prop · GA03146 · 1986-12-31 00:00:00 — Stöd i form av räntebidrag innebär ävenatt skuldsättningen i företaget blir högre och därmed också brukarensrisktagande. Motbakgrund av det anförda och med beaktande av uttalande om detregionala rationaliseringsstödets inriktning är det inte motiverat att införaett räntebidrag till större investeringar. Startbidrag och räntebidrag börkunna prövas i samband med frågan om nyetablering inom jordbruket. Regionallrationaliseringsstöd till ekonomibyggnader bör utgå i form av investeringsbidragmed högst av godkänd kostnad. Det bidrag som högst kan utgå bör höjas frånnuvarande . Det bidrag som kan utgå om särskilda skälföreligger bör höjas från nuvarande till av godkända kostnader. Detbidrag som högst kan utgå bör höjas från nuvarande . till 500000 kr.Förhöjt bidrag (eller .) bör endast utgå i sådana fall då en frånallmän synpunkt önskvärd investering inte kan genomföras utan förhöjt bidrag. Maximibeloppenhar varit oförändrade och den föreslagna höjningen är mindre änökningen av byggnadskostnaderna . Med hänsyn till den avriksdagen förordade inriktningen av det regionala rationaliseringsstödet finnsdock inte skäl att föreslå en uppräkning av maximibeloppen motsvarandeökningen av byggnadskostnaderna. Bidragtill produktionsfrämjande åtgärder bör liksom nu kunna utgå i samband med utförande av större investering i ekonomibyggnader. Den produktionsfrämjande åtgärden skall medföra en effektivisering av pro- 134 duktionen och ha karaktärav investering, såsom anskaffning av bättre Prop. 1986/87:146 djurmaterialetc. Kreditgarantierför län till investeringar i byggnader på jordbruksföretag bör lämnas enligtrationaliseringsförordningen till ekonomiskt utvecklingsbara företag. Täckdikningenoch markens tillstånd i övrigt har stor betydelse för avkastningen.Norrlandskommittén konstaterade aft de skillnader i produktionskostnad somfinns mellan norra och i huvudsak beror på skillnader imarkens avkastningsförmåga. Sä t.ex. visar genomförda undersökningar att förvall och korn, som är de viktigaste grödorna i norra uppgår normskördentill av möjlig avkastningsnivå. En stimulans av investeringar imarkanläggningar såsom huvudavlopp, täckdiken, grundkalkning m. m. ansågsdärför angelägen. Behovet av investeringar i huvudavlopp är särskilt stort iNorrbottens län. Investeringari markanläggningar kan i många fall med fördel utföras gemensamt för flerafastigheter t.ex. täckdikning av sammanhängande markområden som ingår i flerafastigheter. I andra fall är gemensamt utförande nödvändigt, exempelvisinvesteringar i huvudavlopp som avvattnar marken från flera fastigheter.Behovet av att stimulera ett gemensamt utförande bör komma till uttryck vidstödets utformning. Lantbruksstyrelsenuppskattade behovet av investeringar i hu-vudavlopp till 190 milj. kr.under en tioårsperiod och i täckdiken till 160 milj. kr. Totalt berörd arealuppskattades till drygt 37000 ha åker. Till investeringarna i huvudavloppföreslog lantbruksstyrelsen att bidrag skulle utgå med sammanlagt och tillinvesteringarna i täckdiken med sammanlagt . Det totala behovet av bidragberäknades med dessa förutsättningar till 21 milj. kr. Regeringenanvisade särskilda medel med 5 milj. kr. för att underlätta utförandetav för flera fastigheter gemensamma huvudavlopp i . Härigenomkunde, utöver det regionala rationaliseringsstödet, i /83 och 1983/84 särskilt stöd lämnas med ytteriigare tillinvesteringar i huvudavlopp. Täckdikningenhar inte ökat i omfattning i . Prioriteringen avhuvudavloppen har gjort att resurserna inte har räckt till för att även öka täckdikningsverksamheten. Stödtill varaktiga investeringar i markanläggningar på bestående åker bör kunnautgå utan prövning av företagets möjligheter att bestå och utvecklas som ensjälvständig enhet. Den enda prövning, som behöver ske vad gäller åtgärden ochföretaget, är att det är fråga om en varaktig och från allmän synpunkt lämpligåtgärd som utförs på bestående åker. Stödtill markanläggningar bör utgå i form av investeringsbidrag. Stödet börutformas bl. a. med hänsyn till behovet av att stimulera utförandet av olikatyper av markanläggningar. Vissamarkinvesteringar, såsom huvudavlopp, berör som nämnts i regel flera fastigheter. En del av dessa fastigheter ägs av aktiva jordbrukare, 135 som kan ha intresse av att en förbättring av huvudavloppetkommer till Prop. 1986/87:146 stånd, medan andra fastigheter ägs av passivamarkägare, som inte har samma intresse av att utföra markinvesteringar. För attundvika kostsamma och arbetskrävande syneförrättningar enligt vattenlagen ärdet angeläget att frivilliga överenskommelser kan komma till stånd. För att detskall vara möjligt att få till stånd sådana överenskommelser fordras en ganskahög stimulans. Behovet av en hög stimulans till huvudavlopp är ävenmotiverat med hänsyn till de sammanlagda kostnaderna för att fä entillfredsställande torriäggning av marken. 1 många områden i norra ,framför allt i , är dessa kostnader större än markens saluvärde.Investeringar i markanläggningar, som är nödvändiga för att de naturiigaproduktionsbetingelserna i norra skall kunna tas till vara, kan därföri många fall inte förväntas komma till utförande utan ett relativt högt investeringsbidrag. Bidrag bör kunna utgå med högst av godkänd kostnadför utförande av för flera fastigheter gemensamt huvudavlopp. Bidrag förutförande av för flera fastigheter gemensamt huvudavlopp i börlämnas enligt rationaliseringsförordningen med högst av godkänd kostnad. Behovet av stimulans för utförande av täckdikning ochandra markanläggningar är i regel mindre än behovet av stimulans för utförandeav huvudavlopp. Bidrag till täckdikning och andra markanläggningar bör kunnautgå med högst av godkänd kostnad. Om särskilda skäl föreligger bör bidragkunna utgå med högst av godkänd kostnad. Avgörande för om bidrag skall lämnas med avgodkänd kostnad bör vara att det finns ett starkt stimulansbehov för att enfrån allmän synpunkt lämplig åtgärd skall komma till utförande. Investeringar i markanläggningar medför i vissa fall attäven andra markförbättrande åtgärder kan behöva utföras. Till markanläggningbör därför liksom nu är fallet räknas grundkalkning som utförs i samband medannan markförbättringsåtgärd. Gmndkalkningen bör som regel avse sammaåkerareal som är föremål för annan markförbättringsåtgärd. Om särskilda skälfinns bör bidrag kunna lämnas till grundkalkning utan samband med annan markförbätlringsåtgärd. Kreditgaranti för lån till investeringar imarkanläggningar på jordbruksföretag bör lämnas enligtrationaliseringsförordningen till ekonomiskt utvecklingsbara företag. 5.3.4 Samordning av glesbygdsstöd och regionaltrationaliseringsstöd föreslog en samordning av glesbygdsstödoch regio nalt rationaliseringsstöd.I princip innebar förslaget att i de områden där glesbygdsstöd kan utgå skulle bidrag till investeringar i ekonomibyggnader och markanläggningar lämnas enligt glesbygdsförordningen upp till en investeringskostnad på . Om investeringskostnaden översteg . skulle resterande del prövas enligt rationaliseringsförordning en. Sedan livsmedelskommittén lämnade sitt förslag har glesbygdsstödets 136 Detta innebär att i Prop. 1986/87:146bidrag kan lämnas upp till en investeringskostnad på . Mot denna bakgrundoch även med hänsyn till den föreslagna inriktningen av det regionalarationaliseringsstödet mot i huvudsak successiv uppbyggnad av företag och enstimulans av ersättningsinvesteringar framstår en teknisk samordning avglesbygdsstödet och det regionala rationaliseringsstödet såsomlivsmedelskommitténs förordade som mindre angeläget. Med deninriktning av det regionala rationaliseringsstödet som förordas i detföregående bör i norra inland vara möjligt att lämna investeringsbidragtill ekonomibyggnader av godkänd kostnad. Därigenom kan en godtagbarstimulans uppnås utan att stöd till en och samma investering lämnas enligt tvåförordningar. Moten teknisk samordning av det regionala rationaliseringsstödet och glesbygdsstödettalar behovet av medel för reinvesteringar vid jordbruksföretag utanför detområde som omfattas av glesbygdsstödet. Administrativtär de båda stödformerna samordnade genom att glesbygdsstöd till areellanäringar i flertalet län handläggs av lantbruksnämnderna. Principiellaöverväganden m.m. om bl.a. stödgivningens inriktning och speciella insatser ivissa regioner bör göras i samråd mellan lantbruksnämnden och iresp. 5.4 Stöd till särskilt skuldtyngda jordbruksföretag Efterbeslut av har under /86 enligt förordningen(1985:673) 40 milj. kr. lämnats som stöd till särskilt skuldtyngdajordbrukare, varav drygt 30 milj. kr. Enligtlantbruksstyrelsens bedömning fanns ca 120 företag i norra hälften i med en så hög skuldsättning att behov fanns avsärskilda åtgärder. Nästan alla dessa företag har betydande garantilån ochstaten kommer att förlora betydande belopp om företagen går i konkurs. Isammanhanget kan nämnas att av de totalt 120 företagen har ca 20 företag iNorrbottens län fått skuldlättnad genom att garantilån lösts in och omvandlats tillränte- och amorteringsfritt lån eller genom ackordsförfarande. Somredovisats i det föregående bör situationen inom jordbruket i norra haförbättrats . Lantbruksstyelsen bör utnyttjamöjligheten att efter hand medverka till rekonstruktion av högt skuldlyngdaföretag genom att biträda vid ackord eller eljest efterge statens rätt på grundav garantiåtagande för lån. Ettoffentligt ackord innebär att såväl staten - i de fall företaget har statligagarantilån - som andra fordringsägare gemensamt får medverka till enrekonstruktion. Om den ekonomiska situationen vid de företag det här är frågaom inte är så allvarlig att det är möjligt att få andra fordringsägare attmedverka i rekonstruktionsarbetet men en skuldsanering ändå bedöms nödvändig,bör ett underhandsackordsförfarande i vissa fall bli aktuellt. Frånfall till fall får prövas när det kan vara motiverat att även andra 137 fordringsägaremedverkar i rekonstruktionsarbetet genom att skriva av en Prop. 1986/87:146 delav sina fordringar, ändra pä villkor för lån etc. Är andra fordringsägare inteberedda att - med hänsyn till deras förlustrisk - göra skäliga eftergifter börunderhandsackord inte komma i fråga. Detta gäller särskilt om uppgörelsen ihuvudsak leder till att andra fordringsägares förlustrisk elimineras. Omytteriigare insatser bedöms vara nödvändiga för att stödja särskilt skuldtyngdajordbruksföretag bör det bedömas i vilken utsträckning särskilda resurser bördisponeras för ändamålet av de medelsramar som i avsnitt 5.10 föreslås ställastill resp. läns förfogande. Regeringenuppdrog åt lantbruksstyrelsen att i samband med redovisningenav högt skuldsattajordbrukares situation även utvärdera etableringsstödet. rapport från lantbruksstyrelsen avlämnad behandlades de iutredningsuppdraget redovisade frågeställningarna med undantag av hurnyetableringen vid jordbruksföretag långsiktigt skall kunna underlättas.Styrelsen har för avsikt att senare återkomma i denna fråga. Linderår 1986 har lantbruksstyrelsen pä uppdrag av lantbruksekonomiska samarbetsnämndengenomfört studier av nyetableringen inom jordbruket. Syftet med studien harvarit dels att erhålla en kartläggning av nyetableringens omfattning ochinriktning och dels att genom en studie av jordbrukare som etablerat sig under1980-lalet få en bild över aktuella problem i samband med nyetablering. Antaletnyetableringar har beräknats till ca 3 300 eller av det totalaantalet företag i landet. Gemensamma drag hos de förelag som etablerat sig harvarit ett alltför lågt eget kapital vid starten och till följd härav ansträngdlikviditet. Många företagare är beroende av inkomster utanför företaget för sinförsörjning. Gemensamma problem är bristande kunskaper i företagsekonomiskafrågor och brist på företagsekonomisk helhetssyn. I rapporten redovisas vissasammanfattande synpunkter och förslag. Dessa rör finansiering vid etablering,utbildning och praktiskt kunnande samt företagsledningsfrågor. Fråganom hur nyetablering vid jordbruksföretag skall underlättas bör behandlas efterdet att lantbruksstyrelsen återkommit i frågan. Iavsnitt 5.3 redogörs för vissa förslag som syftar till alt underlätta upp byggnad och utveckling av kombinationsföretag där jordbruket utgör en del. Exempel på kompletterande produktionsgrenar kan vara vattenbruk, trädgårds- och köksväxtodling, get- och fårskötsel, biodling, pälsdjursupp födning, viltproduktion, bär- och svampplockning, turism m. m. Även om flera av dessa verksamheter var och en för sig inte kan få någon större omfattning kan de sammantaget och i kombination med jord- och skogs bruk ge betydande möjligheter till ökad sysselsättning särskilt i glesbygder. Glesbygdsdelegationen ochLantbrukarnas riksförbund har givit ut en idé- Prop. 1986/87:146 katalogför landsbygden. 1 denna ges exempel på en rad olika verksamheter somkompletterar den konventionella jordbruksdriften. Gemensamtför dessa kompletterande verksamheter är ofta att kunskaperna är för dåligavad gäller produkt- och verksamhelssidan. finansiering, produktionsteknik ochmarknadsföring. Särskilda kunskaper krävs även vad gäller ledning avkombinerade företag. Utöverbättre finansieringsmöjligheter krävs särskilda insatser för alt stimulerautvecklingen av kombinationsföretag. Särskilda medel bör därför kunna avdelasför detta ändamål exempelvis genom stöd till regionala och lokalautvecklingsprojekt inom området. Vidare kan utbildnings- och marknadsföringsinsatserbehövas. 1programmen kan även ingå att finna former för information till länsarbetsnämndernavid ändrade drifts- och produktionsförhållanden som påverkar sysselsättningen.Vidare kan ingå att tillsammans med länsarbetsnämnderna gå igenom behoven avutbildningsinsatser och att i ökad utsträckning ta vara på befintligarbetsmarknadsutbildning. 5.7 Forsknings- och försöksverksamhet Växtodlingeni norra är en grund för animalieproduklionen. Av bakgrundsbeskrivningenframgår att avkastningen inom mjölkproduktionen i norra ligger väl inivå med den i övriga delar av landet. Däremot har inte den norrländskaväxtodlingen förbättrats i samma takt som i landet i övrigt. Despeciella betingelserna i norra innebär inte enbart nackdelar. Användningenav handelsgödsel och bekämpningsmedel är betydligt lägre i denna del av landet.Även de speciella klimat- och ljusförhållandena ger i vissa avseenden fördelargentemot övriga delar av landet. Härigenom finns förutsättningar att produceraen rad livsmedelsprodukter, inte enbart traditionella jordbruksprodukter, medspeciella kvalitetsegenskaper. Utöver kunskaper vad gäller odlingsteknik m. m.ställer sådan produktion av icke traditionella jordbruksprodukter speciellakrav vad gäller marknadsföring m. m. Föratt förbättra förutsättningarna för det norriändska jordbruket bör ytteriigareresurser ställas till förfogande förverksamheten vid Röbäcksdalen. 1 sammanhanget kan nämnasatt staten lämnar bidrag med 23 milj. kr. och jordbruksnäringen med 11 milj. kr till växtföräd ling. Av den bidragsfinansierade växtförädlingen som direkt syftar till sortframställning omfattar växtförädling för norra , köksväxtföräd ling och potatisförädling cirka tre Qärdedelar. De tre delarna är av samma storieksordning. Vidare kan nämnas att vad gäller stödet lill växlföräd- lingsverksamheten skall enligt avtal mellan staten och Lantbrukarnas riks förbund före utgången av förhandlingar tas upp mellan staten och jordbrukets föreningsrörelse om eventuellt behov av fortsatt stöd till växt förädlingsverksamhet för tiden efter . 1 delta sam manhang bör behovet av växtförädling för norra beaklas. Forskningav betydelse för utvecklingen av glesbygden i norra /87:146 sker också vid andra institutioner. Bl.a. bör nämnas denglesbygdsanknutna forskningen vid , högskolan i och expertgruppen för forskning om regionalutveckling. 5.8 Rådgivning och fortbildning Lantbruksstyrelsen har i sin särskilda rapport med underiagför anslagsframställningen för /88 inför perioden1987/88-1989/90 bl. a. behandlat regional- och glesbygdspolitiskt motiveradrådgivning. Av den totala kostnaden för lantbruksnämndernas rådgivningavser insatser i norra . Det motsvarar en kostnad av drygt20 milj. kr., varav ca 2 milj. kr. avser rådgivning till rennäringen. har staten medverkat till att bygga upprationella jordbruksföretag i regionen. finns brister i deproduktionstekniska och företagsekonomiska förutsättningarna. Förbättringar idessa avseenden är nödvändiga för att många av företagen skall kunnavidmakthållas. En utbyggnad av jordbruksnäringens egen rådgivning har i motsatstill i övriga delar av landet inte skett och kan inte heller väntas ske iNorrland. finns sju lokalrådgivaretjänster vidlantbruksnämnderna i de fyra nordligaste länen. Även andra rådgivningsresurseranvänds för rådgivning till glesbygdsförelag främst i samband medglesbygdsstöd. Sådan rådgivning med syfte alt ta till vara lokala resurser ochinitiativ i kombination med glesbygdsstödet och andra insatser för att främjasysselsättningen i glesbygderna har visat sig ge god effekt. Insatsbehovet ärlångt större än de tillgängliga resurserna. I några län anslårkommuner och landsting medel för lokalrådgivning med jordbruksinriktning. Enförbättrad samordning med de statliga resurserna vid lantbruksnämnderna skulleöka den samlade effekten av den offentligt finansierade rådgivningen. Formerna för rådgivning kan variera. I vissa län harlänsstyrelsen medverkat till anställning av särskilda landsbygdsutvecklare,som bl.a. härtill uppgift att la tillvara lokala initiativ och ge råd m. m. tillenskilda. I driver bl. a. , kommuner ochhushållningssällskapet ett gemensamt projekt med bygderådgivare som bl. a.skall stimulera till alternativ användning av åkerarealen. Det bör ankomma på länsmyndigheterna att tillsammansbesluta om i vilka former utökad rådgivning skall genomföras. Övergång till kombinalionsverksamhet kan ställa krav påvidareutbildning. Även här kan särskilda insatser från länsmyndigheternaerfordras. I detta sammanhang kan nämnas att statens skola för vuxna iHärnösand i samverkan med bl.a. , utvecklingsfonder och Komvuxbedriver ett utvecklingsarbete om småföretagsutbildning i glesbygd. Vidare kannoteras att utbildning av kombinationsföretagare startar vidfolkhögskolan i med stöd av östra . I det föregående redovisas de arbelsmarknadspoliliska stödsom är eller kan vara tillämpbara inom jordbruket. Regionalt bör en genomgång göras 140 av delsbehovet och dels möjligheterna att utnyttja arbetsmarknadspolitis- Prop.1986/87; 146 ka stödformer i jordbruket. Härvid bör särskilt uppmärksammasbehovet av utbildning och stöd i samband med uppbyggnad och utveckling avkombinerade företag. Även kvinnornas situation bör uppmärksammas i dettasammanhang. har mot bakgrund av deåtgärder som gjorts för att få balans inom animalie- och vegetabilieproduktionenfattat beslut om arbetsmarknadspolitiska åtgärder inom jordbruket. a. samråd, kartläggning, information, uppsökande verksamhet, varsel ocharbetsmarknadsutbildning. Försöksvis bör som ett led i stimulans lill uppbyggnad avkombinationsföretag starta-eget-bidrag införas för verksamhet som inte är ett naturiigtled i jordbruksdriften. 1 anslutning till arbetet med åtgärdsprogram förjordbruket i norra har framförts olika förslag om åtgärder som intenärmare behandlats i det föregående. Förslagen rör bl.a. behovet av att stärka jordbruksfastighetermed skog och avskrivningsregler vid byggnadsinvesteringar. Förstärkning av jordbruksföretag med skog, är en viktiginsats för att förbättra möjligheterna till inkomster och sysselsättning vidkombinerade jord- och skogsbruksföretag. Frågan kommer att behandlas i denproposition om jordförvärvslagstiftningen som regeringen lägger fram undervåren 1987. För att underlätta investeringar i byggnader ochmarkanläggningar har föreslagits atl en omedelbar avskrivning bör medges försådana investeringar som finansieras genom t. ex. skogsuttag, störreförsäljningar av t.ex. grus, torv, avstyckade tomter m.m. Frågan ombeskattningsregler för familjeföretag ses över av 1980 årsföretagsskattekommitté. Som redovisats i föregående avsnitt bedöms situationeninom det norrländskajordbruket ha förbättrats bl.a.som en effekt av den kraftiga höjningen av prisstödet per den I juli 1986.Situationen har även förbättrats genom att räntekostnaden har minskat och attproduktionskostnaderna i övrigt har stabiliserats. Jordbruket i norra även positivt av de ytterligare jordbrukspolitiska insatser som kommeratt vidtagas för att minska spannmålsöverskotten. De ytterligare åtgärder som föreslagits avser bl. a. ökademöjligheter att stödja kombinationsföretag, insatser för att genom investeringar tillvarata befintliga produktionsresurser och ökade insatser vad gäller markanlägg ningar. Vidare har föreslagit särskilda utvecklingsprojekt för att stimulera uppbyggnad och utveckling av kombinationsföretag,ökade satsningar på forsknings- och försöksverksamhet för norriandsjordbruket samt ökade insatser vad gäller rådgivning och fortbildning. Genom en bättre samordningoch av olika jordbruks-, regional och Prop. 1986/87; 146arbetsmarknadspolitiska insatser bör de resurser som finns för att stödjajordbruket i norra kunna utnyttjas effektivare. Detsamlade behovet av medel för investeringar kan uppskattas till ytterligare ca18 milj. kr. vilket är en fördubbling i förhållande till nuvarandebidrag för inre rationalisering. Behovet av medel för ökad rådgivning kanuppskattas till ca 5 milj. kr. och utvecklingsprojekt till 6 milj. kr.per år. Resurserna för forsknings- och försöksverksamhet bör ökas med 1,5 milj.kr. Härutöver bör anslås ca 3 milj. kr. a. insatser somrör mer än ett län. Sammanlagtkan behovet av medel för ett åtgärdsprogram för jordbruket i norra till ca 100 milj. kr. 1det föregående har redovisats exempel på insatser för jordbruket i norra av och valet mellan olika insatser varierar naturligen med länens olikaförutsättningar i utgångslägel. Insatsbehovet kan också vara olika inom länet.Inom vissa områden kan satsning på utvecklingsbara jordbruk bedömas somangelägen, medan det i andra delar av länet kan anses särskilt angeläget attprioritera kombinationsföretag i en allmän satsning pä glesbygdsutveckling. 1länen har länsstyrelserna ansvar för regional och glesbygdspolitiska frågormedan lantbruksnämnderna har motsvarande funktion vad gäller jordbrukspolitiken.Som framgått av det föregående syftar åtgärdsprogrammet till att främjasysselsättningen och att upprätthålla jordbruksproduktionen. Varielän bör tilldelas en medelsram för genomförande av olika insatser. Det börsedan ankomma på länsmyndigheterna att tillsammans bestämma hur stor del avmedlen som skall användas för olika stödinsatser och hur mycket som skallanvändas som projektmedel för utvecklingsprojekt, rådgivning,utbildningsinsatser m. m. Härutöver bör finnas vissa medel för insatser som rörmer än ett län. Detbör ankomma på lantbruksstyrelsen att svara för fördelningen av medlen mellande sju nordligaste länen. Efterden treårsperiod som åtgärdsprogrammet avser bör en utvärdering göras aveffekterna av genomförda insatser. 1986/87: 146 Enligt överenskommelsenmed företrädare för regeringen skall tRF om möjligt års skörd svara för ett nytt skördeskadeskydd. Arbetsgruppen har gåttigenom förutsättningarna för att genomföra reformen. tRF har förklarat sig kunna överta skördeskadeskyddet års skörd, om principbesluti frågan fattas av underinnevarande vårsession. SCB, som svarar förhuvuddelen av arbetet med nuvarande skördeskadeskydd,anser det angeläget att omläggningen av skyddet verkligen bl'.r genomförd vid den angivna tidpunkten. Man bedömer att det blir mycket svårt att behållapersonal i erforderlig omfattning vid 5CB:s enhet för skördeskadeskyddlängre än , sedan beslut om avveckling fattats. Arbetsgruppen föreslår att den preliminärt angivna tidpunkten för reformen,dvs års skörd, fastställs. Efter statens utbetalningar årsskörd skall skördeskadefonden överföras till den nye huvudmannen.