mot · G902kr322 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86: Kr322 m. fl. (c, m, fp) Myntkabinettets lokalfråga Kungl, myntkabinettet är en av landets äldsta museiinstitutioner. Samlingarna tillhör staten, trots namnet, och består av föremål väl lämpade att belysa såväl som övriga världens penninghistoria. Myntkabinettet/museet har emedlertid svårt att fullgöra de uppgifter som förelagts enligt instruktionen (SFS 1975:468) på grund av otillräckliga lokaler och bristande anslag. Vi lever i en i ekonomiskt hänseende komplicerad värld, och det är ibland svårt att förstå även vardagslivets ekonomiska verklighet. Myntkabinettets/ museets samlingar - särskilt sedan Svenska bankmuseum införlivats med statens samlingar - består av föremål väl lämpade att åskådliggöra dessa penninghistoriska företeelser i gången tid och nutid på ett begripligt och tilltalande sätt. Museet har en angelägen uppgift i att belysa den ekonomiska strukturen alltifrån de premonetära samhällena, bruksamhällenas mikroekonomi och, i industrialismens följd, de första aktiebolagsbildningarna fram till dagens och morgondagens kontantlösa samhälle. I museets samlingar finns en större deposition av sedlar som tillhör riksbank. Av dessa visas inte ens . De innehåller vidare en i världen unik aktie-, obligations- och checksamling, samt ur forskningssynpunkt internationellt uppmärksammade och livligt studerade samlingar av vikingatida skatter av islamska, tyska och engelska mynt funna i jord. reform gav möjlighet att skapa ett även i internationella sammanhang enastående museum för penninghistoria om lokalfrågan löstes. De lokaler som myntkabinettet disponerar förlädes i en med dåvarande säkerhetskrav lämplig del av Historiska museets byggnadskomplex. De senaste årens erfarenheter, bl. a. de många museistölderna, visar att de krav på säkerhet som måste ställas på liknande institutioner ej går att förena med de lösningar som presenterats för myntkabinettets del. Kravet på en god arbetsmiljö kan ej heller finna en tillfredsställande lösning inom de befintliga lokalerna. Ett annat problem är den fortlöpande och accelererande förstörelsen av oersättliga museiföremål på grund av luftföroreningar. Verksamheten är lokalmässigt splittrad på flera platser. Då museets nuvarande lokaler ej är funktionella för en modern utställning och av olika skäl ej låter sig förändras har man tvingats förlägga utställningar utanför de egna. Placeringen av museet i den med gemensamma byggnaden är som att vara inackorderad två trappor upp över gården, dit få besökare hittar. Tillsammans med de bristande ekonomiska resurserna medför detta att museet trots alla övriga förutsättningar inte kan skapa en egen profil. Ett levande museum, som öppnar nya perspektiv och fördjupar synen på den ekonomiska verklighet som omger människan i samhället, är en viktig förutsättning för en god samhällsutveckling. Museet har även en viktig uppgift som förmedlare av kunskap om penninghistoria till skolan. I nuvarande läge med begränsade ekonomiska resurser borde man även inom museivärlden söka uppgifter som är väl värda att satsa på. Kungl, myntkabinettet förefaller vara en sådan. Inte bara inom men även internationellt skulle ett sådant museum väl kunna hävda sig till nytta och nöje för medborgarna. Sedan , myntverkets och bankmuseets samlingar sammanförts (1942 resp. 1974) med Kungl, myntkabinettets har dessas karaktär och sammansättning gjort museet till något som är ganska enastående i . Här finns goda förutsättningar, om lokalfrågan löses, att skapa internationellt uppmärksammade utställningar och ett forskningscentrum. Det är därför angeläget att regeringen ger i uppdrag att pröva alla möjligheter att bereda myntkabinettet lämpliga lokaler. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att bereda myntkabinettet lämpliga lokaler. () () 1985/86 Kr322