mot · G902Fi307 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Fi307 m. fl. (s) De statliga bidragen till kommunerna, m. m. I finansplan och budgetförslag /87 tar finansministern bl. a. upp frågan om kommunernas ekonomi, som han aviserar ytterligare förslag som berör kommunsektorn . Därvid har finansministern för avsikt att på grundval av skatteutjämningskommitténs betänkande lägga förslag i om en revidering av skatteutjämningssystemet. Som framgår av skrivningarna i finansplanen kommer kommunerna, med nuvarande förutsättningar, att få en mycket god ekonomisk situation . Orsaken härtill är enligt finansministern att kommunernas skatteinkomster ökar med i genomsnitt till följd av den snabba löne- och inkomstutvecklingen och 1985. Om man räknar med en volym- och prisutveckling för kommunernas utgifter på sammanlagt innebär detta enligt finansministern en kraftig förbättring av kommunernas finansiella sparande. förutses med dessa förutsättningar ett betydande överskott i den kommunala sektorn. Denna förbättring beräknas då ske utifrån ett redan i utgångsläget mycket starkt finansiellt läge med ett finansieringskapital i kommunsektorn om ca . Naturligtvis har man anledning att instämma med finansministern då han i finansplanen framhåller att kommunernas och landstingens goda ekonomiska läge måste ses mot bakgrunden av det betydligt kärvare statsfinansiella läget och nödvändigheten att vidta åtgärder för att förstärka statsbudgeten. Självklart ligger det även i kommunernas och landstingens intresse att medverka till en sanering av statens ekonomi och uppnå en varaktig balans i samhällsekonomin i stort. Låga nominella lönekrav och en låg inflation har stor betydelse även för kommunernas ekonomi. I syfte att förstärka statsbudgeten och begränsa den kommunala konsumtionstakten föreslår nu regeringen vissa åtgärder för att dra ned de statliga transfereringarna till kommunsektorn. Sålunda föreslås att bidragen till kommunerna för lärarlöner sänks . Stimulansbidragen till utbyggnaden av barntandvården föreslås bli avvecklade fr. o. m. . Därutöver föreslås vissa neddragningar när det gäller statsbidragen till kommunala vägar och kollektivtrafik m.m. Sammantaget uppgår dessa neddragningar till ca för . aviserar finansministern att han har för avsikt att 1986 komma med förslag om de ytterligare åtgärder som behöver vidtas inför Mot. 1987 i syfte att få en samhällsekonomiskt acceptabel utveckling i den Fi307 kommunala sektorn och för att stärka statsfinanserna. Detta senare kan knappast tolkas på annat sätt än att det blir fråga om ytterligare indragningar av statliga bidrag och transfereringar till den kommunala sektorn. Flertalet av landets kommuner och landsting har säkert en sådan ekonomisk styrka och god finansiell ställning att de klarar dessa statliga indragningar utan att detta äventyrar den kommunala verksamheten och försämrar välfärden för kommuninvånarna. Emellertid kan man inte bortse från att vissa ekonomiskt svaga kommuner kan få stora problem att klara sin verksamhet efter dessa indragningar med oförändrad skattesats. Skulle dessa, av regeringen föreslagna, åtgärder leda till att vissa fattiga kommuner tvingas höja skatten rimmar detta illa med finansministerns egen utsago att dessa förändringar bör kunna ske inom ramen för ett oförändrat skattetryck. En kommunskattehöjning drabbar dessutom låginkomsttagarna hårdast och skulle även i viss mån försvåra avtalsrörelsen och äventyra möjligheten att teckna avtal på en låg nominell nivå. Som framgår av skrivningarna i finansplanen är finansministern själv medveten om att vissa kommuner kan komma att få speciella ekonomiska problem. Han framhåller nämligen att han är beredd att föreslå att medelsramen för extra skatteutjämningsbidrag höjs i syfte att stödja de kommuner som har en besvärlig ekonomisk situation. Enligt vår mening är det viktigt att indragningen av statsbidragen från kommuner och landsting, som i och för sig är nödvändiga bl. a. för att bekämpa det statliga budgetunderskottet, sker på ett sådant sätt att de fattigaste kommunerna inte drabbas ytterligare. Det kan medföra svårigheter att i dessa kommuner upprätthålla den sociala välfärden, som den försämrar deras möjlighet att bidra till sysselsättningens upprätthållande. Då det gäller förhållandena i är det främst kommunerna i norra länsdelen, , , och , som kan råka i ekonomiska svårigheter om inte särskild hänsyn tas till deras redan nu besvärliga situation. Det bör i sammanhanget påpekas att dessa kommuner är föremål för länsmyndigheternas särskilda uppmärksamhet med hänsyn till ansträngd ekonomi, hög arbetslöshet och svagt skatteunderlag. Med stöd av det ovan anförda hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående indragning av statsbidrag från kommunsektorn, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om de ekonomiska förhållandena i kommunerna i . () () () () () 1985/86 Fi307