mot · G902t280 · 1986-01-22 00:00:00 — 1985/86 :T280 m. fl. (m, fp, c) Färjetrafiken till Alla delar av landet bör ha tillgång till en god trafikförsörjning. Såväl godssom personbefordran måste ske på sådant sätt att en hög servicenivå uppnås så låga kostnader som möjligt. Ur transportsynpunkt intar en särställning eftersom fasta vägeller broförbindelse saknas. Det är därför särskilt viktigt att förbindelserna med ordnas på sådant sätt att rimliga hänsyn tas till kostnader och transportekonomi, men kanske främst till de boende på , passagerarnas service och snabbheten i person- och godsbefordran. Färjetrafiken är nu uppdelad på en nordlig och en sydlig linje till resp. och med högsäsongstrafik på och Grankullavik. Antalet passagerare uppgår till ca 850 000, varav på norra linjen 550 000 och på södra linjen 300 000. Under högsäsong reser ca 500 000 passagerare. Kapacitetsutnyttjandet är totalt och på södra linjen . Andra transportföretag anser ett kapacitetsutnyttjande om som tillfredsställande. För godstransporterna är den norra destinationsorten i huvudsak , och för den södra är det och kontintenten. har på regeringens uppdrag utrett Gotlandstrafikens framtida uppläggning. Regeringen vill att statens bidrag till Gotlandstrafiken kraftigt skall minska, vilket är ett vällovligt syfte. har funnit att det enda alternativ som på ett avgörande sätt reducerar statsbidraget är det s. k. bashamnsalternativet. Det innebär att endast skulle trafikeras under låg- och mellansäsong, medan även och skulle trafikeras under högsäsong. Sommartrafiken på har inte tagits upp. Vi anser att transportrådets förslag måste avvisas. Flera skäl talar emot en lösning av typ bashamnsalternativet: Längre och dyrare transporter för godsbefordran blir följden. Detta gäller såväl den nordliga som den sydliga linjen. Färskvarutransporterna från till blir ca längre än från . Ännu längre extra körsträcka blir det för södergående trafik. Det rör sig om många milj. kr. i ökade transportkostnader . Det blir kostsammare för personbils- och passagerartrafiken, liksom att restiderna avsevärt förlängs. En turistande familj från exempelvis tvingas köra längre om Oxelösundsalternativet förverkligas. Turisttrafiken som går över har en sådan betydelse att den Mot. 1985/86 svårligen kan undvaras. Nya investeringar måste göras i , medan hamnanläggningarna i Nynäsham, Oskarhamn och kommer att utnyttjas dåligt. uppdrag syftar till att besparingar skall kunna åstadkommas i statens utgifter över statsbudgeten. Vad som kan bli följden är att kostnader i stället vältras över på godstransportörer och passagerare. Detta medger också transportrådet. Efter kraftiga protester från framför allt har transportrådet avstått från att just nu föreslå bashamnsalternativet, men vill ändå genomföra det. Besparingar och rationaliseringar skall givetvis ske inom ramen för en godtagbar trafikförsörjning. befolkning får likväl inte den valmöjlighet till reseförbindelser som övriga delar av och därför bör besparingsivern inte drivas dithän att transportörer och passagerare till och från får ta på sig en allt för stor börda. Inriktningen måste vara att skall ha en godtagbar trafikförsörjning i likhet med landet i övrigt. För att uppnå detta skall trafiken, liksom , bedrivas på en nord- och en sydgående linje (resp. Oskarhamn) med dagliga förbindelser året runt för gods- och persontrafik och som på när det gäller sommartrafiken. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om Gotlandstrafikens framtida uppläggning. (fp) ()