mot · G902A472 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: A472 Ny inriktning på regionalpolitiken har sysselsättningssituationen varit bekymmersam i de s. k. glesbygdslänen. Den stora flyttlassvågen som pågick ledde till övergivna gårdar, sned befolkningssammansättning och minskat underlag för kommersiell och offentlig service. Dessutom har vi skördat sociala problem av den koncentrationspolitik som fördes. Efter att 1960-talsvågen ebbat ut något har flyttlassen åter börjat rulla i en allt snabbare takt från glesbygdsområden och de s.k. skogslänen mot storstadsområden. Det är främst som har fått ta emot flyttlassen. visar att har skogslänen minskat med närmare 16000 personer medan har ökat med ca 34000 personer. Förutom den katastrof denna utveckling innebär för byar och samhällen i glesbygden skapas stora problem i storstäderna. Miljöföroreningar, bostadsbrist, sociala problem, ökad arbetslöshet drabbar och andra koncentrationsorter. En regionalpolitik byggd på en kristdemokratisk samhällssyn kännetecknas av en rättvis fördelning av välfärden i socialt, ekonomiskt och kulturellt avseende. Regionalpolitiken måste mer än bedömas utifrån dess sociala följder. Folkmängden i landets större tätorter bör minskas och bosättning i glesbygd stimuleras. Samhället måste aktivt verka för ett decentraliserat och differentierat näringsliv. Därmed minskas riskerna för en ensidig näringslivsstruktur med mindre känslighet för konjunktursvängningar som följd. Målsättningen måste vara att varje kommun blir ett fungerande samhälle där människor kan få sina behov av arbete och service tillgodosedda. Det är viktigt att regionalpolitiska aspekter läggs på alla politiska beslut och i all samhällsplanering. De regionalpolitiska målen nås genom en kombination av olika åtgärder: utbyggnad av samhällsfunktioner, näringslivsinsatser, regionalpolitiskt stöd, väl utbyggda och fungerande kommunikationer och särskilda glesbygdsåtgärder. 1985/86 A472 Under den högkonjunktur vi upplevt har de nya arbetstillfällena skapats i storstadsregionerna. Tillväxten inom datateknikbranschen har koncentrerats i huvudsak till bl. a. beroende på närheten till service och andra företag inom branschen, samt på grund av att kapaciteten för datakommunikation är god i storstadsområdena då utbyggnaden av telenätet koncentrerats till dessa regioner. Eftersom datatekniken går att lokalisera i hela landet och inte är beroende av avstånd på samma sätt som den tyngre industrin måste en politik bedrivas som möjliggör spridning av den datatekniska verksamheten. Därför krävs det kraftiga satsningar på utbyggnad av telenätet för dataöverföring samt en taxekonstruktion som utjämnar avstånden. De norra delarna av landet och Bergslagsregionens teleområden måste ges en positiv särbehandling så att de delarna av landet inte kommer på efterkälken när det gäller datatekniken, utan kan vara med och konkurrera om nya arbetstillfällen som skapas inom denna bransch. Ett väl utbyggt system för dataöverföring är också nödvändigt för all övrig industri då alltmer av kommunikationerna sker via datatekniken. måste med anledning av detta underställas övergripande regionalpolitiska målsättningar. Kds menar att taxorna för teletrafiken måste förändras så att taxorna i mindre utsträckning påverkas av avstånden än vad fallet är . Den misslyckade regionalpolitik regeringen bedrivit kräver nu en aktivare politik med både ökade satsningar på selektiva åtgärder och nya generella metoder. Den socialdemokratiska regionalpolitiken har i stort koncentrerats kring selektiva åtgärder. Detta har visat sig inte vara tillräckligt. Ett nytt företagsvänligare klimat där speciellt småföretagen ges gynnsamma villkor är nödvändigt. Åtgärder som krävs är byråkratiska förenklingar, skatte- och avgiftssänkningar, ökad småföretagarutbildning och en ny anda i företags- och regionalpolitiken. I en separat motion utvecklas Kds syn på småföretagsamheten. För att inleda en ny anda i företagspolitiken och regionalpolitiken krävs också att de kollektiva löntagarfonderna avskaffas. Därmed kan grunden läggas till ökat politiskt samförstånd och samarbete i näringspolitiken. Dessutom innebär löntagarfonderna att resurser tas från småföretagare och investeras i storföretagen i koncentrationsområdena. Yrkanden angående löntagarfonderna framförs i separat motion. I en särskild motion föreslås att bensinskatten sänks med förslagsvis /l i stödområde A, /l i stödområde B och /l i stödområde C. Därmed skulle glesbygdsbefolkningen bättre kompenseras för de längre avstånd som råder än vad nuvarande bilskattedifferentiering innebär. Eftersom bilskattesänkningen enbart inriktar sig på privatpersoner medför en bensinskattesänkning också en kompensation till näringslivet i glesbygden för de ökade transportkostnader de har jämfört med de större tätorterna. Kds föreslår, vilket också framförts i en särskild motion, att beloppet för skattefria inkomster av bär- och svampplockning skall höjas från nuvaran- Mot. Detta för att ge befolkningen i skogslänen bättre A472 möjligheter till extra inkomster som naturresurser därmed i större utsträckning tas till vara. Bär- och svampplockning kan för människor i glesbygden innebära ett nödvändigt ekonomiskt tillskott för att över huvud taget kunna bo kvar. Trots att det finns stora tillgångar på naturresurser i län som , och är arbetslösheten hög i dessa län. Staten satsar därför stora belopp i regionalpolitiskt stöd. Det naturliga borde vara att resursrika län själva fick möjlighet att klara sina arbetsmarknadsproblem genom den avkastning utnyttjande av resp. läns naturtillgångar ger. Kds föreslår därför att en återbäring av elskatten med /kWh införs. Denna återbäring skulle vara en värdefull stimulans för de vattenkraftproducerande länen. Skatteåterbäringen bör användas för att investera i alternativa inhemska energikällor, och kunna bidra till att sysselsättningsskapande och näringslivsbefrämjande åtgärder i allmänhet vidtas. För del skulle 'återbäringen ge 110 milj. kr./år och för del runt 160 milj. kr./år. Utvecklingsfonderna borde kunna administrera denna skatteåterbäring. Yrkande om detta framförs i en särskild motion. Regionalpolitiska utredningen (SOU 1984:74) förordar i sitt betänkande en sänkning av socialavgifterna för att öka företagens konkurrenskraft i stödområde A. Detta förkastades dock av regeringen i proposition 1984/85: Kds delar den principiella syn regionalpolitiska utredningen hade om behovet av sänkta kostnader för näringslivet i stödområdena. har sänkta socialavgifter . Utöver den allmänna nedsättningen utgår ett särskilt bidrag till att täcka kostnader för socialavgifter med /år för varje helårsarbetande som ett företag ökar sin personalstyrka med netto. som samtliga kommuner i erhållit sänkta arbetsgivaravgifter är de oförändrade i övriga stödområdeskommuner. kommun i exempelvis, som tillhör stödområde A, får därmed en sämre konkurrenssituation mot kommun i . Dessutom innebär nuvarande system att den inomregionala obalansen i förstärks i och med att kustkommunerna får samma fördelar som inlandskommunerna. Kds anser att arbetsgivaravgiften skall sänkas i samtliga kommuner i stödområde A och därefter successivt höjas i stödområde B och C för att nå upp till den ursprungliga nivån utanför stödområdena. Lämpligen borde även det särskilda bidraget för socialavgifter för varje helårsarbetande som ett företag netto ökar sin personalstyrka med differentieras på ett liknande sätt som differentieringen av socialavgifterna. Ovanstående förändring innebär dels en omfördelning av socialavgiftsreduceringen i från de större kustkommunerna till de mindre inlandskommunerna i och , dels en utökning av det område som skall erhålla sänkta social Ersättning för nedsättning av socialavgifter, ca 150 milj. kr., Mot. anslås utöver regeringens ram för att finansiera ovanstående differentie- A472 ring av de sociala avgifterna. fördes en intensiv debatt om utlokalisering av statliga verk och myndigheter från . En del utlokaliseringar gjordes också. Erfarenheterna av dessa åtgärder visade på en hel del negativa effekter vilket talar mot att någon medveten utlokaliseringspolitik bör föras. Däremot är det mycket viktigt att nya statliga verk och myndigheter förläggs ute i landet och inte koncentreras till . Lokaliseringen av , kemikalieinspektionen, centrala kansli m.fl. till visar att regeringen inte lägger tillräckligt stor vikt vid behovet av decentralisering. Det är dessutom mycket angeläget att funktioner på statlig och regional nivå decentraliseras ut på läns- och lokal nivå. beslut om lokalisering och decentralisering av verksamhet utanför måste fullföljas. De små högskolornas roll i sina resp. regioner är mycket viktig. Därför är det angeläget att dessa ges en rimlig situation att verka i. Ett sätt att främja utbildningsmöjligheterna vid de små högskolorna är att öka möjligheterna till distansundervisning. De små högskolornas roll för kunskapsspridning och stöd för det lokala näringslivet måste uppmärksammas i större utsträckning. Vid inrättande av nya utbildningar och vid omflyttningar av befintliga linjer bör de regionala högskolornas situation speciellt beaktas. I glesbygdsområden är människor i större utsträckning beroende av den kommunala servicen än vad som är fallet i större tätorter. Därför är det kommunala skatteutjämningssystemet och utformningen av de statliga bidragen i övrigt utomordentligt viktiga för glesbygdskommunerna. Kommunalskatteutjämningssystemet måste därför utformas så att skillnaderna i befolkningsstruktur, arbetsmarknadssituation och skattekraft så långt som möjligt utjämnas. I samband med att regeringen längre fram i vår presenterar sitt förslag till förändringar av skatteutjämningssystemet kommer kds att presentera sina synpunkter på skatteutjämningssystemet. En väl fungerande barnomsorg är särskilt viktig i glesbygden. För att skapa valfrihet mellan olika barnomsorgsformer bör en vårdlön införas. En vårdlön är också en garanti för att människor oavsett bostadsort kan ta del av samhällets barnomsorg eftersom det är praktiskt och ekonomiskt omöjligt att bygga daghem på alla platser där barnfamiljer bor. Införandet av vårdlön skulle också ge många barnfamiljer ekonomiska möjligheter att bo kvar i en glesbygd trots brist på sysselsättning. I glesbygden är den öppna förskolan speciellt viktig, och ökade resurser måste därför satsas på sådan verksamhet, både i och organisationsregi. Ett stort problem vid rekrytering av personer till tjänster i glesbygdsom- 15 råden är möjligheterna att ordna arbete åt make/maka. Eftersom nuvaran- Mot. de skattesystem gör det mycket svårt att i en familj leva på en inkomst kan A472 den begränsade arbetsmarknaden i glesbygdsområden försvåra möjligheterna att få kvalificerade personer på ledande tjänster. Många tvingas också flytta från sysselsättningssvaga områden därför att bara ena parten i en familj har arbete. En tudelning av inkomsten vid beskattningen, innebärande att föräldrarnas totala inkomst tudelas så att de skattar för hälften vardera, innebär en skattelättnad och ekonomisk hjälp för barnfamiljer med en förvärvsarbetande. kan denna skattereform underlätta rekryteringen till och dämpa utflyttningen från glesbygdsområden. De nuvarande selektiva stödformerna måste givetvis också användas offensivt. Kds menar därför att ökade medel måste tillskjutas för vissa av anslagen till selektiva stödformer. För att inte försämra de regionala utvecklingsfondernas företagsservice och administration och för att bättre stödja och stimulera småföretagsamheten bör anslaget Småföretagarutveckling, B 12 ges de resurser statens industriverk äskar. Regeringens förslag att sänka anslaget, jämfört med föregående år, måste avvisas. Kds vill öka anslaget för detta ändamål med ytterligare 12,5 milj. kr., totalt 155750000 milj. kr. Länsstyrelsernas anslag för lokaliseringsbidrag, investeringsbidrag och glesbygdsstöd är stödformer som visat sig vara effektiva. Länsstyrelserna är också organ med god kännedom om sitt läns problem och förutsättningar som de har en välbehövlig överblick över länets totala situation vilket gör dem lämpliga att kanalisera en stor del av det regionalpolitiska stödet. De samlade äskandena från länsstyrelserna visar ett behov på nära 600 milj. kr., medan industriministern i sitt budgetförslag utgår från oförändrade anslag jämfört med /86, nämligen 488 milj. kr. för /87. Kds menar att ökade resurser måste tillföras länsstyrelserna. Bergslagsområdet måste också beaktas särskilt vid fördelningen av länsanslagen. Ytterligare 140 milj. kr. mer än regeringen till Regionala utvecklingsinsatser, C 4 är ett minimum för att stimulera investeringar och lokaliseringar i sysselsättningssvaga områden. Med anledning av ovanstående hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära förslag till sänkning av socialavgifterna i stödområdena i enlighet med vad som anförts i motionen och till C 6. Ersättning för nedsättning av socialavgifter anvisa ett förslagsanslag på , således en höjning med , 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till Mot. känna vad som i motionen anförs om att måste underord- A472 na sig de regionalpolitiska målen så att Bergslagsregionen och de norra landsdelarna ges en positiv särbehandling när det gäller utbyggnaden av telenätet, [3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförs i motionen om småföretagarutveckling och Utvecklingsfondens företagsservice och administration och till B 12. Småföretagsutveckling anvisa ett förslagsanslag om , således en höjning med ,1] 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförs i motionen om regionala utvecklingsinsatser och till C4. Regionala utvecklingsinsatser m. m. anvisa ett förslagsanslag på , således en höjning med . ' 1985/86: N308.