ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902321 · 1986-03-12 00:00:00 — Motion till 1985/86:321 och () Kilometerskatten (prop. 1985/86:92) I proposition 1985/86:92 tas som utgångspunkt att kilometerskatten på diesel skall behållas, trots att systemet är krångligt för den enskilde fordonsägaren. I propositionen påpekas att det kan inte undvikas att komplikationer inträffar som gör att fordonsägarna drabbas av extra besvär och kostnader. Således har det ej varit ovanligt att kilometerräknarapparaturen gått sönder (s. 19). Enligt propositionen har sådana komplikationer inträffat för inte av de dieseldrivna personbilarna och för av de dieseldrivna lastbilarna. Kilometerskatten skapar små incitament till energibesparing. Visserligen kan det nuvarande systemet bidra till en strävan att minimera körsträckan. Däremot skapas inga incitament till att anskaffa bränslesnålare motorer, ändrat körsätt etc. Det är dessutom möjligt att manipulera med kilometerräknarna. Ett alternativ till nuvarande uppbördsmetod är att, som i propositionen nämns, införa ett brännoljeskattesystem. För att ge samma inkomster som kilometerskatten skulle en brännoljeskatt behöva vara ca 1:50 (per liter) högre än skatten på övrig dieselolja. Enligt propositionen innebär detta att dieseldrivna personbilar får en alldeles för låg skatt. Vi vill i detta sammanhang påpeka att dieselskatten höjts med inte . Bensinskatten har höjts med . Detta innebär att driftkostnaderna för diesel passerat bensinbilens, trots att dieselbilar i genomsnitt förbrukar mindre drivmedel. Resultatet av en för den enskilde fordonsägaren krånglig uppbördsmetod och den ogynnsamma kostnadsutvecklingen är en kraftigt minskad marknad för dieselfordon i . Med tanke på att dieselfordon är miljövänligare och energisnålare än bensinfordon är detta en olycklig utveckling. I propositionen påpekas att en brännoljeskatt förutsätter att ett märkningssystem införs - furfurol i kombination med ett färgämne blandas i den lågbeskattade oljan. I den kalkyl man presenterar framgår att den samhällsekonomiska kostnaden för en höjd brännoljeskatt väsentligt understiger kilometerskattens kostnader. Vi anser att fördelarna med en brännoljeskatt från framför allt fordonsägarnas synpunkt är så stora att kilometerskattesystemet bör ersättas. Med hänvisning till vad som ovan anförts yrkar vi 1. att avslår proposition 1985/86:92, 2. att begär att regeringen skyndsamt framlägger förslag till en brännoljeskatt. () ()
mot · G902323 · 1986-03-17 00:00:00 — (m) Avgivande av förklaring enligt artikel 46 i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (prop. 1985/86:94) I propositionen redovisas att europeiska domstolen meddelat utslag i tre mål mot 1985. Målen gällde i ett fall expropriationstillstånd och byggnadsförbud (Sporrong-Lönnroth-fallet) och i två fall anhållande- eller häktningstidens längd. I expropriationsmålet fann domstolen att kränkt de konventionens bestämmelser, som skyddar äganderätten och ger den enskilde rätt till prövning av domstol av hans civila rättigheter och skyldigheter. Med hänvisning till att målet refererade till en äldre expropriationslag, som skulle ersättas av en ny plan- och bygglag, bedömde regeringen en lagändring som onödig. godtog denna förklaring. PBL har mötts av stark kritik bl. a. för att ej vara grundlagsenlig. Frågan är därför fortfarande öppen om utformningen kommer att stå i överensstämmelse med konventionen. Av målen rörande längden på anhållnings- eller häktningstid avskrevs det ena efter träffad förlikning mellan och klaganden. I det andra fallet konstaterades i domstolsutslaget att alltför förflutit innan omhäktningsförhandling ägde rum. Båda fallen vittnar klart om bristande anpassning av svensk lagstiftning till konventionen. Om bristfällig överensstämmelse mellan de båda regelverken och därav följande svårigheter vad gäller en enhetlig tolkning vittnar den kraftiga ökningen för del av antalet inregistrerade klagomål. Dessa berör ett brett spektrum inom svenskt samhällsliv, exempelvis omhändertagande av barn för samhällsvård, personalkontroll ur säkerhetssynpunkt, yrkesutövning, expropriation, byggnadstillstånd, utskänkningstillstånd, straffprocessen, religionsundervisning, bidrag till privatskolor. Det anförda visar att en översyn måste göras av svensk lagstiftning för att se till att den uppfyller konventionens krav på ett fullgott skydd för de mänskliga fri- och rättigheterna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en översyn av svensk lagstiftning i avsikt att bringa den i klar överensstämmelse med konvention om Mot. 1985/86:323 de mänskliga rättigheterna.
mot · G902326 · 1986-03-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:326 och () Följdlagstiftning till den nya omsorgslagen (prop. 1985/86:107) I motion 1984/85:709 väckte undertecknade motionärer frågan om den s. k. tillsynslagens tillämpning även på omsorgsvårdens personal. Enligt lagen om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonal m. fl., som trädde i kraft , innefattas inte omsorgsvårdens personal av denna lagstiftning. har påtalat bristerna i rådande lagstiftning och tillskrev om behovet av en ändring av tillsynslagen innebärande att även personal inom omsorgsvården för psykiskt utvecklingsstörda skall omfattas av tillsynslagen. Vi motionärer anförde i vår motion att de motiv som låg till grund för särskild lagstiftning i disciplinhänseende för personalen inom hälso- och sjukvården i kanske ännu högre grad gör sig gällande i verksamheten med omsorgen om psykiskt utvecklingsstörda. Det finns en särskild anledning att slå vakt om rättssäkerheten för människor, som har svårt att själva föra sin talan. Det är djupt otillfredsställande att disciplinära åtgärder i form av varning, erinran och fråntagande av legitimation inte kan ske beträffande personal inom omsorgsvården ens om man gjort sig skyldig till grova förseelser gentemot vårdtagarna. I ett frågesvar till undertecknad av dåvarande socialministern uppgavs att regeringen skulle återkomma så snart det någonsin går, sedan man gett vissa organisationer och myndigheter möjlighet att yttra sig i frågan. Berörda remissinstanser avgav svar . liksom TCO och SACO-SR tillstyrkte förslag. var i huvudsak positivt och förväntade sig att frågan skulle prövas i samband med arbetet med den nya omsorgslagen. påtalade att omsorgerna faller utanför definitionen hälso- och sjukvård, men styrelsen hade i sak ingen invändning mot att omsorgspersonalen omfattas av tillsynslagen. Frågan om tillsynsansvar även för omsorgsvårdens personal behandlades inte när den nya omsorgslagen antogs. Inte heller i föreliggande proposition har frågan tagits upp. Det har gått frågan aktualiserades utan att regeringen framlagt något förslag i ärendet. I motion 1985/86:So441 angående hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd har en översyn begärts av bestämmelserna i tillsynslagen. Därvid har bl. a. en utvidgning av personalkretsen, som står under prövning, aktualiserats. Med stöd av det ovan sagda föreslår vi att hos regeringen anhåller om förslag syftande till att även omsorgsvårdens personal skall omfattas av tillsynslagen. () ()
mot · G902331 · 1986-03-18 00:00:00 — Motion till 1985/86:331 m. fl. (m) Färjetrafiken till (prop. 1985/86:105) beslöt att ge turistråd i uppdrag att utreda förutsättningarna för viss skattefri försäljning i färjetrafik mellan fastlandet och . Skattefri försäljning av varor är i viss utsträckning reglerad genom internationella överenskommelser och rekommendationer. En utgångspunkt i dessa är att försäljning bör ske i färjetrafiken - mellan två stater- som går över internationellt vatten. Denna grundtanke har dock successivt luckrats upp. Flertalet europeiska länder tillåter viss försäljning av skattefria varor i färjetrafik mellan fastland och en ö inom det egna landet såvida trafiken sker över internationellt vatten. Skattefri försäljning förekommer bl. a. i färjetrafiken mellan och samt mellan Tyska och . har haft en mycket restriktiv inställning i dessa frågor. Detta har resulterat i att trafiken mellan och fått en mycket stor omfattning, medan trafiken mellan det svenska fastlandet och - vilken trafikerar en avsevärt längre sträcka på internationellt vatten - är betydligt sämre. För att upprätthålla den grundläggande trafikförsörjningen mellan och fastlandet krävs därför betydande statligt ekonomiskt stöd. Enligt vår uppfattning bör ge regeringen i uppdrag att för skyndsamt presentera förslag på en särskild lag - som möjliggör viss skattefri försäljning på båtar i färjetrafik mellan fastlandet och . Den i motionen skisserade försäljningen bör i första hand prövas , vinter och vår. Härigenom stimuleras en god trafikförsörjning och en förlängd turistsäsong, och attraktionskraft ökas för den växande kurs- och konferensnäringen. Genom en kan staten skapa förutsättningarna för ett rikt trafikutbud utan statliga bidrag. Verksamheten bör inledningsvis bedrivas under en treårig försöksperiod. Därefter bör , på grundval av en allsidig utvärdering, åter ta ställning till utformningen av . 1 1985186.3 sami. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att hos regeringen begär förslag om i enlighet med de riktlinjer som anges i motionen. () ()
mot · G902333 · 1986-03-18 00:00:00 — Motion till 1985/86:333 m. fl. (s) Färjetrafiken till (prop. 1985/86:105) I regeringens proposition 1985/86:105 behandlas den fortsatta färjetrafiken på . Den mest betydelsefulla frågan i denna proposition torde vara huruvida man skall bedriva trafiken på en eller flera fastlandshamnar under lågsäsong. har studerat olika alternativ och kommit fram till att en bashman i med året-runt-trafik kompletterad med sommartrafik på och skulle ha uppenbara fördelar. Den totala genomsnittliga restiden minskar genom kortare färjeöverfart och bättre vägnät. som bashamn ger också möjligheter till anslutning med tåg - utan övernattning - med ett flertal stora orter i . Dessutom skulle turtäthet och avgångstider mera kunna ta hänsyn till de resandes önskemål än , då man tvingas anpassa sig helt till godstrafiken under lågsäsong. har liknat bashamnsalternativet vid en broförbindelse i så måtto att den ansluter till den s. k. vägprincipen med en trafikstark länk som ligger i tyngdpunkten av trafikunderlaget. Mot detta bashamnsalternativ har opinionen på varit stark. Vi delar den bedömning som gjorts av såväl transportrådet som regeringen, nämligen att en sådan omläggning av trafiken till och från inte kan ske med mindre än att gotlänningarna är införstådda med fördelarna. Vare sig det gäller turisttrafiken till eller gotlänningarnas möjligheter att nå fastlandet så är det otvivelaktigt gotlänningarna själva som är mest beroende av goda lösningar. Vi menar dock att opinionen på ännu inte tagit till sig alla de fördelar som Oxelösundsalternativet skulle kunna innebära. Mycket talar för att det blir nödvändigt att i huvudsak bedriva persontrafiken på en hamn på fastlandet. För detta talar långsiktigt såväl kostnadsskäl som möjligheten att ge bra reseservice - dvs. restider, turtäthet m. m. Även om Oxelösundsalternativet inte är aktuellt i det kortsiktiga perspektiv som nu har att besluta om, vill vi förorda att detta alternativ finns med i framtida långsiktiga diskussioner om Gotlandstrafikens utformning. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om Gotlandstrafikens framtida anknytning till . () () () ()
mot · G902335 · 1986-03-20 00:00:00 — m. fl. (fp, c) Vissa sjukförsäkringsfrågor för studerande iqoc/qa 1985/86:128) »«* Förslagen som regeringen framlägger i proposition 1985/86:128 om vissa sjukförsäkringsfrågor för studerande är i sin helhet tillfredsställande eftersom de siktar på att korrigera de orimligheter som uppstod för vuxenstuderande vid införandet av den vilande SGI:n, men vissa problem kvarstår. Först och främst löses inte problemet för de ungdomsstuderande, som med nuvarande regler inte får ersättning för faktiskt inkomstbortfall vid sjukdom under feriearbete. Vi vill hänvisa till de slutsatser som drogs av studiestödsutredningen i dess betänkande Ds U 1981:11, där man menade att det är rimligt att det konstrueras ett system som löser denna oacceptabla situation som uppstår för ett mycket stort antal studenter. I den framlagda propositionen finns det vidare ett problem som det enligt vår mening borde lagts förslag om. Det gäller oklarheten om när den vilande SGI:n skall aktiveras. Det kan uppstå tolkningsproblem om vad som skall betraktas som definitivt studieavbrott. Vi anser att skall uttala som sin mening att vård av barn i samband med barns födelse är att anse som definitivt studieavbrott och därmed berättiga till aktivering av den vilande SGI:n. Ger denna SGI högre ersättning än studie-SGI:n bör den utgå under hela föräldraledigheten. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att vård av barn i samband med barns födelse är att anse som definitivt studieavbrott. () () () () 1 1985186.3 sami.
mot · G902339 · 1986-03-20 00:00:00 — Motion till 1985/86:339 och Hans Nyhage (c, m) Invandrarpolitiken (prop. 1985/86:98) I proposition 1985/86:98 föreslås ett bidragssystem för invandrarorganisationer för att på det sättet få en bidragsgivning som är anpassad till de verkliga behoven. Denna intention är riktig och bra, men alla organisationer som sysslar med frågor som är viktiga för invandrarna i passar inte in i dessa mallar. En sådan organisation är i . har en verksamhet som är av stor betydelse för invandrare och invandrarorganisationer. Men har en mycket omfattande förmedling av invandrarlitteratur - litteratur som i annat fall med stor säkerhet inte skulle stå till invandrarnas förfogande. Man gör olika utställningar om invandrarfrågor, om invandrarkultur och mycket annat. Verksamheten har betydelse för invandrare och invandrarorganisationer i hela landet. kulturutskott föreslog ett mindre stöd till i avvaktan på invandrarpropositionen. följde utskottets förslag. skrev kulturministern i brev till att stödet till institutets verksamhet skulle tas upp i den nu aktuella propositionen. Eftersom inte kan räknas in i de organisationer som kommer att få ett generellt bidrag med utgångspunkt i medlemstalet och ej heller på annat sätt omnämnts i propositionen, är vi oroliga för att institutet inte kommer att få något statligt bidrag - med risk för att en viktig verksamhet äventyras. verksamhet ger en betydligt större och mer omfattande service till avsevärt fler invandrare än vad en organisation med t. ex 3 500 medlemmar någonsin behöver ta på sig. Institutets resurser utnyttjas och är öppna för i princip alla invandrare och deras föreningar. Många som själva är utan egna resurser får genom institutet tillgång till en särskild för dem och deras behov anpassad institution. För att stödja invandrare bör därför enligt vår mening till utgå ett bidrag som till en förening med 3 500 medlemmar, vilket skulle innebära ett bidrag på . Ett bidrag av denna storlek är också nödvändigt för att trygga institutets allmännyttiga verksamhet. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att beslutar att ge ett bidrag på . Hans Nyhage (m)
mot · G902370 · 1986-03-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:370 m. fl. (s) verksamhet m. m. 1985/86:99) Vid upprepade tillfällen har haft att behandla motioner beträffande organisationen av lokalradion i . Kravet har vid samtliga tillfällen varit att Radio skulle delas upp i två separata stationer. Radio och Radio . Den utredning som föregick lokalradions start föreslog att det, med hänsyn till de speciella förhållanden som råder i , skulle inrättas två stationer, nämligen Radio och Radio . beslut blev dock att skulle ingå i Radio som blev Radio . Att det rådde tvekan om denna konstruktion framgår av att verksamheten skulle bedrivas som experiment. Detta experiment bör nu anses avslutat. Resultatet är enligt vår mening helt klart. Området är i detta sammanhang ingen naturlig region. , som har ungefär 200 000 lyssnare, är skild från när det gäller de nyheter som lokalradion normalt ägnar sig åt. Någon i verklig mening ordentlig nyhetsbevakning av de länsorgan som i huvudsak finns i har inte kunnat genomföras med den nuvarande organisationen. Med den massmediasituation som finns i kan inte viktiga regionalpolitiska frågor, initierade av statliga regionala organ och/eller i , bli föremål för någon verklig debatt inom den berörda regionen som helhet. Den del av lokalradioområdet som utgörs av har fått en lokalradio som är avpassad för en storstad. Man har täta nyhetssändningar, trafikinformation etc. Dessa nyheter berör oftast inte alls lyssnarna i . Däremot har, vilket lyssnarundersökningar klart visar, mottagandet i varit väldigt positivt. Det ligger i såväl göteborgarnas och sjuhäradsbornas som länens intresse med en uppdelning av lokalradiostationen . Frågan berör alltså en mycket stor del av landets befolkning, mer än en miljon. Med den nuvarande organisationen tvingas man blanda programinnehåll från två i de flesta avseenden skilda områden. Sändningarna förlorar därför i intresse för de flesta lyssnarna. Målet att bredda och fördjupa den lokala demokratin och bevaka länsfrågorna blir, om inte helt omöjligt så i varje fall starkt försvårat. I den föreliggande propositionen föreslår regeringen att i fortsättningen skall få avgöra den regionala och lokala indelningen av organisationen. Vi har förståelse för detta men vill dock framhålla följande. Vid behandlingen av de motioner som inledningsvis berördes har utskot- Mot. 1985/86 tet, även om man haft förståelse för de framförda argumenten, hänvisat till 370 att man skulle avvakta försöksperiodens och nuvarande radioavtals utgång. I och med propositionen om framtid är de facto avslutad. Därför menar vi att , liksom vid tidigare tillfällen i fråga om de övriga lokalradiostationerna, bör få tillfälle att ta ställning i sakfrågan i vad gäller . Lösningen av lokalradioproblemen i varken får eller kan skjutas framåt i tiden. Vi menar att en självständig lokalradiostation i är en viktig reform som bör prioriteras inom ramen för de reformmedel som kommer att erhålla. Med stöd av vad som här sagts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om behovet av en egen lokalradiostation i . (5) ()
mot · G902372 · 1986-03-19 00:00:00 — 1985/86:372 fe*® Den slutliga regleringen av ombildningen av ^ot datamaskincentralen för administrativ databehandling /86 (DAFA) till aktiebolag m. m. 1985/86:112) 372-376 I finns en filial till DAFA med en arbetsstyrka omfattande 22 personer eller 17 helårsarbetande. Denna filial tillkom genom ett beslut och överfördes från SCB/DC till DAFA 1970, då DAFA bildades. Personalen vid filialen i är företrädesvis kvinnor. Arbetsmarknadssituationen i är särskilt besvärlig sett ur kvinnosynpunkt med hänsyn till ortens ensidiga arbetsmarknad, en följd av att ett av världens rationellaste och största tidningspappersbruk är förlagt dit. Svårigheterna för kvinnor att få arbete i norra var för övrigt ett av de starkaste skälen för Hallstaviksfilialens tillkomst. Det är angeläget att det nya bolaget tillvaratar alla möjligheter för att bevara och helst utöka verksamheten i så att DAFA:s hittillsvarande roll som en balanserande faktor i arbetsmarknadssituationen i norra bevaras. Det är särskilt angeläget att de redan anställda vid filialen i kan känna full trygghet i och med ombildningen av DAFA till aktiebolag. Mot denna bakgrund bör det nya bolaget se som en väsentlig uppgift att undersöka i vilken utsträckning nya arbetsuppgifter kan förläggas till filialen i . angav vissa lösningar på problemet övertalig personal, bl. a. s. k. årlig ersättning och naturlig avgång. Enligt vår mening är det mycket viktigt att man tillämpar de metoder organisationskommittén föreslagit för den händelse att ytterligare arbetsuppgifter inte kan tillföras filialen i . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av insatser för att utveckla och trygga tillgången på arbete för databeredningspersonalen vid DAFA i . () ()
mot · G902373 · 1986-03-25 00:00:00 — m. fl. Den slutliga regleringen av ombildningen av datamaskincentralen för administrativ databehandling (DAFA) till aktiebolag m. m. 1985/86:112) har tidigare aktualiserat frågan om ombildande av DAFA till aktiebolag. I den nu aktuella propositionen föreslås just sådan ombildning, och vi kan således i huvudsak ansluta oss till propositionens förslag. I några avseenden vill vi emellertid påpeka att utgångspunkterna för DAFA:s framtida verksamhet bör vara annorlunda än vad som föreslås i propositionen. Det gäller framför allt vad som sägs om behovet av samordning med . Enligt vår uppfattning finns det ingen anledning varför ett statligt aktiebolag skall arbeta med någon sorts garanterad samverkan med andra statliga bolag. Tvärtom bör varje bolag eftersträva sådan effektivitet att det kan klara sig självt. En sådan garanterad samverkan med framför allt som nämns i propositionen var i själva verket en avgörande orsak till att frikopplandet av DAFA blev så komplicerat och tidskrävande. Vad beträffar förslaget att DAFA:s utrustning i bör överföras till som sedan bör bedriva sin ADB-verksamhet i egen regi har vi ingen annan uppfattning än propositionen. Enligt vår uppfattning förefaller också beloppen i den ekonomiska regleringen av DAFA:s ombildning rimliga. Framtiden får utvisa om DAFA kan leva upp till ett avkastningskrav på på det arbetande kapitalet. Vi har ingenting att invända mot det föreslagna sättet att inledningsvis täcka den merkostnad som uppkommer genom att verksamheten i sin helhet blir mervärdeskattepliktig, även om beloppet 13 milj. kr. kan synas rikligt tilltaget. Beträffande huvudmannaskapet för SPAR har frågan tidigare behandlats i . Vi godtog då att en tillfällig nämnd inrättas med uppgift att vara huvudman för SPAR i avvaktan på att förslag kommer från data- och offentlighetskommittén. DOK har till uppgift att pröva hela frågan med försäljningsverksamhet från statliga myndigheter. Vi anser det väsentligt att markera att den lösning som föreslås för SPAR är tillfällig och att personalresurser begränsas till en å två personer samt att kansliresurser hämtas från statskontoret. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om att något särskilt behov av samverkan med ej föreligger, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om tillfälliga status i avvaktan på förslag från data- och offentlighetskommittén. () () 1* 1985186.