mot · G902Sk271 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk271 Förste vice talman () Realisationsvinsten på aktier Hushållens aktiesparande har rasat Trots att antalet aktiesparare ökat kraftigt genom främst skattefondssparandet har hushållens andel av börsvärdet stadigt sjunkit . Hushållen äger inte mer än av börsvärdet genom direktägande. Därtill kommer i aktiefonder. Om trenden står sig kommer hushållen inte att ha mer än ca en tiondel av börsvärdet. Ägandet och inflytandet blir helt dominerat av institutioner dvs. stiftelser, , investmentföretag, börsbolag med stora aktieportföljer och försäkringsbolag. Det är väsentligt att den trenden bryts och att hushållens möjligheter att aktiespara förbättras, dels för att det är ett intresse i sig att öka hushållens ägande av näringslivet, dels för att det personliga intresset för aktiers avkastning är grundläggande för att aktiemarknaden skall fungera, dels för att åstadkomma en spridning av inflytandet. Den socialdemokratiska regeringen och aktiesparandet Från socialdemokratiska regeringens sida framhålls ofta att ett brett intresse för aktiesparande är från allmänna utgångspunkter positivt och bör uppmuntras. Detta är en klok och sund inställning. Trots detta har den ena attacken efter den andra sedan regeringsskiftet riktats mot det aktiesparande man säger sig vilja uppmuntra. a. har följande försämringar föreslagits av regeringen och beslutats av riksdagsmajoriteten: Den diskriminerande dubbelbeskattningen av aktier har återinförts genom att det 30-procentiga avdraget för utdelningar på mindre aktieinnehav slopats. En 20-procentig utdelningsskatt på aktieutdelningar infördes, vilket innebar att t. o. m. trippelbeskattade aktieutdelningar. Utdelningsskatten har fr. o. m. 1984 ersatts av en s. k. vinstdelningsskatt på aktiebolag, ett slags progressiv bolagsskatt för att finansiera de kollektiva löntagarfonderna. Det framgångsrika skattefondssparandet har rivits upp och ersatts med ett allemanssparande med sämre villkor. Förmögenhetsbeskattningen har skärpts väsentligt och uppgår till redan i det lägsta förmögenhetsskattepliktiga skiktet. Redan här tar förmögenhetsskatten tillsammans med inkomstskatten mer än den genomsnittliga utdelningen. För större aktieinnehav blir resultatet konfiskato riskt, dvs. det blir normalt nödvändigt att successivt sälja av aktieinnehavet för att få ihop till skatterna. Genom beslut skärptes realisationsvinsten på aktier väsentligt. De utomordentligt svårhanterliga reglerna är hart när omöjliga för lekmannen och taxeringsmyndigheterna att tillämpa och överblicka. Utan utredning eller remissförfarande infördes en omsättningsskatt på aktier . Höjda aktieutdelningar för svenska börs- och OTC-bolag förbjöds . Detta innebär att aktiesparandet blivit utsatt för ytterligare skärpt missgynnande i förhållande till annat sparande, dels genom att realisationsvinstskatten på aktier inte bara är evig utan dessutom inte tar hänsyn till penningvärdeförsämringen, dels genom dubbel- och t. o. m. trippelbeskattningen av utdelningen, dels genom att förmögenhetsskatten inte bara drabbar hela värdet av börsaktierna utan också den del därav som kan sägas utgöra latent skatteskuld, dels genom reglerna för arvsbeskattning som kan innebära direkt konfiskation redan vid aktiearv understigande 1 miljon. I den moderata partimotionen 1985/86:Sk279 läggs fram en rad förslag i syfte att minska den skattemässiga diskrimineringen av aktiesparande. Där föreslås bl. a. att vinstdelningsskatten avskaffas och det 30-procentiga avdraget på mindre aktieutdelningar återinförs, detta för att snabbt lindra dubbel- och trippelbeskattningen på aktier. Vidare föreslås att börsnoterade aktier vid förmögenhets-, arvs- och gåvobeskattningen endast bör tas av börsvärdet, detta bl. a. som kompensation för att också latent skatteskuld förmögenhetsbeskattas. Omsättningsskatten på aktier bör vidare avskaffas så snart ekonomin medger. I det följande skall reavinstreglerna på aktier tas upp till särskild granskning. Vad gäller diamanter och annat lösöre av olika slag upphör realisationsvinstbeskattningen . Vid försäljning av bostäder tas hänsyn till inflationen vid vinstberäkningen. Vid försäljning av aktier skall varje aktiepost som säljs antas utgöra ett genomsnitt av säljarens tidigare förvärv genom köp, nyemissioner, fondemissioner, nya köp, gåvor eller arv. Detta gör att det i praktiken är omöjligt att utföra eller kontrollera de utredningar som krävs. Genom en schablonregel, där inköpspriset för aktier antas motsvara halva försäljningspriset nedbringades behovet av utredningar. Ett extra avdrag på . gjorde dessutom försäljningar . (Reavinsten antogs utgöra av halva försäljningspriset.) Genom de 1983 beslutade reglerna skärptes schablonregeln så att inköps priset endast antas motsvara en fjärdedel av försäljningspriset. Om försäljningspriset inte är minst fyra gånger så högt som inköpspriset innebär användningen av schablonregeln en förlust för säljaren. Risken är därför stor inte bara för att skattskyldiga och skattemyndigheter kommer att tvingas till ett betydande merarbete för att göra de utredningar om anskaffningsvärde och verklig vinst som behövs. Många skattskyldiga mäktar inte göra dessa utredningar med risk för både rättsförluster och för att de i fortsättningen drar sig för investeringar i aktier på grund av det krångel som detta innebär. Vid riksdagsbehandlingen yrkade moderata samlingspartiet avslag på de skärpta realisationsvinstreglerna. I andra hand yrkade vi att schablonavdraget skulle höjas från . för att aktier även med de nya reglerna skulle kunna säljas för . utan att krångliga utredningar om anskaffningspris m. m. skulle behöva göras eller kontrolleras. beslöt riksdagsmajoriteten att schablonavdraget vid försäljning av aktier dels skulle individualiseras, dvs. beräknas för varje make för sig, dels sänkas till . Detta innebär ingen förenkling vilket var motivet utan medför tvärtom att tvåårsaktier från innevarande år endast kan säljas skattefritt upp till ett belopp på . för varje aktieägare. Med hänsyn till penningvärdesutvecklingen blir försämringen ännu större. Detta innebär ytterligare försvårande av enskilt aktieägande, ännu mer krångel och byråkrati för såväl skattskyldig som taxeringsfunktionär. Det finns anledning att jämföra de realisationsvinstregler som gäller i med dem i vår omvärld. I sammandrag kan man beskriva reglerna i några viktiga länder som följer: Aktievinster efter utgången av det kalenderår då aktien förvärvades beskattas med effektiv skatt av efter avdrag med 8 000 Nkr. Efter tvåårsperioden skattefria. Reavinster taxeras som vanlig inkomst, men däremot är senare försäljningar i normalfallen inte beskattningsbara. har aktievinsten varit skattefri innehav (vid avyttring av aktie/andel i bostadsföretag, där vederbörande stadigvarande bor). Viss del av aktievinsten över I milj. mark föreslogs () dock beskattas även . I normalfallet är reavinster på aktier skattefria om man innehaft aktierna över 6 månaders tid och de inte innehas i rörelse. För fysiska personer gäller att försäljningar undantas från beskattning (siffra). Över detta belopp är skattesatsen . I normalfallet är reavinster på aktier fria från skatter om inte vederbörande äger av företaget i fråga. Reavinster på aktier beskattas med en skattesats av med undantag för försäljning som överstiger 3 resp. vinster som inte upp går till sammanlagt mer än under ett taxeringsår. Anskaffningskostnaden får räknas upp med konsumentprisindex. Ingen federal skatt utgår, men däremot finns varierande kantonala skatter. 1 de flesta kantoner utgår dock ingen skatt. Som framgår har alla dessa länder antingen full skattefrihet för försäljningsvinster efter viss tids innehav eller höga fribelopp för försäljning resp. vinst. Reavinstreglerna för aktier bör därför skyndsamt ses över i syfte att ge bättre resultat i förhållande till annat sparande och så att de bringas i överensstämmelse med de regler som gäller i vår omvärld. Regeringen bör skyndsamt lägga fram förslag med denna inriktning. De regler som gäller i och bör utgöra ett delmål härvidlag. Det skulle betyda skattefrihet i normalfallen vid innehav längre än . bör en omläggning av realisationsvinstskatten utredas, innebärande att omplaceringar inom en aktieportfölj'mit betraktas som realisation. Ett sådant system skulle främja rörligheten på aktiemarknaden och stimulera till återinvesteringar i aktier. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag innebärande att omplaceringar inom en aktieportfölj inte betraktas som realisation, 2. att härutöver anhåller om skyndsam översyn av reavinstbeskattningen av aktier i syfte att bringa den i överensstämmelse med motsvarande regler i och .