo kvari bostaden till dess att bodelning har förrättats skall väckas vid en tingsrättsom är behörig att pröva tvister om bodelning mellan samborna. Detsamma gällerfrågan om domstolens tillstånd till en sambos förfogande över bostad ochbohag. 24 § 1 mål om rätt att övertabostad enligt 16 § får domstolen, för tiden till dess att frågan har avgjortsgenom dom som har vunnit laga kraft, på yrkande av någon av samborna bestämmavem av dem som skall ha rätt att bo kvar i bostaden. Om sådan rätt tillerkännsden sambo som inte har hyres- eller bostadsrätten, skall domstolen också påyrkande bestämma vad sambon skall betalatill den andra sambon för nyttjandet av bostaden . 1986/87:1 och vadden förstnämnda sambon i övrigt skall iaktta. Har den ena sambon berättigats att bo kvar ibostaden, är den andra sambon skyldig att genast flytta därifrån. Ett beslut enligt första stycket får verkställas påsamma sätt som en dom som har vunnit laga kraft. Beslutet får dock när somhelst ändras av domstolen. När målet avgörs, skall domstolen ompröva beslutet. Beträffande beslut enligt denna paragraf tillämpas14 kap. 9 § . Vad som sägs om makar skall därvid gälla sambor. Föreskrifterom ikraftträdandet av denna lag meddelas i en särskild lag. Prop.1986/87: 1 I. Carisson, ordförande, och statsråden , ,, , , , , , ,, , , R. Carisson, , , , Lagrådsremissmed förslag till äktenskapsbalk m.m. Den familjerättsliga lagstiftningen har storbetydelse för de flesta människor. Denna lagstiftning har sedan augusti 1969setts över av särskilda sakkunniga, som har bedrivit sitt arbete under namnetfamiljelagssakkun-niga. De sakkunniga har avgett bl.a. delbetänkandena (SOU1972:41) Familj och äktenskap 1 och (SOU 1977:37) Underhåll till barn ochfrånskilda. De förslag som dessa betänkanden innehöll har legat till grand förpartiella reformer på äktenskapsrättens område . lade de sakkunniga' fram sitthuvudbetänkande (SOU 1981:85) Äktenskapsbalk. Betänkandet har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärende bör fogas dels ensammanfattning av betänkandet som bilaga 1, dels de lagförslag som läggs fram ibetänkandet som bilaga 2, dels en förteckning över remissinstanserna och enremissammanställning som bilaga 3. Beträffande nuvarande svenska och utländska förhållandensamt de sakkunnigas närmare överväganden hänvisas till betänkandet. Under lagstiftningsärendets beredning ijustitiedepartementet har överläggningar hållits med företrädare förjustitiedepartementen i de andra nordiska länderna. I dessa överläggningar harockså deltagit företrädare för de äktenskapsrättskommitléer som finns i Islandoch . De förslag som läggs fram i det följande skiljersig i vissa betydelsefulla hänseenden från de sakkunnigas. d. hovrättspresidenten , ordförande, samt distriktsåklagarenBritta BJelle och riksdagsledamöterna . därför ilagstiftningsärendet överiäggningar hållits med företrädare för Prop.1986/87: I Sveahovrätt, , juridiska fakulteten vid uni- Allmänna versitet, och . I dessa utgångspunkter överläggningar har även familjelagssakkunnigas sekreterare deltagit. Nuvarande lagregler om äktenskap och dessrättsverkningar finns i , som har gällt sedan den 1 januari1921. Den kom alltså till och präglas av de värderingarsom rådde då. Det är naturligt att samhällsutvecklingen har medfört att balkenmed tiden kommit att framstå som alhmera föråldrad. har också varitföremål för en omfattande översyn. Detta arbete, som har bedrivits i etapper,ledde till att nya regler om ingående och upplösning av äktenskap togs in ibalken . Vidare ändrades reglerna om makars underhållsskyldighet år1978. Turen har kommit till de regler i giftermålsbalkensom avser makars egendom. Familjelagssakkunnigas förut nämnda huvudbetänkande(SOU 1981:85) Äktenskapsbalk innehåller förslag till nya regler omförmögen-helsordningen i äktenskap och behandlingen av makars egendom när äktenskapupplöses. De sakkunnigas avsikt är att de föreslagna reglerna skall tas in i enny lag, kallad , till vilken även de nämnda reglerna omingående och upplösning av äktenskap och om makars underhållsskyldighet kanföras över utan nämnvärda sakliga ändringar. Den nya kommerdärmed att helt ersätta den nuvarande . föreslår desakkunniga ändringar i som syftar till att förstärka efterlevandemakes ställning när äktenskapet upplöses genom den andra makens död. De sakkunnigas förslag i dessa delar har fått ettövervägande positivt mottagande under remissbehandlingen, även omremissopinionen är splittrad i en del väsentliga frågor. Remissinstansemaanser allmänt att det är befogat att de delar av som ännu intehar moderniserats ersätts med regler som är mer anpassade till dagenssamhällsförhållanden. För egen del hälsar jag med tillfredsställelse attdet långvariga arbetet på en översyn av äktenskapslagstiftningen nu har förtsmot sitt slut. Liksom de sakkunniga anser jag att nya regler om makars egendombör, tillsammans med de regler i som har reviderats itidigare etapper, tas in i en ny äktenskapsbalk. utformades i nordisktsamarbete. Att ett sådant samarbete är värdefullt från flera synpunkter tordealltjämt vara oomtvistligt. Betydelsen av detta samarbete har på senare tidsnarare ökat i takt med den allt större rörligheten över gränserna i Norden.Särskilt när det gäller den familjerättsliga lagstiftningen har de somflyttar från ett nordiskt land till ett annat ett självklart intresse av attlagstiftningen är så likartad som möjligt i de olika länderna. a. har understrukit detta . Familjelagssakkunniga har undersitt arbete haft ett flertal överläggningar med de motsvarande kommittéer somhar tillsatts i de andra nordiska länderna. De kommittéförslag som har lagtsfram eller håller på att utarbetas innebär också att den nordiskarättslikheten på äktenskapsrättens område bevaras på väsentliga punkter och attden även utvidgas i vissa avseenden, framför allt när det gäller skyddet förefterievande makar. 1 några frågor har enighet dock inte kunnat uppnås mellande olika kommittéerna. Det gäller bl. a. möjligheten att göra undantag frånprincipen om att makarnas egendom skall delas lika mellan dem när äktenskapetupphör. En väsentlig utgångspunkt för denreform av äktenskapslagstiftningen som är aktuell är att man bör eftersträvaså stor nordisk rättslikhet som möjligt. Som har angetts ligger det ettsärskilt värde i att de olika länderna har en i huvudsak likartad lagstiftningpå detta område. Enligt min mening bör det också vara möjligt att närmalagstiftningen i dessa länder i ännu större utsträckning än som skulle bliföljden med familjelagssakkunnigas förslag. Jag återkommer till detta i detföljande. En annan självklar utgångspunkt äratt äktenskapslagstiftningen bör kunna förstås av envar. Eftersom reglerna ommakars egendomsförhållanden har stor praktisk betydelse för de flesta är detviktigt att människor i allmänhet har möjlighet att sätta sig in i vad dessaregler innebär. Härigenom minskar risken för inbördes konflikter på grund avbristande kännedom om reglernas innebörd. För att inte lagstiftningen i sigskall ge upphov till tvister bör den vara så enkelt utformad som möjligt. Bl.a. bör eftersträvas att inte flera regelsystem skall tillämpas i enviss situation. Äktenskapslagstiftningen bör alltsåutgå från att makarna själva i så stor utsträckning som möjligt skall kunnalösa sina mellanhavanden utan medverkan av någon myndighet eller juridiskexpertis. Härigenom undviks bl.a. att makarna och samhället drabbas av högakostnader för tvister vid domstol i sådana frågor. En modern äktenskapslagstiftningbör givetvis även ge uttryck för strävandena efter jämställdhet mellan kvinnoroch män. Lagstiftningen bör därför värna om makarnas självständighet gentemotvarandra. är det emellertid viktigt att lagstiftningen skyddar denekonomiskt svagare maken i fall då äktenskapet upplöses. En avvägning mellandessa delvis motstående intressen måste alltså göras. När det gäller lagstiftningen omarv bör beaktas att den allmänna samhällsutvecklingen, särskilt på detekonomiska området, har medfört att barn inte i lika hög grad som förr är försin försörjning beroende av arvet efter en avliden förälder.