mot · G902Sf210 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf210 () Kvittningsrätt vid beräkning av pensionsgrundande inkomst var det tillåtet att vid beräkning av pensionsgrundande inkomst och därmed underlaget för socialavgifter kvitta underskott i en rörelse eller i en jordbruksfastighet mot överskott i annan förvärvskälla inom nämnda inkomstslag. Fr. o. m. 1982 är denna kvittningsrätt slopad, vilket för mindre företagare eller jordbrukare kan få kännbara konsekvenser genom att de, om de har en verksamhet med överskott och en med underskott, kan komma att i förhållande till sin verkliga inkomst - skillnaden mellan överskottet och underskottet - bli debiterade mycket höga egenavgifter. Hur det nuvarande systemet kan drabba en småföretagare som kämpar för att bygga upp och vidmakthålla två olika rörelser visar följande autentiska exempel gällande . En person boende i en glesbygd driver tillsammans med sin hustru en taxirörelse men har dessutom en liten snickeriverkstad på sin jordbruksfastighet för att makarna skall ha full sysselsättning. Nettointäkten av taxirörelsen efter avsättning av egenavgifter uppgick till . Denna nettointäkt ledde till debitering av . Eftersom snickeriverkstaden var under uppbyggnad och han därigenom ej heller hann med att avverka skog på sin jordbruksfastighet fick han underskott på dessa verksamheter med . Eftersom kvittningsförbud gäller för beräkning av socialavgifter minskade detta underskott inte på något sätt hans egenavgifter, vilket ledde till att han på en nettoinkomst (överskott minus underskott) på . fick förutom viss skatt betala nämnda . i egenavgifter, alltså betydligt mer än hela nettoinkomsten. Detta är ett exempel. Många andra finns säkert som kanske t. o. m. visar ännu märkligare resultat för småföretagare med flera verksamheter. Att driva flera verksamheter kan i en glesbygd, som nämnda exempel kommer ifrån, men även i många andra situationer, vara nödvändigt för en småföretagare och vara helt acceptabelt. Likaså måste det vara helt acceptabelt att verksamheter vissa år - och speciellt under uppbyggnadsskeden men även vid motgångar av olika slag - kan leda till underskott. För att här avsedda mindre företagare inte skall drabbas av oskäliga egenavgifter som kan bli mycket ekonomiskt kännbara för dem det gäller bör kvittningsrätten återinföras. Det är att märka att gällande regler leder till stora skillnader i socialavgifter för en småföretagare om han kan driva verksamheten inom det som redovisas som en rörelse eller ett jordbruksföretag inom vilket över- och underskott på olika verksamheter automatiskt kvittas jämfört med om han måste formellt Mot. ha verksamheten uppdelad på två eller flera rörelser eller jordbruksföretag. Utskottsmajoritetens avslagsmotivering senast i SfU 1984/85:2 "att det inte kan godtas att en försäkrads framtida pension skulle kunna begränsas genom möjligheterna till kvittning vid beräkning av pensionsgrundande inkomst är anmärkningsvärd om man tar hänsyn till vilka dyra ATP-poäng det i sådana fall blir för en småföretagare som får höga egenavgifter på grund av kvittningsförbudet. I det nämnda exemplet fick han . i pensionsgrundande inkomst, vilket bör ha gett 1,14 ATP-poäng för året. Denna lilla ATP-poäng kostade honom egentligen nämnda , alltså nära . per poäng, medan en normal avgift till enbart ATP vid en medelinkomst motsvarande 3,25 ATP-poäng skulle ha uppgått till endast . Den stora differensen i exemplet är dels ett resultat av att ATP-avgift uttas även på den inkomstdel som motsvarar första basbeloppet och som inte ger någon ATP-poäng, dels ett resultat av kvittningsförbudet. Den förstnämnda orättvisan om bristande överensstämmelse mellan förmån och avgift till ATP för företagare med små inkomster har jag tagit upp i motion 1985/86:Sf203. Det senare problemet anser jag att man skall komma till rätta med genom att underskott i förvärvskälla inom rörelse och jordbruk skall få kvittas fullt ut mot överskott i annan förvärvskälla inom något av dessa inkomstslag vid beräkning av pensionsgrundande inkomst. Att begränsa kvittningsrätten till kvittning av underskott i rörelse mot överskott i just rörelse och motsvarande inom jordbruk torde knappast vara motiverat utan kvittning bör även få ske mellan rörelse och jordbruk, eftersom det kan finnas starka skäl för den som driver ett mindre jordbruk att dessutom driva en verksamhet i form av rörelse för att få tillfredsställande sysselsättning och ekonomi för familjen. Med hänsyn till att kvittningsförbudet vid beräkning av pensionsgrundande inkomst och därmed socialavgifter kan ge mycket orättvisa och ekonomiskt kännbara resultat för berörda småföretagare bör alltså kvittningsrätt enligt förslaget ovan införas, vilket regeringen bör framlägga förslag om och vilket bör ge regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om införande av kvittningsrätt mellan förvärvskällor vid beräkning av pensionsgrundande inkomst.