mot · GA02ju629 · 1986-01-01 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ju629 m. fl. (vpk) Åtgärder mot kvinnomisshandel Kvinnomisshandelns omfattning och dess dramatiska påverkan av kvinnors livsvillkor blir allt tydligare i vårt samhälle. Hammarmordet i och publiceringen av flera grava fall av kvinnomisshandel belyser den allvarliga problematiken med ny intensitet. markerade behovet av samhällsåtgärder i sin utredning Kvinnomisshandel - kartläggning och överväganden, Ds S 1983:2. Utredningen konstaterar inledningsvis att existerande kunskap på området är tämligen bristfällig. Av den kartläggning av kvinnomisshandel som genomförts framgår dock bland annat att: * Kvinnor är den största offerkategorin i mord- och dråpstatistiken. * Rättsstatistiken visar att en kvinna misshandlas till döds och att drygt 20 kvinnor utsätts för någon form av misshandel . * Beaktas också mörkertalet för våldsbrottslighet mot kvinnor är den sannolika siffran 300 000 brott . * av de kvinnor som lagts in på vid kirurg- och öronkliniken hade fått sina skador på grund av misshandel. Utredningen fäster också uppmärksamheten på den samhälleliga bakgrunden till kvinnomisshandeln. har en livlig debatt förts beträffande jämställdheten mellan kvinnor och män. I synnerhet kvinnans ställning har diskuterats och kvinnoorganisationerna har fört en aktiv kamp för att förbättra kvinnans villkor. En rad åtgärder för att stärka kvinnans ställning har också vidtagits. är dock ojämlikheten mellan kvinnor och män i hemmet, i arbetslivet, i beslutande församlingar etc. mycket stor. Kvinnor har betydligt mindre formell makt än män. Utredningen berör även strukturomvandlingens negativa inverkan i form av att kvinnor mister sina rötter. Förutom de aspekter som utredningen behandlar måste det också uppmärksammas att kvinnors traditionella sätt att organisera sig har gått förlorat i denna process och att det inte ersätts i de nya strukturerna. Allt detta bidrar till vad kvinnoforskare benämnt kvinnans osynliggörande och underordning inom det offentliga patriarkatet. I den konkreta misshandelssituationen visar sig detta i att kvinnan oftast har ett mycket dåligt självförtroende och att mannen vid kvinnans försök till ökad självständighet känner sin makt hotad. Enligt utredningen tycks alkohol spela en mindre roll än vad man tidigare uppfattat. Enligt norska och svenska erfarenheter förekommer berusning vid av våldstillfällena. Utredningens kartläggning har bidragit till dokumenteringen av ett stort och allvarligt samhällsproblem som , sjukvården och rättsväsendet har ett främsta ansvar för att lösa. I nr 23, 1985, redovisas också väsentligt material under artikelrubriken ett dolt problem - Utmaning för sjukvård, socialtjänst och polisväsende. Där uppges att var 100:e kvinna i är utsatt för misshandel - mest utsatta är kvinnor med små barn. Kvinnomisshandel ingår ofta som en del av ett familjevåld. Det förekommer också att barnen är offer för misshandel - och det är vanligt att de är eller tvingas vara åskådare till det våld som mannen utövar mot kvinnan. Artikeln i återger erfarenheterna av det s.k. . De dokumenterade uppgifterna stämmer väl med vad som varit kända tendenser: * I av fallen förövades misshandeln av make, f. d. make eller sammanboende med kvinnan * I av fallen gällde det upprepad misshandel * Hälften av kvinnorna hade hemmavarande barn och i ett flertal fall hade barnen bevittnat misshandeln av modern * I av fallen hade också barnen blivit utsatta för misshandel * av kvinnorna övervägde självmord som en utväg ur problematiken * I av misshandelstillfällena var mannen alkoholpåverkad. (Procenttalet här är mycket högt i jämförelse med andra undersökningar. En trolig förklaring till detta är att den berusade mannen tillfogar kvinnan allvarligare fysiska skador. Det finns många uppgifter om att den nyktre misshandlaren kan tillfoga kvinnan väl så stort lidande men gör det mer taktiskt så att spåren av misshandeln skall vara svårare att upptäcka.) Slutsatserna av är bl. a. följande: Uppmärksamheten på misshandelsproblematiken måste skärpas inom sjukvården så att vi upptäcker de misshandlade kvinnorna då de söker på grund av skador eller psykiska besvär som uppkommit i samband med misshandel. Vi måste överväga att lägga in den misshandlade kvinnan på sjukhus på socialmedicinsk indikation för att få möjlighet att påbörja ett konstruktivt behandlingsarbete. Att denna slutsats är mycket väsentlig kan ytterligare markeras av att studier i har visat att antalet upptäckta fall av kvinnomisshandel ökade då personalen blev mer uppmärksam och av att studier i visade en ökning av upptäckten av misshandel som skadeorsak från någon procent till . Sociala och sjukvårdande insatser viktiga Mot. Kompletterar vi detta med de generella insikter som framkommit om hur de misshandlade kvinnornas situation ofta ser ut, så blir vikten av sociala och sjukvårdande insatser ytterligare förstärkt. En vanlig tendens är att familjen där misshandeln förekommer lever socialt isolerad, vilket bl.a. innebär att kvinnan har små möjligheter att diskutera eller rådgöra med andra om sin situation. Ofta upplevs dessutom misshandeln som så kränkande att den är svår att berätta om. Kvinnan kan vara påverkad av mannen att tro att misshandeln varit berättigad, att det varit hennes fel att han slog. Den sociala isoleringen kan också ses som en följd av misshandeln. Mannen bevakar kvinnans kontaktmöjligheter av rädsla för att hon skulle kunna berätta för mycket. Kvinnans energi kan bindas upp av att klara svåra situationer i relationen, resp. av att efter en krisperiod försöka bygga upp relationen till mannen igen. Relationen kan kräva allt, med följd att något utrymme för att upprätthålla andra djupare kontakter knappast finns. För att kvinnan då skall ha någon reell möjlighet att tänka igenom sin situation, till att fundera över alternativa livsformer, så krävs det att hon får leva i fred, utan mannens påverkan. Sjukvården har en unik möjlighet att erbjuda detta - och detta just i de mest akuta krissituationerna för de misshandlade kvinnorna. Det är också betydelsefullt att notera sjukvårdens möjlighet att upptäcka och dokumentera kvinnomisshandel som en betydelsefull länk till vidare insatser från socialvården och från rättsväsendets sida. Rättsintygen spelar ofta en avgörande roll som bevisning i rättegångarna angående kvinnomisshandel. Kvinnans och mannens uppgifter står mot varann och vittnesbevisning är sällsynt på grund av att misshandeln oftast sker inom hemmet. Den aspekten har också belysts i artikeln i : För att man skall kunna beivra fall av kvinnomisshandel och våldsbrottslighet är den medicinska dokumentationen och bedömningen av skadorna av avgörande betydelse. Rättsintygets uppgift som bevismaterial ställer stora krav på utformning. Skadorna skall vara så fullständigt beskrivna att de utifrån intyget skall kunna rekonstrueras exempelvis på en docka i rättssalen. Förutom en beskrivning av skadorna och vårdförloppet skall intyget också innehålla en bedömning av skadorna, hur de har uppkommit, om skadorna varit livshotande och om de kommer att leda till bestående men. Sjukvårdens och därmed landstingens ansvar för att upptäcka och beivra kvinnomisshandel är alltså tungt. Motiven för att ta detta ansvar på mycket stort allvar kan vara flera och samverkande: * Kvinnoliv kan räddas * Kvinnors och barns livsvillkor kan påverkas till det bättre på ett avgörande sätt * En förebyggande verksamhet på denna dolda sektor kommer också att kunna bespara sjukvården från insatser orsakade av ett fortsatt upptrappat våld inom familjen Enskilda anställda inom sjukvården gör viktiga insatser, men allvarliga miss- Mot. tag på grund av okunnighet begås också. Vi menar att det är viktigt att åtgär- Ju629 derna mot kvinnomisshandel, vården av de misshandlade och de som misshandlar förstärks betydligt och blir mer enhetlig över hela landet. bör därför få i uppdrag att utarbeta riktlinjer för hur misshandlade kvinnor skall behandlas. Det är långtifrån tillräckligt med enbart medicinsk behandling av misshandlade kvinnor. Dessa kvinnor behöver särskild förståelse och hjälp med att ta sig ur sin situation. Även den som misshandlar kan behöva hjälp för att göra upp med sitt våldsamma beteende. Utbildningen inom detta område behöver därför förstärkas. De som är anställda på akutmottagningar, vårdavdelningar, socialbyråer m.m. bör därför erbjudas utbildning i hur man bäst hjälper misshandlade kvinnor och barn och deras misshandlare. Det är självklart att problematiken kring familjevåld också skall ingå som en viktig del i utbildningen till läkare, vårdoch sociala yrken. Ett flertal undersökningar visar att män som börjat misshandla kvinnor oftast upprepar detta beteende mot en kvinna eller mot flera kvinnor i olika relationer. Det är också konstaterat att dessa män ofta har mycket svag självkänsla, är rädda och har lätt för att känna sig hotade. I många fall borde samtalsterapi ingå i påföljden för kvinnomisshandlare som dömts i rättegång. Det finns uppgifter på att minst tusen kvinnor i lever i ständig flykt från sina misshandlande män. Det är alltså inte nog med att de blivit slagna, förnedrade och berövats sitt självförtroende. De tvingas också att ständigt leva i skräck för att bli upptäckta och slagna igen. Även om lagstiftning aldrig helt kan skydda en kvinna eller ersätta ett socialt skyddsnät, kan t. ex. fängelsestraff för den som i strid mot domstolsbeslut besöker en person som han tidigare misshandlat fylla en avskräckande funktion. Vi anser därför att det är väl befogat med lagstiftning om besöksförbud i sådana fall. Frågan om kvinnohusens betydelse tar vi upp i en annan motion. Här vill vi begränsa oss till ett viktigt krav när det gäller dessa oaser för misshandlade kvinnor. Det har hänt att män med våld försökt ta sig in i kvinnohus där misshandlade kvinnor tillfälligt funnit en . Vi anser att detta måste betecknas som ett särskilt allvarligt övergrepp. Åtminstone i kvinnohusen bör det råda kvinnofrid. Ett annat krav, som vi fört fram tidigare, är rätt till eget juridiskt biträde i samband med förundersökning och rättegång i kvinnomisshandelsmål. Med hänsyn till offrets utsatta och känsliga position i sådana rättegångar är det stöd som ett juridiskt biträde kan ge oumbärligt. Med anledning av det anförda hemställs [att hos regeringen begär att får i uppdrag att utarbeta riktlinjer till landstingen om hur vård av misshandlade kvinnor skall bedrivas,1] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av utbildning i familjevårdsproblematik både för nu anställda och de som kommer att jobba på akutmottagningar, vårdavdelningar, socialbyråer m. m.,1] 1. att som sin mening ger regeringen till känna att samtalsterapi bör ingå i påföljden för kvinnomisshandelsbrott, 2. att hos regeringen begär förslag till hur kvinnohusen kan ges ett särskilt skydd, 3. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning som ger misshandlade kvinnor skydd mot nya övergrepp genom besöksförbud m. m., 4. att hos regeringen begär förslag om rätt för misshandlade kvinnor att få eget juridiskt biträde i samband med förundersökning, rättegång m. m. (vpk) (vpk) 1 1986/87: So236.