mot · G902L256 · 1986-01-27 00:00:00 — m. fl. (s, m, fp, c, vpk) Tobaksreklamen En cigarett består av torkade och kemiskt behandlade blad i en pappersrulle. För att förmå människor att köpa och bli beroende av denna pappersrulle måste man få den att framstå som något annat. Man måste ge pappersrullen status som en glamorös livsstil - något att verkligen sträva efter. I ett internt dokument från tobaksjätten , avlämnat av misstag 1977, kan man läsa följande: I den unga rökarens sinne faller en cigarett i samma kategori som vin, öl, att raka sig, att ha bh (eller avsiktligt inte ha någon), att förklara sig självständig och vinna egen identitet. För den unga nybörjaren är cigaretten förknippad med att börja ha ett sexliv, med att ha sällskap, med att röka brass och att läsa . . . Ett försök att nå unga rökare, nybörjare, bör alltså bl. a. baseras på följande viktiga inslag: - Framställ cigaretten som en av de få symbolerna för inträde i vuxenvärlden. - Framställ cigaretten som en av de produkter och aktiviteter som ingår ibland de förbjudna nöjena. Denna tobaksbranschens strategi tillämpas i och utomlands. Reklamen får pappersrullen att bli spännande och njutbar med ett litet lagom stänk av mondän dekadans. Allt fler länder inför begränsningar emot tobaksreklamen. Branschen svarar med aggressiva motdrag. Man vill, och lyckas exempelvis i , få beslutsfattare att tro att reklamens syfte enbart är att ta marknadsandelar ifrån andra - inte att vinna nya marknader - nya grupper rökare. I använder tobaksföretagen metoder som de inte skulle våga tillämpa hos oss. Man delar exempelvis ut gratisprover på cigaretter till ungdomar, man utnyttjar reklamen, drömmen om västerlandet. I förser man t. o. m. vägskyltarna med tobaksreklam. Allt i akt och mening att vinna ökad marknad. I är försöken mer sofistikerade. De svenska tobaksbolagen förutsätter exempelvis i sina platsannonser att de presumtiva medarbetarna är rökare för att bättre förstå vad det handlar om. Man överklagar förslag till varningstexter på tobakspaket och annonser av rädsla för att konsumtionen skall gå ner. Folkhälsan emot vinsten; det är problemet i ett nötskal. Vad som emellertid är ännu allvarligare är den lobbyverksamhet som tobaksbranschen och dess förlängda armar bedriver i de beslutande församlingarna. 1983 röstade parlamentet i om ett lagförslag som skulle gjort slut på all aktiv marknadsföring av tobak. Förslaget förlorade med en knapp majoritet. Utgången ansågs bero på att motorsportens organisationer, sponsrade av tobaksbranschen, hade bedrivit ett mycket framgångsrikt lobbyarbete till förmån för tobaksindustrin. Ett ytterligare exempel på tobaksindustrins smarta indoktrineringsarbete är hämtat från . Där bildades en frihetsrörelse för rökare, (for the to ). Den framställer sig som en folkrörelse men är i själva verket en frontorganisation för tobaksindustrin som har grundat den och som finansierar dess verksamhet. Reklamfrågan handlar inte om frihet för konsumenterna att välja. Det handlar om den kommersiella friheten för tobaksindustrin att tjäna pengar på att få människor att köpa hälsovådliga produkter under falska förspeglingar. Tobaksreklamen är förbjuden i ett tjugotal länder, däribland , och . Det finns ingen, utom tobaksbranschens, motivering till att tobaksreklamen skall vara tillåten i . Mot bakgrund av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om lagändring innebärande att tobaksreklamen jämställs med alkoholreklamen. () () (vpk) () (vpk) () () 1985/86 L256