mot · G902ub838 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub838 Per m. fl. (m) Budgetfrågor inom verksamhetsområde I vår partimotion om utbildningspolitiken (motion 1985/86:Ub808) redovisas ett reformprogram för skolan, den högre utbildningen och forskningen. I särskilda motioner preciseras programmet. De besparingar som vi anger i denna motion uppgår till 870 milj. kr. fullt genomförda varav 40 milj. kr. utfaller först /88. Med dessa besparingar avvisar vi regeringens förslag om en treprocentig reduktion av statsbidraget till , gymnasieskolan, vuxenutbildningen och den . När besparingar är ofrånkomliga är det av avgörande betydelse att dessa görs på ett sådant sätt att de mest oundgängliga delarna av utbildningsväsendet skyddas. I förra årets partimotion (1984/85:2818) framhöll vi: Våra besparingar har en klar profil. Vuxenutbildningen har ålagts ett större besparingskrav än ungdomsskolan. Inom skolan har andra aktiviteter än själva undervisningen setts som mer umbärliga. Vi har kvar samma uppfattning om hur prioriteringarna skall göras. Regeringens besparingsstrategi är en helt annan. Den vill inte på något område minska statsmakternas detaljstyrning av kommunerna. Genom att bibehålla samtliga statsbidrag med därtill hörande regelsystem intakta som statens kostnadsandel av lärarlöneanslagen skärs ned försöker regeringen att dels undandra sig ansvaret för att peka ut vilka verksamheter som från central utgångspunkt är mindre nödvändiga än andra, dels förmå kommunerna att lägga kommunala medel på sådan verksamhet som troligtvis inte hade kommit till stånd om inte särskilda statsbidrag för verksamheten hade funnits. Vi förordar i stället en besparingsstrategi i enlighet med vad vi angav i den ovan åberopade motionen. Våra besparingsförslag är dessutom utformade så att de - i den mån de gäller specialdestinerade statsbidrag till kommunerna ger kommunerna större möjlighet att själva bestämma hur en viss verksamhet skall bedrivas utan hinder av tvingande regler i statsbidragsbestämmelser och utan hinder av den byråkrati som dessa med nödvändighet är omgärdade med. I detta sammanhang vill vi dessutom tillägga följande: Ett nytt statsbidragssystem för bör införas. Det nya systemet bör i princip vara elevbaserat. Att ett sådant system riskerar att få sneda effekter mellan olika kommuntyper är inte skäl nog för att välja ett annat system. Eventuella snedheter kan och bör justeras med hjälp av skatteutjämningen. I avvaktan på att ett nytt statsbidragssystem kan införas är det viktigt att den s.k. förstärkningsresursen kan användas mera fritt än . Förstärkningsresursen skall kunna utnyttjas för en generell minskning av klasstorlekarna om detta bedöms bäst stå i överensstämmelse med elevernas intressen. I det följande redovisar vi de budgetmässiga förändringar som vi förordar i förhållande till regeringens förslag. Från anslaget utgår medel till löntagarorganisationerna för dels deras verksamhet med skolinformatörer, dels för information om utbildning och rekrytering av handledare för elever på arbetsplatserna. Flittills har SÖ fördelat medlen mellan organisationerna så att en viss del delats lika och en mindre del av medlen fördelats proportionellt i förhållande till organisationernas storlek. Regeringen tillhåller i årets budgetproposition SÖ att hädanefter fördela merparten av medlen i förhållande till organisationernas medlemstal. Därmed har regeringen visat att bidragen snarare är till för löntagarorganisationerna i stället för att med utgångspunkt från skolans behov komma undervisningen till nytta. Regeringens argumentering stöder oss i vår uppfattning att de specialdestinerade statliga bidragen till dessa båda verksamheter kan slopas. Vi föreslår därför att anslaget minskas med . Under anslaget B 4 föreslår vi en nedläggning av (). Av anslaget föreslår vi att . tillförs anslaget B 1. I och med att försöksverksamheten med regionala planeringsråd avslutas bör därefter medel som tidigare gått till denna verksamhet kunna frigöras. Vi föreslår därför att förevarande anslag minskas med , dvs. knappt hälften av förra budgetårets anslag på . till de regionala planeringsråden. Från anslaget går medel dels till lokal skolutveckling, dels till försöks- och utvecklingsarbete inom gymnasieskolan. Erfarenheten visar att det regionala stödet till skolutveckling inte har lett till de resultat som avsågs när det tillskapades. Därtill kommer att fördelningen av stöd har blivit en administrativ belastning på länsskolnämnderna. Vi föreslår därför att dessa bidrag avskaffas och att anslaget därmed minskas med . Resterande medel, dvs. , är avsedda för försöks- och utvecklingsarbetet inom gymnasieskolan. Övriga behov av utvecklingsinsatser som likväl kan finnas bör finansieras med hjälp av de resurser (.) som föreslås för forskning och centralt utvecklingsarbete inom skolväsendet. Anslaget för försöksverksamheten i gymnasieskolan föreslås ökat bl. a. för Mot. 1985/86 att möjliggöra dokumentation av utvärderingsarbete. Vi tillstyrker detta Ub838 förslag. Vi har tidigare föreslagit att institutet skall läggas ned och att oundgängliga nödvändiga uppgifter, t. ex. avseende läromedel för minoritets- och invandrarundervisning, bör skötas inom ramen för SÖ:s verksamhet. Statskontoret skall av regeringen få i uppdrag att föreslå hur en samordning av SIL och rikscentralerna för pedagogiska hjälpmedel för handikappade (RPH) skall göras. Det bör ankomma på regeringen att finna alternativa lösningar till hur RPH skall kunna samordnas med den del av SIL:s verksamhet som vi föreslår skall bli överflyttad till SÖ. För de SIL:s uppgifter som vi föreslår att SÖ skall ta över, föreslår vi att . överförs från anslaget B 4. till anslaget B 1. Resterande del (.) av anslaget kan slopas. Regionala åtgärder för elever med handikapp Anslaget särskilda åtgärder på skolområdet, det s.k. SÅS-anslaget, har successivt tillförts resurser för en rad olika ändamål. Ursprungligen var avsikten att ge ett extra stöd till kommunerna med särskilda behov. Tvärtemot intentionerna har stödet emellertid kommit att fördelas relativt jämnt mellan kommunerna. SÖ har lämnat förslag till ett avskaffande av anslaget och att merparten av medlen tillförs dels förstärkningsresurs, dels ett nytt anslag för handikappade elever. Vi delar SÖ:s bedömning att en sådan uppdelning av anslaget hade varit en bra lösning. Dessvärre har regeringen valt att behålla ett särskilt s. k. SÅS-anslag i stället för att överföra resurser till förstärkningsresursen. De medel som tidigare anslogs under B 9. Särskilda åtgärder på skolområdet och som huvudsakligen återfinns under anslaget B 9., B 12. och B 21. utgör tillsammans . Vi föreslår att dessa medel fördelas enligt följande: - Att fördelas regionalt och lokalt för handikappades speciella behov anslås under B 9. Anslagets benämning ändras till Regionala och lokala åtgärder för elever med handikapp. - Anslaget B 12. Särskilda åtgärder i avskaffas. I stället tillförs förstärkningsresursen under anslaget Bil. Bidrag till driften av grundskolor m. m. - Anslaget B 21. Särskilda åtgärder i gymnasieskolan tillförs, i enlighet med regeringens förslag, . föreslår vi dras in. Bidrag till driften av grundskolor m. m. Ett viktigt syfte med införandet av den samlade skoldagen var att kommunerna skulle få möjlighet att samordna olika kommunala resurser för barn och ungdom. En sådan samordning borde ha bidragit till för kommunen totalt sett lägre kostnader. Den effekten har i de flesta fall uteblivit. En bidragande orsak till att syftet missuppfattats är förekomsten av det särskilda statsbidraget till icke timplanebunden verksamhet under den samlade skoldagen. Mot denna bakgrund upprepar vi vårt förslag att bidraget till den samlade skoldagen avvecklas tillsammans med regelsystemet för detta statsbidrag (Förordning om statsbidrag till driftkostnader för m. m. 4042 §§). Anslaget omfattas av förskotts- och slutregleringsförfarande. Vi beräknar med en 98-procentig bidragsnivå besparingen till . Ett särskilt bidrag för lokalt utvecklingsarbete på lågstadiet infördes med anledning av budgetproposition. Konstruktionen innebär att medel från detta anslag söks till olika projekt. Erfarenheten visar att fördelningen är tämligen godtycklig. Projekten resulterar alltför sällan i varaktiga förbättringar. Vi har i vår partimotion om utbildningspolitiken anvisat mer realistiska vägar för att förbättra situationen på lågstadiet. Först och främst gäller detta en sänkt skolstartsålder och en annorlunda lärarutbildning än den som regeringen står för. Vi avvisar därför återigen bidraget, vilket i förhållande till regeringens förslag innebär en besparing på . Vi föreslår vissa förändringar av formerna för hemspråksundervisning: dels mer restriktiva regler för rätten till hemspråksundervisning, dels att undervisningen effektiviseras: - För barn som kommer till i tidig ålder eller är födda här förordar vi att hemspråksundervisningen koncentreras till förskole-, låg- och mellanstadietiden. För invandrarbarn som kommit hit i senare åldrar får hemspråksundervisningen anpassas efter de individuella behoven. - För gymnasiestuderande bör eventuell nödvändig hemspråksundervisning ske i andra former, t. ex. genom studieförbundens cirkelverksamhet eller invandrarorganisationerna. - Hemspråksundervisningen bör förläggas till tid utanför det ordinarie schemat. Det ger möjlighet att samla barn från flera skolor till större och mer homogena grupper, vilket ur pedagogisk synvinkel är fördelaktigt. I samband med omorganisationen av hemspråksundervisningen bör prövas hur en begränsning av antalet undervisningstimmar kan göras utöver vad regeringen föreslog i förra årets budgetproposition. Följande typer av begränsningar bör undersökas: För hur många språk - ett, två eller flera - bör varje elev vara berättigad till hemspråksundervisning? Vilket bör vara det minsta antalet elever för att hemspråksundervisning i ett språk skall kunna startas? Hur många eller vilka i hemmet skall tala språket i fråga för att hemspråksundervisning skall erbjudas? Vilka krav skall ställas i fråga om tillgången på kompetenta lärare? Dessa förändringar av reglerna samt organisationen av undervisningen beräknar vi kunna ge en besparing på . Av praktiska skäl är det emellertid knappast möjligt att åstadkomma den fulla besparingseffekten /87. Det av regeringen föreslagna anslaget på . bör för det kommande budgetåret minskas med hälften av den föreslagna besparingen, dvs. Skulle svårigheter uppstå att tillräckligt snabbt åstadkomma tillräckliga förändringar får regeringen återkomma till på tilläggsstat. Även för kommande budgetår föreslår regeringen särskilda medel för utvecklingsarbetet med kultur i skolan. En kvalitativt god undervisning i ämnen som svenska, historia, religionskunskap, språk, bild och musik är den bästa garanten för att eleverna ges kulturell bildning. Kulturinslag skall med andra ord vara en integrerad del av undervisningen. Därigenom kan kulturen medverka till att elevernas kunskaper fördjupas. Utvecklingsarbetet skall därför enligt vår mening ta sikte på dels att kulturinslagen skall integreras i ämnesundervisningen, dels att de kan genomföras i skolan utan att kräva särskilda resurser. bör som sin mening ge regeringen till känna vad som här har anförts om inriktningen av utvecklingsarbetet med kultur i skolan. I enlighet med vad vi anfört i inledningen avvisar vi regeringens förslag att minska statsbidraget . Vi tillför därför anslaget . Vidare tillför vi förstärkningsresursen . i enlighet med vad vi anfört under B 9. I enlighet med vad vi redovisat under anslaget B 9. Regionala åtgärder för elever med handikapp föreslår vi att rubricerade anslag avvecklas. Bidrag till driften av gymnasieskolor Vi föreslår att rätten till hemspråksundervisning inte skall gälla elever i gymnasieskolan. Det innebär att anslagsposten Statsbidrag till vissa åtgärder för invandrarelever i gymnasieskolan kan minskas med . I enlighet med vad vi ovan anfört bör statsbidrag utgå av kostnaderna varför anslaget tillförs . Särskilda åtgärder i gymnasieskolan Regeringen föreslår att det även för gymnasieskolan skall finnas ett särskilt SÅS-anslag. Förslaget innebär också ökade resurser för sådana åtgärder i gymnasieskolan. Att det behövs ett SÅS-anslag också i gymnasieskolan är, hävdar vi, en ofrånkomlig konsekvens av ett missriktat intagningssystern. Vi har för vår del i partimotionen angående utbildningspolitik och i kommittémotion 1985/86:Ub254 angående skolstarten m. m. samt i kommittémotion 1985/86:Ub808 angående högstadium lämnat förslag 1 * 1985/86.3 sami. till förändringar i högstadium, om kompletteringsstudier samt nya intagningsregler till gymnasiet. I avvaktan på att de av oss presenterade förslagen genomförs är vi beredda att acceptera att ett SÅS-anslag för gymnasieskolan införs med det av regeringen föreslagna beloppet. Bidrag till utrustning för gymnasieskolan m. m. Regeringen anser att det i fortsättningen bör vara ett kommunalt ansvar att fortlöpande svara för att utrustningen i gymnasieskolan hålls modern. Förnyelsebidraget föreslås därför minskas med /87. Vi anser att regeringen borde ha fullföljt resonemanget och på denna punkt jämställt och gymnasieskolan. För gäller huvudprincipen att kommunerna står för kostnaderna för såväl lokaler som materiel. Vi föreslår att samma princip skall gälla gymnasieskolan och att anslaget därmed avvecklas. Förslaget innebär en besparing med . Bidrag till utbildning för vuxna Vi har inledningsvis redogjort för vår inställning till hur prioriteringarna inom utbildningsområdet bör ske. Vi står fast vid att ungdomsskolan bör skyddas så långt möjligt. En omdisponering av resurserna för vuxenutbildningen blir därmed oundviklig. Av rättviseskäl ser vi det som självklart att grundutbildning för vuxna (grundvux) och möjligheten att skaffa sig grundskolekompetens prioriteras inom den kommunala vuxenutbildningen. Vidare anser vi att utbildning som har omedelbar relevans för en individs fortsatta yrkesverksamhet eller studier också bör ha hög prioritet. Flur en kostnadssänkning med de här angivna riktlinjerna som utgångspunkt skall utformas i detalj bör det ankomma på regeringen att avgöra. Regeringen bör också ha möjlighet att föreskriva om viss avgiftsfinansiering. Ett sådant alternativ kan enligt vår mening vara lämpligt för att kunna erbjuda utbildning som annars inte skulle komma till stånd. Vi beräknar en sammanlagd besparing inom vuxenutbildning på . Statsbidraget skall enligt vårt förslag liksom tidigare endast minskas med 2 resp. varför vi tillför anslaget . Bidrag till studieförbunden m. m. Studieförbundens verksamhet ingår i vuxenutbildningen. Vi nödgas därför göra omprioriteringar även på detta område. Våra förslag syftar till att minska statens styrning av studieförbundens verksamhet samt att ge studieförbunden jämförbara villkor att arbeta under. För att ge ökade möjligheter att möta nya krav tillstyrker vi att anslaget till pedagogisk verksamhet och utvecklingsarbete ökas. styr indirekt studieförbundens utbud av studiecirklar genom att tilläggsbidrag utgår för vissa prioriterade ämnen, studiecirklar i glesbygd, cirklar i hemspråk samt cirklar med handikappade deltagare. Vi anser denna styrning av folkbildningsarbetet vara felaktig. Vi föreslår därför att samtliga tilläggsbidrag dras in utom de som berör handikappverksamhet, glesbygdsoch hemspråkscirklar. Vi beräknar besparingen till . Utöver detta föreslår vi att bidraget till uppsökande verksamhet på Bidraget till kulturverksamhet bör reduceras med från regeringens föreslagna . Anslagsposterna Bidrag till studiecirklar och Bidrag till studieförbundens centrala organisationskostnader föreslås öka med sammanlagt . Vi föreslår att anslagsposterna hålls oförändrade, dvs. ingen ökning av bl. a. beloppen för schablonbidragen, och gör en besparing på motsvarande belopp. Regeringen föreslår att studieförbunden skall ges möjlighet att anordna s. k. grundläggande bred datautbildning. Den kommer bl. a. att ha karaktären av uppdragsutbildning i och med att arbetsgivare föreslås kunna bekosta sådan utbildning. Denna verksamhet kommer att på flera punkter - bl. a. vad gäller regler och finansiering - skilja sig markant från ordinarie studiecirkelverksamhet. Vi avvisar därför förslaget att sådana studietimmar gällande bred datautbildning skall räknas in i underlaget för en senare fördelning av högschablontimmarna. Statsbidraget till kursplanebundna universitetscirklar är avskaffat fr. o. m. . Dessa studiecirklar fungerade på ett utmärkt sätt som spridare av akademisk bildning och utbildning. Ledare för cirklarna var oftast lärare anställda vid universitet och högskolor. Vi föreslår att kursplanebundna universitetscirklar återigen skall bli statsbidragsberättigade. Regeringen föreslår att . av de medel som tillfaller statsverket genom inkomsten från vuxenutbildningsavgiften skall användas för att finansiera anslaget C 4. Bidrag till studieförbunden m. m. Vi yrkar att ytterligare . av dessa medel används på samma sätt. Dessa medel bör tas dels från anslaget C 7. Bidrag till viss central kursverksamhet, , dels från anslaget E 5. Vuxenstudiestöd m. m. samt dels från anslaget E 6. Timersättning vid vissa vuxenutbildningar, Vi vill i detta sammanhang också framhålla att konstruktionen med en särskild vuxenutbildningsavgift enligt vår mening ter sig alltmer tveksam. Det särskilda vuxenstudiestödet för arbetslösa (SVUXA) finansieras med en höjning av vuxenutbildningsavgiften . Vi motsatte oss förslaget om en särskild typ av studiestöd för arbetslösa liksom finansiering av detta. I samband med en allmän översyn av arbetsgivaravgifterna bör SVUXAstödet samt en omläggning av finansieringen av vuxenutbildningen övervägas. Bidrag till driften av folkhögskolor m. m. Koefficienten i det allmänna bidraget till driften av folkhögskolor är satt till 0,0036. Vi har tidigare föreslagit att koefficienten skall sänkas till 0,0034. Det skulle innebära en lärartäthet på till skillnad från dagens . Vi upprepar detta förslag. Vi beräknar en besparing på . Bidrag till viss central kursverksamhet Från anslaget finansieras vissa organisationers centrala kursverksamhet. Vi anser att dessa själva bör svara för sina kostnader. Anslaget bör därför avvecklas. Regeringen har anvisat . till anslaget, vilket finansieras via vuxenutbildningsavgiften. Vi överför dessa medel till anslaget C 4. Bidrag till studieförbunden m.m. och högskolor skall vara fria centra för inhämtning och upptäckter av ny kunskap. Att högskolorna i reell mening tillåts förfoga över och planera för sina resurser är en praktisk förutsättning för att kreativitet, nytänkande och dynamik skall ges det utrymme som krävs för att vidmakthålla en hög kvalitet inom högskolan. Vi har därför i vår kommittémotion 1985/86:Ub567 angående högskolans avbyråkratisering och tillträdessystem föreslagit flera förändringar som syftar till att högskolorna skall ha större möjlighet att disponera sina resurser. - att ramanslag för treårsperioder införs i högskolan, - att sektorsanslagen inom ramen för varje högskolas totalanslag skall tillåtas variera , - att anslagen till lokala och individuella linjer samt enstaka kurser avskaffas. Resurserna skall tillföras sektorsanslagen, - att regionstyrelserna avskaffas. Vi anser att våra förslag sammantagna på ett långt bättre sätt tillgodoser det syfte som regeringen säger sig ha med att för varje högskola och universitet ange en viss summa besparingar i omfördelningssyfte. För att förbättra högskolornas resursplanering är det bättre, hävdar vi, att i taget ange vilken total resursram högskolorna kommer att ha än att i taget ange vad de inte kommer att få. I tider med knapp ekonomi är det naturligt att nya satsningar i görligaste mån finansieras med omfördelning av befintliga resurser. Högskolorna har i hög grad accepterat detta och ger numera i sina anslagsframställningar besked om hur man avser starta nya utbildningar etc. genom omfördelning av sina resurser. I två uppseendeväckande fall väljer regeringen i årets budgetproposition att förkasta högskolornas förslag. Det ena gäller som föreslår att datavetenskapliga linjen startas med 30 nybörjarplatser genom att matematikerlinjen och biologilinjen minskas med motsvarande platser. Det är visserligen sant att - som regeringen hävdar - det finns behov av rena matematiker, men behovet fylls inte snabbare genom att fler platser står tomma. Det andra fallet gäller i som vill satsa på utbildning i musikterapi genom att minska antalet platser på musiklärarutbildningen. Här nöjer sig inte regeringen med att bara säga "nej. Man tar de frigjorda resurserna från i och överför dem till högskolan i . Riksdag och regering har att ansvara för en nationell planering av högskolornas verksamhet. Den får emellertid inte bedrivas på ett sätt som tar död på högskolornas vilja och ambitioner att trots knappa resurser åstadkomma en ur verksamhetssynvinkel väl motiverad förnyelse. bör som sin mening ge regeringen till känna vad som här har anförts om högskolornas resursplanering. Regeringen redogör för sin uppfattning om vissa frågor rörande den s. k. rörliga resursen. a. hävdas att berörda kategorier bör oavsett högskoleenhet kunna få någorlunda lika möjligheter att ägna sig åt s. k. kompetensuppehållande forskning. Därför bör de resurser som finns tillgängliga för detta ändamål fördelas med beaktande av det totala antalet anställda i de berörda tjänstekategorierna. Detta uttalande kan tolkas så att den rörliga resursen skall fördelas jämnt och till så många som möjligt. Vi vill för vår del anföra följande om fördelningen av medel ur den rörliga resursen: Det är inte önskvärt eller lämpligt att nuvarande begränsade resurser fördelas på alltför många av universitetslärarna. Tvärtom är det väsentligt att den rörliga resursen fördelas så att de härför mest kompetenta forskarna ges goda möjligheter att odelat få ägna sig åt forskningsverksamhet. Det ankommer på fakultetsnämnderna att efter noggrann vetenskaplig prövning fördela forskningsresurserna ur den rörliga resursen på de mest kompetenta sökandena. Detta bör uttala som sin mening. Vi har i annat sammanhang föreslagit att regionstyrelserna skall avskaffas. Vi föreslår därför att anslaget i förhållande till regeringens förslag minskas med . Resterande medel avsätts för avvecklingen och överföring av vissa arbetsuppgifter till andra beslutande organ. Utbildning för tekniska yrken I enlighet med vad vi föreslagit i vår kommittémotion (1985/86:Ub820) angående teknik och teknikerutbildning skall anslaget ökas med . I kommittémotionen (1985/86:Ub618) angående dimensionering och omfattning av vissa högskoleutbildningar avvisas regeringens förslag att utöka verkstadsindustrilinjen med 30 nybörjarplatser. Det innebär en minskning i förhållande till regeringens förslag med . Utbildning för administrativa, ekonomiska och sociala linjer I kommittémotionen (1985/86:Ub618) angående dimensionering och omfattning av vissa högskoleutbildningar föreslår vi för denna sektor en sammanlagd minskning av antalet nybörjarplatser med 300 platser. Vi beräknar att neddragningen ger en besparing på . Vi instämmer i UHÄ:s bedömning att såväl ekonomlinjen som juristlinjen behöver förstärkningar. Utöver regeringens förslag föreslår vi att . går till förstärkning av ekonomlinjen på de orter som ger fullständig ekonomlinje (dvs. ytterligare per nybörjarplats). Vidare föreslår vi att . avsätts för förstärkningar av juristlinjen (dvs. per nybörjarplats). Vi har i ovannämnda motion om dimensioneringsförändringar föreslagit att antalet nybörjarplatser på tandläkarlinjen skall minska med 40. Vi beräknar därför en besparing på . Däremot avvisar vi förslaget om en nedskärning av 20 platser på rehabiliteringslinjens variant mot sjukgymnastik samt omfördelningen av vissa platser till den . Vi beräknar för detta en ökad kostnad i förhållande till regeringens förslag med .