mot · G902Sf305 · 1986-01-27 00:00:00 — 1985/86: Sf305 () Värdet av bostadsförmån i glesbygd vid beräkning av arbetsgivaravgift Sorn framgår av förmånsbeskattningsutredningens betänkande om naturaförmåner, vållar beräkningen av värdet av bostadsförmån vissa problem, inte minst i mindre kommuner på landsbygden och i den rena glesbygden. Kommittén föreslår här en viss differentiering i den preliminära skatteberäkningen och vidhåller - helt riktigt synes det - att marknadshyran på orten skall vara avgörande för den definitiva beskattningen. Ett område som kommittén endast snuddar vid, men som är av motsvarande betydelse, är beräkningen av socialavgifter på bostadsförmån. Detta är anmärkningsvärt, eftersom det här råder ett orättvist system till förfång inte enbart för människor som är anställda i glesbygd och deras arbetsgivare utan över huvud taget för våra möjligheter att bibehålla en levande glesbygd. Nuvarande regler synes nämligen innebära att vid beräkning av eventuell bostadsförmån skall ett lika stort värde åsättas alla bostäder vare sig de ligger i eller i den djupaste urskog. Detta är redan i sig absurt en schablonberäkning får inte drivas så långt att den blir helt orealistisk. Förfarandet leder också till att staten arbetar med två helt olika värden för bostadsförmånen i fråga: ett värde baserat på marknadshyra vid skattläggningen av den enskilde och ett annat baserat på schablon vid avgiftsbeläggningen av arbetsgivaren. Dessa båda värden på samma förmån kan variera högst avsevärt, vilket är starkt stötande ur rättssäkerhetssynpunkt. I extrema fall kan detta leda till att även om en anställd betalar rådande marknadshyra i glesbygd, så kommer ändå arbetsgivaren att få betala socialavgift för en påstådd förmån. Som framgår av bostadsundersökningar är nämligen hyrorna för det äldre bostadsbeståndet i den rena glesbygden lägre än de schablonvärden som använder vid beräkning av socialavgift. Detta förhållande försvårar naturligtvis utnyttjandet av bostäder i glesbygd, inte bara ekonomiskt, utan framför allt psykologiskt, eftersom det ter sig obegripligt att man skall betala avgift för en förmån som inte existerar. Man kan ju inte tvinga upp hyresnivån över den marknadsmässiga bara för att tillfredsställa . Hela den inställning som ådagaläggs av myndigheterna beträffande bostadsförmån i glesbygd leder till att folk drivs att flytta från glesbygd till tätorter. Detta är i och för sig beklagligt. Det kostar också det offentliga stora pengar - det beräknas att ungefär två tredjedelar av hyran i ett nybyggt hus i tätort bekostas av staten. som allt fler bostäder i glesbygd står outnyttjade. Det bör också påpekas att i den nuvarande lagstiftningen, lag (1959:551) Mot. 1985/86 omberäkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om Sf305 allmän försäkring 4 §, har överlåtits till att ensamt fastställa principerna för beräkning av bostadsförmån utan att några som helst riktlinjer givits för att hänsyn skall tas till marknadsvärden. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Mot denna bakgrund hemställs 1. att beslutar att arbetsgivaravgifter vid åtnjuten naturaförmån skall beräknas på samma underlag som används vid beskattning, 2. att beslutar att arbetsgivaravgifter ej skall påföras såvida ej den beräknade förmånen är av marknadsvärdet.