mot · G902ub607 · 1986-01-27 00:00:00 — m. fl. (m, fp) Laboratorieassistentutbildningen 1985/86 Ub607615 I sin anslagsframställning för /87 lägger UHÄ förslag om förlängning av laboratorieassistentutbildningen inom den med 10 poäng från 90 till 100 poäng. UHÄ föreslår också en förlängning av påbyggnadsutbildningen i klinisk cytologi med 16 poäng och i blodgruppsserologi med 14 poäng. Förslaget avslås i propositionen 1985/86:100 utan att några sakligt grundade motiov anges av departementschefen. Avslaget innebär ett allvarligt hot mot den framtida verksamheten vid de vårdanknutna laboratorierna. Laboratorieassistenterna medverkar till att ställa diagnos vid olika sjukdomstillstånd och är därför viktiga länkar i sjukvårdsarbetet. Inom områden som klinisk kemi, klinisk fysiologi och mikrobiologi ansvarar laboratorieassistenten till stor del för provsvaren på rutinanalyserna. En laboratorieassistent inom klinisk kemi på ett stort sjuhuslaboratorium ansvarar sjäv för av provsvaren. Arbetet är således mycket kvalificerat. Inom den vårdanknutna laboratorieverksamheten sker en oerhört snabb kunskapsutveckling med alltmer komplicerade provtagningsoch analysmetoder. har det skett en förändring av sjukdomspanoramat som direkt påverkat laboratoriepersonalen. Spridningen av sjukdomen aids är ett exempel som ställer stora krav på kunskaper i laboratoriemetodik och hygien men också på förmåga att psykologiskt kunna möta dessa patienter. Behovet av välutbildade laboratorieassistenter har dessutom ökat och förväntas öka ytterligare på medicinska forskningslaboratorier och inom läkemedelsindustrin till följd av utvecklingen inom t. ex. bioteknik. Laboratorieassistentutbildningen reviderades 1982. I samband därmed beskars utbildningstiden. Skälet var en formell höjning av tillträdeskraven; i stället för grundskola krävdes gymnasieskola. Faktum var dock att flertalet studerande redan tidigare hade gymnasiekompetens. I realiteten har därför utbildningen blivit 10 poäng kortare . UHÄ har följt utbildningen efter reformen och kartlagt en hel del problem. Till största delen kan de relateras till brist på överensstämmelse 1 1 1985186.3 sami. mellan utbildningens längd och dess innehåll. UHÄ har också vidtagit åtgärder för att lösa problemen utan att detta lyckats. Enligt UHÄ:s mening är nu en återgång till den tidigare längden - 100 poäng - den enda återstående lösningen för att kunna upprätthålla laboratorieassistentutbildningens kvalitet och nå utbildningsmålen. UHÄ:s förslag har fått ett mycket positivt mottagande av remissinstanserna, bl. a. flertalet landsting. Beträffande påbyggnadslinjerna för laboratorieassistenterna i klinisk cytologi och blodgruppsserologi innebar reform endast smärre innehållsmässiga förändringar. Behov av förlängning påtalades redan i det sammanhanget. Utbildningstiden för påbyggnadslinjen i klinisk cytologi har varit oförändrad - - trots tillkomsten av flera nya undersökningsmetoder och kontinuerlig förfining av befintliga metoder. Cytologassistentens huvuduppgift är att i mikroskopi granska vävnadsprov från patienter med misstänkt cancer. I arbetet ligger att självständigt bedöma om provet är normalt eller ej och att göra en preliminär bedömning av patologiska prov. Cytologassistenten har således ett stort eget yrkesansvar och kan dessutom avlasta läkare i klinisk cytologi. Detta är i själva verket en förutsättning för att cancerdiagnostiken skall kunna upprätthållas trots läkarbrist inom specialiteten på vissa orter. Påbyggnadslinjen har koncentrerats på den gynekologiska cytologin, vilket är ett viktigt område som också i fortsättningen måste ingå i utbildningen. Det är emellertid helt omöjligt att få in flera områden . Övriga områden, t ex. lungor och urinvägar, blir helt ytligt eller inte alls behandlade. Det är sålunda ytterst angeläget att förlänga nuvarande utbildning till 40 poäng för att en tillfredsställande kunskapsnivå skall kunna uppnås. Påbyggnadslinjen i blodgruppsserologi omfattar 6 poäng. Sedan utbildningens omfattning fastställdes, har en rad nya metoder och uppgifter tillkommit i arbetet vid blodcentral. Dessutom har utvecklingen inom transplantationsområdet möjliggjort att transplantation av de flesta organ kan ske, vilket kräver att laboratorieassistenten får förbättrad utbildning i klinisk immunologi. Laboratorieassistenten med denna typ av arbete tillhör i övrigt dem som kommer i direkt kontakt med misstänkta aidspatienter vilket självfallet ställer stora krav på kunskaper i hygien och smittskydd. Förbättrad utbildning före anställning vid blodcentral och transplantationslaboratorium är således nödvändig. I budgetpropositionen berörs över huvud taget inte ovan relaterade problemkomplex. UHÄ:s välgrundade förslag till förlängning av laboratorieassistentutbildningen och dess påbyggnadslinjer avfärdas med motiveringen att det rör sig om en teknisk utbildning med huvudsaklig framtida arbetsmarknad inom industriellt utvecklingsarbete. Förutom att motiveringen är ologisk bygger den på en allvarlig felsyn. Flertalet laboratorieassistenter kommer även att behövas på sjukhuslaboratorier, inom primärvårdens laboratorieverksamhet, på medicinska forskningslaboratorier och i viss utsträckning inom läkemedelsindustrin. Det finns i och för sig goda skäl att diskutera en påbyggnadsutbildning som är inriktad mot de sistnämnda områdena. Departementschefens förslag tillstyrks därför till den delen. För laboratorieverksamhet inom processindustri och liknande finns emellertid annan väl fungerande utbildning både på gymnasieoch högskolenivå varför den saknar intresse i detta sammanhang. Problemet med vakanta platser på laboratorieassistentutbildningen som departementschefen hänvisar till beror sannolikt på bristande information till presumtiva studenter om vad utbildningen innebär. En förändring till det bättre har för övrigt skett sedan utbildningen nu återtagit benämningen laboratorieassistentlinjen (tidigare medicinska servicelinjen). Det kan till slut konstateras att ingen egentligen har ifrågasatt att det finns kvalitativa skäl till en förlängning. Om motiven är ekonomiska är detta en mycket tvivelaktig bedömning. Vi kan inte inse annat än att bättre utbildad personal innebär en mycket god ekonomisk investering . Dessutom kan man redan på kort sikt göra direkta besparingar genom att examinationsfrekvensen () med största sannolikhet skulle öka med en lugnare studietakt med möjlighet att befästa kunskaperna. UHÄ är av samma uppfattning och visar att en minskning av studerandebortfallet medför att den reella kostnaden för en förlängning blir 350 000 - . Dessutom kan på pluskontot räknas inbesparade resurser om ca . för stödundervisning i naturvetenskapliga ämnen. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att den grundläggande laboratorieassistentutbildningen bör förlängas med 10 poäng till 100 poäng, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att påbyggnadsutbildningen i klinisk cytologi bör förlängas med 16 poäng till 40 poäng, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att påbyggnadsutbildningen i blodgruppsserologi bör förlängas med 14 poäng till 20 poäng. () () 1 * 1985/86.