prop · GA031 · 1986-12-31 00:00:00 — I det fall testatorgynnat annan än maken träder lagloltsreglerna däremot in som en säkerhet fördelaktighet i kvarlåtenskapen en delaktighet som visserligen kan sägas varaofullkomlig, men som ändå i de flesta fall torde ha såväl känslomässig somekonomisk betydelse. Majoriteten har anfört att etl bibehållande avbröstarvinges rätt till laglott skulle innebära att de föreslagna reglerna i till skydd för efterlevande make måste bli "betydligt mer invecklade och svåröver skådliga". Vi är införstådda med att vår linje kräver ett något utvidgat regelkomplex, men svårigheterna bör ä andra sidan inte överdrivas. detförsta kan väl de sakkunnigas förslag i arvsavsnittet knappast beteck- Prop.1986/87: 1 nas som särskilt enkla - speciellt efterarvsreglerna måste av mängauppfattas som svårgripbara. För det andra är det absolut vanligastetesta-mentsfallet det där förordnandet gäller till förmån för maken. 1 dennasituation skulle inte heller laglottsrätten enligt vårt förslag finnas,eftersom laglottsreglema skulle träda i funktion först om testamentet gälldetill förmån för annan än maken. De sakkunniga har haft i uppdrag att söka stärkaefterlevande makes ställning och som förslag i denna del utvidgat arvsrättenför efterlevande make. föreslås full testationsfrihet vilket bl. a.medför avskaffande av bestämmelserna om laglott. Enligt riksförbundets meningär det olyckligt att reglerna om laglott som i och i övriga nordiskaländer är en djupt rotad företeelse plötsligt skall tas bort och attbröstarvinge därigenom riskerar att helt bli utan arv. En effekt av den fullatestationsfriheten är att denna kan utnyttjas för att utesluta arv förutomäktenskapliga barn. Dessa barn som fick arvsrätt efter sin far år 1969kommer säkert i realiteten att missgynnas genom förslaget, vilket inte ärtilltalande. Motsvarande synpunkter gäller även för särkullbarn. De sakkunniga anser att efterlevande makes arvsrättskall förstärkas i förhällande till bröstarvingarna. I och för sig delarriksförbundet uppfattningen att efterlevande makes ställning bör förbättras ivissa avseenden men detta får inle ske på ett sådant sätt alt bröstarvinge heltriskerar att bli utan arv. anser atl den bästa lösningen voreatl förslärka basbeloppsregeln frän nuvarande 4 basbelopp till exempelvis 10basbelopp. Detta skulle innebära alt efterlevande make i det helt övervägandeantalet fall kan behålla makarnas egendom intakt. I detta sammanhang måste emellertid också beaktasden föreslagna bestämmelsen i 12 kap. 3 § att efterlevandemake skall avräkna förmånslagarförvärv frän sitt anspråk enliglbasbeloppsregeln. Redan den kollektivavtalsreglerade Qänslegrupplivförsäkringenuppgår vid fullt grundbelopp till 6 basbelopp. Del kan därför övervägas allytterligare höja basbeloppsregeln eller att undanta Qänstegrapplivförsäkringenfrån avräkningen. Om delta förslag inte vinner gehör anserriksförbundet att bröstarvinge skall ha rätt till laglott dels när den först avlidne föräldern testamenterat tillgångar motsvarande laglottsanspråket till förmån för annan än sin make, dels när båda föräldrarna avlidit. Vidare bör bröstarvinge kunna få ut sin laglott i samband med att efterlevande make gifter om sig eller varaktigt upptar samband med annan person. Omgifte eller samboende medför normalt förändringar i egendomsförhållandena som kan komma atl påver ka bröstarvinges möjligheter atl få ut sitt arv. Del förefaller naturligt atl bröstarvinge i vart fall skall kunna påkalla skifte i dylika fall för alt vara 181 säker på att få sin rätttillgodosedd. Mot detta kan visserligen invändas att Prop. 1986/87: 1skyddet för efterlevande make försämras någol och alt regelsystemet i viss månkompliceras. En förstärkning av basbeloppsregeln som ovan skisserats är därförett bättre alternativ som tillgodoser ett rimligt skydd förefterlevande make. Familjelagssakkunnigas förslag skulle om detgenomfördes stärka efterlevande makes ställning i förhållande till den avlidnemakens bröstarvingar enligl nu gällande ordning. Detta kommer till synes i eltantal lagändringar vilka innebär klara avsteg från vad som av tradition gälltoch som kommit att accepteras som givna legala föratsättningar. Så t.ex. föreslåsbröstarvinges rätt till laglott slopad. Innan man vidtar dylika ändringar ietl gällande system, bör behovet av ändringar och effekterna däravnoga ha analyserats. Vi anser atl familjelagssakkunniga hade bort driva ensådan analys betydligt längre än vad som skett. Vi vill för vår del lägga någrasynpunkter på de angivna lösningarna. En grundläggande bestämmelse i detta sammanhang är12 kap. 3 § första stycket i förslaget, som ger efterlevande make möjlighet atlförhindra delning. En sådan bestämmelse kan få lill följd att egendom i högregrad än f. n. kan komma att stanna i en äldre generation. Det är visserligenangeläget atl efterlevande make tillgodoses i ekonomiskt hänseende. Det finnsdock andra synpunkter som torde böra beaktas. Del kan sålunda vara värdefulltför samhället och de enskilda att egendom tillförs de yngre generationernamedan de ännu är i aktiv ålder. Del är naturligtvis en självklarhet attefterlevande make skall tillgodoses i rimlig utsträckning. Vi anser emellertid attnuvarande bestämmelser fullt tillfredsställande fyller ett sådant syfte. Delstarkaste skälet för detta påstående står atl finna i alt bankerna, som harvittgående erfarenheter av bl.a. boutredningar efter dödsfall, endast sällanuppmärksammat några problem eller slitningar mellan personer som hör till olikagenerationer vid tiUämpning av nuvarande bestämmelser. Vi kan inte heller finna att det nu skulle finnasanledning att stärka efterlevande makes stäUning på andras bekostnad. Delsociala skyddet har successivt förbättrats i vårt land och del torde inte medframgång kunna hävdas att det f. n. finns något uttalat socialt behov av alt geefterlevande make etl starkare ekonomiskt skydd än vad gällandefamiljerältsliga regler möjliggör. Bl.a. ger basbeloppsregeln i nuvarande 13kap. 12 § andra stycket och den föreslagna 12 kap. 3 §efterlevande maken ett gott ekonomiskt skydd. Mot bakgrand av det anförda anser vi att 12 kap. 3§ första stycket i förslagel inle bör föranleda lagstiftning. Vi tillstyrker förslagel i 12 kap. 3 § andrastycket om att hänsyn vid loitiäggningen skaU las till försäkring somtillfallit efterlevande make. Familjelagssakkunniga har med knapp majoritet föreslagitatt bröstar- Prop. 1986/87: 1 vinges rätt till laglott avskaffas. Enligt bankernas erfarenhet harrätten till laglott visat sig ha stor betydelse för att åstadkomma en rättvisfördelning mellan olika bröstarvingar. Bestämmelserna har kunnat utnytQas föratt förhindra att viss eller vissa bröstarvingar missgynnas i förhållande tillandra. Däremot har det mera sällan förekommit att tvistigheter uppstått mellanefterlevande make ä ena sidan och bröstarvingar å den andra. Familjelagssakkunniga har enliglvår uppfattning inte tillräckligt uppmärksammat laglollens betydelse när detgäller att skilja mellan olika bröstarvingar. Vi föratser att elt slopande avlaglotten skulle kunna medföra påtagliga svårigheter i nu angivet hänseende.Särskilt olyckligt skulle en sådan lagändring kunna drabba utomäktenskapligabarn i konkurrens med bröstarvingar inom äktenskap eller s. k. särkullbarn iandra sammanhang. Stora delar av de tillgångar somtillkommer de efterlevande efter etl dödsfall är sådana som inte skall fördelasenligt lag. Betydande tillgångar finns nämligen ofta i form av utfallandeförsäkringar, t. ex. Qänstegrupplivförsäkringar, med förmånstagarförordnanden,vilka inte skall inräknas i bobehållningen. Familjelagssakkunniga synes inletillräckligt ha beaktat detta. Vi anser att de nu berördasvårigheterna bör belysas bättre innan slutlig ställning tas till frågan om ettavskaffande av laglotlen. Därvid måste beaktas de övergångssvårigheter som kaninträda om familjelagssakkunnigas förslag skulle genomföras. Det kan nämligenfä mycket allvarliga konsekvenser om en plötslig ändring i arvsordningengenomförs pä etl sätt som ändrar pä vad som kunnat föratses. Del kan i och för sig anföras altreglerna om laglott skulle sakna bärande motiv. Tvä makar - föräldrar - har ilevande livet möjlighet alt göra vilka dispositioner som helst beträffande sinförmögenhet. De kan förbraka sina tillgångar och de kan ge bort dem lill andraän sina bröstarvingar. Det är först om makarna genom testamentariskaförordnanden anger hur förmögenheten - kvarlåtenskapen - skall fördelas viddödsfall, som lagstiftaren griper in och erbjuder särskilda skyddsregler förbröstarvingars arvsanspråk. Makars fulla frihet atl genom"livstransaktioner" disponera över sina tillgångar borde motsvaras avsamma frihet när det gäller "dödsfaUs-Iransaktioner". Vad som talar emot elt sådantkonsekvent synsätt är emellertid atl i kretsen bröstarvingar kan i de enskildafallen ingå olika kategorier bröstarvingar, nämligen makarnasgemensamma barn, bam i tidigare äktenskap och utomäktenskapliga barn. En lagändring som utredningenföreslagit - slopande av bröstarvinges laglott skulle med stor sannolikhet skapa orättvisor och framför allt drabba exempelvis utomäktenskapliga barn i konkurrens med bröstarving ar inom äktenskapet. Motbakgrund härav vill föreningen nuvarande regler om Prop.1986/87: 1 bröstarvingars laglott bibehålles. Ett genomförande av de föreslagna ändringarnaskulle otvivelaktigt innebära en kraftig förstärkning av efterievande makesställning. Å andra sidan försvagas naturligtvis i motsvarande gradbröstarvinges ställning. De sakkunnigas motivering för denna intresseavvägningär huvudsakligen att bröstarvingarna som inte i lika hög grad som makarnasjälva tagit del i de ekonomiska förhållandena under äktenskapet inte heller ilika hög grad som makarna bör kunna ställa ekonomiska anspråk. Vidare sägessåvitt gäller avskaffandet av laglottsreglema alt dessa numera inte har sammabetydelse för bröstarvingarnas försörining som de tidigare hade. Föreningen delar uppfattningen alt det i många fallframstår som naturligt och rimligt atl makarnas egendom i de fall denhuvudsakligen tillkommit genom makarnas förvärvsverksamhet under äktenskapetinte skall splittras vid ena makens dödsfall. Å andra sidan anser föreningenatt det är en alltför långtgående ändring att helt slopa bröstarvinges rätt tilllaglott. Flera starka skäl kan anföras för atl rätten till laglott skallbehällas. är fast förankrat i den nordiska rättskulturen.Även om laglottens funktion i många fall mera ligger pä det känslomässiga ändet värdemässiga planet uppfattas det som väsentligt att en del av den avlidneskvarlåtenskap säkras ät bröstarvingarna saml all en viss rättvisa upprätthållesbröstarvingarna emellan. I ett inte försumbart antal fall har dessutom arvetrespektive laglotlen en reell ekonomisk betydelse för en bröstarvinge somsjälv står i begrepp att bilda familj eller relativt har bildal familj.Full testationsfrihet skulle säkerligen i praktiken i mänga fall utnyttjas föratt utesluta särkullbarn, inklusive utomäktenskapliga barn, frän arv. En rimligförstärkning av efterlevande makes skydd bör kunna åstadkommas utan atllaglotlen slopas. Vad angår förslagen all ge make rätt alt sitta ioskifiat bo eller att taga 1/3 av kvarlåtenskapen i arv torde det i de fall det är fråga om mindre eller medelstora bon vara tillräckligt alt förslärka nuvarande basbeloppsregel sä atl make erhåller exempelvis 8 basbelopp. Därigenom skulle efterlevande make vid små bon och flertalet medelstora bon kunna behålla makarnas egendom intakt. Även i något större bon skulle - om den efterlevande erhåller den tesiationsfria delen av den avlidnes kvarlåtenskap en besvä rande splittring undvikas. I bon med större förmögenhetsbehållning, där den efterlevande redan genom hälftendelningen erhåller väsentliga värden, saknas som regel anledning all på bröstarvingarnas bekostnad stärka den efterlevandes ställning. I de fall den efterlevande driver en rörelse eller ett jordbrak medför den föreslagna rätten för den efterlevande alt vid bodel ningen behälla sin egendom att dennes förvärvskälla inte splittras. Mot ovannämnda bakgrand anser föreningen således att efterlevande make erhåller tillräckligt skydd genom förstärkning av basbeloppsregeln och införande av rätt för den efterlevande att behåUa sin egendom. om den efterlevandes rättatt sitta i oskiftat bo respektive arvsrätt om Prop. 1986/87: 1bröstarvinge påkallar skifte bör inle införas. En sådan ordning skulle dessutomi vissa fall leda till konfliktfyllda förhandlingssituationer som kan förstöraframtida relationer mellan anförvanterna. Om den av föreningen föreslagna ordningen godtasundvikes dessutom de föreslagna komplicerade reglerna om efterarv som knappastkan förväntas bli begripliga för allmänheten. Visseriigen kan sårbara lill denförst avlidna maken väntas bli missgynnade vid en utvidgning av basbeloppsregeln.Dessa skulle dock sannolikt i praktiken bli lika missgynnade om de sakkunnigasförslag i dessa delar genomförs. Den ensidiga inriktningen pä förbättring avefterlevande makes rätt har sin bakgrund i de direktiv som utformades . Medhänsyn till den samhällsutveckling som ägt rum efter 1969 synes det ej längreså angeläget med en lagstiftning som i så hög grad tillgodoser efterievandemake. Bodelningsregeln om fyra basbelopp tillsammans med Qänstegrapplivförsäkringoch utfallande pensionsbelopps storiek borde ha medfört att förslaget fått enannan utformning vad gäller förhållandet mellan efterlevande make ochbröstarvingar. Laglotlen utgör en garanti mot attbröstarvingar missgynnas inbördes och mot utomstående. Avskaffas reglerna omlaglott föreligger uppenbara risker atl bröstarvingar blir godtyckligtbehandlade. Särskilt utsatta för sådant godtycke blir inte enbart s. k.särkullbarn utan till denna kategori kan också räknas adoptivbarn,handikappade och utvecklingsstörda barn. Den testalionsfrihet somfamiljelagssakkunniga förespråkar torde dessutom öppna nya möjligheter förpåverkan av åldringar och andra som ej förmår atl väria sig däremot.Testamenten kan därför i fortsättningen komma att bli utformade så att de ejåterspeglar lestators verkliga vilja. Enligt föreningens uppfattning harfamiljelagssakkunniga inte tiUräckligl uppmärksammat konsekvenserna av attlaglotlen avskaffas. Förslaget av-slyrkes därför i denna del. I förslag till 3 kap. medgivesbröstarvinge rätt att begära shl arv, men om sådant krav framstäUes inträdersamtidigt en arvsrätt för efterlevande make. Atl försälta bröstarvingen i denvalsituationen atl han antingen måste avstå från sitt arv eller all han genomsitt krav pä arv medverkar till atl efterlevande make får arvsrätt synesolämpligt. (yttrandet avfattat av kanslichefen): har i sin verksamhet alt setill atl såväl omyn digt barn som vuxen med tillförordnad förmyndare eller god man får sina intressen tillgodosedda. Motsättningar föreligger därför i fråga om de intressen nämnden skall bevaka vid shl yttrande över familjelagssakkunni gas belänkande. Eftersom belänkandet är så ensidigt inriktat på att förbätt ra efterlevande makes rätt, har jag valt att i första hand beröra några av de lagförslag som innebär att de omyndigas rätt försämras. Ibetänkandet förordas att laglotlen skall avskaffas. Jag delar inte den Prop. 1986/87: 1 uppfattningen. Enligt min mening bör laglotten fortfarandeutgöra en garanti för all inte bröstarvingar skall missgynnas inbördes ellermot utomstående. Den föreslagna testationsfriheten medger storamöjligheter till att inte enbart s. k. särkullbarn utan även adoptivbam,handikappade och utvecklingsstörda bam blir utsatta för ett godtycke. Om inteföräldem vill vidkännas etl sådant barn eller om föräldern påverkas därtill,får detta lill följd alt vi får en grupp samhällsmedlemmar som inte anses värdaeller lämpade all laga arv. En sådan klassificering finner jag obehaglig. I den dagliga hanteringen har jag observerat huråldringar utsattes för påverkan i aUt större utsträckning. Denna påverkan synesmig kunna öka i omfattning därest en testationsfrihet ulan lagloltsanspråkkommer alt införas. Min uppfattning är således att möjlighet tilllagloltsanspråk bör finnas kvar och frågan är då om delta anspråk ävenfortsättningsvis skall avse försäkringar. Nuvarande regler är dock inveckladeoch allt talar för alt en förenkhng måste göras. Jag biträder därför denuppfattningen att laglotlen enbart skall begränsas till andel i kvarlåtenskapen. Enligl förslag till 3 kap. skallbröstarvinge äga rätt att begära sitt arv. Om sådan begäran framstäUes,inträder en arvsrätt för efterlevande make med en tredjedel av kvarlåtenskapen.Alt på delta sätt framtvinga en arvsrätt anser jag vara otillfredsställande. Ett huvudsyfte med utredningen har varit attförbättra den efterlevande makens ställning, då ett äktenskap upplöses genomden ena makens död. Mot den bakgranden föreslår familjelagssakkunniga atlefterlevande make bör ha företräde framför bröstarvinge till arv efter avlidenmake. Ett sådant förslag menar utredningen ligger i linje med den utvecklingsom skett på detta område och de ändrade samhällsförhållandena. Det rentekonomiska värdet av arvet har numera inte samma livsavgörande betydelse förmottagaren och den utbyggda sociala tryggheten har ersatt vad arv och egendombetydde . Huvudregeln föreslås bli att om arvlåtaren var gift kan denefterlevande maken sitta i oskiftat bo och fritt förfoga över kvarlåtenskapenunder sin livstid. Bröstarvingarnas rätt atl ärva begränsas eUer uppskjuts tilldess båda föräldrarna är döda. En bröstarvinge skall dock ha rätt att genast fåsitt arv om detta begärs före bodelningen. Om skifte sker skall denefterlevande ha rätt till en tredjedel av kvarlåtenskapen. Principen är alt testamente går före arv. Om denförst avlidne maken genom testamente har bestämt alt den efterlevande skallsitta i oskiftal bo kan inte bröstarvingen motsätta sig delta. I den nuvarande finns ocksä regler omlaglott. Dessa inne bär att bröstarvinge, om arvlåtaren har gjort testamente, kan påkalla laglott för alt få ut hälften av den arvslott som tillkommer arvingen enligt 186 Familjelagssakkunniga föreslär att laglottenavskaffas. 1986/87: 1 pekar också här pä förändringarna isamhället. Arvlåtaren är till följd av den ökade medellivslängdenbetydligt äldre och efleriämnar i regel vuxna barn med egen ekonomi. Ett avskaffandeav laglotlen bör inte enligt utredningen innebära komphkalioner i normalfall,dvs. förhållandet mellan efterievande make och makarnas gemensammabröstarvingar. Däremot visar utredningen på en viss osäkerhet vilken verkan enreform skulle fä när det finns bröstarvingar i en annan förbindelse, s. k.särkullbarn. Risken finns att den avlidne kan komma att gynna sin sista familjföre särkullbarnen. LO vill emellertid visa pä någraandra fall där stor tveksamhet kan uppstå om laglotlen avskaffas. Det gäller omdet finns utomäktenskapliga barn. Elt borttagande av laglotten innebär alt ettulomäktenskapligt barn helt går miste om arvet om i testamente föreskrivs attarvet skall tillfalla de äktenskapliga barnen. Detta kan i praktiken innebäraatt arvsreform för utomäktenskapliga barn raseras. Elt annat exempelär att barn, som föräldrar av någon anledning inle tycker om, kan görasarvslösa genom att han eller hon undantas i testamente. Ett borttagande avlaglotlen innebär med andra ord en favorisering av barn. Enligt LO striderdetta mol en normal rättsuppfattning, nämligen alt arvet bör delas lika mellanden avlidnes barn. LO anser därför att förslaget om avskaffande av laglottenytterligare behöver undersökas. Beträffande förslagel till ändringav , så har man förklarat att den efterlevande maken har rätt attbehålla boet under sin livslid om bröstarvinge ej begär sitt arv. Förslagetföreslår också att den efterievande maken skall kunna bli arvsberättigad tredjedel av kvarlåtenskapen. Förslaget värnar i första hand om denefterlevande maken, vilket är positivt men man har också föreslagit attbröstarvingars laglott skall avskaffas. Detta anser FPK i likhet medreservanten ej vara riktigt. Man har för inte sä länge sedan gettutomäktenskapliga barn arvsrätt efter sina föräldrar och också lika arvsrättför adoptivbarn. Det kan ej vara så att föräldrar har möjlighet atl ge arv lilldet ena barnet och ej till det andra. Förslagel innebär också fulltestationsfrihet, vilket kan vara tveksamt, dä mänga kan lockas att utnytQaäldre människors hjälpbehov. FPK tillstyrker alltså reservantens förslag. MKF välkomnar förslagel att den efterievande maken skallkunna begära att fä behålla sin egendom och utesluta delning. MKF anser att införandet av det oskiftade boet somhuvudregel och rätten för den efterlevande maken att behålla sin egendom ärvärdefulla Det stärkerden efterievande makens ställning. Det är ange- Prop. 1986/87: 1 läget atten efterlevande make kan behälla makarnas gemensamma hem. Däremot finns det knappast anledning att, sommajoriteten föreslår, ändra arvsordningen så all även större kvarlätenskaperfördelas på annat sätt än enligt nu gällande regler. Att öka äktenskapelsekonomiska rättsverkningar genom inrättande av en ny arvsrätt finner viknappast överensstämma med ett modernt synsätt. MKF anser i enlighet med reservation 4 av Olssonoch alt enskild egendom även fortsättningsvis skall ärvas dels av denavlidnes bröstarvingar om sådana finns, dels atl den efterlevandes ställningskall förstärkas genom ökning av antalet basbelopp inom basbeloppsregeln. Förstavlidnes efterarvingars del i kvariålenskap När den ene maken avlider utan att efterlämna någonbröstarvinge tillfaller kvarlåtenskapen den efterlevande maken som förfogaröver den under sin livstid. Enligt majoritetens förslag kommer den förstavlidne makens arvingar att ställas ät sidan om den efterlevande i sin lurefterlämnar en bröstarvinge eller make i nytt äktenskap. MKF instämmer ireservation 5 av Bjelle, och atl den först avlidne makensarvingar ej skall förlora sin arvsrätt till den efterlevandes bröstarvingeeller make i nytt äktenskap. Den efterlevande skall inte heller genomtestamente kunna beröva den först avlidnes efterarvingar del i kvarlåtenskapen.Först om den efterlevande fåll denna befogenhet genom uttryckligt testamentsförordnandebör sådana befogenheter vara för handen. Bröstarvingesrätt att begära skifte MKF anser det är väsentligt atl den efterlevandeövertar den först avlidnes kvarlåtenskap oskiftad. För all detta skall kunnaske måste den först avlidnes bröstarvingar ge sitt samtycke. De avsäger sigdärmed rätten att senare begära att få ut sitt arv. MKF anser i enlighet med reservation 6 av Olssonoch all en regel bör tas in som tillägg till 7 § som ger bröstarvingerätt att begära skifte från när efterlevande make gift om sig. Bröstarvinges rätt till laglott är djupt förankradi folks medvetande. 1969 stärktes rätten genom att barn födda utanföräktenskapet fick full arvsrätt. MKF anser att skälen att behålla laglotten ärmånga, de redovisas i reservation 7 av Bjelle och och instämmer. MKF vill liksom reservanterna betona vikten avstärkta familjeband och slå vakt om rättvisa mellan barnen. Del ökande antalet skilsmässor och nyafamiljebildningar skapar förhållanden där föräldrarna kan tappa kontakten medsina barn i ett tidigare gifte eller samboförhällande. I sådana situationer kandet kännas naturligt för föräldern att gynna barnen i den nya famiQen. MKFfinner det olämpligt att föräldrar får möjlighet att genom testamen- 188 le ta avstånd från barnsom de inte har goda relationer till, eller använda Prop. 1986/87: 1testamenlsmöjlighelen som ett påtryckningsmedel - eller utsättas för påtryckningar. MKF ansluter sig ocksä till reservation 8 och 10 avSundberg angående att försäkringsbelopp som tillfaller annan förmånstagareallQämt skall inräknas i boet och atl efterlevande make skall ha andel även idetta belopp vid bodelning samt att beloppet skall ligga lill grand förberäkning av bröstarvinges laglott. Bröstarvingesrätt lill arv vid myndighetsingång Enligt utredningens majoritet skall omyndigbröstarvinges förmyndare eller god man överväga om den omyndige skall begärasitt arv.