mot · GA02Jo112 · 1986-11-19 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo 112 m. fl. (c) Bilavgaslag (prop. 1986/87:56) kan inte acceptera större föroreningar från mänsklig verksamhet än vad naturen klarar av att ta emot. Nedfallet av svavel måste mot denna bakgrund minskas med för att undvika försurning av vatten och mark. Motsvarande målsättning för kväve måste vara . Dessa naturens smärtgränser för ämnen och föreningar måste vara riktlinjer för såväl det internationella som det nationella arbetet. har intensivt arbetat med luftföroreningsproblemen. Vi gjorde det i regeringsställning och har sedan lagt fram en rad förslag i . framlade en avvecklingsplan för försurningen. Vi vill här i korthet återge denna: - effektivare energianvändning och omställning till förnyelsebara energikällor - förbud mot inblandning av svavelhaltigare oljor i lågsvavligare, effektivare avsvavling av eldningsoljor och diesel - åtgärder för att minska kväveoxidutsläppen från fasta anläggningar - miljöprövning av utbyggnaden av flygplatser, motorvägar och andra stora trafikleder - åtgärder mot dieselavgaserna - t. ex. ekonomiska styrmedel och svavelavgift för att förbättra miljön - ett Miljö-Eureka för att främja europeiskt samarbete på miljöområdet - en internationell luftvårdsfond för investeringsstimulanser till minskning av försurande utsläpp - att miljöpolitiken blir en naturlig del av utrikespolitiken. Den socialdemokratiska regeringen har förhalat nödvändiga insatser mot luftföroreningarna. Det gäller inte minst åtgärder mot bilavgaserna. Vi anser att åtgärderna om blyfri bensin och katalytisk rening kunde ha satts in , men eftersom tiden nu har gått och majoritet fattat beslut om tidsplan finns det inte längre utrymme att kräva en tidigareläggning. Mindre eller renare bilavgaser Utsläppen av luftföroreningar från fordonstrafiken har ökat starkt i takt med den stora ökningen av antalet bilar . Både bensindrivna och dieseldrivna förbränningsmotorer släpper ut ansenliga mängder luftförore Kväveoxider, koloxid, bly och sotpartiklar har främst uppmärksammats som trafikens bidrag till miljöförstöringen och skador på människors hälsa. Trafiken är nu en dominerande källa till utsläpp av luftföroreningar. Trots att det varit känt att bilavgaserna skadar människors hälsa, och trots att det förefaller bli allt mer uppenbart vilken roll bilavgaserna och deras bidrag till oxidantbildningen spelar för uppkomsten av regionala luftföroreningsskador har litet gjorts i för att minska utsläppen. Den enda mer omfattande åtgärd som vidtagits är att blyinnehållet i bensin minskat. De bestämmelser som faktiskt har införts i några stater i syfte att till en del minska bilavgasutsläppen har snabbt uppvägts av det ökande antalet bilar. Nettoeffekten har därför inte blivit minskade kväve-, kolväte- och koloxidutsläpp. I bästa fall har utsläppen endast kunnat hållas konstanta. Med effektiva katalytiska avgasrenare som använts i och , innebär det senaste beslutet inom EG att en minskning kommer att dröja in . Det krävs därför att länder utanför EG driver på arbetet och tar initiativ. Hur angelägna enhetliga krav på än är, så får enigheten inte uppnås på bekostnad av miljön. Med den ökning av person- och lastbilsparken som förväntas kommer kväveoxidutsläppen i endast att minska . Den bristande handlingskraft har försenat nödvändiga åtgärder. Blyfri bensin är en förutsättning för katalytisk avgasrening. Alternativet till bly är MTBE och etanol. Tillgången på MTBE är dock begränsad och finns en försöksanläggning med etanol och efter omfattande opinionsarbete från har nu fattat beslut om statligt stöd till en fullskaleanläggning. För att detta skall bli möjligt krävs en produktion av vid en inblandning . Vi anser att låginblandning av etanol bör ske i all bensin. Möjligheter att köra fordon på enbart etanol bör också utnyttjas. har inte låtit bli att vidta åtgärder i brist på teknik för rening av bilavgaser. Skälen är snarare ekonomiska och politiska. I full kommersiell tillämpning har, som nämnts, bilavgasreningsteknik funnits för bensindrivna personbilar . Rätt använd kan en trevägskatalysator minska utsläppen av koloxid, kolväten och kväveoxider i förhållande till dagens konventionella bensindrivna bilar. Med regelbundet underhåll kan katalysatorn få en reningseffekti vitet på . Ett system för katalytisk rening av bilavgaser består av tre delar: E en så kallad , som mäter syremängden i avgaserna och som ger signal till 2. en elektroniskt reglerad förgasare eller ett bränsleinsprutningssystem, samt 3. själva trevägskatalysatorn. I den oxideras koloxid och kolväten till koldioxid och vatten. Kväveoxiderna reduceras till kvävgas. Katalysatorer har bara utvecklats för bensindrivna bilar. För dieseldrivna fordon finns ännu ingen reningsteknik som är lika effektiv. I har bestämmelser nu införts med krav på rening av utsläppen från tunga fordon. Reningen skall uppfylla krav på minskning av kväveoxidutsläppen och minskning av partikelutsläppen. Med tanke på att den tunga trafiken och även dieseldrivna personbilar ökar - och därmed bidrar med en ökande andel av utsläppen - måste reningsåtgärder vidtas. Regeringen bör återkomma med förslag om detta. Det är också angeläget att regeringen stimulerar en överföring av gods från lastbil till järnväg i enlighet med beslut. Ytterligare en teknisk lösning på bilavgasproblemen diskuteras. Forskning har bedrivits för att konstruera en ny typ av motor, så kallad Iean burn-teknik. En sådan motor, kompletterad med en oxidationskatalysator som omvandlar kolväten och koloxid till koldioxid och vatten, skulle klara 83-kraven på rening. 83-kraven är alltså de krav som gäller i hela och som tillsammans med de japanska kraven är strängast i världen. Principen för en Iean burn-motor är att motorn tillförs mer luft i förhållande till bränslemängden än vad som sker i en vanlig bilmotor. Blandningen av luft och bränsle fås att göra en kontrollerad, intensiv virvelrörelse. Förbränningen blir därmed snabbare och mer fullständig. Det ger renare avgaser, särskilt vad gäller koloxid och kväveoxider. Forskning pågår alltså för att vidareutveckla Iean burn-tekniken. Det anses emellertid dröja innan den blir kommersiellt tillgänglig. Det pågår även annan motorutveckling med lågtemperaturförbränning och också utveckling av ångmotor som kan bli intressanta. Tills dess finns bara trevägskatalysatortekniken för att effektivt minska utsläppen från biltrafiken. Det kommer att ta innan hela omsatts och alla bilar försetts med reningsteknik. Därför ligger det en nödvändig fördröjning mellan dagens åtgärder och resultat i miljön. Hälften av trafikarbetet görs med bilar som är äldre än . Det är realistiskt att räkna med tidsperspektivet innan effekterna av minskade bilavgasutsläpp helt slår igenom i minskade luftföroreningshalter och miljöskador. För varje bil som utrustas med reningsteknik och som antalet icke utrustade bilar minskar blir det bättre. Enbart inom EG-området rullar emellertid ca 100 miljoner personbilar och ca 10 miljoner lastbilar och bussar. Det kommer således att ta tid innan en sådan bilpark försetts med reningsteknik. Det är därför nödvändigt att åtgärder vidtas i den befintliga bilparken. Vi anser att bidrag eller skattereduktion bör utgå till de bilägare som genom kompletterande åtgärder avsevärt minskar utsläppen. Regeringen bör återkomma med förslag om stimulanser till sådana åtgärder. 1984 gjorde schweiziska Bundesamt fur Umweltschutz en undersökning om relationen mellan körhastighet och utsläpp. Enligt denna utredning är kväveoxidutsläppen från en bil som kör vid hastighet /timme drygt fyra gånger så stora som vid en hastighet av /timme. Denna undersökning har sedan följts av andra, som bekräftat de schweiziska resultaten. Det visar sig, att det finns ett klart samband mellan hur fort man kör och hur stora kväveoxidutsläppen blir. Att köra något långsammare är sålunda på sitt sätt en reningsteknik. Alla kan börja tillämpa den och utan kostnad. skulle sänkt fart, om alla tillämpade detta, betyda lika mycket för minskningen av kväveoxidutsläppen från bilar som besluten om bättre avgasrening. Vi föreslår därför att en undersökning görs om sambandet mellan hastighet och utsläpp utifrån den svenska bilparken och ev. åtgärder med anledning av detta. I sammanhanget skall man inte heller underskatta betydelsen av service och underhåll av de bilar som är i arbete. En välskött bil är renare än en dåligt underhållen. Insatser på det området bör ge goda effekter i samma storleksordning som sänkt körhastighet. Då får man dessutom ner utsläppen av koloxid och kolväten. Av den nu framlagda propositionen framgår att biltillverkarna åläggs ett garantiansvar för att varje bil skall uppfylla avgaskraven i eller . beslutade att nya regler om bilavgaskontroll inte fick leda till en monopolisering av reservdels- och servicemarknaden på bilområdet. Det framgår av jordbruksutskottets utlåtande (JoU 1984/85:28): Utskottet vill i sammanhanget framhålla att det även i propositionen betonats att de nya avgaskraven och avgaskontrollen ej får leda till en monopolisering av tillbehörsmarknaden. Utskottet utgår från att en monopolisering av reservdels- och servicemarknaden ej tillåts uppstå. Det torde ankomma på bl. a. att bevaka frågan. I jordbruksutskottets utlåtande JoU 1985/86:17 sägs vidare, med anledning av att det i tre motioner framställts yrkanden om att nya regler om tillverkarens ansvar för avgasreningssystemet icke får leda till att de fria bilverkstäderna eller de fristående bildelsgrossisterna diskrimineras, att Utskottet utgår från att en monopolisering av reservdels- och servicemarknaden ej tillåts uppstå och att det närmast torde ankomma på att bevaka utvecklingen . . . Vi anser att det är angeläget att alla verkstäder, även de märkesbundna, skall ha rätt att utföra garantireparationer. Det är i nuvarande situation det enda som kan göra att kravet på fortsatt konkurrens på lika villkor kan upprätthållas. Det är i sammanhanget värt att notera, att företrädare för under hand uttryckt oro för att den nya bilavgaslagen skall få skadliga konkurrensbegränsande effekter. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om inriktningen av insatser mot luftföroreningar, 2. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om etanolproduktion, 3. att hos regeringen begär förslag om reningsåtgärder för dieselavgaser, 4. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om den tekniska utvecklingen av nya motorer och reningsteknik, 5. att hos regeringen begär förslag om stimulanser till reningsteknik i befintlig bilpark, 6. att hos regeringen begär en utredning om sambandet hastighet och utsläpp och ev. åtgärder, 7. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om konkurrensbegränsande effekter på servicemarknaden. () () () ()