ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902t231 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86 :T231 () Det statliga bidraget till underhåll av enskilda vägar Med nuvarande konstruktion av driftbidraget till enskilda vägar används en del av anslaget till underhåll av vägar, som helt eller till viss del trafikeras av fritidsboende längs vägen. Bidragsbestämmelserna tillämpas så att när de fritidsboende utgör en minoritet av väghållarna utgår det statliga underhållsbidraget till samtliga väghållare medan i de fall där de fritidsboende utgör en majoritet, motsvarande bidrag är . Detta märkliga system innebär att jämförbara bofasta åretruntboende väghållare i det andra fallet själva får svara för högre del av underhållet än i det första fallet. Med tanke på att de bofasta alltid har en betydligt större andel av underhållet än de som endast brukar vägen för fritidsändamål, blir det ovan beskrivna förhållandet ofta mycket ekonomiskt kännbart, inte minst därför att det ofta rör sig om pensionärer eller andra med relativt små inkomster. Att ge stora bidrag till underhåll av enskilda vägar för fritidsbostäder, som många bofasta åretruntboende får vidkännas reducering av det statliga driftbidraget ända ned till , är djupt orättvist. Över huvud taget ifrågasätter jag det skäliga i att staten ger driftbidrag till fritidsboende. Dessa bidrag bör avskaffas och i de fall där bofasta åretruntboende finns vid vägar med reducerade bidrag bör 70-procentigt underhållsbidrag utbetalas till de bofasta medan de fritidsboende själva får svara för hela underhållet. En bidragskonstruktion enligt vad som här skisserats ger betydande besparingar för statskassan som ett rättvisare system skapas för de bofasta, som då likställs med de som redan har 70-procentigt driftbidrag. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställer jag att hos regeringen begär förslag till ändring av de statliga bidragsbestämmelserna för underhåll av enskilda vägar i enlighet med var som sägs i motionen.
mot · G902t232 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:T232 () Trafiksäker standard på mellan , och i , behöver en genomgripande upprustning. Flera olyckor har också inträffat. Riskerna är speciellt stora vid tunga transporter. Vägsträckan har stor betydelse för den region som den är avsedd att betjäna. Den är den viktigaste förbindelselänken mellan och . Att använda betyder mycket stora förkortningar av resvägen mellan och . Som exempel kan nämnas sträckorna och där sparas per resa genom att använda . Att vägen används i ringa omfattning beror helt på vägens undermåliga standard. Det bör erinras om att gruvbrytning startade i Enåsen, . 1 regionen finns betydande industriell verksamhet, i bl. a. och , företag som i likhet med postverkets sorteringscentral i är beroende av . Detsamma gäller naturligtvis skogbruket i det virkesrika området. Det finns goda förutsättningar att utveckla turismen i regionen. Det förutsätter naturligtvis tillgång till ett trafiksäkert vägnät. Det finns alltså förutom säkerhetskäl betydande sysselsättningsskäl för en ombyggnad av vägen. och kommuner har gjort framställningar om upprustning. har gjort ett enhälligt uttalande med krav på omedelbara åtgärder. Det finns en kraftig folklig opinion bakom framstötarna om åtgärder. Folkliga aktionsgrupper har bildats och agerat. Trots detta har inte projektet prioriterats så högt att nödvändiga förbättringar är att vänta . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att ges en med flertalet andra vägar likvärdig, trafiksäker standard.
mot · G902t233 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:T233 m. fl. (fp) Enhetlig taxa för rikssamtal är ett mycket avlångt land. Av detta följer att kostnaderna för olika former av kommunikation blir mycket stora för de människor som bor på långa avstånd från de stora befolkningscentra om man tillämpar en generell avståndstaxa. Som en samlande devis för strävandena att utjämna dessa kostnadsskillnader mellan tätort och glesbygd har formulerats "Ett rundare ". brukar använda denna devis i sin säljande reklam och har vidtagit taxejusteringar i utjämnande syfte. Full rättvisa åt glesbygdens människor då det gäller användningen av telefonen blir det dock först när man renodlar prissättningen till endast två taxor, en lokaltaxa och en rikstaxa. Införandet av en lokaltaxa och en rikstaxa beräknas höja kostnaden för hela landet , men för exempelvis avlägsna delar av skulle det innebära en sänkning av telekostnaden . Med stöd av det anförda hemställs att uttalar sig för ett tvådelat taxesystem med en lokaltaxa och en rikstaxa, enhetlig för hela riket. () () () ()
mot · G902t234 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86 :T234 () Ett fiberoptiskt linjenät mellan och Mittnordensamarbetet utgör en positiv förstärkning för . arbetar med ett 20-tal olika projekt för att stimulera samarbetet i Mittnorden. I finns såväl norskt bankkontor som Mittnordenkontor. Mittnordensamarbetet och regionen är på väg mot en industriell utvecklingsperiod där nya marknader, nya branscher, nya material och ny teknik är nyckelbegrepp - den etablerade industrin går vidare och nya högteknologiska mindre företag dyker upp. Behovet industrioch informationssamhälle torde i accelererande takt komma att bli avhängiga möjliga telekommunikationer. Ett ökande tvärsamarbete kommer att stimulera den regionala utvecklingen i resp. land. Vad detta kan innebära för och behöver väl inte beskrivas när dessa län haft den sämsta utvecklingen, såväl befolkningsmässigt som sysselsättningsmässigt, i hela . Av planer för utbyggnad av fiberoptiskt linjenät framgår att sträckan kommer att vara klar , sträckan 1989-1990 samt sträckan 1991. Norska kommer att redovisa planer från mot och når från . En sträcka på ca kommer att fattas mellan och norska gränsen, för vilken inga planer finns. Med ett fiberoptiskt linjenät från till kommer möjligheter att öppna sig för företags- och institutions- och organisationsanvändning av avancerad telekommunikation med fasta förbindelser uppkopplade mellan de viktigaste kommunikationspunkterna. Efter utredning av intresse och kommande behov av fasta förbindelser för företag och institutioner där de ekonomiska konsekvenserna klarläggs bör uppdras åt det privata näringslivet att bygga de ca av nät mellan och norska gränsen som kommer att saknas. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande fiberoptiskt linjenät mellan och .
mot · G902t238 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:T238 () Utbyggnad av I den gällande flerårsplanen för byggande av riksvägar ingår objektet , sorn skulle vara färdigt . Den nya förbindelsen kommer att ersätta den nuvarande riksvägen som går genom tätorterna , , , och och som har låg standard med hög olycksbelastning som följd. Den nya vägsträckningen visar mycket god avkastning på investerat kapital. kommer enligt planerna den nya riksvägen vara färdigbyggd mellan och , dvs. halva den nya riksvägsförbindelsen mellan och . Då kommer 155 milj. kr. att ha investerats i den nya vägen mellan och . Enligt budgetförslag skall utbyggnaden av det avsnitt, som då återstår (), påbörjas först och vara färdigt först . Det innebär, att den planerade utbyggnaden av kommer att avbrytas och att den etablerade arbetsplatsen avvecklas. De 155 milj. kr. som då investerats, kommer inte att ge full avkastning förrän den nya riksvägen är helt utbyggd. De uteblivna trafikekonomiska vinsterna uppskattas till 1520 milj. kr. som går, innan den nya riksvägen är helt färdig. Som framgår av flerårsplanen för byggande av riksvägar är utbyggnaden av det högst prioriterade, ännu inte färdigställda, riksvägsobjektet i . Det måste således ses som mycket viktigt att utbyggnaden av hela sträckan får ske kontinuerligt såsom tidigare planerats och utan det avbrott som blir följden av nu föreliggande budgetförslag. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om utbyggnaden av .
mot · G902t241 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:T241 och () Bättre service för tågresenärer är fantastiskt och sorn sådant bör det få upplevas av såväl svenska som utländska turister. Många har upptäckt att ett bra sätt att få se vårt vackra land är att färdas med tåg. Skälen till att välja tåget som färdsätt är att det oftast går fortare och att man kommer fram utvilad till sitt resmål. På resor från , södereller västerut, finns tillgång till service när det gäller mat och dryck. Men resor norrut ställer till problem. Där har SJ och Trafikrestauranger glömt bort behovet av service trots att resorna oftast tar betydligt fler timmar. På en resa med nattåget från - , med avresa och ankomst , finns inte tillgång till så mycket som en kopp kaffe och en smörgås . Reser man från med ankomst , kan man visserligen få kaffe och smörgås, men det finns inte tillgång till varmrätt. Samma problem uppstår vid resa från med ankomst till . En familj som företagit en semesterresa under dessa förhållanden tänker sig noga för innan de gör om det. Nästa gång tar de förmodligen bilen. Utlandsturisten känner sig besviken, och gör säkerligen ingen reklam för som turistland. SJ och Trafikrestauranger måste möjligt vidta sådana åtgärder, att tillgång till varm måltid finns på alla resor där restiden från tågets startpunkt till dess ändstation beräknas . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bättre service på tågresor.
mot · G902t242 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:T242 och () Riktlinjer för SJ:s angivande av vissa kostnader vid uppgörelse om länstrafiken Vid förhandlingar mellan SJ och trafikhuvudmännen har ofta bidraget till de gemensamma kostnaderna utgjort ett svårlöst problem. SJ har i utgångsläget krävt ett 50-procentigt tillägg på särkostnaderna, dock utan att ange någon specificering. Detta är ett förhållande som är mycket svårt att acceptera för en förhandlande part. I de slutliga förhandlingarna har SJ gått med på ett tillägg som är avsevärt lägre än utgångsbudet. I de riktlinjer som utfärdats genom regeringsbeslut anges att tillägget inte får vara av den storleksordningen att det täcker underskott i annan trafik eller kostnader för tjänster som länshuvudmannen inte efterfrågar. Tillägget bör mot denna bakgrund maximeras och utgå med högst av särkostnaderna. Genom regeringsbeslut har riktlinjerna kompletterats för de fall länshuvudman önskar att persontrafik upprätthålls på bandel som inte tillhör riksnätet. När det gäller beräkning av tillägget för andel i SJ:s gemensamma kostnader anges, att hänsyn skall tas till att huvudman inte skall belastas med kapitalkostnader för redan gjorda eller kommande investeringar i SJ:s ersättningsberättigade bannät. Tyvärr ger inte de föreskrivna riktlinjerna någon indikation om hur mycket man skall beräkna de gemensamma kostnaderna till. Med ledning av uppgifter om storleken på de gemensamma kostnaderna avseende a-nät resp. e-nät och dess fördelning på person- resp. godstrafik, bör det finnas möjligheter att fastställa täckningsbidragets storlek. För vår del tror vi inte bidraget skall vara högre än 10 eller maximalt av särkostnaderna. En komplettering av riktlinjerna i denna del skulle avsevärt underlätta förhandlingarna mellan SJ och länshuvudmännen. Man undviker också de risker som finns med nuvarande regler och som innebär att en huvudman kan få betala för stor andel av SJ:s gemensamma kostnader. I sammanhanget kan också nämnas att när det gäller busstrafik tillämpar SJ ett tillägg av i gemensamma kostnader. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om storleken på bidraget till SJ :s gemensamma kostnader vid huvudmans köp av trafiktjänster.
mot · G902t244 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:T244 () Ortnamnen i postadresser Ortnamnen har ett stort kulturhistoriskt värde, om detta råder allmän enighet i vårt land. Riktlinjer för ortnamnsfrågorna har också utfärdats. Postadresser är den största bäraren av ortnamn i form av gårds-, byoch sockennamn på landsbygd eller gatu-, bostads- och vägnamn i tätorter. har prövat olika former för ett förenklat och rationellt adresseringssystem på landsbygden. Gemensamt för de förslagen har varit att de gör våld på hävdvunna ortnamn som ersätts med vägnamn eller olika slag av nummerkombinationer. Enligt de riktlinjer som gäller för ortnamn skall inte myndigheterna göra våld på ortnamnen. I kyrkobokföringen, hos lokal skattemyndighet eller på posten kan komplettering av adressen göras med gårds-, by-, ortseller vägnamn så att adressen blir komplett i stället för en fattig nummerbeteckning. När det gäller namn på poststationer så har genom postverkets rationaliseringar en rad namn försvunnit trots att stationen i fråga finns kvar. Namnet har ersatts med annat namn inom kommunen, i regel centralortens, exempelvis , och . har emellertid namnet kunnat behållas trots omläggning i postorganisationen, exempelvis . Kulturministern avvisade i budgetproposition 1984/85 möjligheten att återinföra tidigare ortnamn för poststation. Skälet skulle vara att detta skulle få allvarliga ekonomiska och servicemässiga konsekvenser för postverket. Till detta har hänvisats när kommuner och hembygdsföreningar ansökt om att återfå det riktiga namnet på poststationen. Argumentet om ekonomiska och servicemässiga konsekvenser är svårt att förstå. Det förhållandet att poststationsnamnet bibehållits vid de senaste förändringarna utan att detta lett till servicemässiga eller ekonomiska konsekvenser torde peka på motsatsen. Gamla namnet kan återinföras utan problem, vilket bör medges vid framställning om detta. Detta bör ges regeringen till känna. Med stöd av vad som ovan sagts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om återinförandet av tidigare använt ortnamn i postadress.
mot · G902t245 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:T245 () Ändring av telefontaxan I kommittémotion har moderata samlingspartiet begärt att marknadskrafterna skall få ett större inslag när det gäller teletrafiken. Endast till vissa delar har vi fått gehör för detta krav. I fråga om sam talsförmedling kommer i varje fall inom landet, fortfarande att råda en monopolställning för . införde ett system som innebar stark differentiering av avgifterna under dygnets olika tider. har en tidsbegränsning införts för lokalsamtal, också avseende . För pensionärer utgör telefonen ett viktigt kommunikationsmedel. Kvällsstunder och är ofta de enda möjligheterna att få kontakt med yrkesarbetande vänner och anförvanter. Den införda tidsbegränsningen på lokalsamtal, som särskilt drabbar denna grupp, borde kunna avskaffas för och (lördag/söndag) utan att ekonomi drabbas i någon större utsträckning. bör uttala sig i denna riktning. Med hänsyn till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen framförts rörande slopande av viss tidsbegränsning för lokalsamtal.
mot · G902t246 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:T246 och (fp, c) Telefonkatalogerna över abonnenter i påtalades i motioner i och i skrivelser från i det olämpligt i att dela upp telefonkatalogen för i en Norrköpings- och en Linköpingsdel. Dessa motioner och skrivelser gav inte något positivt resultat, och vi har gett upp hoppet om att skall förstå det förnuftiga i att ha en sammanhållande katalog för länet. Men när man nu måste ha tillgång till två kataloger för att nå det primära centrum som och tillsammans utgör, så är det dock inte rimligt att man trots två kataloger inte kan få tag i telefonnumren till de östgötar som har riktnummer till , , och . De abonnenter som har 0151 och 0150 som riktnummer men som bor inom bör finnas med såväl i Norrköpingsdelen som i de katalogdelar som omfattar resp. . De abonnenter som har 0381 och 0140 och som bor i bör finnas med såväl i Linköpingsdelen som i de kataloger som omfattar resp. . Mellan invånarna i ett län finns många gemensamma intressen vilka föranleder kontakter per telefon. Föreningar - ekonomiska, ideella och politiska - följer kommungränser, inte riktnummerområden, vilket naturligtvis också all och stora delar av verksamhet gör. Som det är är det tyvärr ganska vanligt att folk i läns mera centrala delar som söker telefonkontakt med personer i kommun eller norra delen av kommun med viss upprördhet redogör för vilka obekväma rutiner som måst användas för att få reda på telefonnummer till sökta personer. Visserligen påpekas att kontakt med nummerupplysningen ger snabbt besked. Mot detta kan erinras att detta förfaringssätt blir relativt kostsamt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär sådana initiativ att samtliga abonnenter inom återfinns i någon av länets katalogdelar.
mot · G902t248 · 1986-01-22 00:00:00 — m. fl. godstransportstödet till järn- och stålindustrin 1985/86 T248-257 I budgetpropositionen enligt ovan föreslås att godstransportstödet till järn-, stål- och metallverkens produktion skall slopas fr. o. m. den 1 juli 1986.1 det regionalpolitiska beslutet i fastslogs den stora betydelse som transportstödet har för näringslivet i de delar av landet där industrin har ett ur konkurrenssynpunkt ogynnsamt läge. För i kommer indragningen av transportstödet att få allvarliga inverkningar. geografiska läge gör det svårare att konkurrera med de europeiska stålverken när det gäller marknadsandelarna i och i det övriga . Stålbranschen har en överproduktion, och därför är den internationella konkurrensen mycket hård. Transportstödet har varit till stor hjälp, när det gäller att erbjuda konkurrenskraftiga priser. Lönsamheten för har försämrats i hög grad på grund av dels en hårdnande konkurrens i , dels genom de handelsrestriktioner som införts i . Både och har varit betydande marknader för del. har drabbats hårt av strukturomvandlingarna inom stålindustrin. Många arbetstillfällen har gått förlorade. Att i detta läge dra in transportstödet till stålindustrin, försämrar konkurrensmöjligheterna och därmed kanske också möjligheterna att upprätthålla sysselsättningen. Med hänvisning till vad som ovan anförts i motionen hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att behålla godstransportstödet för järn-, ståloch metallverkens produktion, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att konkurrenskraften för stålindustrin inte får försämras. () () () () 1 1985186.3 sami.
mot · G902t249 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:T249 () Beställningscentralerna inom yrkestrafiken Förekomsten av regleringen inom yrkestrafiken om beställningscentraler har medfört att en stel och byråkratisk organisation blivit bevarad och hindrat en utveckling präglad av anpassning till konsumentens önskemål och effektivitet. Regleringen i yrkestrafikförordningens 4 kap. 10 § innebär att den som har tillstånd till beställningstrafik för persontransporter med lättare fordon skall vara ansluten till en beställningscentral, som är gemensam för ett eller flera trafikområden. Det är otvetydigt så, att det i landets mer glesbebyggda områden är viktigt att en sådan ordning råder. Ur effektivitets- och lönsamhetsskäl finns det mycket som talar för att den i lagen befästa ordningen skulle råda i dessa delar utan lag. För storstadsregionerna är dock situationen en annan. Här blir förekomsten av en beställningscentral, oberoende av dess tekniska och personella standard, en negativ faktor ur servicesynpunkt och inte minst ur effektivitetssynpunkt. I dessa regioner blir således lagen negativ för alla, både kunder och åkare. Om det i storstadsregionerna skulle förekomma fler beställningscentraler skulle anpassningen bli bättre och kundernas efterfrågan snabbare kunna lösas. För exempelvis landstingens vidkommande skulle fler centraler leda till en konkurrens vid förhandlingar rörande färdtjänst, skolskjutsar m. m. Det är därför viktigt att bolag inom åkerinäringen kan bildas parallellt med den befintliga beställningscentralen och därmed erbjuda en alternativ service. En utökad ordermottagning kan inte anses negativ vare sig ur konsumentens, åkarens eller ens samhällets sida. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående tvingande anslutning till beställningscentral.
mot · G902t251 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:T251 i och () Stänkskydd på personbilar motionerar vi om återinförande av bestämmelserna om stänkskydd på personbilar som slopades 1981. 1 motion 1984/85:530 pekade vi på alla de olägenheter som uppstått sedan föreskrifterna slopades. Dessa torde vara väl kända av trafikutskottets ledamöter. I trafikutskottets betänkande 1985/86:1 hänvisar man liksom tidigare till typbesiktningsutredningens slutsats att stänkskydden hade en så låg trafiksäkerhetseffekt i förhållande till kostnaderna för montering att föreskrifterna borde avskaffas. Alla som blivit omkörda av bilar utan stänkskydd på slabbiga vintervägar eller på grusväg har konstaterat att typbesiktningsutredningen inte vet vad de talar om. Stenskott och igenmurade vindrutor på bilar höjer inte trafiksäkerheten. Vad kostnadsminskningen beträffar så ifrågasätter vi om den verkligen slagit igenom i konsumentledet. använder bilförsäljarna i stället slopandet av bestämmelserna till att plocka av kunderna ytterligare . under hänvisning till att ta hänsyn till sina medtrafikanter. I och med att nya bilar utan stänkskydd i större utsträckning trafikerar våra vägar växer också olägenheterna. Det kan även mätas i den allmänna opinionen. bilradio har ofta fått klagomål över rådande förhållande. hade nyårsafton ett reportage där ett par sidor var fulla av missbelåtna trafikanter som alla krävde återinförande av bestämmelserna. Allmänna opinionen växer. är det väl och bilimportörerna som är motståndare till återinförandet av bestämmelserna om stänkskydd och därmed till en ökad trafiksäkerhet. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att bestämmelserna om stänkskydd på personbilar skall återinföras.
mot · G902t252 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:T252 () Bilbälten i skolskjutsar Den nuvarande bilbältesplikten infördes och avsåg då endast passagerare i framsätet. utvidgades detta beslut till att gälla även baksätespassagerare. Att skydda barnen i trafiken är en mycket angelägen uppgift. Ett sammanhang där det är särskilt angeläget att också skärpa reglerna för när barn skall använda bilbälte är vid transporter med skolskjutsar eller andra liknande transporter. Det förekommer sannolikt en del otillfredsställande förhållanden. Taxibilar avsedda för sex vuxna används t. ex. för att transportera tolv barn. Inte ens om barnen har ambitioner att använda bilbälte, för att de har det som vana hemifrån, är detta möjligt då det inte finns tillräckligt antal bilbälten för alla barn i bilen. Det får inte råda någon tvekan om att alla barn som färdas med skolskjutsar och andra liknande transporter skall ha rätt att använda bilbälte. Det måste vara bilförarens skyldighet att se till att barnen också gör det. Hur många barn som skall transporteras i en skolbil skall bestämmas utifrån kravet att alla skall använda bilbälte. De anpassningar som krävs av skol- och taxibilar måste ske med utgångspunkt i detta krav. och bör ges uppdraget att utforma föreskrifter för nya regler för transporter med skolskjutsar. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att beslutar att skolskjutsar skall förses med bilbälten.
mot · G902t255 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:T255 m. fl. Bättre trafikservice till handikappade Med hänvisning till vad som i motion 1985/86:So218 hemställer vi 1. att beslutar att hos regeringen begära en översyn av riksfärdtjänstens organisation m. m. i enlighet med det ovan anförda, 2. att beslutar att hos regeringen begära en uppföljning av insatser för att öka tillgängligheten av de allmänna färdmedlen. () () () () () ()