ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Sk805 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk805 m. fl. (s) Klassificeringen av färjelinjen Statsverksamheten Bornholmstrafiken bedriver färjetrafik mellan och . Överfartstiden är och . Ur restidssynpunkt är således färjeförbindelsen jämförbar med färjeförbindelserna GöteborgFredrikshavn och som båda har överfartstider och . Biljettpriset för en ToR-resa är jämförbart med GöteborgFredrikshavn, . En ToR-resa KapellskärMariehamn är däremot väsentligt billigare, . Enligt nordisk provianteringsöverenskommelse anses rutten mellan dansk hamn vid eller och hamn i eller som kort. Färjelinjen klassificeras således som kort, medan bl. a. färjelinjerna GöteborgFredrikshavn och KapellskärMariehamn betecknas som lång rutt. Vi kan inte finna några sakliga skäl till att inte färjelinjen ur tullfrihetssynpunkt skall kunna jämställas med och KapellskärMariehamn och i likhet med dessa två linjer klassas som lång rutt. En omklassificering av färjelinjen till lång rutt skulle därför väsentligt förbättra linjens attraktivitet, leda till större passagerarunderlag och därmed öka förutsättningarna för rederiet att förbättra färjetrafiken. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär att erforderliga åtgärder vidtas för att få till stånd en ändring av nordisk provianteringsöverenskommelse innebärande att färjelinjen kan klassificeras som en lång rutt.
mot · G902Sk806 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk806 vice talman och () Beskattning av all införsel av alkoholhaltiga drycker Vid utlandsresa är det tillåtet att införa skattefri sprit om än i begränsad omfattning. Det är svårt att se ett bärande motiv till ett sådant undantag från alkoholbeskattningen. Reglerna på detta område står inte i överensstämmelse med målet för samhällets alkoholpolitik. Det finns ingen anledning att särbehandla den sprit som vid resa mellan utlandet och förs in i landet jämfört med beskattningen av sprit som säljs inom landet. Det bedöms att de alkoholdrycker som förs in i landet utan att skattebeläggas är av betydande omfattning. De senaste beräkningarna av den s. k. turistspriten uppskattar den tullfria införseln av sprit och vin till ca sprit resp. vin . Införseln sker främst på färjelinjerna vid våra kuster samt i samband med turistflyg (charterresor). Vid gällande skattesatser kan statens uteblivna inkomster beräknas till ca 630 milj. kr., varav ca 500 milj. kr. Denna summa motsvarar av den totala skatteinkomsten av statens alkoholhantering. I tidningen för nordisk alkoholforskning behandlar . den skattefria spriten i en uppsats: Tax-free sprit en alkoholpolitisk fråga. I kommentarer till uppsatsen hävdas i tidningen att de uppskattningar och som angetts ovan är antagligen underskattningar. Om man utgår från att den totala alkoholförbrukningen skulle vara oförändrad om även turistspriten beskattades, skulle det alltså tillföra statskassan över 600 milj. kr. ytterligare i skatt. Vår bedömning är dock att om skattefriheten för införsel av alkoholhaltiga drycker tas bort, skulle konsumtionen gå ned. Detta är enligt vår bestämda mening något som vi både ur den enskildes och ur samhällets synpunkt bör kämpa för. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar hemställa hos regeringen om förslag till ändring i tullbestämmelserna så att all införsel av alkoholhaltiga drycker beskattas.
mot · G902Sk807 · 1986-01-20 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk807 () Ändring av alkoholbeskattningen Alkoholpolitikens inriktning innebär att priserna på alkoholdrycker skall vara höga och hållas på en nivå som gör att de inte realt förbilligas samt att en medveten prisdifferentiering upprätthålls till förmån för de svagare dryckerna. Ambitionen är dels att sänka den totala konsumtionen av alkohol, dels att befrämja en övergång till svagare drycker. Alkoholpolitikens styrmedel utgörs av statsmakternas försäljningsmonopol för alla drycker som är starkare än vanligt öl, beskattningen av alkoholdryckerna, utskänkningstillstånden samt information. Endast delvis har politikerna lyckats. Totalkonsumtionen har nedgått, men konsumtionsmönstret har ändrats så att en övergång skett från såväl de starkaste som de svagaste dryckerna till vin och starköl. Orsakerna härtill kan vara många och svårdefinierade, bl. a. t. ex. förändrade kulturmönster. Men en påtaglig och odiskutabel faktor är den skattemässigt mycket gynnsamma position lättvinerna har i förhållande till starköl. Skattesatserna för öl, starköl och lättvin sattes 1977 så att lättvinerna blev en prismässigt attraktiv vara i jämförelse med starköl. En viss relativ förändring har inträffat därefter, men det billigaste lättvinet, med en alkoholhalt på 11,5 volymprocent, har haft och har fortfarande en beskattning av sitt alkoholinnehåll som i förhållande till starköl inte alls avspeglar de stora skillnaderna mellan dryckerna. Lättvin är i genomsnitt dubbelt så alkoholstarkt som starköl. Detta innebär att lättvinet är en alkoholdryck med en berusningseffekt och en skaderisk som i motsvarande mån är större än starkölets. Denna skillnad avspeglas inte i beskattningen av de båda dryckesgrupperna. Det alkoholpolitiska synsätt gett uttryck för måste därför innebära övergång till en mer renodlad progressivitet i beskattningen än . Den förda alkoholskattepolitiken har alltså stimulerat till lättvinskonsumtion på bekostnad av maltdrycker. Detta är ur alkoholpolitisk synpunkt olyckligt. Till detta kommer att denna skattepolitik drabbar en inhemsk näringsgren, bryggeribranschen, orättvist med tanke på att huvuddelen av vinet importeras. En övergång till en konkurrensneutral på volymprocent beräknad progressiv alkoholbeskattning är därför ett önskvärt steg att nu ta. uttalade att skatten på läskedrycker borde avskaffas. 1985/86 Sk807 Hemställan Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att en övergång till en konkurrensneutral på volymprocent beräknad progressiv alkoholbeskattning bör ske, 2. att beslutar att skatten på läskedrycker avskaffas. har ännu inte skett. Diskrimineringen av läskedrycker i förhållande till obeskattade alkoholfria drycker fortsätter alltså. Också här framträder starka konkurrensneutralitetsskäl för ett avskaffande.
mot · G902Sk808 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sk808 och () Försäljningen av snabbvinsatser m. m. I budgetpropositionen 1985/86:100, bil. 7 från , påminner statsrådet om att regering och riksdag enats om en konkret målsättning med alkoholpolitiken, nämligen att minska den totala alkoholkonsumtionen med ytterligare fram . Detta är en utmaning som bör klara, under förutsättning att alkoholpolitiken konsekvent drivs enligt riksdagsbeslut. Preliminära siffror från Systembolaget visar att totalkonsumtionen kommer att öka något jämfört med . Ökningen förklaras främst av att försäljningen av öl klass 11 ökat med . Genom undersökningar som , , gjort kan man också dra slutsatsen att hembränning av alkohol ökar. Detta är en logisk utveckling i spåren på marknadsföringen av s. k. snabbvinsatser, essenser och aktivt kol. Samhället har gett ett tyst medgivande till att barn och ungdomar själva kan köpa och tillverka snabbvin med en alkoholstyrka på . Av en sats snabbvin kan framställas vin till en kostnad av endast . Beräkningar visar att ca snabbvin tillverkas i . Snabbvinsatser är mycket lättillgängliga och finns att köpa i de flesta färg- och hobbyaffärer, varuhus och bensinstationer. Postorderförsäljningen utgör en betydande del av snabbvinsförsäljningen och ökar ytterligare lättillgängligheten. UNF har också bevisat att många specialaffärer också tillhandahållerr hembränningsapparater som byggsatser. Grunden för den svenska alkoholpolitiken är att samhället har kontroll och inflytande över alkoholhanteringen. Såväl tillverkning som försäljning skall ske enligt vissa regler. Snabbvinerna ligger helt utanför alkoholpolitiken och styrs varken av åldersgränser eller prispolitik. Dessutom leder snabbvinstillverkningen till ökad hembränning. Utvecklingen visar att samhället måste vidta åtgärder mot såväl snabbvinstillverkningen som hembränningen. Detta måste ske genom en kombination av alkoholpolitiska åtgärder kopplade till en omfattande opinionsbildning. Snabbvinerna kan komma att bli 1980-talets motsvarighet till mellanölet, vilket måste förhindras. Snabbvinet är billigt, lättillgängligt och ger berusning och är därför attraktivt för ungdomar. De kriterier som gäller för alkoholpolitiken beträffande öl, vin och sprit måste också gälla snabbvinerna. Det är nödvändigt om skall kunna minska den totala alkoholkonsumtionen med en fjärdedel fram . Mot bakgrund av det anförda yrkar vi 1. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning som förhindrar ungdomar att köpa snabbvinsatser, [2. att begär att regeringen låter utreda frågan om begränsning för marknadsföring av snabbvinsatser,1] 3. att hos regeringen begär förslag till särskild lagstiftning som medger särskild beskattning av snabbvinsatser, 4. att begär att regeringen initierar särskilda åtgärder för att motverka hembränning. () () 1985/86 Sk808 1 1985/86:L258.
mot · G902Sk809 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk809 vice talman m. fl. (fp) Priset på alkohol 1985/86 Sk809815 Senast priset på alkoholdrycker höjdes som en följd av ökad alkoholskatt var . har tidigare uttalat att alkoholpriserna inte får släpa efter den allmänna prisnivån. Vid en studie av prisutvecklingen på alkohol 1984 finner man att konsumentprisindex, KPI, ökat från 100 till 200,8. Vid en sådan jämförelse har priset på alkohol följt den allmänna prisutvecklingen. har KPI ökat medan motsvarande siffra för alla alkoholdrycker tillsammans utgör en ökning . Prisökningen på alkoholdrycker är ett uttryck för köparens intresse av dyrare alkoholvaror och vissa prisjusteringar beroende på importprisanpassning. Detta har resulterat i en avsevärd eftersläpning av alkoholpriserna i relation till den allmänna kostnadsutvecklingen . Allt talar för en aktiv prispolitik. I statsbudgeten skriver socialministern (1985/86:100 bil. 7 s. 149): Grunderna för alkoholpolitiken enligt riksdagsbeslut bör ligga fast. Vi skall således även i fortsättningen föra en aktiv prispolitik, genomföra försäljning av alkohol i kontrollerade former och bedriva en omfattande opinionsbildning. Som regering och tidigare slagit fast skall målsättningen vara att fram minska alkoholkonsumtionen med ytterligare (jämför propositionen 1984/85:181, SoU 28, rskr 400). Mot denna bakgrund är en justering av alkoholpriset nödvändigt, för att prisinstrumentet skall nå full effekt i konsumtionssänkande syfte. uppstår en konflikt mellan alkoholpolitiska motiv och samhällsekonomiska intressen. Så länge priset på alkohol inte har brutits ur samtliga index, motverkar rapporterna om kostnadsutvecklingen de alkoholpolitiska intressena. Eftersom priset på alkohol bör fastställas av alkoholpolitiska skäl bör regeringen verka för att alkohol inte ingår i de varor och tjänster som används vid framräkning av kostnadsindex. 1 1985186.3 sami. Med hänvisning till det framförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående priset på alkohol. () () () () 1985/86 Sk809
mot · G902Sk811 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk811 Per Stenmarck m. fl. Skattefri försäljning vid flygplatser Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:T286 hemställs att hos regeringen begär förslag beträffande ankomst-taxfree-försäljning vid landets flygplatser. Per Stenmarck (m) () () 1* 1985186.3 sami.
mot · G902Sk813 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk813 () Beskattningen av alkoholdrycker har konsumtionen av alkohol minskat med , vilket innebär att alkoholpolitiken i detta avseende varit framgångsrik. har emellertid konsumtionens fördelning mellan sprit, vin och maltdrycker förändrats påtagligt. Vinets andel av alkoholkonsumtionen har ökat från 1984 medan andelarna för såväl starkspriten som de betydligt svagare maltdryckerna minskat. Den senare utvecklingen står inte i samklang med det mål för alkoholpolitiken som uttrycks i ambitionen att stimulera konsumenterna att övergå från starkare till svagare drycker. En orsak till den nämnda utvecklingen torde vara de praktiska resultaten av dryckesbeskattningen sedan lagen om dryckesskatt tillkom 1977. I förarbetena till denna lag nämndes dess funktion som prisregulator och därmed dess möjlighet att styra alkoholkonsumtionen till svaga och lägre beskattade drycker. Verkligheten har dock visat att dryckesbeskattningen gynnat lättvinet i hög grad. Prisbilliga viner, med alkoholhalter på upp till nära femton volymprocent, ger i allmänhet betydligt mer ren alkohol för pengarna än starkölet, vars alkoholhalt är nästan bara en tredjedel av det starkaste lättvinets. Detta, vindrinken , ger konsumenten mer alkohol för pengarna än ett vanligt starköl. Med tanke på att alkoholpolitiken syftar till övergång till konsumtion av svagare produkter och mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådana förändringar i lagen om handel med drycker (LHD) att alkoholinnehållet i lättvin får ett större genomslag vid beskattningen så att den önskade prisdifferentieringen mellan drycker av olika alkoholhalt infrias på ett bättre sätt än .
mot · G902Sk814 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk814 och () Alkoholbeskattningen Den svenska alkoholpolitiken syftar till att dels minska den totala konsumtionen av alkohol och dels söka förmå konsumenterna att lägga tyngdpunkten av konsumtionen på de svagaste dryckerna. I proposition 1976/77:108 framfördes bl. a. följande av föredragande statsrådet: En medveten prisdifferentiering till förmån för de svagare dryckerna framstår () som alkoholpolitiskt välgrundad. Utvecklingen av alkoholkonsumtionen , som var det sista kalenderåret med den gamla alkoholpolitiken, visar att ansträngningarna att sänka totalkonsumtionen av alkohol varit tämligen lyckade. Denna minskade med . Däremot skedde inte den alkoholpolitiskt motiverade övergången till konsumtion av svagare drycker i sådan omfattning att man kan tala om en lyckad alkoholpolitik. Konsumtionen av den allra svagaste drycken, öl klass II, har nära hog halverats medan konsumtionen av starköl har fyrdubblats. Sammantaget har dock konsumtionen av maltdrycker, omräknad till ren alkohol, minskat betydligt. har vinkonsumtionen stigit väsentligt. I stället för att gynna de svagaste dryckerna har således alkoholpolitiken gynnat det mellanstarka vinet. Utformningen av dryckesbeskattningen och effekten av skattebesluten har sannolikt stor del i den beskrivna utvecklingen av konsumtionen. Dryckesskatten bör vara så utformad att den verkar progressivt så att drycker med högre alkoholhalt och därmed större risk för skador än drycker med lägre alkoholhalt träffas av betydligt högre skatt. Ett studium av t. ex. mängden ren alkohol per krona av konsumentpriset visar dock att det råder brister i konstruktionen av vinbeskattningen jämfört med främst det ungefär hälften så alkoholhaltiga starkölet. För varje krona konsumenten betalar för lättvin i de lägsta prisklasserna får vederbörande mer ren alkohol än för varje krona som läggs ut på starköl. De alkoholstarkare varianterna av lättvin, och , ger t. ex. mer ren alkohol per krona än det mest sålda starkölet. Med tanke på att alkoholpolitiken syftar till övergång till konsumtion av svagare produkter och mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådana förändringar i lagen om handel med drycker (LHD) att alkoholinnehållet i lättvin får ett större genomslag vid beskattningen så att den önskade prisdifferentieringen mellan drycker av olika alkoholhalt infrias på ett bättre sätt än . () () 1985/86 Sk814
mot · G902Sk817 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk817 och (c, fp) Åldersgränsen vid alkoholutskänkningen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:T333 att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande höjning av åldersgränsen för utskänkning av alkohol.
mot · G902Sk818 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk818 och Per () Alkoholbeskattningen Alkoholbeskattningen torde ha två syften, ett fiskalt och ett nykterhetspolitiskt. Det fiskala syftet uppnås förvisso men knappast det nykterhetspolitiska. Man skulle kunna ha väntat sig, att beskattningen varit så utformad, att alkoholsvagare drycker alltid beskattades lindrigare än starkare. Så förhåller det sig emellertid inte, då beskattningen - enligt vår mening felaktigt - bl. a. kopplats till inköpspriset. På det viset beskattas öl hårdare än vin och goda kvalitetsviner hårdare än sämre viner. Av nedanstående tabell framgår hur mycket ren alkohol man får för . , (mer än starköl på burk) , (mer än starköl på burk) Spanskt lantvin, (mer än starköl på burk) Franskt lantvin, (mer än starköl på burk) Den som är ute i berusningssyfte tjänar alltså inte på att köpa starköl utan bör i stället köpa ett enkelt vin. Detta är självfallet knappast rimligt. Alkoholbeskattningen bör därför ändras och utformas så att den endast utgår från alkoholhalten. Detta skulle vara enkelt och lättbegripligt för svenska folket. Alkoholsvagare öl skulle också få en rimlig chans att konkurrera med de enklare vinerna. Detta borde från nykterhetspolitisk synpunkt vara positivt. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förutsättningarna för alkoholbeskattningen.
mot · G902Sk820 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sk820 () Ändrad skatt på läskedrycker, m. m. Försäljningen och tillverkningen av alkohol regleras i lagen om handel med drycker och lagen om tillverkning av drycker. Dessa lagar är nu föremål för revidering och en proposition om ändring av lagen om handel med drycker är aviserad . Det är viktigt att vi slår vakt om grunderna i denna lag, som innebär att servering av alkohol skall vara tillståndsbunden och att servering endast medges restauranger som tillhandahåller lagad mat i skälig omfattning. Likaså är det viktigt att tillstånd att sälja öl endast ges till butiker som har ett omfattande sortiment av livsmedel. Försäljning av s. k. snabbvinsatser och därtill hörande tillbehör har blivit en lukrativ marknad. Försäljningen av dessa varor sker helt utanför alkoholpolitiska regler, medan däremot försäljning av s. k. alkoholfria drycker är noga reglerad i lag. I och i andra länder har alkoholindustrin ökat sina ansträngningar att finna nya alkoholsvaga och alkoholfria produkter som bättre svarar mot hälsomedvetna konsumenters krav på drycker. Detta är en positiv utveckling som också märks i . Sådana strävanden bör uppmuntras och det är mer angeläget att se till att lagen inte lägger hinder i vägen för detta än att hitta lättnader i reglerna för servering och försäljning av alkohol. Även för andra alkoholfria drycker borde alkoholskatten avskaffas. I gengäld bör i motsvarande mån skatt på alkoholhaltiga drycker höjas för att kompensera skattebortfallet. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ändrad beskattning av läsk, lättöl och alkoholhaltiga drycker.
mot · G902Sk822 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sk822 Per och (m) Alkoholhalten i klass Sedan mellanölet slopades och det vanliga ölets högsta alkoholhalt fastställdes till 2,8 viktprocent, har konsumtionen av klass nära nog halverats. har starkölets försäljning fördubblat sin volym . Ur alkoholpolitisk synpunkt är denna utveckling diskutabel. Ett mått för alkoholpolitiken är att både få ned totalkonsumtionen av alkohol och att förmå konsumenterna att dricka svagare drycker. Utvecklingen av maltdryckskonsumtionen stämmer inte med de alkoholpolitiska ambitionerna. Det finns därför skäl att främja konsumtionen av klass på starkare dryckers bekostnad. Överallt i världen där öl konsumeras svarar ett öl med högre alkoholhalt än det svenska klass , men med betydligt lägre alkoholhalt än det svenska starkölet, för merparten av konsumtionen. Det är sannolikt att det öl som uppfattas som bäst av konsumenten har en alkoholhalt mellan det svenska klass II och klass III. En uppjustering av den högsta tillåtna alkoholhalten i klass har goda utsikter att, i kombination med en beskattning av starkare drycker som innebär att dessa blir betydligt dyrare än klass , leda till att konsumtionen överflyttas från den starkare till den svagare alkoholdrycken. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag om höjning av alkoholhalten i klass till 3,2 viktprocent i enlighet med vad som gällde års beslut.
mot · G902Sk825 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sk825 och () Åtgärder mot försäljning av snabbvinsatser Försäljning av färdiga satser i den allmänna handeln för tillverkning av s. k. snabbvin strider mot flera av de grundläggande principerna för den svenska alkoholpolitiken: - Alkoholhantering skall ske utan privat vinstintresse - Ungdomsåren skall hållas fria från alkohol - Alkohol skall inte vara lättillgänglig - Beskattning skall ske, främst i konsumtionsdämpande syfte. Vinsatserna exponeras mycket lättillgängligt i såväl mindre butiker som Dessutom förekommer en stor postordermarknad. Ett direkt vinstintresse är pådrivande. Annonsering sker i t. ex. vecko- och kvällspress, där diverse lockerbjudanden ingår. Till detta kommer att ålderskontrollen är obefintlig. Samhället går miste om skatteintäkter som skulle ha utgått av vin sålt genom Systembolaget. Genom att låta hanteringen fortgå i okontrollerade former avhänder sig samhället också möjligheter att använda prisinstrumentet för att begränsa och tränga tillbaka konsumtionen. Samhällets uttalade målsättning för alkoholpolitiken är att begränsa den totala alltför höga alkoholkonsumtionen och att komma till rätta med alkoholmissbruket. Den okontrollerade snabbvinsmarknaden står dåligt i överensstämmelse med dessa strävanden. Åtgärder måste vidtas för att komma till rätta med denna utveckling. och socialutskottet har tidigare påtalat att syftet med alkohollagstiftningen allvarligt motverkas genom den fria försäljningen av snabbvinsatser och att åtgärder bör vidtas. Det finns anledning för att uppdra åt regeringen att snabbt vidta åtgärder så att fundamentala punkter i den svenska alkohollagstiftningen inte sätts åt sidan eller kringgås. I första hand är det åldersgränsen, prisinstrumentet och den sociala kontrollen via systembolaget som saboteras. ansvar för lagstiftningens upprätthållande och solidaritet med såväl ungdomar som föräldrar kräver ett snabbt och kraftfullt agerande. Med anledning härav vill vi föreslå att hos regeringen begär förslag om åtgärder mot de s. k. snabbvinsatserna som innebär att alkohollagstiftningen inte kan kringgås eller saboteras. () () 1985/86 Sk825