mot · GA02So107 · 1986-11-19 00:00:00 — m. fl. (vpk) Tidsbegränsning av anställning om assistenttandläkare inom folktandvården (prop. So 107 1986/87:60) I regeringens proposition 1986/87:60 om tidsbegränsning av anställning som assistenttandläkare inom folktandvården föreslås en ändring av 14 § tandvårdslagen som innebär att regeringen skall kunna föreskriva att tandläkare i vars arbetsuppgifter ingår att i väsentlig omfattning medverka i den grundläggande högskoleutbildningen på tandläkarlinjen skall kunna anställas . Bakgrunden till propositionen är följande: I proposition 1978/79:41 om tandläkarnas utbildning m. m. föreslog regeringen att skulle fatta ett principbeslut om ändrat huvudmannaskap för den tandvård som staten bedriver i anslutning till odontologisk utbildning och forskning. anslöt sig till förslaget. Förslaget förutsatte förhandlingar mellan staten och berörda folktandvårdshuvudmän. träffades en uppgörelse mellan läns landstingkommun (VLL) och statens förhandlingsnämnd (SFN) om ändrat huvudmannaskap för tandvården vid i m. m. Enligt uppgörelsen skall VLL inrätta tjänster som assistenttandläkare med arbetsuppgifter m. m. som motsvarar vad som gäller för dessa tjänster vid . Med assistenttandläkare kommer därmed enligt propositionen att avses tandläkare i vars arbetsuppgifter ingår att i väsentlig omfattning medverka i den grundläggande högskoleutbildningen på tandläkarlinjen. Innehavarna av tjänsterna som assistenttandläkare skall enligt uppgörelsen om inte annat senare överenskommes mellan parterna tillsättas genom förordnande tills vidare för högst i sänder. I en anmärkning framhålls att parterna utgår från att de författningsändringar genomförs som detta kan kräva. Efter det att uppgörelsen träffats har förhandlingar om anställningsvillkor m. m. för ifrågavarande tjänster förts mellan VLL och . Dessa förhandlingar har ännu inte resulterat i någon överenskommelse. Assistenttandläkare inom folktandvården finns . Det är utbildningstjänster inom läns landstingskommun, läns landstingskommun och landstingskommun (). Dessa tjänster är tidsbegränsade med stöd av 14 § tandvårdslagen och innebär att innehavaren efter viss angiven tid erhåller speicalistkompetens och således behörighet att söka specialisttjänst inom folktandvården. De assistenttandläkartjänster som skall övergå till landstingskommunalt huvudmannaskap består till av handledning av studerande och 1 1986/87. Det är således inte några utbildningstjänster utan det är lärartjänster. Fr. o. m. kommer det således att Finnas två grupper av assistenttandläkartjänster inom folktandvården, utbildningstjänster och lärartjänster. Assistenttandläkarna vid högskolan är förordnade i sänder. Tanken med treårsförordnande var att tandläkaren vid sidan av sin handledande uppgift efter sex eller möjligen skulle få specialistkompetens trots att de odontologiska fakulteterna inte har någon formell skyldighet att utbilda specialister. De skall svara för grundutbildning av tandläkare och för forskarutbildning. Bland annat därför att det inte går att upprätthålla kvaliteten i utbildningen om samtliga eller flertalet lärare utbyts med jämna intervall har utvecklingen av assistenttandläkartjänsterna visat sig bli en annan än den avsedda. är tre fjärdedelar av de assistenttandläkare som tjänstgör vid i specialistkompetenta, och de har tjänstgjort där . Motsvarande siffror gäller för övriga odontologiska fakulteter. Genom den fr. o. m. genomförda högskolereformen är med vissa här inte aktuella undantag samtliga lärare vid högskolan tillsvidare anställda. I och med denna reform har även högskolelärarna erhållit den i anställningsskyddslagen lagstadgade anställningstryggheten. Speciallagstiftningen har upphört. De odontologiska fakulteterna undantogs från högskolereformen med hänvisning till huvudmannaskapsfrågan. Utbildningen av specialisttandläkare är under utredning. Så länge den frågan inte lösts bör de assistenttandläkare som inte har specialistkompetens eller motsvarande kompetens vara visstidsanställda. Detta kan lösas inom ramen för befintlig lagstiftning. Öviga nu ifrågavarande specialistkompetenta tandläkare, av vilka flera dessutom doktorerat, bör förordnas tills vidare. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att avslår proposition 1986/87:60, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att ifrågavarande specialistkompetenta tandläkare förordnas på tillsvidareanställning. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1986/87 So 107