prop · GA0395 · 1986-12-31 00:00:00 — Neutralitetspolitikenförutsätter att omvärlden kan hysa förtroende och respekt för vår vilja ochförmåga all orubbligt hålla fast vid den valda utrikespolitiska linjen. Dettaförtroende grundläggs genom vårt agerande i fred, genom en långsiktig, fast ochkonsekvent utrikespolitik och genom ställningstaganden i övrigt somunderstryker vår beslutsamhet atl stå obundna. En aktiv utrikespolitik,syftande tiU avspänning, internationell nedrustning och fredlig utveckling ärett väsentligt inslag i den svenska säkerhetspolitiken. Neutralitetspolitikenförutsätter vidare en fast och konsekvent försvarspolitik, som redan i fredskapar förtroende i omväriden för vår vilja och förmåga att försvara oss. Ettstarkt och allsidigt totalförsvar gör säkerhetspolitiken trovärdig. Sverigessäkerhet är i hög grad beroende av den internationella utvecklingen i stort,särskilt utvecklingen i vårt närområde. Den säkerhetspolitiska situationen ivår omvärld är av stor betydelse för avvägningen meUan säkerhetspolitikensolika medel. Denna avvägning är inte en gång för alla given, utan måstebestämmas med hänsyn till rådande förhållanden. gäller attsäkerhetspolitiken måste präglas av långsiktighet och konsekvens. Utrikespolitikenoch försvarspolitiken utgör sålunda de centrala dimensionerna i den svenskasäkerhetspolitiken. Det är den samlade styrkan i våra säkerhetspolitiskaåtgärder som underbygger vår bestämda föresats att i alla lägen slå vakt omalliansfriheten och neutraliteten, och att i händelse av krig till del ytterstavärna vår frihet och vårt oberoende. Den aktiva och alliansfriautrikespolitiken syftar till atl främja en fredlig Prop. 1986/87:95utveckling i vår omvärld, att förhindra konflikter, att undanröja konfliktorsakersamt att även i övrigt främja och tillvarata säkerhetsintressen. Enutrikespolitik som bekräftar vår fasta vilja att stå fria och obundna ärgrundläggande för utformningen av den svenska säkerhetspolitiken. Trotsett ökat strategiskt stormaktsintresse för det nordiska området har läget iNorden kännetecknats av ett betydande mått av stabilitet. En viktig förklaringtill detta är de nordiska ländernas säkerhetspolitik och atl stormakterna harkommit alt bedöma det gmndläggande säkerhetspolitiska mönstret i sommöjligt atl förena med sina intressen. Den svenska neutralitetspolitiken ingårsom en vital beståndsdel i detta mönsier. Det är ett gmndläggande svensktintresse att omvärlden kan lita på att denna vår politik ligger fast. Detär av vikt att omvärlden är övertygad om såväl vår vilja som vår förmåga att ialla lägen fullfölja vår neutralitetslinje. Denna betraktas som en varaktig ochvärdefull faktor för nordisk och europeisk säkerhet. Uttalanden av stater iöst och väst ger oss stöd för uppfattningen att den svenskaneutralitetspolitiken bedöms som trovärdig. För att kunna bidra till en lugnoch stabil utveckling i får vår politik inte skapa vare sig farhågoreller förväntningar hos någon av stormakterna. Det är därför av stort värde altden svenska neutralitetspolitikens innebörd även fortsättningsvis är klar ochtydlig för omvärlden. Den djupa folkliga förankring som neutralitetspolitikenhar spelar i detta sammanhang en betydelsefull roll. Sverigeverkar dämtöver för att stärka FN:s auktoritet och att ge organisationenbättre möjligheter att upprätthälla internationell fred och säkerhet. Iarbetet för en fredligare värld är även våra strävanden att främja eninternationell nedmstning och att öka respekten för folkrätten av storbetydelse. Somdel av säkerhetspolitiken fordras en fast och konsekvent försvarspolitik sominger respekt och förtroende såväl i omvärlden som hos svenska folket.Totalförsvaret skall i första hand vara fredsbevarande genom att ha sådan styrka,sammansättning och beredskap att en angripares förluster och andra uppoffringari samband med försök att utnyttja vårt land inte ter sig rimliga i förhållandetill fördelarna. Ett så utformat totalförsvar utgör ett väsentligt bidrag tilllugn, stabilitet och en begränsad stormaktsnärvaro i det nordiska området ifred och i internationella kriser. Det är därtill en fömtsättning för attsvensk neutralitet skall bli respekterad vid krig i vårt närområde. Totalförsvaretsplanering bör utgå från att mUitära angrepp på utgör led i en konfliktmellan stormaktsallianserna. Sådana angrepp kan då antas syfta till attutnyttja som genomgångs- och basområde för militära operationer riktademot mäl i vårt närområde samt till att hindra motparten från ett sådantutnyttjande. Tillgångtill svenskt område inkl. vårt luftrum kan vara av betydande militärt värde för var och en av storniaklsallianserna i samband med ett krig dem emellan. Värdet av att kunna utnyttja svenskt område resp. det 27 hot för motparten somligger däri förstärks av den mililärtekniska utveck- Prop. 1986/87:95lingen och då särskilt de ökade räckvidderna hos stormakternas taktiska flyg.Även tillkomsten av kryssningsrobotar med stor räckvidd är av betydelse i dettasammanhang. Försökatl utnyttja svenskt område kan få formen av krav underslödda av militärt hoteller ytterst en invasion av vårt land. Den tidigare redovisade bedömningenatt angrepp på skulle utgöra led i ett krig mellan maktblocken innebäratt ingetdera av dessa rimligen kan utnyttja mer än en begränsad del av sinaresurser för angrepp mot värt land. Storleken av denna del låter sig dock intelätt fastställas. Ettmilitärt angrepp skall kunna mötas varifrån det än kommer. Våra stridskrafterskall kunna utnyttjas med tyngdpunkt i gräns- och kustområdena för attdärigenom i det längsta förhindra att angriparen får fast fot på svensk mark.Man kan emellertid inte bortse från risken att en angripare lyckas tränga djuptin i värt land. Därför mäste ett effektivt och uthålligt motstånd kunna föras iorganiserade former i varie del av landet, även inom sådana områden somangriparen har tagit. Befolkning och egendom skall skyddas och denlivsnödvändiga försöriningen tryggas. Samhällets väsentligaste funktioner skallsäkerställas. Försvarsviljan underbyggs genom att befolkningen är förvissad omatt det finns en effektiv totalförsvars-planering för dessa svåra förhållanden.Det är angeläget att också försök från angriparens sida atl genom propagandaundergräva vår motstånds-anda effektivt motverkas. Vårplanering skall även fortsättningsvis utgå från att någon form av politiskförvarning erhålls inför en utveckling i vår del av världen som skulle kunnaaktualisera ett väpnat angrepp. noteras de stora svårigheterna att ien utdragen kris rätt tolka andra staters avsikter och åtgärder. Specielltgäller detta under skeden av hög politisk spänning mellan maktblocken ochåterkommande variationer i den militära beredskapen. Trots att möjligheternaatt upptäcka mera omfattande militära förberedelser består eller t.o.m. ökarmåste därför problemen rörande överraskande angrepp i dess olika aspekter ägnasfortsatt uppmärksamhet i totalförsvarets planering. Detär följaktligen väsentiigt att vår beredskap snabbt och flexibelt kan avpassastill aktuella situationer genom balanserade och samordnade åtgärder inom helatotalförsvaret. Totalförsvaretskall även inriktas på all möta konsekvenserna av andra säkerhetspolitiskakriser än krig. Sådana kriser kan bli utdragna och kan kännetecknas bl.a. avekonomisk och handelspolitisk konfrontation. Det är väsentligt för vårsäkerhetspolitiska trovärdighet och för vårt totalförsvars styrka i krig allvi kan möta försök till påtryckningar och handelsrestriktioner i sådanasituationer. Såväli fredstid som under neutralitet vid krig i omvärlden måste respek ten för vår territoriella integritet upprätthållas. Kränkningar av vårt territo rium kan aldrig accepteras. Kränkningar i fredstid kan bidra till främmande staters förmåga att i samband med ett väpnat angrepp bekämpa vårt totalförsvar. 1 neutralilelslägen kan kränkningar gradvis dra in oss i kriget. Del är väsentligt atl vi upprätthåller en helhetsbild av kränkningar av alla 28 slag och ägnar motverkanav dem fortsatt stark uppmärksamhet. Det är av Prop. 1986/87:95 stor viktatt vi fortsätter att förbättra vår förmåga atl möta undervattenskränkningar. Stormakternasväsentligaste militära intressen för vårt .område torde vara förknippade meddess eventuella utnyttjande i ett konventionellt krig. Ett kärnvapenkrig skullemed största sannolikhet fä ett kort förtopp under vilket stormakterna tvingaskoncentrera sig helt på att få ett slut på kriget och klara sin egen fortsattaexistens. Skulle fortfarande stå utanför ett storkrig då detta trappasupp till kärnvapennivå är det därför myckel osannolikt att ett angrepp - medeller utan kärnvapen - skulle inledas mot vårt land. Däremot kan Sverigedrabbas av omfattande sidoverkningar då kärnvapen sätts in i andra länder. Vårtotalförsvarsplanering med avseende pä riskerna för kärnvapenkrig bör ävenfortsättningsvis ha följande inriktning. Svensk säkerhetspolitik syftar bl. a.till atl hålla utanför elt krig mellan stormaklsblocken. Lyckas vi ståutanför en inledande, konventionell fas av ett storkrig minskar även riskenväsentligt att vi blir utsatta för bekämpning med kärnvapen om kriget trappasupp. Ett tillräckligt starkt och allsidigt totalförsvar är en fömtsättning föratt skall lyckas i dessa strävanden. Därutöver krävs särskilda åtgärderför skydd mot kärnvapenkrig i vår omvärld, och för att öka statsmakternasmöjlighelar att stå emot hot om kärnvapeninsats mot . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen berederriksdagen lillfälle attta del av vad jag har anfört om säkerhetspolitiken. 3Försvarspolitikens inriktning Prop. Försvarskommitténhar i slutbetänkandel lämnat förslag till försvarspolitikens inriktning. Denuppfattning som jag ger uttryck för i det följande överensstämmer i alltväsentligt med försvarskommitténs bedömningar. Jag redovisar därför inte dessahär utan hänvisar till slutbetänkandet. Ettstarkt och allsidigt totalförsvar skapar redan i fred förtroende i omvärldenför vår vilja och förmåga alt försvara oss. Föratt vår motståndskraft mot yttre hot skall bli så hög som möjligt skall allasamhällsfunktioner som har viktiga uppgifter under kriser och i krig kunnaställas om för att verka i sådana situationer. Totalförsvaret omfattar i krighela det omställda samhället. Totalförsvaretskall vara sä uppbyggt och organiserat att del är hela folkets angelägenhet. Avstörsta betydelse är att varie medborgare alll efter sin förmåga bereds tillfälleatt bidra till landets försvar. Detta tillgodoses bäst om vårt totalförsvaräven i fortsättningen bygger på den allmänna värnplikten, civilförsvarspliklenoch andra former för tjänstgöringsskyldighet. Den frivilligaförsvarsverksamheten tillför totalförsvarets militära och civila delar viktigkapacitet och är ett uttryck för vår försvarsvilja. Den ger möjligheter förstora gmpper att frivilligt ansluta sig till och utbUda sig för totalförsvaret.Totalförsvarets organisation och verksamhet i fred skall bereda landetsmedborgare möjlighet att på ett effektivt sätt förbereda sig för att medverka ilandets försvar. Totalförsvaretskall utformas och personalen utbildas med utgångspunkt i vårsamhällsutveckling och i våra egna försvarsbetingelser i övrigt med avseende päfrämst vår defensiva inriktning, vår geografi, vårt klimat och vårt system medplikttjänstgöring. Egen forskning och försvarsindustri ger oss möjlighet attförse försvaret med utmstning som är anpassad till dessa betingelser. Därigenomkan vi ocksä minska verkan mot oss av de vapen och motmedel som stormakternautvecklar för att använda mot varandra. Det är av dessa skäl ändamålsenligt alti viktiga avseenden ge totalförsvaret en svensk profil. Densvenska samhällsutvecklingen är av stor betydelse för utformningen av vårförsvarspolitik. Såsom jag kommer att utveckla närmare har dennautveckling i vissa avseenden lett till en uppbyggnad av resurser som ökatmöjligheterna att möta störningar och skador även under kriser och i krig. Iandra avseenden har olika samhällsfunktioner blivit mer sårbara. Denbeskrivning av det svenska totalförsvarels mål som senast lades fast avriksdagen i samband med försvarsbeslut är enligt min mening i sakalltjämt giltig. Jaghar emellertid liksom försvarskommittén funnit skäl all modernisera denna och föreslår sålunda att för del svenska totalförsvaret, såsom en del av den svenska säkerhetspolitiken, följande mål skall gälla. - Densvenska säkerhetspolitiken, utformad i ett samspel mellan utrikes- Prop.1986/87:95 politiken och försvarspolitiken, har som yttersta mål att trygga vårt landsfrihet och oberoende. Säkerhetspolitiken syftar därvid till att skapaförtroende och respekt för vår vilja och förmåga att fullfölja vår neutralitetslinjeoch att tUl det yttersta försvara hela vårt land om vi utsätts för militärtangrepp. Säkerhetspolitiken skall därigenom också minska riskerna för att vårlland dras in i krig och konflikter samt bidra till lugn och stabilitet i detnordiska området. Säkerhetspolitiken främjar en fredlig internationellutveckling. - Totalförsvaret skall i förstahand vara fredsbevarande genom att ha sådan styrka, sammansättning, ledning ochberedskap att det avhåller från varie försök alt utnyttja vårt land.Uppoffringarna i samband med försök att utnyttja landet skall följaktligen varaså stora att de inte kan te sig rimliga i förhällande till fördelarna. - Detta förutsätter atttotalförsvaret kan möta militära angrepp varifrån de än kommer. Vårastridskrafter skall kunna utnyttjas med tyngdpunkt i gräns- och kustområdenaför all därigenom i det längsta förhindra att en angripare fär fast fot påsvensk mark. Totalförsvaret skall därtill kunna genomföra etl effektivt ochuthålligt motstånd i varje del av landet och i alla former som folkrättenmedger. - Totalförsvaret skall i fredfrämja säkerhetspolitiska mål genom att verka stabiliserande i vår delav världen och genom alt bidra till att uppkommande kriser kan dämpas ochavvecklas. Totalförsvaret skall motverka alt dras in i krig ellerkriser i omvärlden, skydda landet mot verkningarna och trygga för landetnödvändig försörining. Respekten för vår lerritorieUa integritet skaUupprätthållas genom förmåga att ingripa mot varie form av kränkning av vårtterritorium såväl i fred som under neutralitet. - Totalförsvarets beredskap skallsnabbt och flexibelt kunna anpassas till aktuella situationer genom balanseradeoch samordnade åtgärder. - Totatförsvaret skall vidarevärna civilbefolkningen mot verkningarna av krigshandlingar genom att beredaskydd, rädda nödlidande, ombesöria vård och trygga en livsnödvändigförsörining. Totalförsvarets förmåga i dessa avseenden grundas främst på detfredstida samhällets resurser och dess förmåga till omställning. Ansvar för enverksamhet i fred innebär motsvarande ansvar i krig. - En fast försvarsvilja skallvidmakthållas. - Totalförsvaret skall vara såuppbyggt och organiserat att det är en hela folkels angelägenhet. Detta kommertill uttryck främst genom alt totalförsvaret bygger på plikttjänstgöring såsomden allmänna värnplikten, civilförsvarsplikten och andra former förtjänstgöringsskyldighet och genom möjligheterna till frivilliga insatser inomtotalförsvaret. - Totalförsvaret skall därutöverkunna medverka i FN:s fredsbevarande operationer. 3.3 Operativa grunder för totalförsvaret Totalförsvarethar förutom i krig väsentliga uppgifter också i fred och i olika kris- ochneutraliletssiluationer. Ökad uppmärksamhet måste ägnas 31 vår förmåga att i fred,kris och under neutralitet hantera uppkommande Prop. 1986/87:95situationer. Ettmilitärt angrepp med syfte att utnyttja vårt land är dock enligl min mening detallvarligaste hotet mot vår nationella säkerhet och bör därmed utgöra denviktigaste utgångspunkten för vår försvarsplanering. Etl sådant angrepp, somfår antas inledas med olika typer av bekämpning för att reducera vårmotståndsförmåga, kan genomföras över vår landgräns eller över havet mot vårkust. I båda fallen kan luftlandsättningar förväntas ingå som delar av operationerna. Vårplanering skall enligt min mening utgå från att någon form av förvarningerhålls inför en utveckling som skulle kunna leda till etl väpnat angrepp. Denökade räckvidden, rörligheten och flexibiliteten hos stormakternasstridskrafter ökar dock möjlighetema att inleda angrepp på ett sådant sätt atlvi får endast kort miUtär förvarning. Ävenom det står klart att militära operationer förbereds kan det vara svårt attförutse dessas närmare syfte och riktning. Av dessa skäl anser jag attplaneringen av åtgärder för att möta militära angrepp skall ulgå från densvåraste situationen, nämligen att ett angrepp, i ett läge av höjd spänningmellan maktblocken, inleds med endast kort militär förvarning och att visåledes inte helt hunnit genomföra mobilisering och krigsorganisering. 1 detföljande åsyftas denna svåraste situation när uttrycket militärt angreppanvänds. främmande makts överväganden inför ett eventuellt angrepp mot tordevärdet av tidsvinst och säkerhet att nå mäl i vårt närområde ställas motnackdelen av militära förluster och bindningar av viktiga resurser. Sådanaöverväganden torde omfatta även ett utdraget angreppsförlopp. Förberedelsernaför att kunna möta militära angrepp måste genomföras inom hela totalförsvaret.Totalförsvaret måste därvid prioritera dels de samladeförsvarsansträngningarna, dels befolkningens och samhällets överlevnad. Dettainnebär att konsekvenserna för civilbefolkningen skall beaktas vidplanläggningen av de militära operationerna som den civilatolalförsvarsplaneringen måste la hänsyn till de mUitära operationerna. Avdessa förhållanden följer all totalförsvarets utveckling och krigsförberedelsermåste utgå från gemensamma operativa gmnder. Jag avser att senare föreslåregeringen att i särskild ordning meddela föreskrifter om vilka gmnder somskall gälla för totalförsvarets planläggning och de övriga fredstidaförberedelser som behövs. Sverigesgeografiska betingelser underlättar i viktiga avseenden försva ret av landet. De omgivande havsområdena tvingar en angripare till sär skilda förberedelser inför ett invasionsförsök mot vår kust och ger oss goda möjligheter atl bekämpa honom redan utanför vårt sjöterritorium samt under landstigningen. De ger även goda möjligheter till luftbevakning och förvarning vid flygangrepp. Gollands värde i dessa sammanhang bör uppmärksammas. Kustområdena är i åtskilliga fall olämpliga för landstig- ningsoperationer. ger skärgårdsområdena och farvaltensför- trängningarna oss goda försvarsmöjligheter. Våra gränsområden, särskilt i norr, har få vägförbindelser och en terräng 32 som är fördelaktig förförsvar. Förhållandena ger goda möjligheter tiU Prop. 1986/87:95förbindelseförstöring m.m., varigenom en angripares framträngande försvåras.Hans underhållsförbindelser blir långa och därmed sårbara för bekämpning. Denöppna terrängen i södra och , liksom - särskilt -inom vissa områden i , underlättar en angriparesluftlandsättningsoperationer. Dessa förhållanden innebär att vi måste kunnahindra eller bekämpa särskilt sådana luftlandsättningar som kan ha ett direktsammanhang med angrepp mot oss över gräns eller hav. Vårakommunikationer är väl utbyggda. Ett problem utgör dock skyddet av de långaförbindelserna till övre . Även förbindelserna till Gotiand är känsligaför störningar. Det minskande befolkningsunderlaget och näringslivelsutveckling i övre och inland är till nackdel förtotalförsvaret varför särskilda åtgärder bör vidtas för att förbättra främstlivsmedelsförsöriningen, sjuktransportkapaciteten och säkerheten ikommunikationerna med övriga delar av landet. Denmilitärtekniska utvecklingen ger en angripare fördelar genom bl. a. ökadterrängrörlighet, förbättrad sjö- och flygtransportkapacitet, ökadeflygräckvidder och förbättrad underrättelse- och ledningsförmåga. Våramilitärgeografiska betingelser bedöms dock alltjämt tvinga en angripare tillomfattande förberedelser och till operationer med betydande underhållsproblem.Dessa fördelar för vår del, i kombination med vårt eget utnyttjande av dentekniska utvecklingen, bör utnyttjas så att angriparens operationer kräver änstörre uppoffringar. Utgåendefrän målel att varie del av landet skall försvaras och atl militära angrepp skallkunna mötas varifrån de än kommer skall särskild uppmärksamhet ägnas förmåganatt möta operationer riktade mot svenskt territorium i norra , östraMellansverige inkl. och de södra delarna av . Även hotet molvårt luftmm i dess helhet skall SärskUt uppmärksammas. Sådana förberedelserskall vara vidtagna att försvaret inom rimlig tid kan möta även hot som växerupp mot andra delar av landet. Fråndessa utgångspunkter bör försvaret byggas upp som ett djupförsvar varvid våraförsvarsoperationer skall kunna genomföras med tyngdpunkt i gräns- ochkustområdena i syfte att förhindra att angriparen får fast fot i vårt land. Enangripares förbekämpning och transporter genom luften skall tidigt kunna mötasav vårt luftförsvar. Ett angrepp över havet skall kunna mötas redan utanförvårt territorium genom insats av sjömålsbekämpande förband och mineringar.Särskilt i medger bl.a. terrängförhållandena att våraförsvarsoperationer om så är nödvändigt kan utsträckas över ett visst djup isyfte att successivt reducera en angripares anfallskraft. Enangripares möjligheter att tidigt och överraskande sätta in förband även långt in i vårt land ställer krav på ett territoriellt försvar i alladelar av landet uppbyggt av ett stort antal lokalt inriktade förband samt hemvärn; territoriella förband. Dessa förband skall bevaka, skydda och försvara viktiga lotalförsvarsobjekt, gränsövergångar, hamnar, flygfält, skärgårds områden samt områden i övrigt som är betydelsefulla för våra operationer. 3 1986/87. Inom särskilt viktigaområden bör förmåga upprätthållas att tidigt slå Prop. 1986/87:95luftlandsatta förband. Luftförsvaretskall tidigt kunna sättas in kraftsamlat i olika delar av landet för att hindraatt svenskt luftrum utnyttjas för överflygningar eller angrepp mot . Vårmotverkan skall avse säväl flygstridskrafter som kryssningsmissiler.Mobiliseringen, de militära operationerna, civilbefolkningen samt objekt ochverksamhet i övrigt inom totalförsvaret skall skyddas. Luftbevakningen skalltäcka hela landet. Förvarningssystemet skall nyttjas även för alarmering avcivilbefolkningen. Nären angripares anfallsriktningar kunnat fastställas skall våra offensivastridskrafter kunna kraftsamlas till hotade områden och där snabbt kunna gåtill anfall understödda av i området gmpperade förband. Även förband meduppgifter i del territoriella försvaret av andra delar av landet skall efterhand kunna omgmpperas till hotade områden för att ytterligare förstärkamotståndet. Omangriparen lyckas tränga in i landet skall ett effektivt och uthålligt motståndkunna genomföras i organiserade former i varje del av landet. skalloperationerna fortsättas till sjöss och i luften. I en sådan situation måstecivilbefolkningens skydd och försörining ägnas särskild uppmärksamhet. Inomområden som angriparen tillfälligt lyckats ta skall motståndet fortsätta medalla medel och i alla former som folkrätten tillåter, även som icke militärtmotstånd. Militära enheter som genomför fria kriget, polisen och andrasamhällsorgan samt civilbefolkningen skall försvåra angriparens verksamhet ochunderlätta områdets återtagande. Redani fredstid, och i än högre grad under neutralitet vid krig i omvärlden, måsterespekten för vår territoriella integritet upprätthållas. Kränkningar av vårtterritorium kan aldrig accepteras. Kränkningar av olika slag i fredstid kanbidra till främmande staters förmåga att i samband med ett väpnat angrepp skadavårt totalförsvar. I kriser kan kränkningar dra in oss i allt svårare lägen ochytterst i krig. Det är väsentligt att upprätthålla en helhetsbild avkränkningar av alla slag så att systematiska åtgärder kan vidtas.Underrättelsetjänsten, övervakningen och analysverksamheten bör ges en hög prioritetför detta ändamål. Luftbevakningskall genomföras av vårt luftrum i fred och snabbt kunna förstärkas i hotadeområden.