mot · G902K219 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:K219 i m. fl. (m) Äganderätten till mark m. m. Rätten att äga är en av grundstenarna i den moderata samhällssynen. Utan äganderätten blir marknadsekonomin illusorisk. Ägandet innebär också att ansvaret för den ägda egendomen ökar. Ansvaret för den enskilda egendomen blir till gagn för hela samhället genom att resurserna vårdas bättre och får en högre utnyttjandegrad. Den enskilda äganderätten har varit en av de viktigaste drivkrafterna för den utomordentligt stora produktivitetsökningen i jord- och skogsbruk. Den enskilda äganderätten har också bidragit till att många olika naturtyper har bevarats. Den mångfald som blir följden av människors olika beslut och vilja kan enbart garanteras av den enskildes äganderätt. Mot vår samhällssyn står den socialistiska som i främst representeras av socialdemokraterna. Centralplanering, likformighet och storskalighet är konsekvenserna av den socialdemokratiska politiken. Ett samhälle med minskande makt åt människorna och med mer makt åt politiker och byråkrater blir ett enformigt och tråkigt samhälle. Ett samhälle med resursslöseri och minskad välfärd. Socialdemokraterna har drivit i en alltmer socialistisk riktning. Steg för steg har äganderätten urholkats. har detta skett genom direkt socialisering, men oftast har man valt att minska äganderättens innehåll. Funktioner och inte föremål har socialiserats. har på flera områden infört funktionssocialism. Äganderätten håller på att förvandlas till en rätt att betala skatt för den egendom som man bara delvis råder över. har allt fler inskränkningar i den enskildes rätt att nyttja sin mark införts. Rent principiellt togs det avgörande steget genom införandet av byggnadslagen . Visserligen berördes då inte landsbygden men de tankar som där kom till uttryck har varit grundläggande för den lagstiftning som följde. krävs ett särskilt tillstånd även för byggande i ren glesbygd. Rätten att bygga kan därmed sägas vara upphävd. Inskränkningar i själva markäganderätten eller rådigheten däröver föranleder inte längre rätt till full ersättning för lidna förluster. Lagarna har undan för undan ökat myndigheternas befogenheter och begränsat ersättningsrätten för av det allmänna ianspråktagen mark och för förbud mot byggande eller andra rådighetsinskränkningar. Ändringarna i expropriationslagen, strandlagen, naturskyddslagen, jordförvärvslagen, skogsvårdslagen är bara några exempel på detta. ringar i lagarna i frihetsinskränkande syfte har motiverats av tidigare gjorda Mot. 1985/86 ändringar i annan lagstiftning. På detta sätt har steg för steg socialdemokra- K.219 terna flyttat fram sina positioner i socialistisk riktning. Det senaste årets exempel på socialistiska framstötar är att ett stort antal fiskerättsinnehavare på främst har fråntagits Fiskerätten utan att någon ersättning för detta har givits. Enligt vår mening bör beslutet upphävas. Inlösen av berörda fiskerättsinnehavares fiskerätter skulle bli utomordentligt dyr för staten utan att för den skull avgörande fördelar vinns för den fiskande allmänheten. Motsvarande tillgång till fiskevatten för allmänhetens behov kan enligt vår mening uppnås genom en intensifierad fiskevårdsområdesbildning. Förslaget till ny plan- och bygglag (PBL) kommer att ytterligare minska de enskilda människornas möjligheter att nyttja sin mark. PBL har ett klart funktionssocialistiskt innehåll. Rätten att bygga på sin mark skall tidsbegränsas. kan byggrätten vara upphävd. Om man av en eller annan anledning inte hunnit bygga under tid är detta, enligt förslaget, skäl nog för att kommunen skall få expropriera marken. Merkostnader på för att bevara byggnader av kommunalkulturellt värde skall accepteras av fastighetsägaren utan att någon som helst ersättning utgår. Intrång av miljöskäl skall tålas av markägare av fastighetens värde. Det kan snabbt bli fråga om mycket stora belopp. I motion 1985/86:66 avvisade moderata samlingspartiet förslaget till PBL. Naturligtvis måste stat och kommun ges möjligheter att få tillgång till den mark som behövs för t. ex. rekreationsändamål. Orättvisan i att låta ett antal människor få disponera andras egendom utan att ägarna ersätts för detta är dessutom uppenbar. Utgångspunkten för ett sådant förfogande måste vara att den drabbade markägaren hålls skadelös. Realisationsvinstbeskattningen gör dessutom ofta att ersättningen blir illusorisk. Även detta måste vägas in vid bedömningar om ersättningsbeloppens storlek. Ett bättre skydd för egendomsrätten behövs i . I vår partimotion 1985/86:K207 föreslår vi därför att den skall skyddas i grundlag. Det är också troligt att svensk lagstiftning i vissa fall inte står i överensstämmelse med om de mänskliga rättigheterna inom detta område. har redan en gång blivit dömd för brott mot konventionen och fått betala stora skadestånd till fastighetsägare som blivit felaktigt behandlade. Som en av undertecknarna av konventionen måste ändra sin lagstiftning så att överensstämmelse med uppnås. Hela det lagkomplex som reglerar ägandet måste ses över i syfte att stärka det enskilda intresset. Med anledning av vad som anförts i motionen hemställs [1. att beslutar att upphäva lagen (1985:138) Lagen om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske1,] 10 1 1985/86 :Jo420 2. att hos regeringen begär översyn med den i motionen Mot. föreslagna inriktningen av de viktigare lagar som reglerar ägande- K.219 (m) () () () () () fm) ()