mot · G902439 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:439 m. fl. (m, fp) Vissa inkomstförstärkningar på statsbudgeten, m. m. 1985/86:140) I proposition 1985/86:140 föreslår regeringen en begränsning av rätten till avdrag för utgifter för representationsmåltider. Avdrag skall normalt inte medges med större belopp än som motsvarar skäliga utgifter för lunch. Begränsningen kan enligt propositionen beräknas öka skatteintäkterna med knappt 100 milj. kr. Avdragsbeloppet för middag är . och för lunch . Förslaget minskar således middagsavdraget med . Avdragsbegränsningen ökar kostnaderna för middagsrepresentation med . En sådan omedelbar kostnadsökning medför alltid volymminskning med åtföljande konsekvenser för sysselsättning, lönebetalningsförmåga och servicenorm. Regeländringen drabbar primärt näringslivet i dess helhet och innebär att en typ av marknadsföringsåtgärder drabbas av byråkratiskt krångel och straffbeskattning. Sekundärt slår förslaget mot restaurangföretagen. Näringslivets representation är för flertalet restauranger en viktig del av underlaget för verksamheten. För utpräglade representationsrestauranger kan den försäljning som drabbas utgöra av omsättningen. I sådana fall får avdragsbegränsningen omedelbara kraftigt negativa konsekvenser för resultat och sysselsättning. För näringslivet är personkontakt mellan köpare och säljare allt viktigare. De personliga relationerna har i samma takt som den tekniska utvecklingen fortgått blivit alltmer betydelsefulla. Att lära känna och få förtroende för sin affärspartner är en grundläggande förutsättning för affärsverksamheten. Gästfrihet på restaurang är en naturlig del i en sådan relation. Mat och dryck är bara en typ av kostnader som företagen riktar mot affärspartners. Andra exempel är resor (taxi, flyg, tåg m. vid kundbesök på egna anläggningar, särskild personal och utrustning för presentation av företaget, inspelning av filmer och produktion av broschyrer m. m. Allt är ägnat att ge en bild av företaget som gagnar affärsverksamheten. Representation gentemot kunder skall ses som ett led i denna typ av ansträngningar. Om kostnaden för representation ökar innebär detta dessutom att verksamheten i missgynnas. Intäkterna i en restaurang träffas hårt av skatt. Av en intäkt på . i mervärdeskatt, ca . utgörs av lön och socialavgifterna är ca . Den anställdes inkomstskatt kan skattas till . Sammantaget gör detta att . av en spenderad hundralapp på restaurang går tillbaka till statskassan. I exemplet har inte de särskilda skatterna på sprit och tobak tagits med. Eftersom avdragsminskningen återförs till beskattning i företagen träffas Mot. 1985/86:439 beloppet av en kumulativ skatteeffekt. Företagen måste nämligen betala skatt på den tillkommande skatten osv. Sammantaget blir därför skatten på det återförda beloppet 108,av beloppet, dvs. en avdragsminskning med . som regeringsförslaget innebär kostar . Efter avdragsbegränsningen 1981 av vin och sprit är normalbeloppen måttliga. De har inte anpassats till prisutvecklingen. Något missbruk har inte anmälts eller noterats sedan begränsningen 1981. Skattedomstolarna är restriktiva i sin inställning till representationsavdrag (SkU 1982/83:35). Om representation på restaurang begränsas, överflyttas sannolikt företagens gästfrihet till andra former - främst egna matsalar. Dessa är tillgängliga endast för det enskilda företaget och utestänger naturligtvis allmänheten. Detta gynnar stora företag i förhållande till små företag eftersom främst stora företag kan ha egna matsalar, kursgårdar etc. Av propositionen framgår också att avsikten är att begränsa också avdragsrätten för s. k. intern representation. Det innebär att den naturliga och traditionella form för trivsel och sammanhållning inom ett företag och firande av framgångar som äger rum inom personalfestens ram drabbas av regeringsförslaget. Regeringen har därutöver inte presenterat något underlag för förslaget. Uppgiften att skatteintäkterna kan öka med knappt 100 milj. kr. är en ren uppskattning och en klart otillfredsställande grund för förslag om lagändring. Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs att avslår regeringens proposition 1985/86:140 såvitt avser förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370). () ()