mot · G902ub521 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub521 och () Ämnet dramatik i universitetsutbildningen Ämnet dramatik har under de två senaste årtiondena introducerats inom hela det svenska utbildningsväsendet. Särskild vikt har lagts vid dramatisk verksamhet inom , där läroplanen i ämnet svenska förskriver följande för undervisningen på alla tre stadierna: Eleverna skall utveckla sin förmåga att leva sig in i andra människors situation, uppfatta deras syften samt anpassa språk och uppträdande till vad som krävs i olika sammanhang Dramatisk verksamhet skall ingå som en viktig del i arbetet. I improvisationer och rollspel skall eleverna leva sig in i och prova olika roller, situationer och sätt att handla. De skall i dramatisk form förmedla erfarenheter, idéer och åsikter till andra i syfte att informera och engagera. De skall uppmuntras till dramalek, rollspel och teater under skoldager. Men inte bara grundskollärare utan också fritidspedagoger, förskollärare och barnskötare förväntas arbeta med dramatik, och de får alla utbildning i ämnet. Vid fritidspedagogutbildningar, barnpedagogiska institutioner och vårdskolor liksom vid institutionerna för lärarutbildning undervisar man i dramatik, och särskild lärartjänster finns inrättade. Även inom fritidssektorn finns tjänster för dramapedagoger, ofta med kommunen som arbetsgivare. I gymnasieskolan förekommer dramatik som självständigt ämne på vissa linjer, och inrättades en teaterlinje vid några gymnasieskolor. Också vid folkhögskolor och på många andra håll undervisar man i dramatik. Behovet av lärare vid dessa olika utbildningar har främst tillgodosetts genom utbildning i dramatik vid universiteten. började undervisningen på och växte sedan ut till B- och C-nivå. Efterfrågan på utbildning har ständigt varit hög, och mycket snart hade alla universitet inrättat utbildning i ämnet. utbildades ca 400 elever i dramatik vid spärrade kurser som bara kunde ta emot en femtedel av de sökande. Till kurserna sökte sig bl. a. studerande med inriktning på yrken inom alla de nämnda områdena. Många redan yrkesverksamma kom också för att få fort- och vidareutbildning, inte minst lärare av alla kategorier. En av universitetens allra mest betydelsefulla uppgifter blev att utbilda utbildare i dramatik. började universiteten avveckla sina dramatikkurser trots kraftiga protester och trots att elevunderlaget var stort. Beslut om besparingar har inte sällan drabbat ämnen med kort akademisk tra dition, och hade utbildningen lagts ned vid universiteten i , Mot. 1 , och . Endast i ges alltjämt utbildning i Ub521 dramatik. Den abrupta avvecklingen av dramatikutbildningen vid svenska universitet är unik sedd i internationellt perspektiv. Visserligen har besparingar gjorts även på andra håll, men alltjämt finns Drama departement vid flertalet engelska universitet. I ett litet land som anser man sig ha råd med en femårig dramatikutbildning på sju platser i landet. I inrättades en professur i dramatik i . Att utbildning i dramatik numera ges endast vid har lett till en icke godtagbar brist på utbildningsplatser. Fort- och vidareutbildningen av vårdpersonal, lärare m. fl. har starkt försvårats i hela landet. Dramatiklärarnas utbildningsfråga är likaledes olöst. Det finns i denna situation en klar risk att lärare och lärareutbildare tvingas vända sig till andra utbildningsanordnare som inte har förutsättningar att ge en forskningsanknuten och vetenskapligt grundad utbildning. Kvaliteten på utbildningen skulle därmed hotas. Ansatser till en sådan utveckling har redan förmärkts. Behovet av utbildare i dramatik är alltjämt stort och växande. Frågan är hur det skall tillgodoses . I motion 1984/85:1351 diskuteras detta samt behovet av en översyn av dramatikämnets ställning vid universiteten. har i betänkandet 1984/85:30 svarat att en motsvarande översyn var under genomförande av UHÄ inom ramen för regeringens uppdrag att till ämbetet redovisa underlag m. m. för en förändrad planeringsordning för enstaka kurser. Utskottet hade också inhämtat att i genomförde en utredning i syfte att eventuellt på nytt ta upp utbildning i dramatik, såväl som reguljär utbildning upp till 40-poängsnivå som i form av uppdragsutbildning. Vi har erfarit att utredningen i har avslutats utan att något beslut fattats som att återuppta utbildningen i dramatik, vare sig som reguljär utbildning eller som uppdragsutbildning. Inte heller UHÄ:s översyn har enligt uppgift resulerat i någon förändring av den ovan beskrivna situationen. Mot denna bakgrund finner vi det än mer motiverat att en översyn av dramatikämnets ställning vid universiteten kommer till stånd. Det skulle visserligen kunna göras gällande att möjligheten av en nedskärning, som den ovan redovisade, är det pris man får betala för den decentraliserade beslutsordning som råder på högskolans område. Att exempelvis ämnen utan akademisk tradition drabbas hårdare än andra av krav på besparingar skulle därmed ligga i sakens natur. Ett sådant resonemang kan dock inte godtas. Det måste finnas möjligheter även inom ramen för en decentraliserad beslutsordning att tillgodose övergripande behov av olika slag. Att skapa sådana möjligheter är ytterst statsmakternas ansvar. Det måste sålunda finnas någon korrespondens mellan statsmakternas intentioner, sådana de kommer till uttryck i läroplaner för olika utbildningar, och samma statsmakters agerande när det gäller att tillgodose behovet av lärare till dessa utbildningar. I annat fall urholkas läroplanernas intentioner på ett allvarligt sätt. 1* 1985/86. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av dramatikämnets ställning vid universiteten. () (5) 1985/86 Ub521