mot · G902ub725 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub725 m. fl. (s) En professur i byggnadsvård vid bebyggelse omsluter vårt utan jämförelse största realkapital. Mätt över nyanskaffningsvärdet torde det omfatta , men det innehåller också kulturvärden som stundom anses omistliga. Dessa omfattas av ett kulturpolitiskt ansvar dokumenterat under bevarandemålet i vår av samtliga partier antagna kulturpolitiska lag med dess angivna mål. om det av strukturekonomiska skäl inte längre byggs så mycket som så är byggsektorn alltjämt en hörnsten i vårt lands ekonomi om man i den inräknar allt den omsluter av byggande, materialtillverkning, uppvärmning, förvaltning och underhåll/vård. Så räknat innehåller byggsektorn en fjärdedel av landets BNP och den sysselsätter en femtedel av landets förvärvsarbetande befolkning, även om förutsättningarna nu alltmer förändrats i riktning mot insatser i redan befintlig bebyggelse. Renoveringar, underhåll, om- och tillbyggnader upptar en allt större kvot i byggnadsverksamheten. Som en följd av beslut om ett bostadsförbättringsprogram finns det skäl förmoda att ROT-sektorn kommer att öka sin relativa andel i byggnadsverksamheten. Bostadsförbättringsprogrammet upptar ju mycket brett såväl bostadspolitiska som samhällspolitiska och kulturpolitiska mål. Att bygga om ställer andra krav än nybyggnationen gör såväl vad gäller projektering som utförande, vilket kräver en omfattande teknikutveckling. Det gäller inte bara att skapa ny teknik för nya ändamål, det är också nödvändigt att vidmakthålla, omforma och utveckla äldre byggteknik av ofta hantverksmässig karaktär. Och här är det stundom bråttom. Det finns kunskapsrester som eljest genom den ekonomiska strukturomvandlingen kommer att försvinna. Här aktualiseras en viktig målkonflikt mellan kraven på ökad produktivitet (strukturomvandlingens primära orsak) och den kulturpolitiska målsättningen uttryckt som krav på varsamhet vid ombyggnad. Eftarenheterna av det s. k. miljonprogrammet ställer ett aktivt krav inom byggproduktionen på beständighet, utbytbarhet och god underhållsekonomi. måste kostnadsökningar hejdas både i brukandet och byggandet genom en ökad produktivitet. Allt detta kräver sammantaget en metodmässig utveckling av teknik och rationalisering av produktionsprocessen i byggsektorn. Således har också bostadsministern forskningspolitiska proposition (1983/84:107, bil. 8) framhållit behovet av en ökad FoU-verksamhet knuten till ombyggnadsfrågorna. Landets främsta statliga resurser för utbildning och forskning inom byggnadsområdet finns vid de tekniska högskolornas sektioner för arkitektur och väg- och vattenbyggnad. Styrkan i denna verksamhet ligger just i kombinationen utbildning och forskning. Det är nu önskvärt att de tekniska högskolornas byggsektioner i ökad omfattning tar sig an ombyggnadsfrågorna. Behovet av ny kunskap gäller nu också grundläggande frågor, vilket i viss utsträckning kräver fasta forskningsresurser. Slutsatsen blir då att statsmakten för att trygga uppnåendet av de mål den själv ställt upp inom byggsektorn bör garantera ökade basresurser, som är nödvändiga för att man skall nå fram till en inom området för ROT-programmet nödvändig grundläggande kunskapsutveckling. Som tidigare framhållits är de samtidiga kraven på förbättrad produktivitet och varsamhet vid ombyggnad en central frågeställning. Detta förutsätter att man utvecklar en ny typ av systemkunnande vilket i första hand är en arkitektfråga. En angelägen åtgärd bör därför vara att inrätta en professur med inriktning mot ombyggnadsfrågor. En sådan professur bör lämpligtvis benämnas byggnadsvård. De sakliga motiven för en professur i byggnadsvård är sammanfattningsvis i korthet följande: Alla metoder och allt tänkande har varit inriktat på nybyggande. Att utgå från det befintliga kräver andra metoder och delvis andra material och hjälpmedel. Byggnadsverksamheten är en viktig del av landets ekonomi. De årliga investeringarna på ca tar en stor del av de samlade resurserna. Det är dessutom en industrigren som har en liten importandel men svarar för en betydande export av tjänster. Den befintliga bebyggelsen är dessutom ett stort realkapital (ca i nyanskaffningsvärde) som det är vitkigt att underhålla. Ombyggnadsverksamheten svarar för en ökande andel av det totala byggandet. ROT-sektorn har ökat så mycket att de totala investeringarna varit oförändrade trots ett kraftigt minskat antal nya bostadslägenheter. Arkitektinsatserna är som regel betydligt större vid ombyggnad än vid nybyggnad. De är grundläggande (dvs. styrande) för övriga insatser senare i byggprocessen. Arbetet med att utveckla nya metoder bör därför om möjligt starta på arkitektnivån. A-sektionen vid CTH har redan en markerad profil mot bl. a. ombyggnad. Denna dokumenteras genom förekomsten av , påbyggnadslinjen i ombyggnad samt enskilda forskare med kompetens inom området. En professur behövs för att ge området en permanent ställning och för att förse det med vetenskaplig ledning och basresurser. Man kan bygga upp områden utan att ha en professur att utgå ifrån, men i längden behövs en professur för att kunna rekrytera kvalificerad personal, få forskningspengar, utrustning etc. Med stöd av ovanstående hemställer vi att uttalar vad som i motionen anförts om behovet av en professur i byggnadsvård inom A-sektionen vid i . () () () ()