prop · GA0348 · 1986-12-31 00:00:00 — En sådan utveckling har fömtsätts i programmet och är ensjälvklar följd av all del omoderna beståndet snabbt reduceras. Ävenombyggnaderna av moderna lägenheter har i stor omfattning varit genomgripande.Förskjutning mol ett yngre och bättre bestånd synes inte ha medförl alt mindrekostnader har lagts ner. De omfattande ålgärderna har dock inle medförl någongenomgripande förändring av lägenheternas slorleksfördelning, utan främstbestått i omfattande förbättringar av ledningssystem, byten av köks- ochbadmmsinredningar m.m. Tillgängligheten har dock inte förbättrats påtagligt. Envanlig kriiik är alt olika regler slyr mot omfattande ombyggnader. Denna kriiikgäller såväl låneregler som byggbeslämmelscr. Likaså har framförls atthyressättningen styr mot omfattande ombyggnader på grund av atthyresskiUnaderna är stora mellan äldre hus av god standard och nya ellerombyggda hus med nybyggnadsstandard. särskilda redovisningen av kommunernas bostadsförsörjningsplaneringbehandlades även frågan om lånereglernas slyrningseffekt. Uppfattningarnabland kommunerna var mycket delade. En viklig indikation är dock alt ett 40-talav de störte kommunerna (minsl 50000 invånare) ansåg att sådan styrning förekommermedan endast ett 10-tal störte kommuner hade motsatt åsikt. I bostadsslyrelsens skrivelse anges alt uppfattningen om finansie- 20 ringssystemels styrningmol omfattande ombyggnad finns på många håU. 1986/87:48 vissa fallanses detta vara något positivt som leder lUl all ombyggda fastigheter får godstandard. Andra anser alt effeklerna är negaliva och försvårar kvarboende,leder liU höga kostnader och hyror och liU ovarsamma ombyggnader. Denkrifik som riklas mol lånereglernas styrningseffekter är i slort densammasom var vanlig före bostadsförbättringsprogrammet. Likaså anförs motargument avsamma slag som lidigare. All ombyggnader blir omfattande anses således hatekniska/ekonomiska orsaker. Då en ombyggnad skall genomföras är delrationellt atl göra slora insatser i etl sammanhang på grund av bl.a.elableringskostnader, möjlighel tiU förmånligare materialupphandling, relativtsell lägre planerings- och bygghertekosl-nader etc. Det ekonomiska resultatetpå lång sikt bedöms därför bli gynnsammare vid större än vid begränsadeombyggnader. Dethar framkommit relativt få konkreia uppgifler om vUka regler som faktiskt slyrmot genomgripande ombyggnader. En vanlig uppfattning synes dock vara atlfinansieringen av underhåll blir förmånligare, om den sker i samband medombyggnad än om underhållet finansieras i annan form. Beräkningarsom har gjorts inom bostadsstyrdsen visar all underhåUs-finansiering medbosladslån i samband med ombyggnad på korl sikl är förmånlig i en siluaiion medhöga räntor och räntebidrag. kan bidra till att underhållsbehovackumuleras och tillgodoses först i samband med ombyggnad. De förändringar avlåne- och bidragsreglerna, t.ex. införandet av räntestöd tUl underhåll m.m.,som gjordes i samband med bostadsförbätlringsprogrammet har inte i tillräckligutsträckning motverkat en sådan utveckling. Bostadsstyrdsenanser all ombyggnaderna inte i alla avseenden motsvarar de uppslällda målenoch framhåller bl.a. finansieringssystemets effekter. Enligt styrelsenpremierar systemet samordnade underhåUs-, reparations- och energiålgärder.Sådana underhålls- och rcparafionsåtgärder som utförs separat anses få en sämrefinansiering. Vidare framhålls atl villkoren för bostadslån lill underhåll isamband med ombyggnad är olillräckligt preciserade. Andraorsaker lill de omfallande ombyggnaderna som framhålls, är alt kommunernafortfarande inle har tiUräckliga kunskaper om styrmedlen och att viQan atlstyra lån- och bidragsgivningen varierar. Omställningen från nybyggnad tillunderhåll och ombyggnad går dessutom långsami. De berörda parterna har ännuinle lärt sig tiUräckligt om förnyelseprocessens karaktär. Ävenhyressättningens belydelse framhålls. Styrelsensförslag i fråga om lånesystemet innebär alt lånemöjlighelerna i fråga om sådanaunderhållsålgärder som inte är direkl föranledda av ombyggnadsåtgärder och somvidtas i det äldre men moderna beståndet bör begränsas. Styrelsen anser ocksåatt möjligheterna atl belåna lägenhetsunderhållet bör las bort genereUt. Behovetav förbättringsåtgärder kan enligt särskilt ifrå gasättas då det gäller bostäder från , som tiU slörsia delen är av god kvalilet, i vissa stycken bättre än dagens produklion. Slandardenär relativt enhetlig men bostadsfunktionella brisier finns i delar Prop.1986/87:48 av beståndet, framför allt i de äldre årgångarna . Härkan otidsenliga kök och trånga badmm förekomma. I den senare delen har denmoderna köksstandarden introducerats. Det är alltså inle generelll sellmotiverat atl bygga om lägenheler som uppförts efler kriget, även om de äräldre än . Styrelsen framhåller atl de förbättringar som kan behöva görasbör utföras som elt led i del planerade underhållet. Endastlillgäng-lighetsåtgärder bör föranleda statligt stöd. Det övriga bör ses somnormalt lägenhetsunderhåll. I de fall ändringar av lägenhelssammansältningen behövs,skall bostadslån kunna lämnas. närmast äldre beståndet, hus byggda , är förhållandenalikartade. På gmnd av trånga ytor är dock möjligheterna atl åsladkommaförbättringar inom lägenheterna mer begränsade. Del är i huvudsak i sambandmed förändring av lägenhetsstorleken som en väsenllig standardhöjning kanåsladkommas. Föräldre lägenheler föreslås ingen förändring av lånereglerna. Slyrelsen anserdock att del kan vara svårt att avgöra när befintlig slandard är så otidsenligatt det finns skäl atl subvenfionera en förbättring. För alt underlätta ensådan bedömning anser styrelsen att del bör utarbetas en referensnivå somligger mellan lägsta godlagbara standard och nybyggnadsslan-dard och som påväsenlliga punkter är väl definierad. Deändringar av lånereglerna som genomfördes i anslutning fiU bostadsförbätlringsprogrammetinnebär bl.a. att stam- och ledningsbyten betecknas som förbättringsåtgärder.De kan därigenom belånas som separaia ålgärder. I ulvärderingen har ingenkritik framförts mot denna förändring. Däremot har stam- och ledningsbytenbetecknats som den i och för sig nödvändiga åtgärd som utlöser en serie mindreangelägna men bmksvärde-höjande föQdåtgärder. Bostadsstyrdsen föreslår altstambyten och följdål-gärder betraktas som underhåll. De bör då införas som enny kalegori av räntestödsberältigade ålgärder med en varaktighet . Ensådan förändring skulle medföra atl kapilalkostnaderna för ålgärden, jämförtmed bostadslån, fördubblas , varefter det sker en uQämning.Efler blir kapitalkostnaderna med de i bostadsslyrelsens kalkylertillämpade förutsättningarna lika och därefter lägre än vid bosladslån. Isyfte att stimulera åtgärder som förbättrar tiUgängligheten till lägenheler iflerbostadshus infördes ett tillfäUigl bidrag lill installationav hissar m. m. Statsbidraget är ett bidrag till kommunerna, och enfömtsättning för bidraget är all även kommunen lämnar ett bidrag. Hissbidragetär etl fillfälligl bidrag . För vart och elt av åren harfastställts en ram för beslut om bidrag på 100 milj. kr. Ej utnyttjade medelhar överförts till påföljande år . Bidraglämnas i första hand till installationer av hissar och andra lyftan ordningar och i andra hand för andra tillgänglighetsskapande ålgärder i eller i omedelbar anslutning till bosladshus. För inslallalioner i husmed fler än tre våningar lämnas bidrag endast om Prop. 1986/87:48 det finnssärskilda skäl. Staten lämnar bidrag lill högsl av den koslnad som kommunengodkänner. En förutsättning är all kommunen bidrar tiU av kostnaden. Anlaletlägenheter i hus med hiss efler ombyggnaden var ca 1800 i Irevåningshus och2700 1985, eller resp. av de ombyggda lägenheterna,se följande tablå. Lägenheteri hus med hiss 1983 1984 1985 I % av ombyggda lägenheter I % av ombyggda lägenheter Antalelnyinstallerade hissar var omkring 100 i vardera av tre vånings- ochfyraväningshus. Hissbidrageltorde ha medverkat tiU del ökade antalel hissinstallationer, men en del av defärdigslällda ombyggnaderna såväl som kan ha varil planeradeföre bidragels införande. Full effekl av bidragel uppkommer därför lidigasl underår 1986. Hissbidragethar dock utnyttjats i liten omfallning. Vid utgången av hadesåledes, som framgår av följande uppgifter, bidrag beviljats fill endasl 491hissar med totalt 67,2 milj. kr. Antalhissar 65 187 239 Antalberörda lägenheter 626 1 893 21 278 8 067 28 607 30 518 Verksamhetenhar ökal fortlöpande och en orsak till del begränsade utnyttjandetinledningsvis kan bl.a. vara all åtgärderna kräver lång plane-ringsfid samtanvisning av medel i kommunerna. Den viktigaste orsaken torde dock vara atlbyggnadsnämnderna, med hänsyn lill att kostnader och ingrepp i byggnadernabedöms som oskäligt slora, lämnar dispens från lillgänglighetskravel. Dengenomsnittliga byggnadskostnaden för en hiss i irevåningshus var ca460000 kr. eller /m beQänad bosladsyla. Kostnadsskillnadernamellan olika hus kan dock vara betydande. och har tagit upp frågan om hyres sättning vid hissinstallation i en arbetsgrupp inom den för parlerna gemen samma hyresmarknadskommittén. Närbostadsförbättringsprogrammet antogs, gav regeringen byggforsk- Prop.1986/87:48 ningsrådet i uppdrag att aktivt medverka till att experimenthissarinstalleras i demonstrationsprojekt på olika platser i landet och anslog 2,5milj. fill rådet för detla ändamål. Flera demonstrafionsprojekl i bl.a.Uppsala, , och kom igång under år 1984.Provserieupp-handlingar och samupphandling för alt ytteriigare sänkakosinaderna förbereddes. Även andra projekl startades. Etl av dessa syfladetUl au utveckla projekteringsteknik för hissinstallation med mallar förkravspecifikationer, elt annal atl uiarbeta kalkylhjälpmedel. Våren1985 beviljade ytteriigare 6 milj. kr. till teknikutveckling ochserieupphandling som syflar fill all pressa kosinaderna för hissinstallationer. Denarbetsgrupp som rådet tillsatte, började med att kartlägga kostnaderna förinstallation av hiss. Man fann atl få hissar installerats i äldre trevåningshusoch att tekniska lösningar och krav inle var anpassade lill äldre3-4-våningshus. Hissinstallationerna utfördes hantverksmässigt, log lång lidoch var dyra. Drift- och underhållskostnaderna var höga. Hissgruppensarbete har getl fill resultat att en kostnadsreducering med ca 30%har blivit möjlig genom minskade byggarbeten, snabbare genomförande, ytsnålarehissar samt förbättrade upphandlingsrutiner. Alternativa säkerhetslösningarhar tagits fram och hissarna har blivit mera lältmonlerade. Del finns nu godaerfarenheter av hissinslaUation i äldre 3 4-våningshus som enda ålgärd.Byggtiden och därmed evakueringstiden har förkortats krafligl. Ävenom hissinsiaUationer hittiUs har förekommil i liten omfattning ochbidragsmöjligheterna har utnyttjats i ringa grad, kan utvecklingen betecknassom posiliv. Den lekniska utvecklingen har gått snabbt, inte minst på grund avhissgruppens insalser, och kan väntas avsätta mer påtagligaresullal i byggandet. Det återstår dock åtskilliga problem då det gäller bl.a.anskaffnings- och driftkostnader, utbudet av hissar och tUlgång på utbildadarbetskraft. Densärskilda redovisningen av kommunernas bostadsförsörjningsplanering visar attdrygt 100 kommuner har gjort inventeringar i någol avseende som avserlillgänglighet. Elt 60-lal kommuner har en lillgänglighetspla-nering och elllOO-tal uppger all de håller på alt bygga upp en sådan. Även iplaneringsavseende kan således lägel väntas bli aUt gynnsammare under denärmaste åren. Bostadsstyrelsenföreslår atl hissbidraget behåUs. Reglerna för hissinstallation bör dockdifferentieras med hänsyn fiU den yta som hissen skall beQäna. Bidrag börenligl slyrelsen lämnas endasl om ytan understiger 700 m per hiss. Vidare anserstyrelsen att hissinstallation bör vara ett villkor för ombyggnadslån, om ytanöversfiger 700 m i trapphuset. 3.4.430-årsregeln och förnyelse av miljonprogrammets områden Närbostadsförbätlringsprogrammet fastställdes infördes regeln att bo stadslån lill ombyggnad normall inte lämnas lill hus som nybyggts eller 24 byggis om under de senasle30 åren. Syflel var alt klart avgränsa det Prop. 1986/87:48 beslånd förvilket bostadslån kunde komma i fråga. länsbosladsnämnder och hyresgästföreningar har påtalats att 30-årsregelnmedför vissa olägenheter. Främsl anförs att vissa fastighetsägare inleunderhåller sina hus i avvakian på atl husen skall bli så altunderhållet kan finansieras med bostadslån. I den särskilda redovisningen avplaneringen har också ett 20-tal, , av de större kommunerna redovisatatt det finns sådana brister i yngre hus att de borde byggas om. Undantagfrån 30-årsregeln kan göras bl.a. om det gäller områden med storauthyrningssvårigheter eller sociala problem. har granskal ellantal av länsbostadsnämnderna avgjorda ärenden som gäller sådana hus.Granskningen visar att de vidtagna åtgärderna främst avser underhåll ochbyggnadstekniska brisier saml vissa andra åtgärder, såsom burspråk, inglasningav balkonger, veck i fasader o.d. BostadsstyrdsenframhåUer att det finns etl slort behov av åtgärder särskilt imiljonprogrammets bostadsområden. Bostäderna där har god slandard i fråga ombosladsfunktioner med undantag för tillgänglighet främst i irevåningshus. Därfinns dock ell slort behov av extraordinärt underhåll saml ålgärder som i olikaavseenden gör områdena mer attraktiva och motverkar slor omflyttning ochsociala problem. Sådana synpunkter har anförts också av bosladskommiitén, somdärvid främst utgår från angelägenhelen av att motverka segregation ibostadsområdena. Äl-gärdsbehoven gäUer, utöver underhållet, bl.a.hissinsiaUationer, lägenhetssammanslagningar, förbättringar av den gemensammamiQön och vissa tekniska förbättringar. föreslår attbostadslån skall kunna lämnas till de angivna åtgärderna om det finns vissasärskUda skäl samt åtgärderna ingår i ell åtgärdsprogram som har utarbetats isamråd med de boende. Kapacitelsutnytljandeloch sysselsättningen inom byggnadsverksamheten har ökat trols attnyproduktion av bosläder och offentligt byggande har minskat. De motverkandefaktorerna har varil en ökning av ombyggnad och underhåll av bostäder saml ökalbyggande inom del enskilda näringslivet. Eflerflera år med minskning av antalet sysselsalla och ökning av arbets lösheten vände ulvecklingen . Del totala antalet yrkesverk samma inom byggsektorn har stabiliserats och arbetslösheten bland medlemmar har minskal med drygl fiU . Uttryckt i årsgenomsnitt motsvarar det en minsk ning från tiU av arbetslöshetskassornas medlemmar. var arbetslösheten lägre än föregående år och har senare legat på ungefär samma nivå som . Den ökade ombyggnads- ochunderhållsverksamheten har särskilt påverkal sysselsättningen inom de s.k.bygghanlverksgmpperna eleklriker, målare, rörarbelare och plålslagare. Samfiigadessa hade en förhållandevis hög arbetslöshet . Arbelslöshelen hardärefler minskat fill för hela riket. harlänsarbelsnämnderna i storstadslänen konstaterat att det råder brist på sådanabygghanlverkare. utredning av statens industriverk om byggnadsmaterialindustrin och byggandet(SIND 1986:3) jämförs byggnadsmalerialinduslrins branschområden med avseendepå några utvecklingstendenser , som båda kankaraktäriseras som högkonjunkturår. Jämförelserna gäller kapacitetsutnyttjande,undersysselsäilning saml graden av anpassning mellan produkfion ochproduktionskapacitet. Resultaten sammanfattas i följande lablå. Jämförelse mellanbyggnadsmaterialindustrins branschområden. Är 1984 jämfört Perioden med 1980 1980-1984 Kapacitets- Kapacitets utnyttjande anpassning Av tablån framgår altendasl slom- och förbmkningsmaterialindustrier-na har förbättrat sittkapacitetsutnylQande samt atl dessa industrier harhafl en bälire anpassning mellan produkfion och produktionskapacitet än deövriga branschområdena. Stomkomplette-rings- ochinslallaiionsmalerialinduslrierna har försämrat sill kapacitetsutnylQandemellan trots en relativt god produktionsutveckling, vilketenligt verket kan tyda på överinvesleringar inom dessa branschområden. Vidareframgår all installationsmalerialindustrin har ett klart lägrekapacitetsutnylQande än övriga branschområden. Inrednings-materialindustrinhade det högsta kapaciletsutnytQandel och en hög undersysselsättning.De båda sistnämnda branschområdena har enligl verkel en relativt godflexibUitei på kortare sikt att möta en efterfrågeökning. I ett längreperspekliv har installationsmaterialindustrin den bästa förmågan att möta enefterfrågeexpansion utan nyinvesteringar i maskiner och byggnader. Denfakiiska omfattningen av ombyggnader och underhåll av flerbosladshus haruppnåll eUer i någon mån överskridit den nivå som avgavs ibostadsförbällringsprogrammel. Sysselsättningseffekten har varit god ocharbelslöshelen bland byggnadsarbelare har kunnat begränsas trots en lågnyproduktion. För bygghantverksgrupperna kan konstateras en tendens till ökningav anlalel sysselsalla och en mycket låg arbetslöshet. I storstadslänen rådernu en brisl på bygghanlverkare. Dådet gäller kommunernas planering av bostadsförsörjningen kan man inte dra någralångtgående slulsalser efler endast någol års erfarenheter.Planeringsaktiviteten är dock hög särskUt i störte kommuner. Del som pågårär ett utvecklingsarbete som till slor del är inriktat på alt ge bättreöverblick över förnyelseproblemen och underlag för åtgärder. saknasdock fortfarande kommunala riktlinjer i fråga om förnyelsens inriktning.Planeringen är främst inrikiad på olika fysiska åtgärder. En starkare betoningav sociala aspekter har efleriysls. Ränleslödellill underhåll m.m. har enligl i huvudsak fungeral väl. Inu berörda avseenden är således enligl slyrelsen erfarenheterna av bostadsförbättringsprogrammethittills i huvudsak goda och tyder på en utveckling enligt programmetsintenfioner. Då det gäller ombyggnadsverksamhetens inriktning har noteralsbåde posifiva och negativa drag i förhållande tillbostadsförbättringsprogrammet. Anlalet lägenheler som saknar modern ulrustningminskar snabbt och målel, att alla skall kunna erbjudas moderna bostäder, böralltså kunna uppnås inom en inte alllför lång lid. Åandra sidan har ombyggnaderna i slor omfallning varil genomgripande även dåulgångsslandarden enligt gängse definUion varit modern. Det har medfört storakostnader och hyreshöjningar samt påfrestningar för de boende på grund avflytining, lång evakueringstid och begränsade möjligheter till återflyttning.Kritik har anförts mot att möjligheterna till varsam ombyggnad, som är ett måli bostadsförbättringsprogrammet, inte har tagits till vara i tillräckligutsträckning och mot att hyresgästerna inte i lillräcklig utsträckning kanpåverka de åtgärder som vidtas i deras bosläder. Trotsatt ombyggnaderna har varil genomgripande har tillgängligheten inte förbättratspåtagligt. Hissinstallationer har visserligen ökat i tre- och fyraväningshus,särskilt , men hissinsiaUationer gjordes fortfarande inte för merän av de ombyggda lägenheterna i trevåningshus. Enslor del av de ombyggnader som färdigställts harplanerats innan bostadsförbällringsprogrammel anlogs. Det går därför ännu inteatl säkert bedöma i vilken grad programmels riktlinjer har beaktats ibyggandet. Som en orsak till alltför omfattande ombyggnader har dockframhållits atl reglerna för bosladslån styr mot omfallande åtgärder. 3.7Föredragandens överväganden Prop. Enligtriksdagens beslul 1983 skulle programmetulvärderas . Beslutet att utvärdera de nya regler som föreslogs ipropositionen syflade inle lill en allmän omprövning av del tioårigaprogrammei. Motivet var främsl atl, mot bakgmnd av erfarenhelerna frånmiljonprogrammel, inom rimlig fid pröva om de ålgärder som kopplades lillprogrammei var lämpligl avvägda. Delfinns ingen anledning att vid en sådan ulvärdering ompröva programmet i sigeller dess grundläggande mål. Del kan nalurliglvis finnas anledning atl göraäven en sådan omprövning vid något lillfälle . Men det äralldeles för tidigi atl göra detta efler knappl . De poliliska målenligger fast. Vad del nu gäller är all mot ljuset av de erfarenheter som harvunnils ta stäUning lill om reglerna visal sig vara ändamålsenliga eller om dei något eller några avseenden behöver justeras. Fören sådan utgångspunki för ulvärderingen lalar också bostadssektorns krav påatt kunna planera långsiktigt. Genom den stora uppmärksamhet som har skapalskring programmei, målen och möjligheterna, har en bred akiivitei kommii igångbland fastighetsägare runt om i landel. Planering och projektering lar sinlid. Den långsiktiga förnyelseprocessen skulle rubbas, om förulsällningarna fördelta arbete ständigt omprövades. Påsamma sätt gäller naturligtvis att kommunerna behöver för att ändraorganisalion och inriktning på sitl planeringsarbete. För kommunerna gällerdessutom att en ny plan- och bygglag (PBL) inte trädde i kraft vid den tidpunktsom antogs när bostadsförbällringsprogrammel fastställdes. Därför är delrimligt alt nu ge kommunerna ytterligare lid atl finna formerna för hur deskall la silt ansvar för planering och genomförande. Avmin lidigare redovisning har framgått atl programmet har överskridits när delgäller bostadsförbättringens omfallning. Dess inrikining har däremotkritiserats. Kriliken går ut på all många ombyggnader har varil alltför omfattandeoch lett till alltför höga kosinader efter ombyggnad och alt hyresgästernasinflytande över ombyggnaderna har varit alltför begränsat. har kritikframförts mot att vissa angelägna åtgärder i de bosläder som byggdes undermiljonprogrammet inte kan belånas och att hissar har installerats iotillräcklig omfattning. Jag återkommer i det följande till denna kriiik menvUl ändå inledningsvis notera att beslut innebar förbättringar iförhåUande till lidigare bestämmelser på samtliga punkter som den refereradekriliken omfallar. beslut skulle alltså i detta perspektiv inte havarit tillräckligt långtgående. Föratl sälta in den redovisade kritiken i rätt perspektiv villjag redovisa vilka övergripande förutsättningar som styr ombyggandels inrikining och 28 deras inbördes samverkan.Jag avser då byggnadslagsfiftningen, det stat- Prop. liga stödel vid ombyggnadoch underhåll saml hyressältningssystemets Samordningenmellan byggbestämmelser och lånebesiämmdser Dekrav som enligt den nu gällande byggnadslagstiftningen - 48a och 49§§byggnadsstadgan - skall uppfyllas vid ombyggnader och andra ändringar utgårfrån de krav som ställs när byggnader uppförs. Avgörande för vad som kan krävasär om åtgärderna hänförs till nybyggnad enligt byggnadsstadgans definiiion avdetta begrepp och hur stor del av byggnaden som bedöms vara berörd avombyggnaden. Denpraxis som har etablerats har medfört all nybyggnadskrav har kommii all slällaspå belydande delar av den byggnad som byggs om. Trots detta har kraven påtillgänglighet ofta eftergells av fastighetsekonomiska skäl. förslag som låg lill gmnd för bostadsförbättringsprogrammet kritiseradeden dåvarande arbetsgmppen för stadsförnyelsefrågor det sätt på vilket byggnadsbeslämmdsernastyrde ombyggandels inriktning. Ambitionen atl ha nybyggnadsslandard somriktmärke även vid ombyggnader och andra ändringar kom enligt gmppen ofta ikonflikl med andra önskemål, t. ex. alt de som bor i lägenheterna skaU hamöjlighet alt bo kvar även efler en ombyggnad. Reglerna borde ge utrymme för enmer nyanserad syn på vilka tekniska och funktionella krav som skall ställas närbyggnader ändras. Flertalelremissinslanser ställde sig bakom syftet med arbetsgruppens förslag i dessa delar.Som jag redovisade redan i mitt anförande tUl prop. 1983/84:40 (bU.9 s.27) fannäven jag förslagen i aUt väsenfiigt ändamålsenliga. Del saknades emellertidtekniska fömtsättningar atl genomföra sådana ändringar inom ramenför byggnadsstadgan. Den syn på villkoren för ändringar av byggnader sombostadsförbättringsprogrammet utgår från har i stället kommii tiU ullryck iförslagel till PBL (prop. 1985/86:1).