mot · GA02N121 · 1986-11-10 00:00:00 — Motion till 1986/87:N121 m. fl. Ny banklagstiftning (prop. 1986/87:12) I proposition 1986/87:12 föreslås en ny banklag som enligt föredragande statsrådet huvudsakligen skall ses som en lagteknisk anpassning av banklagarna till aktiebolagslagen. Regeringsförslaget består av fyra delar, nämligen bankrörelselagen, bankaktiebolagslagen, sparbankslagen och föreningsbankslagen. Vår grundläggande kritik av förslaget är att regeringen valt att i lagen fastställa vilken verksamhet som banker skall tillåtas bedriva. Vi anser att den mycket snabba utvecklingen på penning- och kapitalmarknaden snarare motiverar en lag som tar sikte på att föreskriva den typ av verksamhet som en bank inte får bedriva. Visserligen skulle en sådan ansats ha ökat arbetet med den nya banklagen, men skulle man slippa återkommande revideringar. Man kan inte förutsäga vilka instrument som kommer att introduceras . Man vet ej heller hur marknadskonstellationen i övrigt kommer att gestalta sig. Då den lagstiftning som berör penning- och kapitalmarknaden har en tendens att släpa efter i utvecklingen, leder regeringens modell till att önskvärda förändringar fördröjs. Förslaget är med andra ord inte tillräckligt robust för framtida strukturförändringar inom bank- och kreditsystemet. Enligt propositionen skall oktroj endast beviljas om regeringen finner den planerade rörelsen vara nyttig för det allmänna (2 kap. 3 § har en stark tilltro till den fria marknaden. Det är hushållens och företagens efterfrågan av finansiella tjänster som bör avgöra om behov föreligger. Statens uppgift på området bör begränsas till att kontrollera att bank- och kreditinstituten följer de verksamhetskrav som gäller. Vi anser att behovsprövningen bör avskaffas. 1 sparbankslagen (I kap. 1 §SBL) skrivs att en sparbanksrörelse skall avse främst ett visst geografiskt verksamhetsområde. Vi anser att det av konkurrensskäl kan vara positivt om flera banker, oavsett om det gäller affärsbanker, föreningsbanker eller sparbanker, existerar inom samma område. Konkurrensen blir starkare, vilket leder till bättre kundservice. Regeringsförslaget om en ny bankrörelselag innehåller en rad brister. Vi kan inte biträda regeringens propå att samma kapitaltäckningsregler som krävs för även skall gälla för hel- eller delägda dotterbolag utomlands. Det existerar fall då de svenska kapitaltäckningskraven ligger avsevärt över vad som gäller i utlandet. Det bör även poängteras att konsolideringskravet långt ifrån alltid tillämpas i andra länder. om kapitaltäckningsregler skulle således innebära en konkurrensnackdel Mot. för svenska företag. påpekar dessutom att gällande kapi- N121 taltäckningsregler fungerat bra. Vad beträffar förslaget till nya revisionsregler betonas i propositionen att "revisorerna skall särskilt granska att banken fullgjort sina skyldigheter i fråga om skatter och avgifter. Om så inte är fallet skall revisorn göra anmärkning om detta och underrätta . Denna del av den nya bankrörelselagen följer regeringens proposition (1984/85:30) om en effektivare företagsrevision. Vi gick emot förslaget redan då. Förslaget kan befaras skada förtroendet mellan företagsledningen och revisorn. Revisorn skulle komma att uppfattas som skattemyndigheternas förlängda arm. Därmed föreligger risk att revisorn inte får fullständiga upplysningar om företaget, vilket försvårar revisorns uppgift. Vidare kan förslaget befaras medföra en extra arbetsbörda för revisorerna och leda till ökade kostnader för företagen. Det är dessutom oklart vilka förutsättningarna skall vara för att utkräva ansvar av en revisor som inte fullgör sina åligganden enligt förslaget. Avslutningsvis riskerar förslaget att urvattna den ursprungliga företagsrevisionen till förmån för en mer renodlad skatteoch avgiftsgranskning. Som framgått anser vi att regeln om skyldighet för revisor att granska om ett bolag fullgjort sina skyldigheter i fråga om skatter och avgifter inte bort införas i aktiebolagslagen. När den nu finns kan det emellertid vara riktigt att samma regler gäller för både banker och andra företag. Vi vill således inte motsätta oss att dessa regler införs i bankrörelselagen, men avser att återkomma till den principiella frågan under den allmänna motionstiden. I propositionen föreslås dessutom att en bank endast får rätt att förvärva en fordran om låneavtalet har en sådan utformning att banken själv kunnat bevilja krediten enligt nu gällande regler. Detta utgör en onödig begränsning av bankernas verksamhet. har påpekat att förslaget innebär ett hinder för banker att förvärva exportfordringar a forfait för vidare placering på den internationella marknaden samt att det utgör ett hinder för bankerna att ta hand om köpeskillingsreverser för t. ex. fastigheter. Vi bör även komma ihåg att nya instrument ständigt introduceras. Vi vill inte hindra bankerna från att aktivt delta i en framtida utveckling. Enligt propositionen måste en aktie som förvärvas i samband med emission säljas . Vi anser att rådande dispensregler är otillräckliga. medges dispens endast . Då har hindret för marknadsplaceringen blivit uppenbart. Konsekvensen av gällande lagstiftning är att bankernas risktagande vid introduktioner blir onödigt högt. Detta fördyrar företagets emissionskostnad, dvs. introduktionskursen sätts för lågt. har föreslagit att tidsgränsen förlängs till . Med hänsyn till börscyklernas genomsnittliga tidslängd är detta en rimlig propå. Enligt regeringsförslaget skall bankers utlåning även fortsättningsvis vara kortfristig. Föredraganden konstaterar att denna begränsning leder till en rad olägenheter, men avfärdar därefter dessa argument med att bestäm- 5 melsén är av traditionell hävd. Följaktligen skall regeln behållas. Vi anser Mot. att bestämmelserna om krediters löptid är en anakronism som bör tas bort. De leder endast till administrativt krångel och extra kostnader för konsumenten. Ett gott exempel på hur bankerna lyckats kringgå lagen är deras förmedling av bostadskrediter till sina finansbolag. Utvecklingen på penning- och kapitalmarknaderna går mot en ökad internationell integration. Detta har gjort ettårsregeln direkt olämplig! Lagen försämrar svenska bankers internationella konkurrenskraft och utgör ett hinder att delta i lånekonsortier utomlands. Vi anser att den s. k. gyllene bankregeln är fullt tillräcklig. Slutsatsen är att vi i högre utsträckning än regeringen vill ge bankerna möjlighet att själva avgöra sammansättningen av sin in- och utlåning. ges utländska banker rätt att etablera sig i . Vi välkomnade denna utveckling. Det hade dock varit logiskt om nämnda lag även möjliggjort banker gemensamt ägda av svenskar och utlänningar. bör nu införa samma regler för bank- och kreditinstitut som gäller för övriga aktiebolag, dvs. utlänningar får äga av aktiekapitalet eller röstvärdet. bör samtliga restriktioner av utländskt ägande i aktiebolag och banker slopas. Med andra ord, inga restriktioner skall gälla för utländska finansiella institut att förvärva aktier i svenska bank- och kreditinstitut. Vi ämnar återkomma till denna fråga . Regeringens skepsis mot utländsk verksamhet i framkommer även av kravet på svenskt medborgarskap för styrelseledamöter och firmatecknare i bankaktiebolag och sparbanker (7 kap. 3 § och 3 kap. 3 § Vi anser att bolagsstämman skall ges rätt att tillsätta sin styrelse på grundval av kompetens. Kravet på svenskt medborgarskap och regeringsgodkännande av valet av ordförande bör slopas. Det är viktigt att bankerna erhåller en professionell företagsledning och styrelse. Vi välkomnar dock förslaget om rätt för valutautlänning att öppna filial utomlands. 1 den internationella tjänstehandeln ställs dock ofta krav på reciprocitet. För att undvika framtida konflikter och för att undanröja hinder för svenska bankers utlandsetableringar bör vi även tillåta utländska banker att öppna filialer i . Regeringens främsta argument mot ett tillmötesgående av reciprocitetsprincipen är att detta inte skulle stå i överensstämmelse med valutaregleringen. Då vi önskar avskaffa valutaregleringen finner vi inget bärande skäl att motsätta oss utländsk etablering av filialer i . Med anledning av ovanstående hemställs 1. att avslår proposition 1986/87:12, 2. att hos regeringen begär ett nytt förslag i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()