mot · G902n276 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:N276 m. fl. (vpk) Norra löntagarfonden och den regionala utvecklingen Åter har befolkningssiffrorna presenterats. Det är en dyster statistik vad gäller de norra delarna av landet. Utflyttningen och avfolkningen av framför allt inland synes nu åter öka, och många erinrar sig vad som hände . Många kommuner närmar sig raskt gränsen för möjligheten att inte kunna upprätthålla en rimlig samhällsservice. Vad som sker står i stark motsättning till de regionalpolitiska målsättningarna. Regering och riksdag har fastslagit att inriktningen för regionalpolitiken är att skapa förutsättningar för en balanserad befolkningsutveckling i landets olika delar och att ge människor tillgång till arbete, service och god miljö oavsett var de bor i landet. Det kan knappast kunna påstås vara i överensstämmelse med de fastlagda målen när skogslänen på en femårsperiod har tappat över 22 000 invånare. Slutsatsen av detta måste ju i stället bli att alla möjliga framgångsvägar nu prövas för att vända den mycket negativa trenden och att erforderliga resurser ställs till förfogande. Det största problemet för olika myndigheter ute i länen när det gäller att skapa sysselsättning och nya arbetstillfällen är brist på pengar. Av den orsaken stannar många projekt, som i och för sig kan ha framtiden för sig, på papperet. Detta faktum borde medföra att alla tänkbara resurser noggrant studerades. En tänkbar resurs i en regional utveckling är Norra löntagarfonden. Valrörelsen präglades i hög grad av debatten om löntagarfonderna. Framför allt av företrädare från SAP och fackföreningsrörelsen gjordes uttalanden där det ofta hette: Vi behöver löntagarfonderna för att utveckla vår industri och att rädda krisdrabbade företag. I debatter ute i länen nämndes ofta exempel på företag som skulle ha räddats om vi haft dessa fonder, likaså vilka möjligheter som getts att skapa ny sysselsättning om fonderna funnits. när första verksamhetsåret för Norrfonden är till ända är det många som med förvåning och besvikelse konstaterar att de många miljoner som influtit till fonden från företag, kommuner och landsting i Norrlandslänen inte kommit länen till del. Där resurser behövts för att motverka arbetslöshet och utflyttning har man i stället fått bidra med mångmiljonbelopp som satsats i aktieköp i andra delar av landet. Vi har tidigare kritiserat den inriktning som löntagarfonderna fick. Den slutsats man kan dra av det första verksamhetsåret för fonden är att vi haft rätt i vår kritik och att det därför är nödvändigt att förändra fondens inrikt- 1 1 1985/86. Det är hög tid att de förväntningar som skapades inom arbetarrörelsen och länens befolkning om att Norra löntagarfonden skulle verka för en offensiv satsning för nya jobb i regionen nu infrias. Enligt vår mening är en sådan utveckling, där fonden spelar en roll som passiv aktieplacerare, icke i överensstämmelse med den argumentation och de förespeglingar som föregick beslutet. Inom den region som omfattas av Norra löntagarfonden finns stora investeringsbehov för en utveckling av näringslivet såsom vidareförädling, produktutveckling och startande av nya industrier. Det är därför vår bestämda mening att de nödvändiga formerna måste skapas för att Norra löntagarfonden skall få en aktiv roll för en utveckling av Norrlandslänens näringsliv. De nödvändiga åtgärder detta fordrar bör regeringen omgående vidta och om så erfordras till återkomma med förslag. Detta bör ge regeringen till känna. Med hänvisning till vad ovan anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ändrad inriktning för Norra löntagarfonden. (vpk) (vpk) 1985/86 N276