mot · G902t387 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T387 m. fl. Efter att under en följd av år ha minskat har antalet skadade och dödade i trafiken åter ökat. Detta är en oroväckande utveckling. Ånyo måste krafttag tas mot olyckorna på våra vägar. Det är en angelägen uppgift för samhället att genom samordnade insatser på många områden medverka till att trafiken blir säkrare. Trafiksäkerhetsarbetet kan inte enbart utföras isolerat av specialister inom området utan man kommer in på övergripande frågor, främst inom trafik-, regional-, närings- och bostadspolitiken. I många fall bör samhället kunna stimulera alternativ till biltrafiken, såsom järnvägstrafik, sjöfart och i vissa fall telekommunikationer. Även ett mer flexibelt utnyttjande av flera transportslag under en resa bör stimuleras. Miljöaspekterna samverkar ofta med trafiksäkerhetsintresset i dessa övergripande frågor. Däremot finns det en risk för att ekonomiska kalkyler får till följd att åtgärder vidtas, eller underlåts, som i praktiken medför fler olyckor och sämre miljö. Dödsfall, sjukfrånvaro, mänskligt lidande och miljöskador kan ju aldrig på ett rättvisande sätt värderas i ekonomiska kalkyler. Riskerna för olyckor är störst för de yngre fordonsförarna (). Därför måste särskild uppmärksamhet ägnas åt att öka ungdomarnas trafiksäkerhet. Detta är viktigare än att genomföra omfattande medicinska kontroller av de äldsta förarna. Av flera skäl är det viktigt med ett ökat internationellt samarbete inom områdena för fordonsteknik, trafikregler och vägmärken. För trafiksäkerhetsarbetet gäller självfallet att vi måste få ut mesta möjliga av satsade resurser oavsett om satsningarna betalas av oss i egenskap av samhällsmedborgare, fordonsägare eller kanske fastighetsägare. Det är således ett trafiksäkerhetsintresse och inte bara ett handelspolitiskt intresse att undvika tekniska handelshinder som skulle kunna fördyra fordon och annan materiel. Därför är det fordonstekniska arbetet inom ECE (ekonomiska kommission för ) av särskilt stort intresse för och andra länder som inte är medlemmar i annat uppenbart syfte med det internationella samarbetet är att vi skall använda samma trafikregler och vägmärken i olika länder så att man kan vara en kunnig trafikant även i andra länder än sitt eget. Nuvarande regler om EP A-traktorer, A-traktorer m.m. gör att många tunga fordon på ett oförsvarligt sätt kommit att användas som lekfordon av ungdomar , som saknar både utbildning och omdöme för en så 1 1 1985186.3 sami. ansvarsfull uppgift som att framföra dessa fordon. Frågor om traktorer och motorredskap har behandlats av TSV i en T387 promemoria, Motorredskap, av , vilken överlämnades till och där bereds. I promemorian har TSV bl. a. föreslagit att i fortsättningen samma bestämmelser skall gälla för de nuvarande fordonsslagen traktorer och motorredskap och att fordonen skall benämnas motorredskap. Motorredskapen föreslås indelade - efter den högsta hastighet de är avsedda att föras med - i motorredskap för högst , högst eller högst . I promemorian läggs förslag fram i fråga om bl. a. registrering, beskaffenhet, utrustning, kontroll, trafikregler och förarbehörighet för de föreslagna olika kategorierna motorredskap. Det är angeläget att skyndsamt bereda denna fråga och återkomma med förslag till . Det system med kontrollbesiktningar som infördes i har verksamt bidragit till att öka trafiksäkerheten och livslängden hos våra bilar. Utvecklingen har dock gjort att man nu måste ifrågasätta om vi får tillräcklig nytta av de resurser som går åt till att genomföra kontrollbesiktningar av relativt nya personbilar. Om man slopade kontrollen vid det andra besiktningstillfället skulle bilägarna besparas en utgift, vilken inte kan anses motiverad av trafiksäkerhetsskäl. Samhället får aldrig förtröttas att finna vägar för att nedbringa antalet trafikolyckor. Information om riskerna i trafiken måste ständigt upprepas för både äldre och yngre. Det bör ske genom återkommande kampanjer i massmedia. vunna erfarenheter visar att långsiktiga kampanjer med uthållighet ger goda resultat. På trafiksäkerhetens område kan anses ligga i täten, särskilt i fråga om information och opinionspåverkan. Olika studier visar att informationskampanjer genomförda av och kanaliserade genom ideella organisationer har särskilt goda förutsättningar att lyckas. Uppmärksamhetsvärdet och motivationen hos informationsmottagaren är större i dessa fall. Den lokala förankringen i de ideella organisationernas arbete säkerställer också en god samhörighet med budskapet i trafiksäkerhetsinformationen . NTF:s uppgift som förmedlare av information och bidrag till trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder inom olika organisationer är betydelsefull. Detta var också en starkt bidragande orsak till beslutet att överföra huvuddelen av medlen för trafiksäkerhetsinformationen från trafiksäkerhetsverket till NTF. Det är därvid viktigt att dessa intentioner om kanalisering av medlen till NTF:s medlemsorganisationer och andra frivilliga organ vidhålls och efterlevs. En utökning av NTF:s egenregi-verksamhet står därför inte i samklang med de ursprungliga intentionerna eller vunna erfarenheter om effektivitet i trafiksäkerhetsarbetet. Administrationen av NTF bör hållas inom rimliga gränser till förmån för stimulans till de redan etablerade organisationernas verksamhet. Den vid sidan av bilbältesplikten viktigaste trafiksäkerhetsåtgärden är attitydpåverkan för att minska hastigheterna. När vägar och fordon förbättras är det fortfarande föraren som slutgiltigt avgör om trafiksäkerheten skall öka. Det finns konkreta exempel på vägförbättringar (t. ex. asfaltering av en grusväg) som lett till en klar ökning av antalet olyckor på grund av att bilförarna valt att ta ut förbättringen - och mer därtill - i form av kortare Mot. restid i stället för ökad säkerhet. Nyare bilar och motorcyklar har fått sådana T387 vägegenskaper att förarna inte korrekt upplever riskerna med höga farter. Det är speciellt angeläget att markera barnens utsatta läge i trafiken. Erfarenheten visar att barn som sitter i barnstol eller är försedda med bilbälte färdas betydligt säkrare än barn för vilka inga säkerhetsåtgärder vidtagits. beslöt att bilbälteslagen också skall omfatta passagerare i baksätet. Vid beslutet undantogs emellertid barn från bilbältesplikt, detta trots att det är större risk för dem än för vuxna att åka bil utan skydd. beslut innebar emellertid att regeringen efter det att vissa tekniska frågor har blivit ytterligare studerade skall återkomma till med lagförslag om bilbälte eller annan skyddsanordning även för barn . Det är sannerligen angeläget att bilbältesplikten för barn också omfattar skolskjutsar och andra liknande fordon. Många föräldrar har insett vikten av att barnen sitter fastspända och har skaffat nödvändig skyddsutrustning. Det är viktigt att skolan inte motverkar de goda vanor barnen fått med sig hemifrån - särskilt när det kan få livshotande följder. har föräldrar, som troget spänt fast sina barn under småbarnsåren, tvingats acceptera att barnen åker i överfulla skolbilar utan tillgång till bälten. sådant föredöme i skolan är det lönlöst att uppmana tonåringen med färskt körkort att inte lasta in flertalet kamrater i baksätet än det finns bälten för. Det är därför angeläget att alla barn, som åker skolskjuts eller liknande, får rätt att använda bilbälte utan onödigt dröjsmål. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till åtgärder för att minska olycksriskerna för de yngsta motorfordonsförarna, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att större hänsyn skall tas till det internationella samarbetet för harmonisering av regler om trafik, fordon och vägmärken, 3. att hos regeringen begär att regler utformas om skyldighet för barn att använda säkerhetsbälte vid färd i bil, 4. att beslutar att hos regeringen begära förslag till nya regler i vad gäller antalet kontrollbesiktningar av fordon. () () 1 * 1985/86.3 sami.