mot · GA02sk116 · 1986-11-18 00:00:00 — Motion till 1986/87:Skll6 m. fl. Beskattning av förmån av fri bil (prop. 1986/87:46) I propositionen föreslås bl. a. ett schabloniserat system för beskattning av förmån av fri eller delvis fri bil samt étt slopande av rätten till avdrag för kostnader för bilresor mellan bostaden och arbetet för skattskyldig med bilförmån. Vidare föreslås att arbetsgivaren skall ange förmånsvärdet på kontrolluppgift för förmånstagaren och göra preliminärskatteavdrag. Innebörden av förslaget är att de som har en omfattande tjänstekörning missgynnas och de som nyttjar tjänstebilen i stor omfattning för privat bruk gynnas i viss mån. Vi anser i och för sig att det är angeläget med åtgärder som förenklar deklarationen och kontrollarbetet. Men vi motsätter oss nu liksom tidigare förslag som innebär att principen skatt efter förmåga frångås. Regeringens syn på tjänstebilarna präglas av att de enbart skulle utgöra en förmån. Därmed bortses från att en stor del av tjänstebilsinnehavarna har detta som en direkt följd av att de har omfattande resor i tjänsten. Dessa anställda är beroende av att ha bil för sin tjänsteutövning och kan inte avstå från bil om beskattningen blir för hög. Det finns anledning att i detta sammanhang hänvisa till vad RRV anförde i ett remissvar över departementspromemorian (Ds Fi 1986:9) Enklare regler om beskattning av förmån av fri bil m. m. RRV ifrågasätter om det kan anses rimligt att förmånen värderas oavsett körsträcka. Vi delar denna uppfattning. Det bör också tilläggas att i stort sett alla remissinstanser framförde omfattande kritik mot utredningsförslaget. LO ansåg bl. a. att effekterna av förslaget var otillräckligt belysta och att det inte borde läggas till grund för ändrad beskattning av bilförmåner. Regeringen har inte tagit intryck av den omfattande kritiken annat än på en punkt, nämligen valet av procentsats. I övrigt tar regeringen ingen hänsyn till vad remissinstanserna anfört. Förslaget leder inte heller till den avsedda förenklingen för skattemyndigheterna, vilket också påpekats av flera berörda remissinstanser. Risken är nämligen att den enskilde övergår till att använda egen bil i tjänsten och erhåller ersättning för detta av arbetsgivaren. Sådana skattskyldiga kan då inte använda den förenklade självdeklarationen. Denna grupp av skattskyldiga kan bli så stor att man också kan befara att betungande utredningar måste göras i taxeringsnämnderna och av den skattskyldiga avseende körsträckor för resor med egen bil i tjänsten. I propositionen föreslås också att värdet av extrautrustning överstigande . skall läggas till nybilspriset och därmed vara föremål för Även genom detta förslag kommer den som huvudsakligen använder tjänstebilen som ett arbetsredskap att missgynnas genom att arbetsgivare kan föreskriva att t. ex. biltelefon skall finnas i bilen. Därmed kan förslaget få negativa effekter också från trafiksäkerhetssynpunkt, eftersom det sammanlagda värdet av nödvändiga tillbehör såsom t. ex. biltelefon, vinterdäck, låsningsfria bromsar och bilradio kan överstiga fribeloppet. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1986/87:46. () () () () land (m) () () () 1986/87 Skll6