mot · G902A259 · 1986-01-27 00:00:00 — av aktivt sökande kan även arbetslöshetsersätt- Mot. 1985/86 ning erfordras. Arbetsmarknadspolitiken erbjuder just detta i form av arbetsförmedling, flyttningsbidrag, omskolning och kontantstöd. menar att detta är en viktig permanent uppgift för arbetsmarknadspolitiken. En väl fungerande anställningsförsäkring av detta slag bidrar till att sprida strukturomvandlingens vinster till alla. Marknadsekonomin fungerar bättre med ett sådant skyddsnät. I och för sig är detta inte bara en uppgift för statsmakterna. På SAFPTK-området bedriver en värdefull verksamhet med ett brett spektrum av åtgärder för att hjälpa tjänstemän som blivit arbetslösa. Det är glädjande att en liknande verksamhet är under uppbyggnad på SAF-LO-området. Det är emellertid allvarligt att arbetslösheten efter personal- och driftsinskränkningar blivit både högre och mera långvarig. Omställningen vid strukturproblem har av allt att döma försvårats framför allt för äldre. Dessa har valt förtidspensioneringsalternativet före alternativen att flytta eller omskola sig. vill upprepa sitt krav från fjolårets motion om en förstärkning av arsenalen inom omställningspolitiken. Den som exempelvis betalat ersättning till arbetslöshetskassa och dessutom varit anställd i sitt tidigare företag längre än - exempelvis - bör vid arbetslöshet ges möjlighet att behålla sin arbetslöshetsersättning (eller delar därav) på ett nytt arbete t. ex. . På så sätt underlättas den dyrbara inskolning som ofta krävs på ett nytt arbete. Det bör vara kassorna själva som fattar beslut om sådan användning av arbetslöshetsersättningen. Genom att höja egenavgifterna erhålls en viss avgiftsfinansiering av denna verksamhet. Det bör leda till att en sådan ersättning bara delas ut i de fall den verkligen behövs. Sammantaget torde en sådan åtgärd dock komma att bli en belastning på statsbudgeten. Den upphävs emellertid av lägre kostnader för bl. a. förtidspensionering. Allmänt sett är det uppfattning att den anställningsförsäkring som arbetsmarknadspolitiken utgör bör finansieras i mer avgiftsliknande former . Förslaget om höjda egenavgifter i arbetslöshetsförsäkringen är ett exempel på detta. Även måste dock den dominerande delen av kostnaderna betalas med allmänna avgifter för samtliga förvärvsarbetande. är dock kopplingen mellan anställningspolitikens kostnader och den s. k. arbetsmarknadsavgiften på marginalen mycket svag. Genom att förstärka denna koppling framstår arbetslöshetens kostnader mycket tydligare för arbetsmarknadens parter. Även om arbetskraftsefterfrågan beräknas minska så råder det brist på i synnerhet högt kvalificerade tekniska tjänstemän. Det är viktigt att detta problem inte i första hand bör lösas inom arbetsmarknadspolitikens ram. Det vore olyckligt att tilldela AMS nya uppgifter till följd av detta. I allt väsentligt är det en uppgift för den allmänna utbildningspolitiken. Arbetsmarknadspolitikens centrala uppgift är att underlätta anpassningen för dem som är eller riskerar att bli arbetslösa. Arbetsmarknadsutbildningen är härvid central. Den snabba förskjutningen av arbetskraftsefterfrågan Mot. 1985/86 understryker behovet av en flexibel organisation av omskolningsverksam- A259 heten. Troligen är en av anledningarna till det låga intresset för omskolning bland arbetslösa att kursernas innehåll inte i tillräckligt hög grad motsvarar arbetsmarknadens krav. Erfarenheterna inom utbildningsplaneringen tyder på att företagen själva har bättre känselspröt när det gäller att förutse den framtida efterfrågan på arbetskraft än centrala myndigheter. För att öka flexibiliteten inom AMU bör därför en ökad andel av kurserna ske inom företagen. upprepar i denna fråga sitt krav. Omorganisationen av AMU ger i och för sig ökade möjligheter till arbetsmarknadsutbildning inom företagen. Med tanke på riskerna för en kommande konjunkturförsvagning är det viktigt att snabbt öka arbetsmarknadsutbildningens effektivitet. Ett annat område där vill markera att politiken har en viktig permanent uppgift är handikappades sysselsättning. Cirka en tredjedel av utgifterna för arbetsmarknadspolitik utgör i realiteten en central del av vår handikappolitik. Det viktigaste instrumentet är lönebidragen, som gör det möjligt för företagen att anställa handikappade och erbjuda dessa löner som de kan försörja sig på. Man kan således säga att lönebidragen till företagen gör det möjligt för de handikappade att leva på sin lön. Allmänt sett bör denna politik ligga fast och vidareutvecklas. Även om det finns helt andra modeller för stöd till handikappade talar det mesta för att den svenska modellen är effektiv. En politisk deklaration om att denna politik skall fortsätta innebär också att företagen inte behöver tvivla på att lönekostnaderna för handikappade kommer att vara låga även . Rekryteringspolitik och produktionsplanering kan således läggas upp i den fasta förvissningen om att lönekostnaderna för handikappade även kommer att hållas låga med politiska insatser. Detta hindrar dock inte att själva hanteringen av politiken kan vara ineffektiv. Likaså kan avvägningen mellan lönebidrag och anställning i Samhällsföretag ifrågasättas. Ungefär en tredjedel av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna för handikappade utgörs av den senare anställningsformen. Med tanke på de stora resurser som satsas på denna verksamhet är det en brist att den arbetsmarknadsekonomiska forskning, som initierar, knappast alls gjort handikappåtgärderna till föremål för utvärderingsstudier på vetenskaplig nivå. redovisar i en särskild motion förslag som ökar handikappades möjligheter att få arbete. I denna föreslås bl. a. en fördubbling av antalet platser som kan beredas med hjälp av särskilt lönebidrag. En effektiv förmedling bör leda till att behovet av resurskrävande syssel Även om alla är överens om detta så är långt 14 ifrån alla villiga att skriva under på att vi har den mest effektiva arbetsför- Mot. medling som går att åstadkomma. Man brottas med besvärliga problem ute A259 på fältet trots god vilja hos arbetsförmedlarna att på bästa sätt betjäna arbetssökande och arbetsgivare. Ofta hävdas att det behövs ännu mer tid för förmedlingsarbetet, dvs. Mot den bakgrunden är det svårt att förstå det envisa motståndet mot att prova parallella förmedlingsformer. Vi har från sida i upprepade motioner krävt en översyn av den arbetsförmedlingslagen, bl. a. i avsikt att ge större utrymme åt den förmedling av olika tjänster som det nu snabbt växer fram behov av inte minst på kontorsautomationens område. Vi har också pekat på nödvändigheten att ha en speciell kulturarbetsförmedling. Det är självklart att en väl skött statlig arbetsförmedling med starka lokala enheter skall vara den stabila grunden för förmedling av jobb och för att ta hand om de stödåtgärder som behöver finnas. Det måste dock vara en fördel och ge mer tid över för aktivt förmedlingsarbete, om en del arbetsuppgifter kan överföras på förmedlingar knutna till yrkesområden med speciella behov. Enligt vår mening bör de offentliga arbetsförmedlingarna kunna tillhandahålla en god service över hela arbetsmarknaden. Den skall i princip vara en förmedling för alla. Därför behövs kännedom om alla lediga platser för extern rekrytering och ett väl utbyggt kontorsnät med god teknisk utrustning. När en sådan service finns tillgänglig för alla utan avgift, ser vi inga nackdelar med privata förmedlingar som komplement. Tvärtom skulle det förmodligen förbättra servicen till såväl arbetssökande som arbetsgivare och innebära en stimulerande utmaning för de offentliga förmedlingarna. Vi upprepar därför vårt krav på en översyn av arbetsförmedlingslagen med målsättningen att tillåta mer än en form för arbetsförmedling. Arbetsmarknadspolitiken skall i första hand syfta till att göra det möjligt för alla att försörja sig på eget arbete. Det skydd som erbjuds dem som trots detta drabbas av ofrivillig arbetslöshet är inte tillfredsställande. Det omfattar inte alla och ersättningsnivåerna varierar. Det finns därför starka skäl för att införa en allmän arbetslöshetsförsäkring. En sådan bör i princip omfatta alla i åldern som står till arbetsmarknadens förfogande. Ersättning bör utgå till alla, såväl löntagare som företagare. Det finns utan tvekan ett samband mellan lönebildningen och arbetslösheten. Vi avvisar dock de teorier och uppfattningar som vill övervältra ansvaret för sysselsättningen helt och hållet på arbetsmarknadens parter. Vår höga ambition när det gäller att bekämpa arbetslösheten gör det omöjligt för oss att acceptera ett system där politikerna frånhänder sig allt ansvar. En sådan defensiv politik medför också en rad problem. Regeringen kan tvingas att acceptera en hög arbetslöshet för att visa att man menar allvar med parternas ansvar. Den arbetslöshet som blir följden av höga avtal 15 drabbar även andra än dem som är organiserade. Särskilt ungdomar har Mot. små möjligheter att påverka lönebildningen. Detta gör att parterna inte A259 utsätts för den press som är avsedd. Det är dock ett problem att hålla den ekonomiska kompensationen vid arbetslöshet hög som utgifterna för arbetslösheten får bäras av andra än dem som kan påverka utfallet i avtalsförhandlingarna, t. ex. staten. Så är fallet i där huvuddelen av arbetslöshetsförsäkringen finansieras med statsbidrag. Enligt vår bedömning är det nödvändigt att finna ett alternativ, där arbetsmarknadens parter ges incitament att sluta löneavtal som inte är inflationsdrivande och som inte skapar arbetslöshet. bör statsmakterna stå fast vid ett ansvar för dem som ändå blir arbetslösa. Det är också nödvändigt att utforma systemet så att incitamenten byggs in i systemet och inte är beroende av de beslut som efter förhandlingarna kommer att fattas av statsmakterna. Vi menar att en reformering av systemet för arbetslöshetsersättning kan bidra till att lösa detta problem. Det underlättas av att arbetslöshetskassorna är nära knutna till de fackliga organisationerna. Det finns därför ett klart samband mellan parternas förhandlingsbord och arbetslöshetens, dvs. En förändring som innebär att egenavgifterna till arbetslöshetsförsäkringen höjs som arbetsgivarnas ansvar för finansieringen av försäkringen ökar kan skapa ett mer direkt hänsynstagande till konsekvenserna på sysselsättningen av löneförhandlingarna. Man kan betrakta arbetsmarknadsutbildning, flyttningsbidrag och arbetsförmedlingsinsatser som en integrerad del av en total arbetslöshetsförsäkring. En person som drabbas av arbetslöshet behöver inte bara försäkringsskydd mot den förlorade inkomsten utan också ett skydd som täcker kostnaderna för att skaffa ett nytt jobb. Genom att reformera systemet för arbetslöshetsersättning på detta sätt skapar man incitament för parterna att träffa löneavtal som inte orsakar onödiga kostnader för de egna arbetslöshetskassorna, dvs. Även vinstdelningssystem på företagsnivå kan vara ett inslag i sådana avtal. Statsmakterna bör på lämpligt sätt också av andra skäl som vi redovisat i andra sammanhang stimulera sådana system. Vi framför på nytt kravet på en utredning av ett nytt system för arbetslöshetsersättning enligt de riktlinjer som redovisats ovan. Inför det närmaste budgetåret är en uppräkning av arbetslöshetsersättningen nödvändig. Den höjning av den högsta dagpenningen från arbetslöshetskassorna som föreslås i budgetpropositionen är otillräcklig. I denna föreslår regeringen att den höjs . Det är glädjande att även den socialdemokratiska riksdagsgruppen samt har insett detta. Vi tillstyrker därför den ytterligare höjning med , dvs. som har föreslagits. Den höjning av arbetsgivaravgiften som föreslås för att finansiera den höjda arbetslöshetsersättningen tillstyrks då den ligger i linje med vårt förslag om ökat ansvar för parterna. Kostnaderna för denna ytterligare höjning har beräknats till 370 milj. kr. I enlighet med de principiella resonemang som förs ovan anser folkpar tiet att egenavgiften till arbetslöshetskassorna bör öka. Vi föreslår därför Mot. 1985/86 att avgiften höjs med i genomsnitt . Avgifterna i de olika kassorna varierar kraftigt. Många grupper har en avgift på . men det finns också grupper som har avgifter på . En höjning av egenavgiften motiverar ytterligare behovet av ett ändrat statsbidragssystem till arbetslöshetskassorna som leder till ökad rättvisa. Vi förutsätter att den särskilda utredare som regeringen tillkallat för att se över vissa frågor när det gäller arbetslöshetsförsäkringen skall lägga förslag som skapar ökad rättvisa mellan kassorna. Effekten av en i genomsnitt höjd avgift med . och medlem blir minskade kostnader för staten med . AMS beräknar antalet medlemmar i arbetslöshetskassorna till 3425000. Om kostnaden i snitt ökar med . minskar statens kostnader med 1 025 milj. kr. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en utredning om ett nytt system för arbetslöshetsförsäkring enligt de riktlinjer och förslag som redovisas i denna motion, 2. att hos regeringen begär en översyn av arbetsförmedlingslagen med bl. a. målsättningen att olika former för förmedlingsverksamhet skall bli möjliga, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om vikten av flexibilitet i arbetsmarknadsutbildningen inte minst genom stimulans och stöd till inbyggd utbildning i företagen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om en översyn av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna för ungdomar, 5. att begär att regeringen aktivt verkar för att överläggning med parterna om särskilda ungdomsavtal återupptas, 6. att begär att regeringen tar initiativ till sådana diskussioner med arbetsmarknadens parter som krävs för att förslaget om en temporär nedsättning av arbetsgivaravgifterna kan genomföras enligt vad som redovisas i motionen, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stimulans till ungdomar som vill starta eget, 8. att beslutar att rekryteringsstödet även skall utgå efter , 9. att beslutar att dagpenning högst skall utgå med , 10. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om forskning kring arbetsmarknadspolitiska åtgärder för handikappade, 17 11. att beslutar att hos regeringen begära förslag om Mot. ändrad finansiering av arbetslöshetsförsäkringen så att den enskil- A259 des egenavgift i genomsnitt höjs med . () () () () ()