ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902392 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:392 och () Vissa varvsfrågor m. m. 1985/86:120) De sju kvarvarande mindre/medelstora privatägda varvsföretagen i sysselsätter omkring 1 000 helårsarbetskrafter. Varven Varv och , , , AB Nya Varv, , , och , Marstrandsverken utgör ofta en stor arbetsgivare i sin lokaliseringsort och är en viktig del av det lokala näringslivet. Utan undantag har dessa företag visat förmåga att under en besvärlig marknadssituation bl. a. med hjälp av statliga insatser - snabbt kunnat anpassa kapacitet och verksamhetsinriktning mot en förändrad efterfrågan. I proposition 1985/86:120 föreslås nu stegvis ökade kreditgarantiavgifter till den statligt drivna varvsverksamheten. De sju privatägda varven har inte åsamkat staten några av dessa förluster men får genom nu framlagt förslag ändå ökade avgifter och därmed minskad konkurrenskraft. Det tidigare gällande selektiva stödet - kreditgarantier, räntestöd och varvslån byts enligt propositionen mot projektstöd. Därigenom försvåras också möjligheterna att förränta investeringar i produktionsanläggningar uppbyggda till del med statligt stöd. De mindre och medelstora varven har hävdat att ett kontantstöd som alternativ till kreditgarantier och räntestöd är ett nödvändigt konkurrensmedel. Med tillfredsställelse konstateras att regeringen föreslagit att kontantstöd införs. Emellertid är det svårt att exakt tolka innebörden av förslaget. För att någon märkbar effekt skall nås är det nödvändigt att klarhet skapas om att kontantstödet kommer att beräknas med utgångspunkt från skillnaden mellan kostnader för en tänkt svensk kredit enligt fartygsexportkreditöverenskommelse i USA-dollar och kostnaden för samma kredit upplånad i svenska kronor till marknadsmässig ränta. Flertalet av de mindre och medelstora varvens utländska kunder och konkurrenter har tillgång till det i gällande kontantstödet som beräknas från kostnadsskillnaden mellan den långa obligationsräntan på norska kronor och OECD-räntan för fartygsexport. I konkreta tal betyder detta ett kontantstöd på 17,. En anpassning till en ny kundefterfrågan på special- och servicefartyg av mindre typ, annan konstruktion och i annat utförande pågår som redan nämnts vid de små och medelstora privatägda svenska varven. I ett längre perspektiv har detta bedömts ge dessa varv möjlighet att leva vidare. Men i det trängda läge man fortfarande befinner sig i skulle konkurrensen från motsvarande utländska varv bli förödande om inte kontantstödet i sin ut- Mot. formning blir i väsentliga delar likt exempelvis det norska. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av skyndsamma åtgärder syftande till att motverka de i motionen påtalade konkurrensnackdelarna för de mindre och medelstora svenska varvsföretagen. () ()
mot · G902403 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:403 m. fl. Inriktningen av konsumentpolitiken m. m. 1985/86:121) Minoritetsgrupper i samhället har redan ett skydd mot missaktning med anspelning t. ex. på ras, hudfärg och etniskt ursprung genom 7 kap. 4 § åttonde punkten tryckfrihetsförordningen och 16 kap. 8 § . Något motsvarande skydd för missaktning av kvinnor finns inte, trots att det här rör sig om en majoritet av befolkningen. I propositionen 1985/86:121 föreslås inga lagliga åtgärder mot könsdiskriminerande reklam. I stället förordas att skall följa och dokumentera den könsdiskriminerande reklamens omfattning och utveckling. Erfarenheterna skall redovisas senast vid utgången av 1988. I har man skaffat sig ett smidigt instrument för att skydda sig mot de kommersiella avarter som förekommer inom reklambranschen och har där nu en lag som förbjuder könsdiskriminerande reklam. Det torde inte finnas större svårigheter för en lagstiftning i i denna fråga, än de som övervanns när lagstiftning införts mot diskriminering på annan grund än kön. Det är därför angeläget att utformningen av lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam övervägs och beslutas utan dröjsmål. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam. (i) (i')
mot · G902407 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:407 () Inriktningen av konsumentpolitiken m. m. (prop.1985/86:121) Angående information om varors miljövänlighet föreslog att successivt bör ställa krav på bredare information från företagen på vissa produktområden, bl. a. när det gäller produkters miljöpåverkan. De remissinstanser som kommenterat förslaget är i princip positiva. stöder uttryckligen förslaget och framhåller att uppgifterna om vissa varors funktionella egenskaper kompletteras med uppgifter om miljöpåverkan. De västtyska erfarenheterna av den särskilda märkning som informerar konsumenten om att varan är särskilt miljövänlig bör enligt utnyttjas. Enligt verket bör det ligga inom sektorsansvar att få in miljöaspekterna i det konkreta konsumentpolitiska arbetet. I regeringens proposition 1985/86:121 framhålls det önskvärda i att vi som brukare av olika produkter får bättre kännedom om bl. a. produkters effekter på miljön och att sådan vidgad produktinformation är av stort samhällsintresse. Däremot bedömer regeringen det inte vara förenligt med uppgifter att verket självt kräver information från företagen i detta avseende. När det gäller en produkts påverkan på den yttre miljön ankommer det enligt propositionen på att göra bedömningar i denna fråga. Regeringen anser således att det ankommer på att ta initiativ för att få till stånd information om olika varors miljövänlighet medan verket självt i sitt remissvar anser att initiativet bör åligga . Jag anser att regeringen bör dels klart ange att information om olika varors miljövänlighet bör komma till stånd, dels slå fast vilket ämbetsverk som skall ta initiativ till att så sker. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att information om varors miljövänlighet bör komma till stånd samt att regeringen anger vilket ämbetsverk som skall ha ansvaret härför. I* 1985/86. 3 sami Nr 406 410
mot · G902408 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:408 Inriktningen av konsumentpolitiken m. m. (prop.1985/86:121) Att vara konsument är svårt. Utbudet är större än någonsin, och många har svårt att hushålla med sina resurser. har hemmens roll som kunskapsförmedlare minskat, och en stor del av det som förr producerades i hemmen köps färdigt. Ofta förvärvsarbetar båda föräldrarna, och kunskaper om god hushållning går inte längre i arv mellan generationerna. Dessutom har utrymmet för såväl privat som offentlig konsumtion minskat. Det är därför viktigt att tidigt grundlägga goda konsumentekonomiska vanor. Enligt LGR-80 skall konsumentfrågorna få ökat utrymme och tas upp i många ämnen. Men det är bara i ämnet hemkunskap som konsumentfrågorna är med som eget huvudmoment och får en seriös behandling. Skolans konsumentutbildning är ett bra sätt att på ett tidigt stadium nå också s. k. svaga grupper. Det är viktigt att eleverna tidigt får kunskap om den påverkan de utsätts för och får möjlighet att utvecklas till medvetna konsumenter. Proposition 1985/86:121 utgår från att man på lokal nivå tar ansvar för att konsumentfrågorna får en ordentlig förankring i undervisningen. SÖ måste ställa större krav på lokala skolstyrelser och skolledare så att konsumentkunskapen får ett större utrymme i undervisningen. Ett annat problem är lärarnas kunskaper i konsumentfrågor. Den nya lärarutbildningen har inte startat , och det tar innan alla lärare har en grundutbildning i konsumentkunskap. Av dagens lärare är det bara hushållslärare som har en grundutbildning. Övriga lärare har endast fortbildning under oftast en studiedag eller i undantagsfall en kortare universitetskurs. Fortbildningen i konsumentkunskap är inte heller prioriterad av skolstyrelse och skolledare på det lokala planet. SÖ borde ge klara direktiv om att konsumentkunskap skall prioriteras som fortbildning för alla lärarkategorier. Skolans konsumentutbildning måste få rimliga resurser, utbildade lärare och klara direktiv. () har en viktig uppgift när det gäller framställning av objektivt informationsmaterial och vid läromedelsframställning. KOV:s insatser när det gäller stöd till utbildare av olika slag och till den lokala konsumentorganisationen måste ges en starkare ställning och tillräckliga resurser. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av rimliga resurser, utbildade lärare och klara direktiv.
mot · G902410 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:410 m. fl. Inriktningen av konsumentpolitiken m. m. 1985/86:121) I regeringens proposition 1985/86:121 konstateras att en strukturell fråga av betydelse är i vilka former detaljhandeln skall få etablera sig runt om i landet. Där anges kommunernas hantering av planmonopolet och NO:s konkurrenssynpunkter vara av stor betydelse. Det framhålls också att varuförsörjningsfrågorna är av stort intresse från konsumentsynpunkt (s. 10). Vi anser att konsumentsynpunkterna icke förmår hävda sig i den etableringsvåg som kännetecknar dagligvaruhandeln. Etableringen av stora externa dagligvarumarknader, lågprisbutiker som begränsar sitt sortiment av livsmedel till varor som ur bl. a. svinnsynpunkt är mest lönsamma samt livsmedelsförsäljning i bensinstationsbutiker kommer att för flertalet konsumenter innebära stora svårigheter att få tillgång till en dagligvarubutik inom rimligt avstånd från sin bostad. Detta kommer att hårt drabba konsumentgrupper som äldre, handikappade, föräldrar med småbarn och dem som inte har tillgång till bil. Det har visat sig att kommunerna inte förmår att hantera varuförsörjningsfrågorna på ett sådant sätt att man får ett butiksnät som fungerar för alla kategorier av konsumenter. Det är glädjande att regeringen föreslår ökade resurser till för undersökningar och stöd till kommunerna vid upprättandet av varu- och serviceförsörjningsplaner, även om det vore önskvärt med ännu mer pengar mot bakgrund av de kostnader feletableringar kan innebära för såväl samhället som konsumenterna. Det är viktigt att understryka att den kommunala konsumentverksamheten mer konsekvent måste kopplas in i varu- och serviceplaneringen. Vissa hushållsekonomiska undersökningar visar att lönsamheten vid inköp i butiker med lågprisprofil i genomsnitt går vid ett avstånd . Denna lönsamhetsgrad har krympt och var . Kommunerna behöver ett mer omfattande beslutsunderlag för beslut i etableringsfrågorna, eftersom det annars måste ställas ökade resurser till förfogande i form av social hemhjälp, färdtjänst, hemsändning m. m., vilket samhällsekonomiskt måste vara ett oförsvarligt alternativ. bör göra ett uttalande att varje kommun upprättar varuförsörjningsplaner med konsumentintresset som utgångspunkt. Detta bör föras in i det nya reglemente för konsumentverksamhet som upprättar med anledning av den nya inriktning av den kommunala konsumentpolitiken som förordas i regeringens proposition 1985/86:121. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ytterligare åtgärder för att trygga alla kategorier av konsumenters tillgång till dagligvarubutik inom rimligt avstånd från sin bostad. () ()
mot · G902419 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:419 () Inkomstskatten (prop. 1985/86:130) I propositionen föreslås bl. a. att rätten att utnyttja andra makens underskottsavdrag slopas. Som anförs i den moderata partimotionen med anledning av regeringens inkomstskatteproposition bör detta förslag inte tillåtas för retroaktiva effekter. Propositionens förslag innebär också att makar som av t. ex. sysselsättningsskäl bor på skilda håll men har gemensamt småhus i en av makarnas kommuner inte kan utnyttja den andra makens eventuella underskottsavdrag. Det måste betraktas som en icke önskvärd följd av förslaget. Rörligheten på arbetsmarknaden riskerar att minska. Det bästa sättet att komma till rätta med detta problem är att "underskottsavdragsbegränsningen mellan olika kommuner upphör. Mot bakgrund av det anförda hemställs att beslutar att slopa den kommunala underskottsavdragsbegränsningen.
mot · G902423 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:423 m. fl. (c) Förslag till medelsanvisning för anslaget Bidragsförskott (prop. 1985/86:135) Regeringen aviserade i budgetpropositionen att en proposition skulle föreläggas angående bidragsförskotten. förutsatte i sin ekonomiska motion att man härvidlag skulle göra en besparing om 275 milj. kr. Bakgrunden till detta var bl. a. beräkningar i ensamförälderutredningens förslag samt en ambition att nå upp till av ersättningarna när det gäller de enskildas ansvar. I propositionen erinras om att revisorer avser att lämna förslag till underhållsbidrag och bidragsförskott. Revisorernas rapport har redovisats som förslag 1985/86:17 för . Där redovisas omfattande möjligheter till besparingar. Vi utgår från att regeringens beredning av detta förslag skall leda fram till en besparing av den omfattning vi tidigare redovisat. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag under innevarande kalenderår om besparingar under anslaget Bidragsförskott i enlighet med det anförda. () () Nr 423 -427
mot · G902426 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:426 m. fl. (vpk) Ökat ekonomiskt stöd till barnfamiljer (prop. 1985/86:137) I proposition 1985/86:137 om ökat ekonomiskt stöd till barnfamiljer föreslås vissa förbättringar av barnfamiljernas ekonomiska situation. kommunisterna vill ånyo framhålla att de åtgärder som har störst betydelse, om man vill förbättra inte bara barnfamiljernas ekonomiska situation utan också förbättra för andra ekonomiskt svårt ställda grupper i samhället, är att ta bort momsen på maten och att minska boendekostnaderna. En vanlig tvåbarnsfamilj betalar . Vpk föreslår att matmomsen slopas i tre steg. I ett första steg föreslår vi ökade subventioner med 3 miljarder, som utöver det stöd som redan finns gör att en tredjedel av momseffekten försvinner. För att mycket snabbt kunna minska boendekostnaderna föreslår vpk kraftigt förbättrade bostadsbidrag. Vpk har i särskilda motioner tagit upp dessa båda frågor till mer ingående behandling och hänvisar i detta sammanhang till dem. Konkret föreslås i proposition 137 att barnbidraget, det förlängda barnbidraget och studiebidraget höjs med . och barn och att studiebidraget i fortsättningen skall utgå . Det betyder att barnbidraget och studiebidraget kommer att uppgå till . Vpk har föreslagit att barnbidraget bör utgå med den summa som motsvarar av basbeloppet, dvs. Vpk har också föreslagit att barnbidraget indexregleras på denna nivå. Med regeringens framlagda förslag tillgodoses vpk:s krav vad gäller storleken på barnbidraget så när som på . Däremot tillgodoses inte kravet om att barnbidraget bör vara basbeloppsanknutet. Vi ställer därför ånyo det kravet. Det kan inte vara rimligt att vaije nödvändig barnbidragshöjning skall behöva föregås av en så ingående och långsam process som en prövning av regering och riksdag innebär. Enligt vpk:s mening bör barnbidraget läggas fast vid nivån av basbeloppet. När det gäller studiebidraget är vpk:s krav om att det skall utgå tillgodosett. Vi vill dock föreslå att studiebidraget skall utgå redan under innevarande budgetår, vilket innebär med nuvarande belopp. De nya reglerna föreslås bölja gälla från . Med stöd av ovanstående hemställs 1. att beslutar att barnbidraget och det förlängda barnbidraget skall göras basbeloppsanknutet på den nivå som regeringen i proposition 1985/86:137 föreslår, 2. att beslutar att studiebidraget skall göras basbeloppsanknutet på den nivå som regeringen i proposition 1985/86:137 föreslår, 3. att beslutar att studiebidraget i sin nya form utgår från , 4. att hos regeringen hemställer att erforderliga medel för reformens genomförande från anvisas på tilläggsbudget. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · G902427 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:427 m. fl. Ökat ekonomiskt stöd till barnfamiljer (prop. 1985/86: 137) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86: 421 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande en långsiktig utbyggnad av vårdnadsersättning/föräldraförsäkringen till att omfatta alla familjer med barn i förskoleåldern. Per-O la () () . Åsling (c) . () () ()
mot · G902431 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:431 m. fl. (c) Vissa inkomstförstärkningar på statsbudgeten, m. m (prop. 1985/86: 140) I proposition 1985/86:140 föreslås en avsevärd skatteskärpning för eldningsolja och motorbrännolja. Vi förstår de energipolitiska och samhällsekonomiska skäl som ligger bakom den föreslagna höjningen. Vi vill dock för vår del understryka att de energipolitiska målsättningarna i propositionen inte följs upp på ett sådant sätt att oljeskattehöjningen motiveras. För vår del vill vi peka på ytterligare en omständighet som hänger samman med en skattehöjning av förevarande slag. Det är den snedvridning av konkurrensen mellan olika näringar som uppstår till följd av att motorbrännoljan blir relativt väsentligt dyrare. Exempelvis drabbas åkerinäringen i förhållande till andra transportområden. Förutom konkurrensfrågan är det otvivelaktigt så att hårt trängda näringar med små möjligheter att kompensera ökade produktionskostnader, t. ex. jordbruk, genom skattehöjningen förblir i sitt hårt trängda läge. Det är rimligt att regeringen vid skattehöjningar av förevarande slag söker eliminera de konkurrenssnedvridande effekter som kan uppstå. Det bör ske utan att energipolitiska eller andra övergripande målsättningar urholkas. bör som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om behovet av branschneutral skattepolitik. Regeringen bör härvidlag redan i anslutning till förevarande skattehöjning pröva förutsättningarna för aktiva åtgärder. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande behovet av en branschneutral skattepolitik. () () () () 1985/86 431-436 1 1985/86. Nr 431 -436
mot · G902432 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:432 och () Vissa inkomstförstärkningar på statsbudgeten, m. m. 1985/86: 140) I proposition 1985/86:140 föreslås en kraftig höjning av skatten på kol. För cement- och kalkindustrin som använder kol industriellt kan detta få icke önskvärda konsekvenser. För cementfabriken i , vilken är AB Cementas minsta enhet, kan höjningen av kolskatten få mycket allvarliga verkningar om inte någon typ av dispenser kan ges. I står man nu i begrepp att ta beslut om nya investeringar efter många års diskussioner om nedläggning av fabriken. Dessa beslut skjuts nu upp tills klarhet skapats om utvecklingen för bränslet. Man väntar dessutom fortfarande på regeringens tillstånd att använda färgavfall som stödbränsle. Eftersom man är helt beroende av viss andel kol i den industriella processen borde man få tillämpa samma undantagsbestämmelser som vid metallurgisk produktion. En annan väg är att låta begränsningsregeln i lagen om allmän energiskatt också i fortsättningen reglera de olägenheter som uppstår. Från Degerhamnsfabrikens sida har man nu börjat komma in på exportmarknaden. Risk föreligger, om inte särskilda åtgärder vidtas, att detta allvarligt försvåras. Även på den inhemska marknaden finns risk för övergång till substitutmaterial om produktionskostnaden för cement blir högre än för t. ex. byggstål och byggplåt. Ytterligare ett skäl för vissa dispenser från kolskattehöjningen är den beredskapslagring som enligt lag åligger kolförbrukare. Cementfabriken i använder kol . Om skattehöjningen tillåts slå igenom fullt ut riskeras nya diskussioner om nedläggning. Vi förutsätter därför att åtgärder vidtas för att undanröja sådana konsekvenser. En bedömning måste givetvis ske beträffande den allmänna prisutvecklingen på bränslen. Rättvisa måste dock skapas mellan cementproduktion och metallurgisk produktion. Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behov av särskild åtgärd för cement- och kalkindustrin med anledning av förslag om höjd kolskatt.
mot · G902433 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:433 Vissa inkomstförstärkningar på statsbudgeten, m. m. 1985/86: 140) 1 proposition 1985/86:140 föreslås att skatten på bl. a. olja och motorbrännolja höjs med /m3. Dieseldrivna personbilar används ofta av glesbygdsboende beroende på att avståndet till bensinstationer kan vara långt, och användning av dieselolja som drivmedel ger möjligheter att få tillgång till drivmedel i anslutning till bostaden. Flertalet innehavare av dieseldrivna personbilar har investerat i detta köp i ett läge då det var förmånliga ekonomiska villkor för användning av dieselbilar. Detta har genom kilometerskattehöjningen förändrats så att dieselbilar har dålig driftsekonomi. Andrahandsvärdet har också sjunkit avsevärt. Den föreslagna oljeskattehöjningen ger de dieseldrivna personbilarna en ökad drivmedelskostnad på /l. Enligt vår mening vore det rimligt att den föreslagna skattehöjningen neutraliseras genom en motsvarande justering av kilometerskattens grundbelopp. Vi anser att det inte är rimligt att en höjning av oljeskatten skall få till följd att i gång varande dieselbilars kostnadsläge ytterligare skall försämras gentemot bensindrivna bilar. Om man förutsätter en genomsnittlig förbrukning av en liter per mil bör således skatten för personbilar drivna med dieselolja med skattevikt upp till sättas till /mil resp. /mil för bilar med en skattevikt däröver. Gällande bestämmelser för nivå och upptrappning av tilläggsbelopp bör bibehållas. Enligt RRV:s beräkningar beräknas den totala skatteintäkten av kilometerskatten för personbilar till 525 milj. kr. Genomsnittlig skatt per fordon anges till 1,94/mil. Vi bedömer att vårt förslag leder till en genomsnittlig skatt på 1,80/mil. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att grundbeloppen för personbilar med en skattevikt om högst skall sättas till /mil resp. för personbilar med en skattevikt därutöver till /mil.
mot · G902438 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:438 Vissa inkomstförstärkningar på statsbudgeten, m. m. 1985/86:140) Med anledning av regeringens proposition 1985/86:140 får j ag härmed anföra följande. Regeringen har i årets finansplan uttalat att det svenska näringslivets konkurrentskraft måste bevaras och förbättras. Svensk industris konkurrenskraft gentemot utländsk konkurrens är i hög grad av avgörande betydelse för sysselsättningsläget och för tillväxten i svensk ekonomi. Tillväxt i svensk ekonomi är, som framhålls i finansplanen och i många uttalanden i , av tvingande nödvändighet för förbättring av det statsfinansiella läget i . Regeringens förslag om höjning av energiskatter, som tillsammans representerar , drabbar direkt industrins konkurrenskraft och i särskilt hög grad den industri som är mycket energiberoende. i exporterar av sin produktion. Företaget förbrukar i sin produktion olja . Energiskatter utgår på denna produktion enligt följande: per m3 - skatt som är restituerbar för den del som överstiger av företagets försäljningsvärde, FOB. per m3 - skatt som ej utgör grund för restitution. per m3 - särskild avgift. Detta innebär för en nettokostnad efter restitution om 14,6 milj. kr. Konkurrenter på den internationella marknaden betalar avsevärt lägre energiskatter och har därför betydande konkurrensförmåner, som alltså väsentligt skärps om regeringens förslag skulle vinna gehör. Risken är stor att den skärpning av energibeskattningen som föreslås kan innebära ytterligare reduktioner av rörelsen inom Floatglas och inom annan energiberoende exportindustri som är verksam i internationell konkurrens. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att beslutar medge undantag för energiskatt för olja som används i glastillverkning i , 2. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att, vid tillämpningen av lagen (1974:992) om nedsättning av allmän energiskatt, den allmänna energiskatten i sin helhet får inräknas i nedsättningsunderlaget.