prop · GA0352 · 1986-12-31 00:00:00 — skall vidare enligt medelsförvallningskungörelsenårligen inventera kronofogdemyndigheternas förvallning av de allmänna medlen. Exekutionsväsendetsysselsätter omkring 2800 årsarbelskrafter. har utreits ett flertal gånger. Jag har i del föregående lämnal en utförlig redogörelse för tidigare uiredningar (se avsnill 3). De förslag som har lagts fram har inte lell till någon ändring, ulan distriktsorganisationen har varit oförändrad 33 har, somjag Prop.1986/87:52 tidigare redovisal, en rad ålgärder vidtagits som haft slorbetydelse för verksamheten inom exekutionsväsendet. Till atl börja med har exekutionsväsendet tiUförts en radnya viktiga arbelsuppgifler. Det gäller bl.a. lillämpning av regler om tillsyni konkurs, lönegaranii i konkurs, näringsförbud, betalningssäkring,bevissäkring, preskriplionstidsförlängning av skatlefordringar samt avräkning. En del av de nya arbetsuppgifterna gäller som synesskatteområdet. På detta område har även många andra ändringar vidtagits sompåverkat kronofogdemyndigheternas verksamhet. Nya skatter och avgifter har införtssom medfört en betydande ökning av såväl antalet mål som det totala restfördaskatte- och avgiftsbeloppet. Arbelsvolymen har ökat också genom ålgärder påandra förvaltningsområden. Som exempel kan nämnas införandet av systemet med felparkeringsavgifter. Även reglerna för den exekufiva verksamheten ocharbetsmetoderna har genomgått stora ändringar. Utsökningsbalken trädde i kraflden och medförde en rad förändringar i kronofogdemyndighelernasverksamhet och arbetsrutiner. Vidare bör framhållas alt kronofogdemyndigheternasverksamhet sedan mitten av 1970-talel successivt datoriserats genom inrältandetav ett särskilt ADB-system omfattande bl.a. utsöknings-registret. Av del anförda framgår alt kronofogdemyndigheternas verksamhelgenomgripande ändrals i flera olika avseenden under den senaste tjugoårsperioden.Nya komplicerade arbetsuppgifter har tillkommit, arbelsvolymen har ökatkraftigt och arbetsmetoderna har förändrats bl.a. så alt man vid eflersökningav fillgångar inte längre uteslutande förlitar sig till bostadsförrättningarulan i alll högre grad använder sig av regisierspaning o.d. Allt detta ställerkrav pä ökade utbildningsinsatser, en högre grad av specialisering och enflexibel och effektiv organisalion. Som har antytts har i frågaom skatter och avgifier anlalet beröringspunkter mellankronofogdemyndigheternas och skattemyndigheternas verksamhel ökat betydligtoch ställt allt högre krav på samarbete och på samordning av insatserna. För att tiUgodose de angivna kraven har vissa ålgärdervidtagits i form av bl.a. utbildning, inrättande av specialistfunktioner ochomfördelning av resurser mellan olika distrikt. Dessa åtgärder har emellertidvisat sig otillräckliga för atl man på ett bra sätt skall kunna samordnaindrivningsverksamheten med beskattningsverksamheten och för alt man skallkunna effektivisera indrivningsverksamhelen och utjämna skiUnaderna i arbetsbelastningmellan olika dislrikl. Jag berör i del följande närmare de problem som finns iden nuvarande organisalionen. utredningsarbete visar lydligl alt det finns tvåhuvudproblem med exekutionsväsendets organisation. Det ena problemet - som bara gäller indrivningen avskatter och av gifter, s.k. allmänna mål - har sin grund i all man inle organisaloriskl 34 beaktatdel funktionella samband som finns i beskattningskedjan taxering, Prop.1986/87:52 debitering, uppbörd och indrivning. Den omständigheten atl många myndighelermed olika geografiska verksamhetsområden är inblandade i beskatiningskedjanskapar stora samordningsproblem. Konlaklerna på fältet mellan beskallningsmyndigheieroch kronofogdemyndigheter försvåras och det blir svårt alt få genomslag för enenhetlig prioritering. Problemet förstärks av alt det saknaseffektiva styrmöjligheter från cenlral nivå nedål på såväl skatte- somindrivningsområdet. Genom beslutet om en sammanhållen skatteförvaltning haremellertid fr.o.m. fått i uppdrag atl ledaverksamheten i skatteförvaltningen. Länsskattemyndigheterna har fåttmotsvarande uppgift i länen. Därmed har styrproblemen avhjälpts inomskatteförvaltningen. Såvitt avser indrivningsverksamheten kvarslår problemen. Indrivningav skatter och avgifier är en del av kronofogdemyndighelernas verksamhet.Riksskatteverkets centralmyndighelsfunklion utformades i samband med att fråganom centralorgan för exekutionsväsendet löstes i börian av 1970-lalet. Detansågs då lämpligt alt markera den speciella ställning som kronofogdemyndighelernahar genom all de ensamma tilldelats de rent exekutiva arbetsuppgifterna. Dennamarkering skedde genom alt endast de administrativa frågorna överläts lill . Riksskatteverkethar begränsade befogenheter all utfärda föreskrifter för den exekulivaverksamheten. För den del av indrivningsverksamheten i de allmänna målen sominte innefattar exekuliva åtgärder är det oklart om har någon direktivrält.Däremot torde verket ha rätt atl ge direktiv i organisatoriska ochadministrativa frågor. Avsaknaden av klara och effektiva styrfunktioner överexekutionsväsendets samlade verksamhel medför att inte kanansvara för att inriktningen av indrivningsverksamheten sker utifrån en förhela förvaltningen gemensam och samordnad målsättning. Detta är enligt min meningallvarliga brister i ledningsstrukturen. Detandra problemet gäller generellt för både allmänna och enskilda mål. Det har singrund i att många av de nuvarande kronofogdemyndigheterna är för små. Till attbörja med ger detla personaladministraliva problem. Myndigheterna blir sårbaragenom att de inte själva har erforderiiga vikarier vid sjukdom och oplanerade ledighelervilket kan leda lill inskränkningar i verksamheten. Befordringsmöjligheter irimlig omfallning saknas och personalens egen kunskapsutveckling hämmas genomdel ringa erfarenhetsutbyte som verksamhelen ger. På chefsnivå är delsvårigheter atl tillsälta tjänster i de små distrikten eflersom kvalificeradesökande ofta saknas. Chefstjänsterna blir vanligen genomgångstjänster ikronofogdekarriären. Detta gör att byte på chefsposten sker med relativt kortatidsintervaller, vilket svårt alt tillgodose krav på kontinuitet ochutveckling. Vidare ställer de alllmerkomplicerade indrivningsfallen ökade krav på kronofogdemyndighelernas kompetens. Ekonomiskt utbildad personal be hövs för atl fä lillräcklig slagkraft i myndigheternas indriv- ningsverksamhet. Rält utnyttjad är sådana kvalificerade tjänstemän ett verksamt medel i kampen mol den ekonomiska brottsligheten. Möjlighe terna atl lillföra de små kronofogdemyndighelerna sådan personal saknas i 35 regel på gmnd av att arbetsunderiagetär för litet. Den personal med Prop. 1986/87:52 ekonomisk utbildning somfinns vid de största myndigheiema har inte ulnytljals av de småkronofogdemyndigheterna i önskvärd omfallning. Sammanfattningsvis kan alltsåkonstateras atl del inle har varit möjligt att tillföra alla myndigheterkompletta specialistfunktioner. Detbör vidare framhållas alt den nuvarande splittringen av de administrativafunktionerna mellan centralmyndigheten, länsslyrelserna och myndigheternaschefer i hög grad komplicerar det administrativa arbetet vidkronofogdemyndigheterna. Det är inle möjligl att decentraliseradessa uppgifler eftersom vissa kronofogdemyndigheter är alltför små för altdet skall vara rationellt för dem att sköta sin egen administration. Enannan negativ effekt av de nuvarande små kronofogdedistrikien är attorganisationen saknar flexibilitet. Det går inte atl på elt enkelt sätt fördelaom resurserna mellan myndigheterna med hänsyn lill ändrade förhållanden sompåverkar arbetsbelastningen. 5.1.3Kraven på en ny organisation Avdet anförda har framgått all del nu är nödvändigl all ändra organisalioneninom exekutionsväsendet. Tre huvudkrav bör ställas på en ny framtida organisation. Defunktionella samband som finns mellan taxering, debitering och uppbörd å enasidan och indrivning å andra sidan ställer krav på samarbete på olikamyndighetsnivåer. Del är därför viktigt atl en ny organisation för kronofogdemyndigheternaanpassas till skatteförvaltningen så alt samarbetet mellan beskallningsmyndigheieroch indrivningsmyndigheter kan ske på elt enkelt och smidigt sätt. Det ärframför allt på regional nivå som en förändring måsle komma lill stånd för attunderlätta samarbetet och uppnå likformighet mellan länen. Det första kravetför en ny organisation bör således vara att eftersträva en myndighetsstrukturpå regional nivå som är anpassad IiU skatleförvallningen. Bara med en sådanstruktur föreligger förulsältningar för att etl effektivi samarbete skall kunnautvecklas mellan beskallningsfunktionerna och indrivningsfunkiionerna. Fördel andra måste man öka möjligheterna för atl leda och styraindrivningsverksamheten effektivt. Det övergripande ansvar för och den ledningav skatteförvaltningen i landet som fr.o.m. åvUar riksskatteverketmåsle således enligt min mening även innefatta det sista ledel ibeskattningskedjan, nämligen indrivningsverksamheten. Den likformighet somdärmed kan uppnås med skatleförvallningen har sina klara fördelar frånlednings- och slyrsynpunkt. Etl andra krav somjag vill ställa upp för enomorganisation är således att den skall leda till att fårsamma ledningsfunktion gentemot exekutionsväsendet som verkel har gentemotskatteförvaltningen. Fördet iredje måsle problemen med de små kronofogdemyndigheterna lösas. Myndigheterna bör vara så stora atl de beskrivna nackdelarna med små distrikt i huvudsak försvinner. 5.1.4 Olika lösningar Prop. Föratl lillgodose de uppställda kraven kan man länka sig flera lösningar. Enlösning är att infoga kronofogdemyndighelerna i skatteförvaUningen.Samarbetsfrågorna skulle därmed inte kräva särskild uppmärksamhet och riksskatteverketslednings- och styrfunktion över skatteförvaltningen i övrigl skulle därmeddirekt bli tillämplig även på verksamhelen i exekutionsväsendet. Problemen medde små myndigheiema skulle då också i princip vara lösla. Lösningenmåsle dock enligt mitl förmenande prövas och bedömas även ulifrån andrautgångspunkter än de rent fiskala. Lösningen berör principiella ochgrundläggande frågor om exekutionsväsendets uppgifler och ställning i vårträttssystem. Kronofogdemyndigheterna är exekutiva myndigheter som har lillhuvuduppgift alt förverkliga rättsanspråk som har fastställts i domar ochförvaltningsbeslut. Kronofogdemyndigheterna skall därvid med tillämpning av bl.a.utsökningsbalkens bestämmelser opartiskt avgöra olika tvistiga frägor mellan ensökande och en gäldenär. Regelsystemet utgår från atl aUa sökande skallbehandlas lika vid utsökning vare sig det är en enskild person eller siaten somär sökande. Vid sidan av dessa judiciella uppgifier skallkronofogdemyndigheterna i indrivningsarbelet med skatter och avgifter dessutomi belydande omfattning ta till vara slatens intressen som borgenär. Omkronofogdemyndigheterna infogas i skatteförvaltningen innebär det att utmätningoch annan exekutiv verkställighet i enskilda mål skall ombesörjas av enskaltemyndighet. Del kan emellerfid länkas atl ell sådant införiivande skullekunna mbba allmänhelens tiUtro liU exekutionsväsendets opartiskhet.Skaltemyndigheternas huvuduppgift är ju atl ta till vara statens fiskalaintressen. Jag är därför iveksam till en sådan lösning. Man bör i vart fallförst noga pröva om kravet att regionalt anpassa myndighels-strukturen förexekutionsväsendet fiU skatteförvaltningen kan tillgodoses på annal sätt. Enlösning kan då vara alt dela verkställigheten mellan skaltemyndighelerna ochkronofogdemyndigheterna så att skattemyndigheterna verkställer allmänna måloch kronofogdemyndighelerna enskilda mål. Elt delat exekufionsväsende skulleemellertid kräva dubbla organisaiioner under olika centralmyndigheter med olikahuvudmän, som var för sig skulle leda och styra sin del av exekutionsväsendet.En sådan lösning skulle sannolikt medföra ett betydande dubbelarbete och därmedbli kostsam och jag vill därför inle förorda en sådan lösning. Ytteriigareen lösning är att skilja ut arbetet med de s.k. borgenärsfunk tionerna - dvs. de funklioner som alla borgenärer disponerar över t.ex. avbetalning, uppskov o.d. och föra över detta lill skatleförvallningen. De exekutiva arbetsuppgifterna dvs. utmätning, införsel o.d. skulle då behållas hos kronofogdemyndigheterna. Mönstret för en sådan verksam hetsmodell med en renodlat exekuliv myndighel finns i . Enligt min mening kan del vara en fördel ur fiskal synvinkel att på etl sådant sätt organisatoriskt samordna indrivningsverksamheten med verksamheten vid skattemyndigheterna. Det blir på del sättet lättare att t.ex. samordna uppbörden med indrivningen. ' Denfinska modellen kan emellertid även få motsatt effekt och således medföra eltförsämrat ekonomiskt resultat för det allmänna. Jag tänker då i första hand på atlborgenärsfrågorna skulle få drivas utan det betydelsefulla stöd somkronofogdemyndigheten har av atl kunna använda hotel om omedelbaraexekutiva åtgärder. Vidare skulle borgenärsfunkfio-nerna få hanteras utantillgång till den information som las fram genom den exekuliva verksamhelen.Del finns en påtaglig risk för atl en uppdelning av borgenärsfunktionerna ochde verkställande uppgifterna på olika myndigheler snarare skulle medföra altindrivningen totall sett blir omständligare och dyrare än . Vidbedömningen av den nu aktuella lösningen bör vidare vägas in alt arbelel medalt gå över till en sådan organisationsform blir belydande. Det blir fråga omett omfattande författnings- och organisationsarbete, belydande ändringar iskatteförvaltningens och exekutionsväsendets ADB-system och storautbildningsinsatser som många tjänstemän måste byta arbetsplats. Detanförda leder fram till att inte heller en verksamhetsmodell enligl finsktmönster bör förordas. Avtänkbara lösningar återstår då för mig att pröva om de uppställda kraven kan lillgodosesom nuvarande verksamhetsform behåUs, dvs. med verkställighet av såväl allmännasom enskilda mål saml vissa borgenärsfunktioner samlade hoskronofogdemyndigheterna. Enförsta förutsättning för att en sådan ordning skall fungera är som tidigarenämnts atl organisalionen av kronofogdemyndigheterna bättre anpassas lill denregionala organisationen för skatteförvaltningen. Det krävs enligl min mening iså fall att man helt ansluter sig fill den modell som gäller för den regionala skalteförvaltningenoch således inrättar en kronofogdemyndighet i varje län. Bara härigenom kan manuppnå de nödvändiga samordnings- och samarbetseffekterna i förhållande lill skatleförvallningen.För delta krävs dessutom att man skapar en gemensam ledning av kronofogdemyndighelernaoch skatteförvaltningen. Detta kan åstadkommas genom atl gesledningsuppdraget även i fråga om exekulionsväsendet. Enligt min mening talardet mesla för all man bör slanna för en omorganisation enligt nu angivna rikfiinjeroch således inte ta det längre gående stegel och inordna kronofogdemyndighelernai länsskatiemyndigheterna. Mina förslag i del följade är ulformade i enlighethärmed. Mittförslag: Nuvarande organisation ändras så all cn kronofogdemyndighet bildas ivarje län. Omorganisationengenomförs den 1 juU 1988. Skälen för mitt förslag:Av min redogörelse beträff"ande problem, krav, lösningar m.m.framgår huvudskälen för mitt förslag. utredningar och den hittillsvarande utvecklingen Prop.1986/87:52 visar tydligt att nuvarande kronofogdemyndighetsorganisalionmotverkar ett rationellt utnyttjande av tillgängliga resurser inomexekutionsväsendet och försvårar en utveckling och utvidgning av dessarbetsuppgifter. I en organisation med stora enheter kan personalresursernagenom omfördelning efter behov utnyttjas bättre än i en organisation avnuvarande slag. Del är vidare en avsevärd fördel om endasl en myndighel förelräderde exekutiva intressena i länel särskilt i kontakterna med övriga länsorgan ochmed centrala myndigheter och verk. Inte minsl viktigt är atl en effektiv samverkanmellan kronofogdemyndigheterna och skaltemyndigheterna främjas på regionalnivå. Från centralmyndighetssynpunkt innebär färre distrikt en fördel vidadministrationen av myndigheterna. Länsvisa kronofogdemyndigheter med samma arbelsorganisalionoch likartade arbetsrutiner förenklar utarbetandet av föreskrifter.Information och kontakter med myndighetscheferna underlättas. Förmyndighelens egel vidkommande innebär större enheter många fördelar frånledningssynpunkt. Den personal med specialkompetens som fmns behöver inle somnu arbeta åt flera kronofogdemyndigheter och besluta i deras namn. Kompeiensenkan i stället effektivi ulnylljas inom länel i en kronofogdemyndighet. Förslagelinnebär i denna del en enklare adminislralion. Del ger också goda möjligheteralt lösa de nuvarande organisatoriska svårighelerna att skapa enheter som påett verksamt sätt kan medverka i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Inompersonal- och ekonomiadministrationen skapar länsmyndigheter fömtsättningar föratl myndigheterna själva skall kunna sköta den egna administrationen. Detta förmed sig en rationellare medelshanlering. Resultatansvaret kan förenas med ettdirekt budget- och medelsförvaltningsansvar under centralmyndigheten. Påpersonalsidan ges bäitre möjligheter till utbildning eftersom underiagel föregna aktiviteter blir slörre. Personalutvecklingen och personalrekryteringunderlättas genom atl bälire förutsättningar för arbetsbyte ochcirkulationstjänstgöring skapas. Personalför-söriningen kan i slörre omfattningske internt. Jaghar lidigare utvecklat min syn på behovet och nyttan av personal medspecialkompetens. Jag vill tillägga atl inrättandet av länsmyndigheter ger arbetsunderlagför personal med olika specialkompetens och även ger möjlighet att renodlavissa arbelsuppgifter. På så sätt kan problemet med dubbla roller reduceraseller helt undvikas. Det ökar förtroendet för kronofogdemyndighelernas arbete. Bildandet avkronofogdemyndigheter som får hela län som sitt verksam helsområde ger också möjligheter att pröva nya lösningar beträffande borgenärsfunktionerna inom ramen för del utredningsarbete som bedrivs i skatteindrivningsulredningen. Möjlighet torde också finnas att förverkliga den av lönegarantiutredningen diskuterade men, i avsaknad av egen eko nomiadministration på kronofogdemyndigheterna, avvisade tanken atl ul belalningarna enligt lönegarantin skall knytas lill exekutionsväsendet. Vi dare ges förutsättningar för att länsmyndigheterna skall kunna ta över den del av personal- och ekonomiadministrationen som sköts av länsslyrel serna och som skall skötas av länsskatiemyndigheterna fr.o.m. den 1 39 Ett länsindelai exekutionsväsende lorde även vara enattraktiv organisalion att lillföra nya arbetsuppgifter. Förslaget bör ävenkunna öka möjligheterna till omfördelning av arbetsuppgifter mellan de olikanivåerna i organisationen. Förslagetinnebär att 24 kronofogdemyndigheter bildas, en i varje län. Anpassningen tillden judiciella och administrativa indelningen i landet behöver därmed inte brylas.Det ler sig naturligt att kronofogdemyndighetens ledning och administrationlokaliseras till samma ort som övriga länsorgan. Skäl som talar för della är bl.a.behovel av samverkan med länsskattemyndighelen. Det bör dock ankomma på denorganisationskommitté som bör tillkallas alt närmare överväga om del i nägollän finns skäl att frångå denna huvudprincip. Delförtjänar atl påpekas att verksamheten inom exekutionsväsendet är föriagdtill myndigheter på lokal nivå. Avsikten med mitt förslag är inte atl ändra pådenna arbetsfördelning eller alt dra in den exekutiva verksamhel som i dagbedrivs på olika orter i landet. Den skall fortsättningsvis bedrivas ihuvudsak med samma personal som tidigare och på samma orter men med beaklandeav att personalresurserna skall användas där de bäst behövs samt all servicen geniemotallmänheten skall upprätthållas i den omfattning som behovel påkallar och lillrimliga kosinader för statsverket. Utanför den administrativa centralorten ärdet meningen atl verksamheten skall bedrivas frän vad som lämpligen kanbenämnas krono-konlor. Om verksamhetens omfattning så kräver kan det bliaktuellt atl stationera en eller flera kronofogdar på kronokontor. Genom atthela länet utgör kronofogdemyndighetens arbetsområde kan lokalisering och bemanningav kronokonloren bestämmas ulifrån de krav och prioriteringar som verksamhetenger upphov till. Lokaliseringen får inte låsas lill vissa orler på samma sättsom i nuvarande organisation utan skall kunna hanleras friare med beaktande avde regionala iniressen som kan vara gällande från tid till annan. Jagåterkommer i ell senare avsnitt till frågor som rör kronofogdemyndigheternas internadministralionm.m. Enligtmitt förslag skall omorganisationen genomföras den . Del i tidenframskjutna genomförandet bör ge den organisationskommitté somjag anser börtillkallas erforderiigl utrymme att utföra sitt arbete. Mitt förslag:Riksskatteverket skaU leda verksamheten i exekutionsväsendet. Skälen för mitt förslag:Kronofogdemyndigheternas verksamhet avser alt författningsenligt förverkligarättsanspråk i enskilda och allmänna mål. Verkställigheten skall vara snabb,säker och effektiv samt syfta till att ge borgenären den belalning som gäldenärensbetalningsförmåga och till-gängssiluation ger möjlighel till. I ett vidareperspektiv skall ett effektivt fungerandeexekutionsväsende upprätthålla en betalningsmoral i samhället /87:52 som gör att krediimarknad och skattesystem fungerar. Ett grundläggande krav på kronofogdemyndighelerna är allderas verksamhet skall präglas av objekiiviiel, enhellighel och konsekvens.Detta krav gäller oavsett om staten eller enskilda borgenärer står som sökande.En organisalionsreform måste syfta till alt bereda borgenärerna så godaförutsättningar som möjligt att få sina anspråk prövade i enlighet med deintentioner som bär upp vår exekutionsrällsliga lagsliftning. Detta är nödvändiglom man skall kunna upprällhålla allmänhelens förtroende för rättssäkerheten ocheffeklivitelen i den exekuliva verksamheten. Ett brislande förtroende för den exekutiva verksamhelenpåverkar också allmänhelens förtroende för ett fungerande skattesystem. Den verksamhelsom bedrivs i exekulionsväsendet med indrivning av skatter och avgifter kräverförutsebarhet, enhellighel och konsekvens i myndigheternas handlande. Annarsfinns det risk för all denna verksamhel uppfattas som principlös, orättvis och inkonsekvent.Jag tänker här på frågor som prioriteringsavgöranden, vilka riktlinjermyndigheten tillämpar beträffande av-belalningsmedgivanden, val av arbetsmetodoch liknande. För atl effektivisera verksamhelen i nämnda hänseendenkrävs ledning och tillsyn från centralt håll av annat slag än som kanutövas av riksskatieverkel som cenlralmyndighei för administration avexekutionsväsendet eller av länsskattemyndighelen i sin tillsynsfunktion över kronofogdemyndighelerna.Styrfunktionerna måste vara enkla och tydliga samt ansvarsbilden klar. Förulsältningarnaför della är att det finns en central myndighet som har del fulla ansvaret förledning, styrning och samordning. är den enda ceniralamyndighet som kan komma i fråga och bör alltså tilldelas uppdraget.Riksskatteverket skall i denna nya roU ange mål för verksamheten saml angeriktlinjer, policies, ramar etc. för alt nå dessa mål. Giveivis är riksskatieverkeli dessa avseenden bunden av siatsmakternas ställningstaganden såsom de harkommit lill uttryck i författningar eller på annat sätl. Jag tänker bl.a. påvad som i samband med införandet av utsökningsbalken och senare uttalats om inrikiningenoch prioriteringen i verksamheten. Uppdraget i denna del innebär därför ihuvudsak ell förtydligande av redan givna riktlinjer. I uppdraget ingår vidareatt ansvara för en ändamålsenlig utformning av organisalion, arbelsformer och ruiiner.Planering, samordning, utveckling och uppföljning är andra uppgifter somankommer på riksskatieverkel. Vidare skall i verkets uppgifter ingå bl.a. atlgenom verkslälligheisföreskrifter, allmänna råd eller på annat sätt verka fören enhetlig lillämpning av materiella bestämmelser.