prop · GA031 · 1986-12-31 00:00:00 — Därtill kommer attde sakkunnigas förslag på denna punkt förutsätter att sambor inte kan avtalabort den nya lagens bestämmelser om delning av det gemensamma hemmet m. m. Avskäl som har redovisats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.6.3) harsamborna emellertid i den nya lagen getts en sådan möjlighet alt avtala sigbort från lagens delningsregler (se 5 § andra stycket). Även av den anledningenatt elt sådant avtal kan föreligga är det olämpligt att tillåta att en samboensam får göra ifrågavarande anmälan. Något hinder mot att tillåta att en anmälan görs avkvinnan och mannen tillsammans har däremot inte ansetts föreligga. Med hänsyntill de konsekvenser som en sådan anmälan får har den ansetts böra krävaskriftlig form. Båda parter skall således underteckna anmälan.Någon bevillning av underskrifterna behövs inte. Handlingen skall därefter gesin till inskrivningsmyndigheten. Detta kan göras av parterna gemensamt, avnågon av dem eller av någon annan person. En anmälan av detta slag får i förhållandet mellankvinnan och mannen anses gälla som bevis för att bostaden är gemensam för democh som bevis för att de är sambor. I förhållande lill tredje man kan anmälandock endast ses som en av flera faktorer som skall beaktas när del skallbedömas om kvinnan och mannen är sambor i lagens mening och om bostaden ärderas gemensamma. Gentemot tredje man får således anmälan i första hand deneffekten att lagfart med anledning av ett fastighetsförvärv från den ena samboninle kan beviljas, om den andra sambon inte har samtyckt tillöverlåtelsen (och del inte heller finns rättens tillstånd till överlåtelsenenligt 19 §). Prop.1986/87: 1 3 § sambolagen Medsambors gemensamma bohag avses i denna lag, om inte annat följer av 4 §,möbler, hushållsmaskiner och annat inre lösöre som är avsett för det gemensammahemmet. Till gemensamt bohag räknas inte sådant bohag som används uteslutandeför den ena sambons brak. (Jfr19 kap. 2 § ÄktB i de sakkunnigas förslag) I3 § ges definitionen på "sambors gemensamma bohag". Liksom defini- Prop. 1986/87: 1 tionen i föregående paragraf blir denna definition avbetydelse för tillämp- 4 § sambolagen ningsområdet för lagens bestämmelserom delning av det gemensamma hemmet (5 §; jfr 12 §), övertaganderätt (10 §) ochrådighetsinskränkningar (18-20 §§). Bohagsbegreppet har i denna paragraf fått sammaomfattning som i 7 kap. 4 § andra stycket ÄktB. Vad som har anförts i specialmotiveringentill det stycket gäller även vid tillämpningen av förevarande paragraf. Liksom när det gäller bestämmelsen i ÄktB gällerenligt förevarande lag en betydande inskränkning i bohagsbegreppel jämfört medde sakkunnigas förslag. Den inskränkningen framgår av 4 §. Till sambors gemensamma bostad och bohag räknasinte egendom som används huvudsakligen för fritidsändamål. (Jfr19 kap. 2 § ÄktB i de sakkunnigas förslag) I förevarande paragraf har tagits upp en bestämmelsemotsvarande den som finns i 7 kap. 4 § tredje stycket ÄklB. Vad som har anförtsi specialmoliveringen beträffande det lagrammet gäller även här. Fördelningav det gemensamma hemmet genom bodelning' Bestämmelserna i 5-13 §§ reglerar hur detgemensamma hemmet skall fördelas mellan samborna om deras samboförhållandeupphör. Dessa regler innebär en nyhet. I gällande rätt finns inga särskildafamiljerätisliga regler för fördelning av egendomsvärden när eltsamboförhållande upphör. De praktiska problem som har förelegat i sädanasituationer har i stället fått lösas med tillämpning av allmänna regler och iförekommande fall -villkoren i föreliggande avtal mellan samborna. Somfamiljelagssakkunniga och flertalet remissinstanser har framhållit har deltamånga gånger lett till otillfredsställande resultat. Genom förevarande bestämmelser skapas nu ettfamiljerättsligt regelsystem som kan tillämpas vid upplösningen. De nyareglerna tar sikte på att fördela de egendomsvärden som ingår i del gemensammahemmet och har förvärvats för gemensamt begagnande. Vad som ingår i sambornasgemensamma hem är den gemensamma bostaden och det gemensamma bohaget (sespecialmotiveringen lill 2- 4 §§). Det är emellertid inle tillräckligt att ettegendomsobjekt ingår i denna egendomskrels. Objektet skall dessutom haförvärvats för gemensamt begagnande. Del bör observeras alt kravet på attförvärvet skall ha skett för gemensamt begagnande även gäller bostad sominnehas med hyresrätt eller bostadsrätt. I detta avseende skiljer sigbestämmelserna i 5-13 §§ från bestämmelserna i 17 §. 'Ändrad lydelse i propositionsförslaget. Vad en sambo har förvärvat före samlevnaden kannormalt inle anses Prop. 1986/87: 1 vara förvärvat för gemensamt begagnande.Endast om förvärvet har skett i 5 § sambolagen nära anslutning till altsamlevnaden har inletts kan del ibland anses alt det skett för att egendomenskulle begagnas gemensamt. Det kan l.ex. vara fallet när den ena parten straxföre samlevnadens början har skaffat en bostad i vilken samborna därefter harbott tillsammans. Det kan också beträffande bohag vara ett förvärv av t.ex. eltmöblemang som sker i omedelbar anslutning till samlevnadens börian, särskilt ombåda parter har varit med och vall möblema och dessa levereras till den bostaddär parterna strax därpå inleder ett samboende. Vad man i dessa fall skallförsöka utröna är således om avsikten med förvärvet har varit alt egendomenskulle begagnas gemensamt vid den kommande samlevnaden. Om däremot ett förvärv av den permanentbostad därparterna bor tillsammans har skett efter samlevnadens börian bör det antas haskett för gemensamt begagnande. En annan sak är att det ibland kan vara svårtall fastställa den tidpunkt då samboförhållandel har inletts. Det får ske medledning av de kriterier som har angetts i specialmotiveringen till 1 §. Om den bostad där samborna bor tillsammans harförvärvats av en av dem före samlevnaden kan den således normall inle anses förvärvadför gemensamt begagnande. Det kan emellertid tänkas atl den under samboförhållandetbyts mot en annan bostad. Som har framhållits i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.6.2) blir den nya bostaden i så fall att anse som förvärvad förgemensamt begagnande. Bohag som finns i sambornas permanentbostad blirnormalt att betrakta som förvärvat för gemensamt begagnande, om del harförvärvals efter samlevnadens börian. Undanlag måste dock göras för sådantbohag som enligt bestämmelserna i 3 och 4 §§ inte kan anses gemensamt, t. ex.därför att det uteslutande används för den ena sambons personliga brak. Det nya fördelningssystemet för sambor harkonstraerats med giftorättssystemel som förebild. Eftersom systemet för samborinte omfattar all egendom i sambornas bo utan endast sådan som ingår i delgemensamma hemmet, har del emellertid varil nödvändigt atl ha andraskuldläckningsregler än de som gäller för gifta. Fördelningen av egendomenskall ske genom bodelning. I 5 § finns den grundläggande bestämmelsen förfördelningen samt en bestämmelse om möjligheten att avtala sig bort frånfördelningssystemet. 6-8 §1 innehåller regler för andelsbestämningen, 9 § är enjämkningsregel och 10-11 §§ lottläggningsregler. I 12 § finns en regel för detfallet att en av samboma har avlidit. I 13 § finns en regel om bodelningensrättsverkningar i ett visst fall. När ett samboförhållande upphör, skall på begäranav någon av samborna deras gemensamma bostad och bohag fördelas mellan demgenom ' Ändrad lydelse i propositionsförslaget. 17 1986/87. bodelning,om egendomen har förvärvats för gemensamt begagnande. Avlider en sambo, skallbegäran av den efterlevande sambon om en sådan bodelning framställas senast dåbouppteckning förrättas. Första stycket gäller ej, om samborna har kommitöverens om det i ett skriftligt avtal som har undertecknats av dem båda. (Jfr19 kap. 3 § ÄktB i de sakkunnigas förslag) För atl bodelning skall ske krävs att någon avsamboma (eller båda) begär det. Om en sådan begäran inte framställs, blir delalltså inte aktuellt med någon bodelning. Del kan ju tänkas alt båda är överensom vad var och en av dem skall ta med sig när de flyttar isär. I sådana fallframstår en bodelning som överflödig. Kommer någon bodelning inte lill ståndkan emellertid en sambo inle åberopa mol tredje man att han eller hon har gjortelt sakrältshgt skyddat familjerätlsligt förvärv av egendom som innansamboförhållandet upphörde tillhörde den andra sambon. En annan sak är allförvärvet ändå kan vara sakrältsligt skyddat på grand av allmännacivilrätlsliga regler. Framställer den ena sambon en begäran om bodelningär således den andra sambon skyldig att medverka till en sådan. Gör han ellerhon inte det, kan den sambo som vill få bodelning till stånd påkalla hostingsrätten att en bodelningsförrättare utses för att genomföra bodelningen (21§). Hurfördelningen skall gå till framgår av 6-11 §§. Om samboförhållandet upphör genom den ena sambonsdöd gäller bestämmelsen om bodelning endast lill förmän för den efterlevandesambon (12 § första stycket). Om den avlidnes rättsinnehavare begär bodelning,får detta således inga rättsverkningar. Om den efterlevande sambon vill få bodelning lillstånd måste en begäran om det framställas senast då bouppteckningen förrättas.Den efterlevande skall alltid kallas till bouppteckningen (se 20 kap. 2 §första stycket ÄB i dess nya lydelse). Senast vid bouppteckningen blir detdärför klarlagt i vad mån den efterlevande sambon är dödsbodelägareoch har elt intresse som skall beaktas vid arvsbeskattningen. I övrigt har detinte ställts upp någon särskild lid inom vilken en begäran om bodelning skallgöras. Den bör emellertid framställas i nära anslutning till alt samboförhållandetupphör. 1986/87: 1 Bestämmelsenger samborna möjlighet atl avtala bort bestämmelserna i första stycket om fördelningav det gemensamma hemmet. Skälen för all ha en sådan avtalsmöjlighel harredovisats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.6.3). Ettavtal om att fördelningsreglerna inte skall gälla kan ingås före eller undersamlevnaden. Eftersom avtalet innebär all det fördelningssystem som haruppställts i lagen till skydd för den ekonomiskt svagare parten sätts ur spel, måsteavtalet ges en fastare form. Det kan lämpligen ske Prop. 1986/87:1 genom ettkrav på att avtalet skall vara skriftligt och undertecknas av både 6 §sambolagen kvinnan och mannen. behöver inle bevittnas.Skälen för det är desamma som vid äktenskapsförord, bodelning och arvskifte (set. ex. avsnitt 2.2.6). Av avtalet skall framgå att parterna har kommit överensom att delningsreglerna i 5 § inle skall gälla för dem. Vad som går att avtala är att bestämmelserna iförsta stycket inte skall gälla. Om etl sådant avtal finns, kan parterna ocksåavtala att andra regler skall gälla för dem. Det bör emellertid klargöras altde förvärv som den ena sambon kan komma att göra frän den andra till följd avett sådant avtal inte får familjerätlslig karaktär. De blir i stället attbedöma som förmögenhetsrättsliga förvärv med de konsekvenser som detta kan fåi olika avseenden. Om ett avtal av berört slag föreligger, sättsdelningsreglerna i 5 § första stycket ur spel. Därmed blir det inte helleraktuellt att tillämpa bestämmelserna 16-11 §§, 12 § andra stycket och 13-15 §§.Bestämmelserna i 17 § om rätt att överta bostadslägenhet i vissa fall gällerdäremot. De kan inte avtalas bort. Skälen lill detta har redovisats i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.6.3). Det bör observeras att 17 § får ettnågot vidgat tillämpningsområde i fall då avtalet medför att 10 § inte skalltillämpas. 17 § kommer normalt alt tillämpas endast på lägenheter som inte harförvärvats för gemensamt begagnande men som rent faktiskt har använts som sambornasgemensamma permanenlboslad. I och med att 10 § inte skall tillämpas kan detdäremot bli aktuellt att tillämpa 17 § även på lägenheter som har förvärvatsför gemensamt begagnande. Eftersom bestämmelserna i 10 § inte skall tillämpasnär elt avtal finns, bör i så fall inle heller rådighetsinskränkningama i 18 §träffa den egendom som anges i 10 §. Däremot bör dessa inskränkningar alltjämtgälla för den egendom som omfattas av bestämmelsema i 17 §. Av 18 § jämfört med5 och 17 §§ framgår atl rådighetsinskränkningarna i ett sådant fall endastgäller för bostad som innehas med hyresrätt eller bostadsrätt. Om bostaden harförvärvats för gemensamt begagnande eller ej saknar däremot betydelse. Om etl avtal enligt andra stycket skullevara oskähgt mot den ena sambon bör det kunna jämkas eller lämnas utan avseendemed en analog tillämpning av reglerna i 36 § avtalslagen (1915:218). 6§ Vid bodelningen skall först sambomas andelar iegendomen beräknas. (Paragrafensaknar direkt motsvarighet i de sakkunnigas förslag) Om bodelning skall sketill följd av en begäran om del, skall först vardera sambons andel i egendomenberäknas och därefter de olika egendomsobjekten fördelas med ledning av deberäknade andelarna. Lagen skiljer således mellan andelsbestämningen ochlottläggningen. Med egendomen avses i detta sammanhang den egendomi det gemensamma hemmet som skall bli föremål för delning, dvs. gemensambostad och gemensamt bohag som har förvärvats för gemensamt begagnande. Övrigegendom i det gemensamma hemmet ingår således ej i den egendom som skall delas(se 5 § första stycket). I inledningen till specialmoliveringen till 513 §§har angetts vad som skall räknas som gemensam bostad och gemensamt bohag och ivilka fall sådan egendom kan anses förvärvad för gemensamt begagnande. Enligt förevarande paragraf skall såledesandelsberäkningen ske först. Normalt innebär det en likadelning avnetlobehållningen mellan parterna (8 §). Likadelningen kan emellertid jämkas,om det finns skäl för det (9 §). Innan någon andelsbestämning kan ske måsteemellertid vissa skulder avräknas (7 §). När bodelning har begärts, skall i den omfattningdet behövs varie sambos tillgångar och skulder upptecknas sädana de var närsamlevnaden upplöstes. Om del behövs för atl få bouppteckning till stånd, fårbodelningsförrättare förordnas (14 § jämfört med 9 kap. 4 § ÄktB). När samlevnadenhar upplösts genom den ena sambons död förrättas bouppteckning enligtbestämmelsema i 20 kap. ÄB. Bouppteckningen utgör underlag för andelsbestämningen. Om samboförhållandet har upphört genom den enasambons död, kan andelsbestämningen påverkas av föreskrifterna i 12 §. 1986/87: 1 7 §sambolagen Vid beräkningen av sambornas andelar i egendomenskall från vad en sambo äger av deras bostad och bohag avräknas så mycket attdet läcker de skulder som han eller hon hade när samboförhållandet upphörde. För sädana skulder som inle är förenade medsärskild förmånsrätt i bostaden och bohaget och som inte heller på annat sättär atl hänföra till denna egendom skall sambon fä täckning ur bostaden ochbohaget endast i den mån betalning inte kan erhållas ur annan egendom. (Jfr19 kap. 4 § ÄktB i de sakkunnigas förslag) Förevarandeparagraf behandlar problemet med skuldavräkningen. I och med all inle allpartemas egendom ingår i bodelningen utan endast en del därav kan inte hellersamtliga skulder få räknas av, i vart fall inte utan vidare. Som harframhållits i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.6.2) är det rimligt attskulderna i första hand avräknas mot sådan egendom som skulden är hänförligtill. Om en skuld inte är hänförlig lill någon särskild egendom, bör den iförsta hand täckas med sådan egendom som inle skall ingå i delningen. Först omden egendom som ej skall ingå i delningen inte räcker till för att läcka deskulder som skall avräknas mot denna, bör det bli möjligt att ta i anspråk denegendom som skall ingå i delningen. Förevarande paragraf har utformats med hänsynhärtill. Ändradlydelse i propositionsförslaget. Del är endast nettoförmögenheten som skall delas.Den vikliga inskränkningen gäller dock att skulder som inte är hänförliga tillden egendom som skall delas får avräknas mot denna egendom endast i den månbetalning inte kan erhållas ur övrig egendorii som sambon har. En skuld ärhänförlig till viss egendom främst om den är förenad med särskild förmänsrätti egendomen. Även andra former av samband kan dock länkas, l.ex. att skuldenhar uppkommit genom att elt lån har tagits för att finansiera inköp av egendomsom ingår i delningen eller atl skulden beror på alt egendomen har förvärvatspå kredit. Det ankommer på den part som begär skuldavräkningenatt styrka att skulden är hänföriig till den egendom som skall delas eller attskulden visserligen inte är hänförlig till denna egendom men ändåavräkningsgill därför att den inte kan täckas med annan egendom som parten har.Det senare förutsätter normalt alt parten redovisar all sin egendom och allasina skulder till bouppteckningen (jfr 20 kap. 4 § tredje stycket ÄB i dess nyalydelse). Eftersom bodelningen i första hand skall skötas avparterna själva ligger det också inom ramen för deras möjligheter atl kommaöverens om skuldtäckningen. Del bör emellertid observeras alt reglerna i 13kap. 1 § ÄklB om makes ansvar gentemot den andra makens borgenärer föreftergift vid bodelningen gäller även för sambor (se 15 §). Under förutsättningatt borgenärernas intressen inle skadas kan emellertid samborna komma överensom skuldtäckningen. I fråga om värderingen av tillgångar och] skulder isamband med bodelningen gäller samma principer som för gifta (jfrspecialmoliveringen till 10 kap. 1 § och 11 kap. 2 § ÄklB). För sambors deltorde värderingsproblem främst uppstå när det gäller avräkningen av skulder,eftersom den delbara egendomen i regel inte är av sådant slag som ändrashastigt i värde. 1986/87:1 8§ sambolagen Detsom återstår av sambornas bostad och bohag, sedan avdrag har gjorts för attskulderna skall täckas enligt 7 §, skall läggas samman. Värdet därav skalldärefter delas lika mellan samboma. (Jfr19 kap. 4 § första stycket ÄktB i de sakkunnigas förslag) I denna paragraf uttrycks den s. k.hkadelningsprincipen. Normalt skall således samboma - i likhet med gifta - fälika andelar av den egendom som skall delas. Vadsom skall delas lika mellan samboriia är deras sammanlagda delningsbaraegendom efter avdrag för skulder. Sedan skuldavräkningen har skett enligt 7 §skall således parternas återstående delningsbara egendom läggas samman ochvärdet därav delas lika mellan dem. Det bör observeras att förevarande paragrafendast behandlai- frågan om en likadelning av värdet. Paragrafen reglerardäremot inle hiir de enskilda egendomsobjekten skall fördelas. Det sker iloltiäggningsbeslämmelserna i 10 och 11 §§. Attdet bodelningsresultat som en likadelning skulle medföra kan jämkas Prop.1986/87: 1 under vissa föratsättningar framgår av 9 §. Och enligt 12 § andrastycket 9 § sambolagen har en efterlevande sambo rätt att alltid få ut ettvisst minimibelopp ur den delningsbara egendomen efter avdrag för skulder. Ävendelta kan således medföra att likadelningen sätts ur spel. I den mån det med hänsyn särskilt tillsamboförhållandets längd men även till sambornas ekonomiska förhållanden ochomständigheterna i övrigt är oskäligt atl en sambo när samlevnaden upphörskall lämna egendom lill den andra i den omfattning som följer av 5-8 §§, skallbodelningen i stället göras så alt den förra får behålla mer av sin egendom. Ären sambo försatt i konkurs när bodelningen skall förrättas eller finns delandra särskilda skäl atl inle dela sambomas egendom, skall varie sambo behållasin egendom som sin andel. (Paragrafensaknar motsvarighet i de sakkunnigas förslag) I denna paragraf anges de möjligheter som finns attvid bodelningen göra avsteg från likadelningsprincipen. Förevarande paragrafhar utformats efter mönster av motsvarande bestämmelse förgifta (12 kap. 1 §ÄklB). Vad som har sagts i specialmoliveringen om bestämmelsen i ÄktB gällerdärför i princip även för förevarande bestämmelse. En väsentlig skillnad äremellertid att sistnämnda bestämmelse skall tillämpas direkt endast på denegendom som ingår i det gemensamma hemmet och som har förvärvats för gemensamtbegagnande. Indirekt kan emellertid även annan egendom beröras, eftersombedömningen av om jämkningsskäl föreligger ibland kan påverkas avegendomsförhållandena i övrigt liksom av skuldavräkningen. Jämkning får enligl bestämmelsen ske omlikadelningen framstår som oskälig med hänsyn särskilt till samlevnadens längdmen även lill sambornas ekonomiska förhållanden och omständighelema i övrigt.I specialmotiveringen lill 12 kap. 1 § ÄklB har om äktenskapets längd angettsbl.a. all en femårsschablon för jämkning normalt bör tillämpas när det gällergifta. Det kan dock ibland finnas skäl att frångå denna schablon. Ett sådantskäl kan vara att en makes giflorättsgods huvudsakligen eller till stor delutgörs av bostad och bohag som har anskaffats för gemensamt begagnande. Sådanegendom har ansetts i princip inte böra omfattas av femärsschab-lönen.Jämkningen har i sådana fall ansetts böra avse endast övrig egendom. Översatttill sambors förhållanden bör delta innebära all femärs-schablonen inle allstillämpas, eftersom endast bostad och bohag som har förvärvats för gemensamtbegagnande skaU omfattas av bodelningen. Utöver de jämkningsfall som har berörts ispecialmoliveringen till 12 kap. 1 § ÄktB tillkommer för sambor en situationsom har samband med all del endast är egendom som har förvärvals för gemensamtbegagnande som skall delas mellan dem. Om egendom i det gemensamma hemmet harförvärvats före samboförhållandet, kan den normalt inle betraktas som 'Ändrad lydelse i propositionsförslaget. förvärvadför gemensamt bruk (se inledningen till specialmotiveringen till Prop. 1986/87:1 5-13 §§). Om sådan egendom under samboförhållandet byts mot annan lo §sambolagen egendom av samma slag (t.ex. ett bostadsbyte), blir däremot den nyaegendomen alt anse som förvärvad för gemensamt begagnande. Upphörsamboförhållandet därefter, framstår det ofta som oskäligt att hkadelavärdet av egendomen. I sädana fall bör därför skäl anses föreligga atl jämka.Omfattningen av jämkningen bör vara beroende av den tid som har gått sedanegendomsbylel ägde ram. Även storleken av egendomens värde har betydelse. Julägre värde egendomen har, desto mindre anledning föreligger det all jämka. Avsamma skäl som när del gäller femårs-schablonen för gifta bör jämkning normaltinte ske, har förflutit sedan egendomsbytet ägde ram. Med ledning av de andelar som har beräknats församborna skall deras bostad och bohag fördelas mellan dem pä lotter. Den sombäst behöver bostaden eller bohaget har rätt att få denna egendom i avräkningpå sin lott eller, om värdet är ringa, ulan avräkning. En föratsättning för atlen sambo skall få överta en bostad eller bohag som tillhör den andra sambon ärdock alt ett sådant övertagande även med hänsyn till omständighelema i övrigtkan anses skäligt. Svarar egendomen för skuld som är förenad medsärskild förmånsrätt i egendomen, är en ytterligare fömtsättning för ettövertagande alt den andra sambon befrias från ansvar för skulden eller attmedel till att betala denna har salts under särskild vård. (Jfr19 kap. 4 § första stycket ÄklB i de sakkunnigas förslag) I första stycket finns de grandläggandeloltläggningsreglerna. Där behandlas också rätlen att överta bostad och bohag. Andelsberäkning och lottläggning är som redan harframhållits två helt skilda delar av bodelningsförfarandet. När sambornasandelar har räknats fram med hjälp av reglema i 7-9 §§ skall således deegendomsobjekt som ingår i den delningsbara egendomen fördelas mellan samborna.Denna fördelning benämns lottläggningen. Varje sambo skall av den delningsbaraegendomen tilldelas egendom till så stort värde att det motsvarar värdet på denpartens andel (inklusive vad som behövs för atl läcka de skulder som fåravräknas mol den delningsbara egendomen). Eftersom det för sambor endast är gemensam bostadoch gemensamt bohag som har förvärvats för gemensamt begagnande som skallfördelas blir lottläggningsregleraa färre än för gifta. I första stycket angesatl den som bäst behöver egendomen har rätt att få den i avräkning på sin lotteller, om värdet är ringa, utan avräkning. Vaqe egendomsobjekl skall bedömasför sig.