prop · GA0312 · 1986-12-31 00:00:00 — Lag om ändring i lagen(1970: 599) om avdrag vid inkomsttaxeringen för avgifter tillVärdepapperscentralen VPCAktiebolag Härigenom föreskrivsatt lagen (1970; 599) om avdrag vid inkomsttaxeringen för avgifter tillVärdepapperscentralen skall ha föQande lyddse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Avgifter som aktiebolag erlägger Avgifter somaktiebolag erlägger till Värdepapperscentralen VPC lill Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag för uppgifter enligt 2 J Akflebolag för uppgifter enligt 3 lagen (1970:596) om förenklad ak- kap. 8 § tredje stycket aktiebolags- tiehaniering eller enligt särskilt lagen (1975:1385),3 kap. 8 § tredje ' Lag omlryckl 1983:578. 31 § 1985:958. Senaste lydelse 1984: 1067. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. 1986/87: 12 uppdrag utgör avdragsgill kostnad stycketförsäkringsrördsdagen vid beräkning enligtlagen (1982: 713) eller 3 kap. 8 § tredje (1947:576) om siaflig inkomstskatt stycket bankaktiebolagslagen av nettointäkt av den förvärvskälla (1986: 000) eUerenligt särskilt upp- somutgör det utbetalande bolagets drag utgör avdragsgill kostnad vid huvudsakliga verksamhet. beräkningenligt lagen (1947:576) om staflig inkomstskatt av nettointäkt av denförvärvskälla som utgör del utbetalande bolagets huvudsakliga verksamhel. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen(1972:262) om understödsföreningar Härigenomföreskrivs att i 24 8 lagen (1972: 262) om understödsföreningar' dds orden"cenlralkassa för jordbmkskredil" skaU bytas ut mot "cenlral föreningsbank", dels orden"kreditkassa inom jordbrukskasserörelsen" skall bytas ut mot"föreningsbank". Denna lag iräder i kraft . Lag om ändring i lagen(1974: 922) om kreditpolitiska medel Härigenomföreskrivs atl i 2 6 lagen (1974:922) om kreditpoUtiska me-deP dels orden "centralkassa förjordbmkskredil" skall bytas ut mot "cenlral föreningsbank", delsordet "jordbrukskassa" skall bytas ul mot "lokalföreningsbank". Denna lag träder i kraft . Lag om ändring iaktiefondslagen (1974:931) Härigenomföreskrivs att i 26 § aktiefondslagen (1974:931) orden "kreditkassa inomjordbrukskasserörelsen" skall bytas ut mot "svensk föreningsbank". Denna lag träder i kraft den . ' Senasle lydelse av 24 § 1982:1082. Senasle lydelse av 2 § 1980: 1095. 1986/87: 12 Lag om ändring i lagen(1976: 355) om styrelserepresentation för de anställda i bankinstitut ochförsäkringsbolag Härigenom föreskrivs ifråga om lagen (1976:355) om styrelserepresentation för de anställda ibankinstitut och försäkringsbolag dels att i 3, 4 och 6 88orden "centralkassa" respekflve "centralkassa förjordbrukskredit" i olika böjningsformer skall bytas ut mot "centralföreningsbank" i motsvarande form, dels att i 3 8 ordet"jordbmkskassa" skall bytas ut mot "lokal föreningsbank", delsatt 2, 7, 8, 10, 17 och 22 66 skaU ha föQande lydelse. avses i denna lag bankinstitut ellerförsäkringsbolag, vara lagen är tillämplig. förstås i denna lag svenskajuridiska personer som enligt bestämmelserna i I kap. 2 § aktiebolagslagen(1975:1385) eller vid en motsvarande lillämpning av dessa bestämmelser ärmoderföretag och dotterföretag i förhållande till varandra, under föruisättningatl moderföretaget är bankinstilut eller försäkringsbolag som avses 14 §försia srycket. förstås i denna lag svenskajuridiska personer som enligt bestämmelserna i / kap. 3 § första eller andraslycket bankaktiebolagslagen (1986:000) 1 kap. 7 § första eller andra stycketsparbankslagen (1986:000), 1 kap. 7§ första eller andra slyckel föreningsbankslagen(1986:000) eller 1 kap. 9 § försia eller andra stycket försäkringsrörelselagen(1982: 713) är moderförelag och dotterföretag i förhållande till varandra. Vid tillämpning av 71 § första slyckel lagen(1955: 183) om bankrörelse och av 26 § försia slyckel försia punkten lagen(1956:216) om Jordbrukskasserörelsen skall hänsyn ej tagas tillarbetslagarledamot. Vid tillämpning av 8 kap. 1 § första stycketbankaktiebolagslagen (1986:000), 4 kap. I § försia stycket sparbankslagen(1986:000) och av 6 kap. 1 § första stycket föreningsbankslagen (1986:000) skallhänsyn ej tagas till arbetslagarledamot. Bestämmelserna i 72 § andra stycket lagen(1955:183) om bankrörelse, 37 § andra slyckel I lagen (1955:416) om sparbankeroch 26 § andra stycket lagen (1956:216) om Jordbrukskasserörelsen äger ejtillämpning på arbetslagarledamot. Bestämmelserna i 8 kap. 3 § and ra slycket försia meningen bank aktiebolagslagen (1986:000), 4 kap. 3 § Iredje slycket första meningen sparbankslagen (1986:000) och 6 kap. 3 § tredje stycket första me ningen föreningsbankslagen (1986:000) skaU ime tUlämpas på arbetslagarledamot. Bestämmelserna i 5 § första stycket 6 lagen(1955:183) om bankrörelse, 6 § 6 och 22 § andra stycket lagen (1951:308) omekonomiska föreningar samt 6 § första siyckei 7 och 170 § första slyckel 5lagen (1948:433) om försäkringsrörelse gäller ej arbelstagariedamot ellersuppleant för sådan ledamot. Bestämmelsen i 6 kap. 3 §andra stycket föreningsbankslagen (1986: 000) gäller ej arbelstagariedamot ellersuppleant för sådan ledamot. 17 8 En arbetstagarrepresentant får närvara och deltaga i överläggningarna när ärende, som senare skall avgöras av styrelsen, förberedes av därtill särskilt utsedda styrelseledamöter eller befattningshavare i företaget. Avser uppdrag enligt 74 § andra stycket lagen (1955:183) om bank- rörelse eller 39 § första stycket lagen (1955:416) om sparbanker regionstyrelse eller motsvarande organ, har de anställda inom regionen rätt att bestämma att en representant för dem jämte en suppleant skall omfattas av uppdraget. Sådan representant har motsvarande rätt som avses i första stycket. Avser ett uppdrag enligt8 kap. 5 § försia stycket bankaktiebolagslagen (1986: 000), 4 kap. 5 § förstaslycket sparbankslagen (1986:000) eller 6 kap. 5 § första stycket föreningsbankslagen(1986:000) regionstyrelse eUer molsvarande organ, har de anställda inomregionen rätt att bestämma att en representant för dem jämte en suppleant skaUomfattas av uppdraget. Sådan representant har motsvarande räll som avses iförsta stycket. Enas ejarbetstagarorganisationerna om annat, utses representant som avses i första ochandra slyckena av den organisation som företräder det största antaletkollektivavtalsbundna arbetstagare vid företaget eller, i fräga om moderföretag,inom koncernen. I anmälan om styrelsens sammansättning enligt88 § lagen (1955:183) om bankrörelse, 37 § lagen (1951: 308) om ekonomiskaföreningarsamt 90 § och 204 § 3 mom. lagen (1948:433) om försäkringsrörelse skall angesom ledamot eUer suppleant har utsetts enligt denna lag. I anmälan om styrelsens sammansättning enhgt 8kap. 17 § bankaktiebolagslagen (1986:000), 4 kap. 15 § sparbankslagen (1986:000), 6 kap. 15 § föreningsbankslagen (1986:000) och 8 kap. 17 § försäkringsrörelselagen(1982:713) skall anges om ledamot eller suppleant har utsetts enligt dennalag. Dennalag träder i kraft den . 1.14 Förslag till Prop.1986/87:12 Lag om ändring i fondkommissionslagen (1979:748) Härigenom föreskrivs i fråga om fondkommissionslagen(1979; 748) dds att i 1 6orden "centralkassa för jordbrukskredit" skall bytas ut mot"central föreningsbank", dels atl 18 och 38 86 skall ha följandelydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Fondkommissionsbolagskall till uppdragsgivarnas skydd ha egel kapital till visst lägstabelopp som är betryggande i förhållande till bolagets flllgångar och tillgarantiförbindelser som bolaget har ingått (placeringar). Det egna kapitalet anses betryggande, om det uppgårtill lägst ett belopp som motsvararsammanlagt Qugo procent av värdet av aktier, emissionsbevis och andelar i akflefonder med undantag av sådanaaktier som innehas som ett led i organisationen av bolagets verksamhet samt sexprocent av värdet av övriga placeringar med de undantag som anges i andrastycket. Placeringar, för vilkareserver som avses i tredje stycket har avsatts, skall såvitt avser aktier tagas upp till sitt marknadsvärdeoch såvitt avser utlåning, garanflförbindelser,utländska valutor och obligationer till sitt bruttovärde. Övrigaplaceringar skall tagas upp tiU sitt nettovärde. Eget kapital krävsej för inneliggande kassa, checkar och postremissväxlar eller för obligationer och andrafordringar för vilka svarar staten, kommun,bankinstitut, kreditaktiebolag eller försäkringsbolag. kapital krävs ej heller för fordran hos annalfondkommissionsbolag på likvid för utförd vårdepappersaffär. Som eget kapital skall vid Som eget kaptial skall vid tillämpning av första stycket anses tillämpning av första stycket anses vad som enligt 57 § lagen vad som enligt 7kap.7 § bankakiie- (1955:183) ombankrörelse gäUer bolagslagen (1986:000) gäller som I fråga om fond- egetkapital. I fråga om fondkom- kommissionsbolags reserver för ak- missionsbolags reserver för akfler tier får vidare med eget kapital lik- får vidare med egetkapital Ukstäl- ställas av skillnaden las fyrtio procentav skillnaden mel- mellan aktiernas marknadsvärde lan aktiernas marknadsvärde och och deras nettovärde. Från det deras nettovärde. Från det egna ka- egna kapitalet skall avräknas netto- pitalet skall avräknas nettovärdet värdetav sådana aktier eller ande- av sådana akfler eller andelar i eko- lar i ekonomisk förening som fond- nomisk förening som fondkommis- kommissionsbolagethar förvärvat sionsbolaget har förvärvat med med stöd avtillstånd enligt 15 8 stödav tillstånd enligt 15 6 andra Om särskilda skälföreUgger, kan bankinspektionen medge att fondkommissionsbolagseget kapital får uppgå lill ett lägre belopp än som anges i första stycket. 38 8 I fråga om bankinstituts fond- Ifråga om bankinstituts fond- kommissionsrörelsegäller 23 8 kommissionsrörelse gäller 23 8 andra stycket, 24 6, 29 8 2 och 3, andra stycket, 24 8, 29 6 2 och 3, 30 § tredje stycket samt, alltefter 30 8tredje stycket samt, aUtefter bankinstitutets art, lagen (1955: bankinstitutets art, bankaktiebo- 153 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. 1986/87: 12 183) om bankrörelse, lagen lagslagen (1986:000), sparbanksla- (1955:416) om sparbanker eller la- gen (1986:000) elter förenings gen (1956:216) om Jordbrukskas- bankslagen (1986:000). Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen(1980:2) om finansbolag Härigenom föreskrivs att7 6 lagen (1980 ;2) om flnansbolagcentralkassa förjordbmkskredil" skall bytas ut mot "central föreningsbank". Denna lag träder i kraft . Lag om ändring iförsäkringsrörelselagen (1982:713) Härigenom föreskrivs atti 7 kap 9 6 försäkringsrörelselagen (1982: 713) orden "centralkassa förjordbmkskredil" skall bytas ul mol "central föreningsbank". Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen(1983: 1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden Härigenom föreskrivs atti 12 och 18 86 lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfondenorden "centralkassor för jordbrukskredit" skall bytas ut mot"centrala föreningsbanker". Denna lag Iräder i kraft . Senasle lydelse av 7 §1980:1112. BUaga 3 Prop.1986/87: 12 Sainmanställning av reinissyttranden över Banklagsutredningensslutbetänkande Ny banklagstiftning (SOU 1984: 26-29) Svenska bankföreningensframställning om ändring i 7 kap. 5 §bankaktiebolagslagen (se SOU 1984:27) DsFi 1985:15 Nybanklagstiftning -ikraftträdande m. m. Efter remiss har yttranden över banklagsutredningensslutbetänkande Ny banklagstiftning (SOU 1984:26-29) avgetts avbankinspektionen, kommerskollegium, hovrätten för , kammarrälteni , fuUmäktige i riksbank, fullmäktige i ,(), konsumeniverkel, riksåklagaren. Svenska bankföreningen.Post- och , , , , styrelsen för . (), hantverks-och induslriorganisalion - FamiQeföreta-gen (SHIO), Företagareförbundel, SFR, . , ,, . Föreningen (), (),, . Riksåklagaren har bifogat yttranden frånöveråklagaren i åklagardistriktsamt länsåklagarna i resp. län. Därjämte harlänsstyrelsen i inkommit med elt yttrande över utredningensbetänkande Bankakflebolagslag (SOtJ 1984:27), vilket i tillämpliga delar avser ocksåutredningens förslag angående sparbanker och föreningsbanker. Gemensammaremissyttranden har avgetts av och Post- och , . ,och har anslutit sig flll industriförbunds yttrande. yttrande innehåller endast att förbundet (nedan kallad bankföreningen) förslag om ändring i 7 kap. 5 8 . och kommerskdlegium innehåller i huvudsak endast att banklagsutredningensslutbetänkande lämnas utan erinran. har därjämte förklarat sig förorda bankföreningensframställning. SAF har för sin del förklarat sig ej ha några invändningarmot att utredningsförslaget i väsentliga delar läggs till gmnd för lagstiftning, men attden angivna ståndpunkten inte innebär att SAF har någon annan upp fattningän bankföreningen och i de frågor som dessaorganisationer speciellt kommenterat. Remissyttrandensom har avseende på bankföreningens framställning Prop. 1986/87: 12redovisas under avsnitt 3.7 (5 8). Allmänna synpunkter på utredningsförslaget FuUmäktige i menar att den genomfördaöversynen av banklagstiftningen medför en förenkling för berörda partersamtidigt som bättreförutsättningar skapas för att konkurrensen mellan de olika bankerna kan skepå Hka villkor. har ingen erinran mot den föreslagna uppdelningenav nuvarande banklagstiftning i en ramlag och tre speciallagar. SHIO-Familjeföretagenställer sig i huvudsak positiv till de föreslagna förenklingarna i banklagarna men anseratt vissa liberaliseringar borde göras. Organisationen avser att återkomma medmer principiella synpunkter på banksystemetoch kreditmarknadspoliflken när kreditmarknadskommittén presenteratsina förslag. Övriga remissinstanser har anfört; Närnu ulredningens slutbetänkande presenteras innebär del som väntat inte så måga större sakliga nyheter men får ändåses som ell viktigt led i arbeletalt skapa vål fungerande banklagar som är tidsenliga och anpassade tUlny svensk lagstiftning. Med hänsyn till dencentrala plats som banklagarna intar i fråga om bankinspeklionens tiUsynsverksamhethar inspektionen underkastat utredningens förslag en omfattande och grundlig granskningfrån olika synpunkter och med insatser från många av inspektionens Qänsteman mederfarenhet från olika områden. Inspektionen har också kunnat nära föQa utredningens arbetegenom sina representanter i utredningen och har redan på ett tidigt stadium kunnal framförasynpunkter på de viktigare frågor som utredningenbehandlat. Efter den granskning som inspeklionen sålunda gjort vill inspektionen gärna framhålla attbanklagsutredningen på ett förtjänstfullt sätt gjort en bred och oftadjupgående kartläggning av förarbetenatill nuvarande banklagar, den praxis som f. n. gäUer och de problem som kan finnas. De förslag och moflveringar somutredningen lägger fram är i allmänhet väl underbyggda och till sin sakligainnebörd väl avvägda. Bankinspektionenkan därför i stort setl tillstyrka utredningens förslag vad avser gmndläggandefrågor och sakliga nyheter. Utredningens lagförslag synes vara en godgrund för lagstiftning. Den samordnadebanklagsflftning som genomfördes innebar ett viktigtsteg för att göra de olika bankinstitutgruppernas rörelseregler så likarladesom möjligt. Affärsbanker, sparbanker och föreningsbanker flck i principsamma rätt att driva alla inom bankväsendet förekommande rörel segrenar på i huvudsak likartade villkor. Banklagsulredningens förslag innebär ytterligare steg idenna riktning, vilket bankinspektionen hälsar 156 Inspektionen kommer i detta yttrande att fullföQa Prop.1986/87: 12 samordningen med ytterligarenågra ändringsförslag. Givetvis krävs olika lösningar i vissa formella avseenden med hänsyn till bankgmppernas olikaassociationsrättsliga art. Innanbankinspektionen går in på sakfrågorna i de olika lagförslagen vill inspektionen ta uppnågra metodfrågor sam avser dispositionen av banklagstiftningen. Denuvarande tre banklagarna innehåller en associationsrättslig reglering föraffärsbanker, sparbanker resp. Jordbmkskassor/för-eningsbanker.Banklagsutredningen har valt att behålla denna ordning. En nyhet föreslås genomalt några få för samtliga bankgrupper gemensamma regler, bl.a. om begreppet bankrörelse och om banksekretess,sammanförs i en ny s. k. ramlag,bankrörelselagen. Denna lag, som enligt förslaget innehåller endast sex paragrafer, låt varacentrala, anser utredningen senarebör kompletteras med tillsynsbestämmelserna när de har setts över av kreditmarknadskommittén. Inspektionen kanacceptera förslaget att i en ramlag ta in vissa centrala, gemensamma regler.Enligt inspekflonens mening bör emellertid övervägas om inte också rörelsereglerna ochbestämmelserna om redovisning, som i deflesta avseenden är gemensamma för de tre bankgmpperna, hör föras in i den nyaramlagen. Därmed skulle man vinna flera fördelar. För det första fullföQer man tanken atl centralagemensamma regler för aUa bankgmpper bör finnas i den nya ramlagen. Fördet andra markerar detta - särskilt vad gäller rörelsereglerna - hur principenom likartade villkor för bankrörelsensbedrivande är genomförd. För det tredje och kanske viktigast innebär det en avsevärd förenkling genomatt man undviker att i tre olika lagar ha i stort sett likalydandebestämmelser, vilket bl. a. medför att man vid de täta ändringar av reglernasom erfarenhetsmässigt påkallas av utvecklingen måste ändra i tre olika lagar.De olikheter i reglerna som fortfarandekommer att finnas, om de framlagda förslagen genomförs, är så få och begränsadeatt några omfattande undantagsbestämmelser inte behöver införas. De kan lämpligen placeras tiUsammansmed rörelsereglerna och redovisningsreglerna i den nya bankrörelselagen. Frånanvändarnas, främst bankQänstemännens sida behöver några nackdelar intebefaras, snarare bör koncentrationen av här ifrågavarande regler till en lagöka överskådligheten. Den för varjeinstitutsgrupp gällande lagen måste under alla förhållanden läsas parallelllmed bankrörelselagen. Godtas vad bankinspekflonenhär ifrågasatt vinner man atl de regler sam används i dagligt bruk finnssammanförda i sistnämnda lag. I och för sig skulledet kunna ifrågasättas om inte även bestämmelserna om revision skullekunna tas in i ramlagen. Inspektionen har emellertid av skäl som framgår iavsnittet om revision ansett sig inte böra föreslå detta. Inspektionen villockså förorda att tillsynsbestämmelserna, som i allt väsentligtär gemensamma för de tre bankgrupperna, redan nu föres in i ramlagen.I den mån olika regler f. n. gäller bör lagen om bankrörelse i förstahand väQas för en gemensam lösning. Därvid bör tillsynsbestämmel sernaför bankerna kunna kompletteras enligt förebild frän fondkommis sionslagen(1979:748), nämligen vad gäller bankinspeklionens rätt atl ge nom särskilt beslut, som kan överklagas till regeringen, ingripa med skrift- 157 lig erinran eller anmärkning. Dessa nya medel i inspektionenstillsynsverk- Prop. 1986/87: 12 samhet har visat sig vara värdefuUa. De har gettinspekflonen möjlighet att variera sitl ingripande mot fondkommissionärerna medhänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. När del gäller ingripandenenligt banklagarna motlindrigare förseelser och missförhållanden kan inspektionen bl.a. påyrka rättelse och meddela erinringar. Sådanaerinringar kan innebära att inspektionen uttalar kritik av mer eller mindreallvariig beskaffenhet mot företagunder tUlsyn. Enligt praxis flllerkänns sådana uttalanden inte någon rättsverkan och kan inle överklagas.Det skulle således fylla ett behovinte minst från rättssäkerhetssynpunkt alt inspektionen även i fråga ombanktillsynen får en lagfäsi rätl alt på samma sätt sam i fondkommissionslagengenom särskilt, överklagbart beslut meddela skriftlig erinran elleranmärkning. I fråga om deföreslagna lagarnas uppläggning och utformning i storl har inspektionen iövrigt inga invändningar. Inspektionen delar bl. a. utredningens uppfattningom hur banklagarna bör anpassas och utformas i förhållande tillaktiebolagslagen, annan associalionsrättslig lagstiftning, bokföringslagen m.fl. 1.2 Hovrätten för VästraSverige förslag till ny banklagstiftninginnebär en varsam och skicklig anpassning lill utvecklingen på bankverksamhetens ochasso-cialionslagstiftningens områden. Översynen har lett till ganska omfattandeändringar, vilka dock knappast kan sägas vara av övergripande natur ellerinnebära någon förutsättningslös omprövning av den svenska banklagstiftningens gmndläggande regler. Hovrättens yttrandei det föQande redovisar en granskning av de framlagda förslagen från allmäntassociationsrältalig synpunkt. I den del förslagen avser själva bankverksamhetensreglering har hovrätten inte den sakkunskap som krävs för en meningsfull detaQgranskning.Förslagen av bankspecifikkaraktär föranleder därför inte något hovrättens yttrande. Med den nu gjordabegränsningen ansluter sig hovrätten i slort lill de framlagdaförslagen, som är väl ägnade att ligga till grund för lagstiftning. Kammarrätten anser att utredningens översyn ochmodernisering av bank lagstiftningenär värdefull. Ulvecklingen på kreditområdet har dock gått snabbtunder senare år. Detta har föranlett regeringen att tillsätta den nyssnämnda särskilda utredningen med uppdrag att se över kredilmarkna dens struktur, kreditmarknadskommittén. Det är med hänsyn tillinnehål let i direktiven förkreditmarknadskommittén möjligt att den utredningen kommer att lägga fram förslag somgår ut på inte oväsentliga ändringar i de förslag som remissen avser. Medhänvisning till kredilmarknadskommit téns arbete har banklagsutredningen också avstått från att lägga fram förslag till ändringar på en del områden, t.ex. rörelsereglerna samt frågor om bankinspektionens lillsyn och om en översyn av lagen (1963:76) om 158 Kreditmarknadskommitténhar avgelt ett delbetänkande (Ds Fi Prop. 1986/87: 12 1984:20) Ufländskabanketableringar i . Betänkandet har remitterats lill bl. Kommittén föreslår att vissa beslämmelser i den nuvarandebankrörelselagen skall ändras i syfte att möjliggöra ulländska banketableringari . Ändringarna föreslås träda i kraft redan den . Förnärvarande behandlar kommittén de återstående mer gmndläggande strukturfrågorna och avseratl redovisa delta arbete senare i etthuvudbetänkande. Det kan i detta läge sättas i fråga om det verkligen ärrationeUt att genomföra banklagsutredningens förslag . Kammarrätten har dock inte en så ingående kännedom omutredningsläget att domstolen kanmer bestämt uttala sig i frågan om lämpligheten av att avvakta kredilmarknadskommitténsslutliga förslag för att därefter i etl sammanhang ta ställning till helalagkomplexet. Utredningensanpassning av banklagstiftningen lill den nya akliebolagslagen ochbokföringslagen är värdefull. Tekniken atl i banklagstiftningen fullständigtreglera rättsområdet i stället för att hänvisa till aktiebolagslagen ochbokföringslagen gör lagarna överskådliga och lätthanterliga. Domstolen ställersig dock tveksam till nyttan av alt i en särskild lag, bankrörelselagen, i femparagrafer reglera vissa allmänna frågor som är gemensamma för samtliga treformer av bankinstitut. Del gäller så mycket mera som den särskilda lagen blirtämligen innehållslös. Kammarrätten förordar atl dessa generella regler - trots upprepningen - inarbetas irespektive lag. Att ha en särskild lag förenvar av rörelseformerna bankaktiebolag, sparbanker och föreningsbanker synesändamålsenligt, eftersom väsentliga skillnaderflnns mellan de olika instituten, särskilt då mellan föreningsbanker påden ena sidan samt bankaktiebolag och sparbanker på den andra sidan. Ett altemativ tillvad kammarrätten har föreslagit här är att skapa en gemensam ramlag på kreditväsendetsområde, dvs. en lag som också omfaltarexempelvis regler som berör kreditaktiebolag och flnansbolag. 1.4 Fullmäktige i Sverigesriksbank Den lagtekniska utformning som utredningen föreslårfinner fullmäktige ändamålsenlig. Den innebär att en gemensam bankrörelselagerhålles och dämtöver en separat lagstiftning för var och en av de trebankinstitutgrupperna - bankaktiebolag, sparbanker och föreningsbanker.Fullmäktige har heller ingel att erinra mot att lagreglerna beträffandeföreningsbanksröreisensorganisatoriska uppbyggnad mjukas upp.