prop · GA03124 · 1986-12-31 00:00:00 — Min bedömning:Genom de ändringar som chefen för kommer att föreslå i bestämmelsemaom olaga diskriminering i 16 kap. 9 § ges de homosexuella ettdiskrimineringsskydd som omfattar den yrkesmässiga bostadsmarknaden. Dettakommer bl.a. att innebära atl eventuell diskriminering vid bostadsförmedlingblir straffbar. Utredningen:Redovisar en i sak överensstämmande inställning. Remissinstanserna:De remissinstanser som yttrat sig är i stort sett ense med utredningen.Stockholms bostadsförmedling konstaterar att det i bostadsförmedlingensanvisningsarbete inte görs någon åtskillnad mellan homosexuella ochheterosexuella sökande. RFSL föreslår en vidgning av det föreslagna diskrimineringsförbudeli 16 kap. 9 § så atl det även omfattar homosexuellasorganisationer. Skälenför min bedömning: Enligt 16 kap. 9 § kan en näringsidkare som isin verksamhet diskriminerar någon på gmnd av ras, hudfärg, nationellt elleretniskt ursprung eller trosbekännelse straffas. Detsamma gäller för den som äranställd i näringsverksamhet eller hos stat eller kommun eller som är politisktförtroendevald. Detta lagrum omfattar således den som yrkesmässigt verkar påbostadsmarknaden inklusive den privata bostadsmarknaden. Till de grupper somskyddas bör, som chefen för kommer att föreslå, fogashomosexuella. Enfråga som utredningen tagit upp är möjligheten för de homosexuellas organisationeratt få tillgång till lämpliga lokaler. Jag vill liksom utredningen strykaunder att det är en viktig angelägenhet att dessa organisationer fårtillgång till lämpliga lokaler inklusive samlingslokaler. Jag vill isammanhanget erinra om atl, som elt led i det arbete som pågår för att bekämpaAIDS har särskilda särskilda medel avsatts bl. a. till att iordningställalokaler för de homosexuella. Utredningensundersökningar visar att vissa bostadsförmedlingar vägrar att registrera tvåparter av samma kön som bostadssökande tillsammans. Detta är självfallet intetillfredsställande. I och med de ändringar som kommer att föreslås ibrottsbalkens 16 kap. 9 § blir en diskriminering på bostadsmarknaden på gmnd avhomosexualitet straffbar. Detta får till följd att bostadsförmedlingarna måstebehandla homosexuella par på samma sätt som heterosexuella i sitt anvisningsarbele. Erfarenheternainlernalionellt bl.a. från , under de senasie årens AIDS-epidemi, avdiskriminering av homosexuella på bostadsmarknaden inger farhågor. Ett sätt attförebygga en liknande utveckling i är den föreslagna ändringen avbrottsbalkens 16 kap. 9 §. Detförslag till ny sambolagstiftning som regeringen lämnat lill (prop.1986/87:1) berör bl.a. sambors gemensamma bostad. Genom det förslag lill ändringi denna lagstiftning som behandlas av chefen förjustitiedepartementet kommer homosexuella samboförhållanden att likställas medheterosexuella sådana i de avseenden som sambolagstiftningen reglerar. Jag har i dessa frågor samråttmed - förutom justitieministern - chefen för . Prop.1986/87; 124 5 Asylrätt för homosexuella m.m. Minbedömning: Som framgår av 31 § utlänningsförordningen (1980:377) kan en personbeviljas uppehållstillsländ om detta är motiverat av humanitära skäl. Enligtpraxis gäller detta bl.a. i sådana fall då en person i sitt hemland förföljspå grund av homosexualitet. Denna bestämmelse bör liksom tillämpas ien generös anda. Jag ser inte skäl att införa ytterligare bestämmelser. Utredningenanser att homosexuella bör kunna omfattas av begreppet "tillhörighet tillviss samhällsgrupp" enligt nyktingdefinitionen i 3 § utlänningslagen(1980:376). Remissinstanserna:De homosexuellas egna organisationer samt bl.a. och RFSUställer sig bakom utredningens förslag. anser attnuvarande tillämpning i praktiken erbjuder ett tillfredsställande skydd förhomosexuella som behöver en i . Liknande synpunkter framförrikspolisstyrelsen samt ytterligare ett tiotal remissinstanser. Skälen för min bedömning:Enligt 3 § utlänningslagen skall en flykting inte utan synneriiga skäl vägrasfristad här i landet om han behöver sådant skydd. Flykting är enligt udänningslagenen utlänning som befinner sig utanför det land, i vilket han är medborgare, på gmndav välgrundad fruktan för förföljelse på grund av ras, nationalitet,tillhörighet till viss samhällsgrupp eller på grund av religiös eller politiskuppfattning. Utlänningslagens definition av flyktingbegreppet motsvarar densom finns i flyktingkonvention. har senast är1984 avslagit motioner om ändringar i flyktingbegreppet bl. a. med motiveringenatt de föreslagna ändringarna inte hade någon motsvarighet i flyktingkonventionen. hävdar i sitt remissvar aU en ensidig svensk förändring avflyktingbegreppet inte bör ske. Verket anser att den nuvarande tillämpningenav 31 § utlänningsförordningen ger ett fullgott skydd för homosexuella somsöker en i . Invandrarverkethar uppgivit alt man sedan avsevärd tid tillämpar samma principer i frågor om uppehållslillslåndpå grund av påstådd familjean-knyining för såväl homosexuella somheterosexuella förhållanden. Denpraxis som har utbildats i fråga om beviljande av uppehållstillstånd påhumanitär grund för homosexuella som här söker skydd mot förföljelse i hemlandetpå gmnd av sin sexuella läggning ger enligl min mening etl tillfredsställandeskydd för dessa personer. Det är emellertid viktigt atl dessa förhållandenuppmärksammas redan när polismyndigheten prövar frågan om avvisning avutlänningen. Åberopar denne sådana trakasserier som skulle kunna medföra atthan av invandrarverket eller regeringen enligt gällande praxis gesuppehållstillstånd, skall enligt min mening avvisning inte ske utan avvisningsärendelskall överiämnas till invandrarverket. Bestämmelser om sådant överiämnandefinns bl.a. i 34 och 35 §§ utlänningslagen. Jag har i dessa frågor samrått medstatsrådet . . 1986/87; 124 Min bedömning: Det är angelägel atl ()arbetar för alt stimulera enskilda skolor och lärare att förbättra undervisningenom homosexualitet och de homosexuellas situation. Även länsskolnämndernasansvar bör understrykas. Utredningen: Skolans samlevnadsundervisning kan inle baramotverka diskriminering av homosexuella utan även bidra till att samhället påsikt kommer alt behandla homosexualitet på elt mera öppet sätt och som ensocialt accepterad företeelse. Gällande läroplaner innehåller inte någon direkimålformulering som särskilt tar upp samlevnadsundervisningens inriklning.Däremot ger mera allmänna målsättningar utrymme för att i undervisningenbehandla exempelvis åtgärder för att motverka diskriminering av homosexuella.Detta är mera en fråga om den enskilda lärarens personliga engagemang. SÖbör finna former för att mer aktivt stimulera enskilda skolor och lärare attförbättra undervisningen om homosexualitet. bör länsskolnämndernaintensifiera sin uppföljande verksamhet. Den formella statusen för SÖ:s handledning församlevnadsundervisning är oklar. Utredningen finner det nödvändigl allhandledningen får formen av mera tvingande formuleringar i läroplanen. Utredningen finner innehållet i SÖ;s handledning i mängastycken tillfredsställande. Vissa avsnitt kan dock ifrågasättas. Handledningenbör kompletteras med maierial om hur man kan lägga upp lektioner exempelvis omhomosexualitet. Man stryker även under värdet och betydelsen av atthomosexuella medverkar i undervisningen. Detta kan ske bl.a. genom medverkanfrän de homosexuellas egna organisationer. Skolhälsovårdens personal bör enligt utredningen ägna storuppmärksamhet åt behovet av stöd till homosexuella elever. () bör särskilt uppmärksamma läromedlensframställning om homosexualitet. Institutet bör också ta initiativ till attförbättra tillgången pä läromedel. 2 1986/87. Utredningen visar att detfinns betydande brister i skolans undervisning Prop. 1986/87; 124 omhomosexualitet. Enligt utredningens uppfattning behövs del inte någon centralstyrning av samlevnadsundervisningen om man i ställel vidtar de särskildaåtgärder utredningen föreslagit. Remissinstanserna:Socialstyrelsen delar inte uppfattningen alt SÖ:s handledning omsamlevnadsundervisning bör få formen av mera tvingande formuleringar ilåroplanen. Styrelsen delar inle heller uppfattningen att målformuleringen förundervisningen om homosexualitet bör slå fast atl homo- och heterosexualitetför den enskilde individen och samhället är likvärdiga. Detta skulle enligtstyrelsens uppfattning kunna få motsatt verkan nämligen att öka tystnaden omhomosexualitet i skolan. Många lärare skulle kunna uppleva allför stordifferens mellan vad man själv anser och det man är tvingad atl undervisa om.Socialstyrelsen betonar att ungdomsmottagningarna som finns mnt om i landet kanbli en viktig tillgång för de ungdomar som behöver få hjälp och stöd i sinidentitetsutveckling. Ungdomsmottagningarna som når främst flickor böräven kunna vara en resurs för pojkar. SÖfinner den kritik som utredningen framfört mol undervisningen i slort befogad.Den enkät som utredningen genomfört vid vissa skolor om undervisningen kringhomosexualitet visar på uppenbara brister i denna. Det gäller den ringa viktsom läggs vid ämnet, bristerna i läromedel och de fördomar som kommer lilluttryck i många enskilda svar. Samlevnadsundervisningen bör enligl SÖ ingå somen del i länsskolnämndernas tillsynsverksamhet. Det är en viktig uppgift för SILatt medverka till framställning av läromedel som på ett bättre sätt än idagbehandlar frågor om homosexualitet. Encentral åtgärd som SÖ genomfört är en komplettering till handledningen församlevnadsundervisningen. Detta material har utarbetats i nära samverkan medbl. a. RFSL;s lärargmpp. SÖframhäver vikten av att ta till vara kunskaper från gmpper utanför skolan ochpekar också på betydelsen av utbildning, fortbildning och utvecklingsarbete. Skolhälsovårdenspersonal bör ägna de homosexuella eleverna ökad uppmärksamhet och ge dem ökatstöd. Ämnet har behandlats vid . SILanför att frågan om hur homosexualitet behandlas bör aktualiseras vid denobligatoriska granskningen av läromedel i samhällsorienterande ämnen. Attdärutöver göra en särskild temagranskning om hur homosexualitet behandlas iläromedel är med hänsyn till ekonomin inte möjligt. RFSLanser att det måste vara etl oeftergivligt krav att SÖ;s handledning ikombination med det stöd- och stimulansmaterial som framtagits i samråd med bl.a. får status av tvingande läroplan. Skälenför min bedömning: Skolan har som en gmndläggande uppgift att motverka diskriminering och att understryka alla människors lika värde. Det är därför självklart att skolan i sin samlevnadsundervisning har att ta upp frågor om homosexualitet och de attityder och svårigheter som möter homosexuella. Om diskriminering av homosexuella skall kunna motverkas fordras att attityder och fördomar bearbetas. Skolans sex- och samlev nadsundervisning spelar här en mycket viktig roll. Jag instämmer i utred- 18 ningensmening alt rätt utformad kan samlevnadsundervisningen inte bara Prop.1986/87; 124 motverkadiskriminering av homosexuella utan även bidra till all samhället påsikt kommer att behandla homosexualitet pä ett mera öppet sätl och somen socialt accepterad företeelse. Den skolenkät som utredningen gjort visardock att homosexualitet tas upp i undervisningen relativt sällan. Enkätsvarenvisar även en stor osäkerhet inför ämnet från såväl lärare som Skolansarbete styrs av skollagen (1985:1100), förordningen (1986:572) med vissatillämpningsföreskrifter till skollagen och skolförordningen (1971:235,omtryckt 1983:721, senast ändrad 1986:583) som i eU övergripande perspektivdrar upp ramarna för undervisningen. Målen och riktlinjerna för undervisningenbehandlas i olika läroplaner. Inom läroplanen för (Lgr 80) harlämnats etl relativt stort mätt av lokal frihet och en decentralisering avbeslutsfunktionen har skett. Liknande gäller för gymnasieskolan. 1 läroplanernafinns förutom Mål och riktlinjer ocksä kursplaner och timplaner.Samlevnadsundervisningen behandlas framför alll i kursplaner för olika ämnen.Utifrån de allmänna målsättningarna finns utrymme för att behandla frågor omhomosexualitet. Den enskilde läraren har dock etl avgörande inflytande på hurundervisningen bedrivs. SÖhar utarbetat en särskild handledning för samlevnadsundervisningen.Utredningen anser att denna till stora delar är bra men alt vissa omarbetningarbör ske när det gäller framför alll faktadelarna. Det bör enligt min meningankomma på SÖ att bedöma fömtsättningarna för en omarbetning av handledningen. Föratt nå målen för samlevnadsundervisningen i ungdomsskolan fordras en kunnigoch engagerad lärarkår. Utredningens skolenkät visar alt många lärare inteuppfattar undervisningen om homosexualitet som viktig. Den visar också påbrister i metoder och läromedel. SÖ har som komplement lill handledningen isamlevnadsundervisning tillsammans med producerat etl servicemalerial.Detta material "Samtala om samlevnad" omfattar en gmndskoledel ochen gymnasieskoldel. Materialet som utarbetats efter samråd med RFSL;s lärargmpptar bl. a. upp homosexualitet. Vidare har SÖ medverkat till produktion av filmsom behandlar homosexuellas situation. Skolhälsovårdenspersonal liksom personalen vid de s. k. ungdomsmottagningarna bör enligt minmening ägna uppmärksamhet åt det stöd och den hjälp homosexuella eleverbehöver. Frågan har bl. a. tagits upp vid en av SÖ anordnad skolhälsovårdskonferens. Utredningenhar gjort en granskning av läromedlens utformning och härvid funnit att storabrister föreligger. har i sittremissvar bl. a. anfört att vid den obligatoriska granskningen av läromedel isamhällsorienterande ämnen bör frågan om hur homosexualitet behandlasaktualiseras. Jagär enig med utredningens bedömning att de homosexuellas egna erfarenheter sålångt möjligt bör tas Ullvara. RFSL och EKHO m. fl. har en betydande verksamhetmed skolinformation. Somjag visat har SÖ redan vidtagit vissa åtgärder för att förbättra skolans samlevnadsundervisning också när det gäller frågor om homosexu- 19 Del år enligl minmening inte möjligt atl med hänsyn lill de krav och önskemål i många avseendensom skolan har att leva upp till, kraftigt öka insatserna ytterligare i kvantitativthänseende när det gäller homosexualitet. Det måste ankomma på de myndighetersom har att avväga behovet av insatser inom skolområdet, i första hand SÖ ochrespektive länsskol-nämnd, att bedöma vilka kvalitetshöjande åtgärder som kanvidtas. Jag har i denna fråga samrått med statsrådet . 1986/87; 124 Min bedömning:Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) bör i samband med exempelvisutbildningskonferenser ta upp frågor om förbättring av samlevnadsundervisningeninklusive undervisning om homosexualitet. När lokala planer och kursplanerfastställs bör resp. linjenämnd överväga behovet av utbildningsfrågor som rör homosexualitet. Utredningen:I sitt betänkande gör utredningen en genomgång av en rad utbildningar inomhögskolan. De utbildningar som berörs är lärar-, fritidspedagog-, lakar-,socionom-, psykolog-, teolog-, journalist-, bibliotekarie-samt den kommunalahögskoleutbildningen. Utredningen har påvisat att i samtliga dessa utbildningarbehandlas homosexuellas situation eller homosexualitet mycket litet eller intealls. Utredningen anser att om målsättningen att undanröja diskrimineringen avhomosexuella skall uppnås måste högskolorna mer aktivt verka för attutbildningen i berörda hänseenden blir mer omfattande. Utredningen föreslår atlUHÄ samlar företrädare för högskolorna för att diskutera vilka åtgärder som böroch kan vidtas. UHÄbör vidare analysera vilka effekter som den långl drivna decentraliseringensom präglar högskolan kan ha inneburit för samlevnadsundervisningen. Om dennaanalys visar att de centralt uppställda målen inte uppfylls fömtsätterutredningen att UHÄ vidtar nödvändiga åtgärder för att en bättre måluppfyllelseskall uppnås. Berördalinjenämnder bör vid fastställande av lokala planer och kursplaner ta upphomosexualitet som elt särskilt moment. Vidareföreslår utredningen att UHÄ får i uppdrag att vidta åtgärder för att arbetabort brister i tillgången på lämplig kurslitteratur. UHÄ bör vidta åtgärder föratt SÖ;s handledning för samlevnadsundervisning eller annan likvärdiglitteratur blir obligatorisk kurslitteratur på högskolans samtliga institutionerför lärarutbildning. Remissinstanserna:En rad remissinstanser stöder utredningens tankegångar och förslag. UHÄ pekarpå att de övergripande målen och det huvudsakliga innehållet för respektiveutbildning fastställs i UHÄ:s utbildningsplaner medan detaljplaneringen ochvalet av kurslitteratur sker lokall. UHÄ anser att decentraliseringen i siginte är anledning lill alt frågor om sex och samlevnad blir otiUräckligtbehandlade utan atl det snarare beror på konkurtensen med andra angelägna ämnesområden.Enligt Prop. 1986/87:124 UHÄ: s mening är attityder och förhållningssättviktigare än kunskaper om enskilda moment i de olika samhällsfrågorna. Frågorom homosexualitet och de homosexuellas situation bör ingå som naturiiga delar idet sammanhang där samlevnadsfrågor behandlas, vilket är möjligt exempelvisenligt den reviderade utbildningsplan som fastställls förmellanstadielärarutbildningen. UHÄ anser att frågan om hur undervisningen omhomosexualitet kan förbättras liksom övriga frågor om sex och samlevnad kanaktualiseras i utbildningskonferenser. UHÄ är inte övertygat om all en stark fokuseringpå de homosexuellas situation är den bästa vägen för atl undanröja diskrimineringav homosexuella. En strävan bör vara atl samtliga högskoleutbildningar var ochen efter sitt behov belyser pluralismen i samhället. Skälen för min bedömning: Riksdag och regering fastställerenligt högskolelagen (1977:218) de övergripande ramarna förhögskoleutbildningen. UHÄ fastställer för de olika utbildningslinjernautbildningsplaner som i regel tar upp bl. a. linjens huvudsakliga innehåll ochuppläggning. För varje linje skall finnas en lokal plan och kursplaner. Delokala planerna och kursplanerna fastställs av linjenämnderna. Deldecentraliserade planeringsansvaret medför att lokala variationer inomutbildningen förekommer. I olika sammanhang anordnas exempelvis ulbildningskonferensersom bidrar till en samordning av innehållet i utbildningarna. Utredningen har gjort en genomgäng av olika högskoleutbildningarför yrken som har stor betydelse för attitydförändringar eller för yrken ivilka man kommer i kontakt med homosexuella som behöver slöd och hjälp. Mankonstaterar därvid att sex- och samlevnadsfrågor behandlas mycket sparsamt iutbildningen och föreslår olika åtgärder från UHÄ:s och linjenämndernas sida.Jag instämmer i att samlevnadsundervisningen i exempelvis de olikalärarutbildningarna är av stor belydelse för hur utbildningen senare skallkunna bedrivas i ungdomsskolan. På samma sätt är det av myckel stor vikt att dehomosexuellas situalion tas upp bl. a. i utbildningar inom vårdområdet och detsociala området. Det bör vara en uppgift för UHÄ att överväga behovet av sex-och samlevnadsundervisning när man fastställer olika utbildningsplaner. UHÄ börockså i exempelvis utbildningskonferenser ta upp dessa frågor. Även inom de nuvarande utbildningsplanernas ram finnsmöjligheter att i de lokala planerna och i kursplanerna ta hänsyn till behovetav sex- och samlevnadsundervisning. Enligt min mening är det angeläget att deolika linjenämnderna tar lill vara dessa möjligheter. Jag har i denna fråga samrått med chefen förutbildningsdepartementet. 1986/87; 124 Minbedömning: Behov finns av forskning om homosexualitet och de homosexuellassituation. skall följa utvecklingen på forskningsområdet. Utredningen:Utredningen beskrive tre särskilt angelägna forskningsområden, nämligen homofobi,homosexuellas livssituation och homosexuellas historia. Utredningen föreslår atlforskningsrådsnämnden får i uppdrag att starta forskningsprojekt i något ellernågra av de ämnen utredningen berört. Vidare konstateras att forskningsrådenkan vidta åtgärder för att uppmuntra forskning i homosexualitet t.ex. genom allanordna seminarier där aktuella forskningsområden belyses. avvisar förslaget att nämnden skulle få i uppdrag atlinitiera forskningsprojekt med den ansats som utredningen föreslår. Ev.kvalificerade forskningsprojekt med inriklning på homosexualitet bör som hittillsbedömas med forskningsorganens vanliga kvalitets- och relevanskriterier. Humanistisk-samhällsvelenskapligaforskningsrådei () anser att om de homosexuellas problem skall prioriterasbör det ske inom en vidare ram; de kulturellt avvikandes ställning i samhället.HSFR ställer sig tveksamt till att forskningsrådsnämnden skall ha ansvar förforskningen. () anser atl en bred och förutsättningslös forskning är atlföredra framför de mer preciserade forskningsområden som utredningen för fram. Socialstyrelsenanser till skillnad från utredningen att forskning om homosexualitetensuppkomst är viktig. Styrelsen pekar på ytterligare forskningsområden. RFSUoch de homosexuellas organisationer stöder utredningens förslag och ger exempelpå ytterligare forskningsområden. Skälenför min bedömning: som humanis-tisk-samhällsvetenskapligaforskningsrådet avvisar utredningens förslag om särskilt uppdrag tillforskningsrådsnämnden. De hävdar liksom andra remissinstanser atl en forskningom homosexualitet bör ske inom en vidare ram. Jag delar detta synsätt och jaganser att eventuella forskningsprojekt får bedömas inom sedvanliga kvalitets-och relevanskriterier. Jag vill dock framhålla att det finns behov av forskningom homosexualitet och de homosexuellas situation. Forskningen kan beröra mångaämnesområden. bör inom det uppdrag, som jag återkommertill, följa även utvecklingen på forskningsområdet. Minbedömning: I enlighet med kulturpolitiska mål skall kulturpolitikenmedverka till atl skydda yttrandefriheten och skapa reella förutsättningar för atldenna frihet ska kunna utnyttjas. Kulturpolitiken ska då också utformas medhänsyn till eftersatta gruppers erfarenheter och behov. Dessa mål gäller ävenför de homosexuella. Det ligger i olika utredande, medelsbeviljande och aktivtverkande kulturorgans ansvar att bidra till atl de uppsatta målen förverkligas. Utredningen: I utredningens arbete har skett en genomgångav flera olika kulturverksamheter och man finner att inslag om homosexualitetär myckel blygsamt förekommande. Utredningen anser all slöd till kulturaktivitetersom tar upp homosexuellas förhållanden bör ske inom de stödordningar som finnsidag och inom de ramar den av fastställda kulturpolitiken sätter. Etlav de mål som antagits är att kulturpolitiken i ökad utsträckning utformas medhänsyn till eftersatta gruppers erfarenheter och behov. Del är enliglutredningens uppfattning ett gemensamt ansvar för utredande, medelsbeviljandeoch aktivt verkande kulturorgan att bidra till en bättre måluppfyllelse i dettaavseende. Utredningen har särskilt betonat folkbibliotekens betydelse. Remissinstanserna:Kulturtådel instämmer i utredningens verklighetsbeskrivning. Rådet anser atten nödvändig utgångspunkt för förändring är all i det kommanderegeringsförslaget skrivs in ett allmänt principuttalande om utredande, medelsbeviljandeoch aktivt verkande kulturorgans ansvar i sammanhanget. Rådet kommer att beaktautredningens förslag att måste ta hänsyn till homosexuell kultur isin informationsverksamhet. Vill statsmakterna ha kartlagt i vad mån utfärdaderekommendationer fått effekt, kan t.ex. kullurrådel ges i uppdrag att göra enutvärdering. Även kommuner och landsting bör enligt rådet göras uppmärksamma påsitt ansvar. RFSL anser att om tystnaden och osynliggörandet av homosexualitetskall brytas måste kraftfulla åtgärder vidtas inom kulturområdet och föreslår atlett visst belopp, exempelvis 3 milj. kr. , satsas på utveckling avhomosexuell kultur. Skälen förmin bedömning: En grundläggande förutsättning för vår kulturpolitik är envidsträckt yttrandefrihet. För atl denna ska ha en reell innebörd förmänniskorna krävs att kulturpolitiken utformas så att den vidgar människornashandlingsfrihet och utvecklingsmöjligheter. De kulturpolitiska mål somantagits av syftar lill att åstadkomma en kulturell jämlikhet.