mot · G902kr281 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Kr281 m. fl. (fp) Kulturminnesvården I budgetpropositionen 1986, bilaga 10, framhåller kulturministern att bilden av de centrala kulturinstitutionerna som särskilt drabbade av besparingar i samhällsverksamheten inte är korrekt. Kulturområdet som sådant har i stället i stor utsträckning undantagits i det besparingsarbete som har bedrivits i den statliga verksamheten . Också årets budgetproposition innehåller väsentliga modifieringar vad gäller tillämpningen av huvudalternativet och även reella resursförstärkningar bl. a. för de regionala museerna. Detta är mycket glädjande. Den relativt positiva bild som tecknas i budgetpropositionen gäller emellertid inte generellt inom kulturområdet och inte alla centrala kulturinstitutioner. Inom kulturminnesvården har således huvudalternativet tillämpats för den centrala myndigheten alltsedan budgetåret 1980/81. Följden har blivit att besparingarna nu har gripit så djupt in i ekonomin att de kan mötas med hjälp av rationalisering och effektivisering. Detta är uppenbart när en huvuddel av besparingarna enligt budgetpropositionen föreslås uttagen på anslagsposten för vård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse, ett anslag som inrättades så sent som och som har en mycket viktig roll i kulturminnesvårdsarbetet. Situationens allvar har föranlett styrelsen för och statens historiska museer att i en särskild skrivelse till regeringen peka på behovet av en beredning över departementsgränsema av anslagsfrågorna för kulturminnesvården på ett liknande sätt som gäller för forskningen. Av ämbetets anslagsframställning framgår också att de olika föreslagna alternativen till besparingar vid tillämpning av huvudalternativet alla drabbar funktioner av central betydelse för hela kulturminnesvården eller viktiga nationella forskningsprojekt. I samband med det kulturpolitiska reformarbetet drogs nya riktlinjer upp för kulturminnesvården, som syftade till en övergång från en specialiserad monumentvård till en egentlig kulturmiljövård. En tydligare integration i samhällsplaneringen som markerades av länsstyrelsernas nya uppgifter inom kulturminnesvården, skulle vara ett av medlen att nå detta mål. kan vi konstatera att arbetet med att ta till vara kulturvärdena i tätorter och kulturlandskap har fått en större bredd. Det är också glädjande att kunna konstatera att de kulturella värdena ges en helt annan betydelse för vårt välbefinnande . Kulturminnesvård har alltmer kommit att bli en aspekt att beakta i de olika verksamheter som innebär förändringar i vår omgivning. En sådan syn har också varit vägledande vid utformningen av den nya plan- och byggnadslagen och naturresurslagen och vid formuleringen av riktlinjerna för bostadsförbättringsarbetet, där varsamhet med befintliga värden och kvalitéer har blivit honnörsord. Det är självklart att en kulturmiljövård av detta slag kräver helt andra kontaktnät och samarbetsformer mellan kulturminnesvården och företrädare för andra sektorer än en mer monumentinriktad verksamhet. Men den kräver också ett kunskapsunderlag som siktar till ett helhetsperspektiv och som kan fungera i mycket olika sammanhang. Frågan om kunskapsunderlaget har också spelat en central roll inom kulturminnesvården . Med de kulturminnesvårdsprogram som växer fram i län och kommuner tas ett viktigt steg mot en kunskapsuppbyggnad som kan tillgodose behoven i ett samhällsarbete där hänsynen till kulturmiljön är ett ledmoiv. Även om en successiv utbyggnad har kunnat ske av kulturminnesvårdens resurser på länsplanet har emellertid länsstyrelserna och länsmuseerna stora svårigheter att tillgodose rimliga krav på inventeringar och kunskapsuppbyggnad, bl. a. förden fysiska planeringen och för arbetet inom byggnadsvården. Länen är därför i hög grad beroende av insatser på central nivå. Detta gäller inte minst inom fornminnesvårdens område där det grundläggande inventeringsarbetet sker inom program för fornminnesinventering. I yttranden över arkeologiutredningens betänkande Fornlämningar och exploatering understryker man också från regional nivå vikten av ett fullföljande av fornminnesinventeringen. uppgifter när det gäller kunskapsuppbyggnad och forskning är emellertid inte begränsade till insatser för att tillgodose kulturminnesvårdens omedelbara behov av underlagsmaterial och FoUarbete. Till ämbetet är också knutet bibliotek som är det centrala forskningsbiblioteket för bl. a. arkeologi, numismatik, medeltida konst- och arkitekturhistoria. är inom sitt ansvarsområde huvudbibliotek såväl för landets och i viss utsträckning som för kulturminnesvården och de historiska museerna. En annan uppgift som markerar särställning bland de statliga myndigheterna är huvudmannaskapet för ett antal nationella vetenskapliga inventeringsföretag, nämligen runverket, kyrkor och Det medeltida . En stark begränsning i resurstilldelningen till kulturminnesvården gäller sedan gammalt vården av kulturminnena. för vård av fornlämningsområden är t. ex. så blygsam att beloppet inte täcker behovet ens i ett normallän. Inte heller anslaget till vård av de kulturhistoriskt värdefulla fastigheter som förvaltas av täcker de grundläggande behoven av löpande underhållsinsatser. För byggnadsvårdsområdet i övrigt är situationen bättre. Genom byggnadsvårdsreform skapades förutsättningar för en mer systematisk vård av den kulturhistoriskt värdefulla bebyggelsen. Anslaget var emellertid redan vid inrättandet starkt nedskuret i förhållande till de beräkningar som hade gjorts av byggnadsvårdsutredningen. Genom en prisomräkning som betydligt understi ger byggkostnadsindex har anslaget dessutom urholkats kraftigt. Avsaknaden av eller en mycket stark begränsning av de ordinarie anslagen till vård har sedan gammalt kompenserats av att kulturminnesvården har fått del av betydande anslag över arbetsmarknadsbudgeten. Proportionen mellan ordinarie anslag och medel via arbetsmarknadsmyndigheterna är också en helt annan än inom andra sektorer. Detta förhållande innebär att förändringar i arbetsmarknadspolitiken ofta får dramatiska konsekvenser för kulturminnesvårdens arbete. Så har t. ex. den minskade satsningen på beredskapsarbeten lett till bortfall av av fornvårdsarbetena och en avsevärd minskning av sysselsättningsstimulerande byggnadsvårdsinsatser utan att någon egentlig kompensation givits i form av ökade statsanslag för vårdarbeten. Budgetpropositionens förslag att besparing /87 till största delen skall tas ut från byggnadsvårdsanslaget är mot denna bakgrund utomordentligt olyckligt. Det sker dessutom i ett läge när efterfrågan vida överstiger tillgängliga anslag. Sammanfattningsvis kan konstateras att besparingarna inom kulturminnesvårdens centrala funktion har drivits så långt att de vid en tillämpning av huvudalternativet kan mötas genom ökad rationalisering och effektivisering av verksamheten. I långtidsperspektivet har olika besparingsalternativ diskuterats. Två av dem drabbar direkt den regionala kulturminnesvårdens arbete. En besparing på fornminnesinventeringen innebär att kunskapsunderlaget för samhällsplaneringen och för kulturminnesvårdens eget arbete försämras, en fortsatt besparing på byggnadsvårdsanslaget att möjligheterna successivt minskar att tillsammans med övriga ägare och kommuner bedriva ett långsiktigt inriktat vårdarbete. Besparingar inom de särskilda forskningsföretagen och biblioteksverksamheten skulle å andra sidan drabba verksamheter som i det statliga budgetarbetet i övrigt har undantagits från tillämpning av huvudalternativet. Det är uppenbart att fortsatta besparingar enligt de riktlinjer som ges i budgetpropositionen får mycket olyckliga konsekvenser och leder till att oersättliga värden förstörs men också att andra samhällets kostnader ökar. Vårt ansvar för kulturarvet är ett ansvar gentemot kommande generationer som inte får eftersättas. Det som en gång förstörts kan aldrig återskapas. Vi måste därför vara beredda til! särskilda insatser för att slå vakt om kulturmiljön. Med hänvisning till vad som ovan anförts i motionen hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att tillämpningen av huvudalternativet för måste bli föremål för särskilda överväganden. () ()