mot · G902n282 · 1986-01-26 00:00:00 — Motion till 1985/86:N282 och () Storföretagens utlandsinvesteringar 1983 lade direktinvesteringskommittén fram sitt slutbetänkande. Dess uppgift var att utreda de näringspolitiska effekterna för av företagens utländska investeringar. Regeringen har ännu inte lagt någon proposition på grundval av utredningens förslag. Kommittén konstaterade i sitt betänkande att andelen sysselsatta utomlands i svenska koncerner ökat . Andelen sysselsatta i de utländska producerande dotterbolagen i förhållande till antalet anställda i svensk industri ökade från år . torde andelen ligga på en tredjedel och den ökar kontinuerligt. Man konstaterade också att trots den omfattande liberaliseringen av handeln med industriprodukter med fullständig tullfrihet i , så ökar utlandsproduktionen mer än exporten. Enligt direktinvesteringskommitténs beräkningar steg utlandsproduktionens andel av den totala utlandsförsäljningen från till . kan man anta att andelen ligger på . Kommittén fann också att utländska producerande dotterbolag inte i någon större utsträckning direkt bidrog till exporten från svenska produktionsanläggningar. Enligt kommittén utgjorde exporten från till producerande dotterbolag utomlands av industrins totala utlandsförsäljning. () säger sammanfattningsvis att det inte generellt går att uttala sig om effekterna vid olika omfattning av företagens och hela industrins utlandsinvesteringar. Det kan bara bedömas från fall till fall. Väsentligt för effekterna är den ställning som de utländska dotterföretagen får i koncernen i form av produktions-, marknads-, utvecklings- och ledningsansvar. De positiva effekterna av utlandsinvesteringar avtar när andelen utlandsproduktion blir mycket stor och försvinner helt om centrala företagsfunktioner flyttas från till utlandet. De positiva effekterna kan sägas kvarstå så länge utlandsproduktionen gör det möjligt att sysselsätta den svenska arbetskraften till högre löner och bedriva en mer omfattande industriell produktions- och utvecklingsverksamhet än vad som annars vore möjligt. När utlandsandelen blir mycket stor ökar risken för att denna verksamhet i ökad omfattning börjar bedrivas också vid de utländska enheterna och i sämsta fall flyttas från . Tecken på en begynnande sådan tyngdpunktsförskjutning av stora svenska företag kan också skönjas. Sålunda har 24 företag av sin produktion utomlands jämfört med 10 företag , och ett 1 1985/86. 3 sami Nr N282- 287 ökande antal företag har mer än hälften av sina anställda utanför . Den andel av utlandsförsäljningen som också produceras utomlands har ökat från år . Utlandsproduktion är således nu viktigare än export för försörjning av utländska marknader för de multinationella företagen. Sammanfattningsvis gäller enligt kommitténs mening att så länge världen i övrigt tillåter direkta investeringar är det sannolikt förenat med nationella välfärdsförluster att drastiskt begränsa de svenska företagens möjligheter att investera utomlands. Det är inte självfallet att investeringarna i skulle öka till följd av t. ex. ökade restriktioner mot direkta investeringar. Så länge handel med teknologi och varor är fri kommer produktionen att ändå tendera att uppstå eller expandera där det är gynnsammast med avseende på kostnader och avsättningsmöjligheter. Detta förhållande utesluter inte men begränsar möjligheterna att genom politiska beslut påverka investeringarnas fördelning mellan och utlandet. Mot bakgrund av de ovan beskrivna riskerna med att tyngdpunkten i de stora företagens verksamhet förläggs utom landet anser utredningen att samhället bör ha ett starkt intresse av att kunna följa och vid behov påverka utvecklingen av företagens utlandsetablering. En sådan påverkan kan och bör ske på skilda sätt. För det första bör det internationella ekonomiska samarbetet effektiviseras. Det förhållandet att vissa länder diskriminerar importerade produkter ökar omfattningen av utlandsinvesteringarna. Det hade förmodligen varit bättre både för och många värdländer om de svenska företagen kunnat bedriva en större del av sin tillverkning i och sedan exportera varorna. Varje land bör ju använda sin arbetskraft och sina produktionsresurser i den tillverkning som man är förhållandevis bäst skickad till. Ett systematiskt undanröjande av ekonomiska och tekniska handelshinder och en ytterligare liberalisering av världshandeln skulle således göra ett betydelsefullt motiv för direktinvesteringar mindre aktuellt och därmed även verka dämpande på deras omfattning. En annan metod att motverka problemen med de direkta investeringarna är att med olika åtgärder förbättra villkoren för industriell verksamhet i , exempelvis genom insatser inom områden som forskning och utveckling, utbildning och kommunikationer. Inom dessa områden kan ett utökat samarbete mellan stat och näringsliv vara ett väsentligt inslag. anser också att det finns behov av ett informationsutbyte kring företagens strategier i syfte att bevaka svenska näringspolitiska intressen. rekommenderar att ett system införs med överläggningar mellan staten och vart och ett av de ur näringspolitisk synvinkel väsentligaste företagen. Syftet med överläggningarna skulle vara att parterna ömsesidigt informerar varandra t. ex. om investeringsbetingelser och konkurrensförutsättningar och genom överläggningar med varandra skapar en bättre framförhållning och handlingsberedskap samt ökad harmonisering mellan samhällspolitiken och företagens strategier. Då problem till följd av direktinvesteringarnas vidare tillväxt främst gäller de redan långt internationaliserade företagen, finnér att överläggningssystemet bör kunna be gränsas till de ca 20 största multinationella svenska koncernerna samt vissa i övrigt från näringspolitisk synpunkt särskilt intressanta företag. anser att en pröving av utlandsinvesteringarna även fortsättningsvis skall ske inom ramen för valutaregleringen. Även om en sådan prövning inte är helt tillfredsställande så kan den utgöra ett viktigt komplement till överläggningssystemet. Det har inte varit kommitténs uppgift att studera hur en sådan prövning i detalj kan utformas. Kommittén vill dock peka på möjligheten att inom ramen för de internationella förpliktelser som ingåtts utforma bedömningskriterier som gör det möjligt att ta reella näringspolitiska hänsyn vid en sådan prövning, t. ex. i samband med en uppskattning av utlandsinvesteringens effekter på exporten. Enligt DIRKS:s mening måste det sörjas för en uppbyggnad av ett analys- och statistiksystem rörande direktinvesteringarnas utveckling och effekter. Ett införande av ett överläggningssystem förutsätter att statsmakterna får tillgång till information om de stora företagen, deras branscher och utvecklingen i övrigt som har samband med deras verksamhet. föreslår att statens industriverk (SIND) får i uppdrag att svara för ett fortlöpande analysarbete rörande direktinvesteringar och multinationella företag samt att () insamlar visst material ägnat att översiktligt belysa förändringar i volym och struktur av industrins utlandsverksamhet. Det är angeläget för ett litet land som att inom ramen för en alltmer internationaliserad ekonomi söka behålla ett visst mått av nationellt handlingsutrymme för samhället och medborgarna. De svenska multinationella företagens agerande påverkar i hög grad det nationella beslutsutrymmet. Det är därför viktigt att en positiv dialog mellan samhället och de stora svenska mutinationella företagen om deras strategiska belut kommer till stånd i enlighet med det förslag som har lagts fram av direktinvesteringskommittén. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att uttalar sig för att regeringen bör framlägga förslag grundade på direktinvesteringskommitténs betänkande. () () 1 * 1985/86.