mot · G902A605 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: A605 m. fl. (m) Jämställdhetsfrågor Jämställdhet är en fråga om demokrati och människors värde. Tron på individens förmåga och vilja att ta ansvar förutsätter respekt för människovärdet. Härav följer jämställdhet mellan män och kvinnor inom alla områden. I ett jämställt samhälle gäller samma villkor och möjligheter för aila människor oavsett kön. Jämställdhet är eftersträvansvärt av olika skäl. Det främsta skälet är naturligtvis att alla människor, oavsett kön, skall ha möjlighet att utvecklas och forma sitt liv efter sina egna önskemål och förutsättningar. Ingen individ skall behöva känna att hennes möjligheter och villkor styrs av vilket kön hon tillhör. Jämställdhet gagnar också samhället i stort. Bara om vi tillvaratar alla individers intressen, erfarenheter och kunskaper utnyttjar vi landets mänskliga resurser maximalt. För att jämställdhet skall uppnås måste grundläggande attityder och värderingar förändras. Det är viktigt att den förändring i attityder som sker vilar på en stabil grund. Det är inte i första hand lagstiftningen och den offentliga styrningen som skall ge resultat, i stället det att jämställdhetsambitionen får en given och naturlig plats på alla nivåer i samhället. Jämställdhetskravet får ej drivas så ensidigt att det i realiteten blir staten och politikerna som anger innehållet. Resultatet kan då bli en missriktad jämställdhet, som endast ser till den formella delen och bortser från att det finns olikheter mellan individer. Möjligheten att välja mellan olika alternativ begränsas och människor förhindras att själva påverka sin tillvaro. Med utgångspunkt i dessa synpunkter är vi kritiska mot den inledande meningen i budgetpropositionens avsnitt om jämställdhet mellan kvinnor och män, där det står: En viktig förutsättning för jämställdhet mellan kvinnor och män är ekonomiskt oberoende byggt på ett eget förvärvsarbete. Med denna terminologi har människovärdet reducerats till en fråga om pengar. I detta uttryck ligger den nedvärdering av kvinnors traditionella arbete i hemmet som har styrt politiska beslut och som har motarbetat jämlikhetssträvandena. Det är endast arbetsprestationer utanför hemmet som räknas, även om det är samma arbetsuppgifter som utförs, t. ex. skötsel av barn. Det krävs självkänsla och trygghet för att våga 1985/86 A605608 någonting nytt och pröva något annat. Kvinnors självkänsla och tro på sig Mot. 1985/86 själva måste stärkas. Möjligheten att arbeta hemma med sina barn måste finnas i samma utsträckning för män som för kvinnor. Det är alltså inte en förutsättning för jämställdhet att både man och kvinna arbetar utanför hemmet. Jämställdhet innebär valfrihet för individen och familjen. Den valfriheten försvinner om förutsättningarna för jämställdhet ensidigt definieras som en plånboksfråga. Staten favoriserar t. ex. genom skattesystemets utformning och genom stödet till barnomsorgen m. m. vuxna som arbetar utanför hemmet. Familjer är olika. Behov och önskemål växlar över tiden och mellan familjer. Det är inte något tecken på bristande jämställdhet om en kvinna väljer att stanna hemma för att själv fostra och sköta barnen i stället för att låta någon annan göra det. Andra kvinnor kan välja att arbeta utanför hemmet och familjen finnér andra lösningar när det gäller barnomsorg. Trots den av regeringen redovisade attityden till jämställdhet försvåras möjligheterna att arbeta utanför hemmet för många genom att barnomsorgen i huvudsak enbart bedrivs i offentlig regi. Enskilda initiativ med alternativa lösningar som är anpassade till de enskilda familjernas behov kan inte utvecklas på grund av statsbidragssystemet, som ensidigt prioriterar barnomsorg i regi. Om samhället nedvärderar omsorg om egna barn lär det inte bli möjligt att skapa den respekt för hemarbetet som krävs för att männen skall ta på sig sin del av ansvaret för hem och barn. Kvinnors möjligheter att hävda sig på arbetsmarknaden beror på en likvärdig värdering av kvinnors och mäns arbetsinsatser. Respekt för kvinnors traditionella arbetsuppgifter är en förutsättning för att kvinnor skall få uppskattning på arbetsmarknaden såväl från sig själva och varandra som från männen. Då kan kvinnors arbetsuppgifter komma att eftertraktas av män som är låsta i sina traditionella yrkesroller och kvinnor våga söka sig till för dem ovanligare arbetsuppgifter. Trots att har kommit långt när det gäller lagstiftning och andra regleringar som syftar till ökad jämställdhet har vi inte uppnått särskilt goda resultat när det gäller verklig jämställdhet på arbetsmarknaden. Då det gäller kvinnors karriärmöjligheter har andra länder, som t. ex. , och även , nått betydligt längre. Andelen kvinnliga chefer och befattningar på mellannivå är där större än i vårt land. Vi vet att de flesta flickor endast väljer mellan ett trettiotal yrken, medan pojkar väljer mellan ca 300. Orsakerna till detta står huvudsakligen att finna i uppfostran, traditioner och påverkan från t. ex. skolan. De attitydförändringar som måste till stånd för att bredda flickors yrkesval tar att genomföra. Det är givetvis önskvärt att påskynda denna utveckling. Detta kan ske genom ökade arbetsinsatser när det gäller att informera om och stimulera till icke-tiaditionella yrkesval. Detta bör ske som ett naturligt led i allt arbete med barn och ungdom. En annan möjlig orsak till att det är svårt att rekrytera kvinnor till traditionellt manliga arbetsuppgifter är att de är medvetna om det stora gapet mellan den jämställdhet som arbetsmarknadens parter ofta vill göra 2 gällande råder på arbetsplatser och verkligheten. Många kvinnor inom Mot. näringsliv och offentlig sektor fullgör arbetsuppgifter som, om de i stället A605 varit män, skulle ha givit dem både högre lön och högre status. Det är nödvändigt med en attitydförändring både från arbetsgivares och fackföreningars sida. Även om kvinnor ofta i lägre grad framhåller sina förtjänster skall de inte förbigås vid befordringar och löneförhandlingar. I propositionen föreslås att en särskild utredare skall komma med förslag till åtgärder för att öka kvinnorepresentationen i rådgivande, utredande och beslutande organ. Vi vill avråda från lagstiftning eller förordningar för att tvinga fram fler kvinnor på sådana poster. Det kan inte gynna kvinnor att ge spridning åt uppfattningen att de inte kan hävda sig utan stöd i lag. Det är nedvärderande för det stora antal kvinnor som av egen kraft skaffat sig en position. Även dessa kan komma att misstänkas för att ha prioriterats på grund av sitt kön snarare än sin kompetens. För att öka kvinnorepresentationen i olika församlingar måste arbetet bedrivas inom de organisationer som väljer representanterna. En attitydförändring måste ske hos både män och kvinnor i synen på sig själva och varandra. Jämställdhetsarbetet måste börja i hemmet och fortsätta i skolan. Det måste bedrivas i organisationer i hela samhället. Det vilar ett ansvar på varje man och kvinna att i all verksamhet utgå ifrån att bägge har samma möjligheter och känner samma skyldigheter. Regeringen föreslår fortsatt satsning på projektverksamhet för att förbättra kvinnans villkor i arbetslivet. , liksom tidigare, går vi emot att dessa projekt finansieras med statliga medel. Jämställdhetsarbetet bör bedrivas inom ramen för den ordinarie verksamheten. Varje arbetsgivare och organisation har ett moraliskt ansvar att inom sitt område vidta åtgärder som främjar jämställdheten. Jämlikhetssträvandena får ej bli så beroende av statsbidrag att de avstannar om sådant stöd uteblir. I det läget har idéerna inte någon förankring i folkdjupet och kommer inte heller att utgöra någon bestående del av samhällets värderingar. Vi avvisar av den anledningen anslaget till projektverksamhet som anvisas för /87. Vi avvisar också det särskilda bidraget till kvinnoorganisationers centrala verksamhet. Bidraget går i huvudsak till de politiska kvinnoorganisationerna, som redan har anslag från moderpartiet. Projektbidrag styr organisationernas verksamhet alltför mycket och bör därför omformas till ett generellt bidrag till de opolitiska organisationerna. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förutsättningarna för jämställdhet, 2. att beslutar att avslå regeringens förslag att till särskilda jämställdhetsåtgärder för /87 anvisa ett reservationsanslag av , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om statsbidrag till jämställdhetsåtgärder, 3 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som Mot. 1985/86 i motionen anförts om statsbidrag till kvinnoorganisationernas cen- A605 5. att avslår regeringens förslag att till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet för /87 anvisa ett reservationsanslag av . Per () () () ()