mot · GA02N118 · 1986-11-03 00:00:00 — Motion till 1986/87: NI 18 m. fl. (m) Förbud mot nya kärnkraftsreaktorer m. m. 1986/87:24) 1 propositionen föreslås bl. a. förbud mot sådana förberedelseåtgärder som syftar till att uppföra en ny reaktor. Vi avvisar förslaget. I den allmänna bakgrund som propositionen ger redogörs för de riktlinjer för den framtida energipolitiken som antagit samt beslutet att den sista reaktorn i skall stängas . Propositionens text förmedlar intrycket att regeringen lever i den föreställningen att ett riksdagsbeslut i form av vanlig lag kan binda agerande för . Ett sådant synsätt saknar förankring i gällande regeringsform och riksdagsordning. Utan att här diskutera frågan om kärnkraftens framtid i sak vill vi understryka att är fri att när som helst fatta ett beslut med ett annat innehåll än ett tidigare beslut i samma fråga. Detta är en naturlig följd av att majoriteten i en viss fråga kan ändras, exempelvis efter ett val. Ett påstående om att ett visst riksdagsbeslut binder framtida riksdagsmajoriteter innebär i själva verket ett hävdande av att vissa riksdagsledamöter eller vissa val har större betydelse än andra. Det finns inte stöd i vår sådant betraktelsesätt. En sådan inställning avslöjar ett odemokratiskt synsätt. Den föreslagna lagändringen avseende förbud för förberedelseåtgärder saknar motsvarighet i nuvarande lag. Föreslagna ändringar innebär således en klar utvidgning av lagens ändamål. Av motiven framgår att i kärntekniklagen skall införas ett förbud mot att vidta sådana förberedelseåtgärder som direkt syftar till att uppföra ytterligare reaktorer inom landet. För att ett sådant syfte skall kunna anses vara för handen skall enligt motiven krävas att konkreta åtgärder vidtas, t. ex. anställning av personal, beställning av material m.m. Men även åtgärder på projekteringsstadiet omfattas. Således skulle det nu bli straffbart att exempelvis utarbeta konstruktionsritningar och kostnadskalkyler. Enligt föredragandens överväganden skall för straffansvar krävas ett direkt syfte att uppföra en viss kärnkraftsreaktor. Motiven saknar dock täckning i den föreslagna lagtexten. I denna anges att förbudet avser åtgärder i syfte att inom landet uppföra en kärnkraftsreaktor. Den begränsning av straffbara handlingar som motiven anger kan sakna relevans vid en framtida rättslig prövning. Då torde den betydligt vidare beskrivningen i lagtexten läggas till grund för bedömningen. Det anförda innebär att om lagen genomförs kommer varje åtgärd avseende uppförande av en reaktor någonstans i att vara straffbar. Enligt den föreslagna lagtexten kriminaliseras vidare andra förberedan- Mot. Det kan därför inte uteslutas att även exempelvis en diskus- NI 18 sion mellan några personer om en eventuell konstruktion av en reaktor i kommer att kunna anses som en straffbar handling. Därmed utgör lagtexten ett klart hot mot möjligheterna till fri opinionsbildning. Enligt första paragrafen i regeringsformen bygger den svenska folkstyrelsen på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt och förverkligas genom ett representativt parlamentariskt statsskick. Den fria åsiktsbildningen visar sig genom att skilda meningar kan göra sig gällande i olika frågor. Givetvis ingår det i systemet att gällande regler skall följas tills de upphävts eller ändrats. Men då en majoritet i genomför lagändringar är detta en naturlig följd av det demokratiska systemet. Vore detta inte möjligt skulle vi leva i en skendemokrati. Därför måste enskilda och företag ha rätten att anpassa sig till och arbeta för förändringar i samhället. Vårt ekonomiska system har - åtminstone byggt på marknadsekonomiska principer. Dessa innebär enkelt uttryckt bl. a. att den som vill satsa sina pengar eller sitt arbete på en viss verksamhet får göra detta inom vissa gränser. I s. k. planekonomiska system, vilka bl. a. återfinns i kommunistiska länder, råder en annan huvudprincip. Där gäller normalt förbud för ett otal verksamheter och den enskilde får söka tillstånd för verksamheten. Propositionen präglas av ett sådant planekonomiskt tänkande. Lagförslaget är unikt. Det hotar med straff för den som förbereder sig inför en tänkbar förändring beslutad av . Upp till fängelse skall den kunna få som anpassar sig efter de spelregler som brukar gälla i en demokrati. Propositionen öppnar vägen till nya politiska arbetsmetoder i vårt land. Det blir då möjligt att på motsvarande sätt straffbelägga olika förslag som en politisk opinion verkar för. Exempelvis kan straff införas för den som utarbetar ett förslag gällande avveckling av löntagarfonder, lägre skatter eller förbud för kollektivanslutning. Sådana straffregler skulle i praktiken kunna rikta sig mot såväl företrädare för politiska partier som talesmän för organisationer och företag. Den föreslagna lagen utgör därmed ett hot mot vårt demokratiska system, yttrandefriheten och näringsfriheten. Vi yrkar avslag på lagförslaget. Redan gällande lag om kärnteknisk verksamhet ger regeringen fullt tillräckliga medel för att kunna hindra tillkomsten av ytterligare kärnkraftsreaktorer. Utöver vad som ovan anförts är det otillfredsställande att lagförslaget inte förberetts i enlighet med vad som föreskrivs i sjunde kapitlet andra paragrafen regeringsformen. Något remissförfarande har inte ägt rum. Behövliga upplysningar och yttranden har inte inhämtats från berörda myndigheter och inte heller har tillfälle lämnats sammanslutningar och enskilda att yttra sig. Vi avser därför att under riksdagsbehandlingen ta initiativ till att ett remissförfarande äger rum. Vi förutsätter att konstitutionsutskott får yttra sig över förslaget. Vi menar att förslaget kan medföra så allvarliga konsekvenser att dess grundlagsenlighet måste granskas särskilt. 1986/87 NI 18 () Hans Nyhage (m) () Per () () () () . () (m) () () () () . Högmark (m) () () Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att avslår regeringens förslag om ändring i lagen (1984: 3) om kärnteknisk verksamhet.