ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Sf298 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf298 m. fl. (vpk) Fortsatt stimulansbidrag till barn- och ungdomstandvården Regeringen har i budgetpropositionen 1986 föreslagit ytterligare åtstramningar för kommuner och landsting, trots att socialdemokraterna i valrörelsen bedrev skrämselpropaganda när det gällde de borgerliga partiernas nedskärningsförslag. Visserligen skär regeringen inte ner på färdtjänstpengarna utan har i stället valt att attackera bl. a. barn- och ungdomstandvården, men resultatet blir ändå slutligen en försämring av den offentliga servicen. har landstingen fått ett bidrag med . per invånare under för satsningar inom barn- och ungdomstandvården. föreslår regeringen att detta bidrag skall tas bort, vilket innebär att landstingen och de landstingsfria kommunerna undandras hela 745 milj. kr. för helt budgetår. Den föreslagna indragningen avses ske från , varför vi beräknar kostnaderna för /87 till . Vpk motsätter sig denna nedskärning av bl. a. den anledningen att den leder till försämring inom framför allt den förebyggande barn- och ungdomstandvården. Inom detta område har de förebyggande insatserna gett ett mycket lyckat resultat i form av bättre tandhälsa. Ett borttagande av dessa öronmärkta pengar upplevs nu av dem som med entusiam jobbat med förebyggande åtgärder som ett underkännande och en kalldusch. Deras framgångsrika arbete borde enligt vpk i stället premieras och uppmuntras samt användas för att dra erfarenhet av i annat förebyggande hälsoarbete. Självklart kommer landstingen även i fortsättningen att fullfölja lagen om avgiftsfri barn- och ungdomstandvård, men med kraftigt minskade resurser tvingas man till personalnedskärningar och försämringar av de förebyggande insatserna. Det framgångsrika tandhälsoarbetet hotas nu inte bara av de allt vanligare lösgodisbutikerna utan även av brist på resurser. Dessutom innebär nedskärningen en omfördelning från progressiv statsskatt till den orättvisa landstingsskatten. Denna omvända kan inte vpk gå med på. Många landsting har mycket ansträngd ekonomi och tvingas redan nu till nedskärningar och/eller skattehöjningar. För exempelvis , som beslutat om en kronas skattehöjning men ända tvingats skära ned välbehövliga vårdplatser på , innebär enbart borttagandet av det här statsbidraget uteblivna inkomster med 23 milj. kr. För är alltså varken skattehöjning eller någon nämnvärd omfördelning något alternativ en situation som de delar med många andra landsting. försämringar i stället för satsning på förebyggande åtgärder, som är Mot. 1985/86 den enda sunda sparåtgärden. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att med ändring i proposition 1985/86:100, bilaga 7 , . Försäkring vid sjukdom, handikapp och ålderdom anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med förhöjt anslag för fortsatt stimulansbidrag till landstingen för barn- och ungdomstandvård efter . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G902Sf299 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf299 m. fl. (vpk) Delpensionsförsäkringen Ett av regeringens vallöften var att återställa kompensationsnivån inom delpensionsförsäkringen till av inkomstbortfallet. Trots detta saknas förslaget i budgetpropositionen . Delpensionsförsäkringen finansieras genom avgifter från arbetsgivare och egenföretagare. Avgiften förs till en särskild fond. Utgifterna för delpensionen belastar således inte statsbudgeten. Det tidigare underskottet i delpensionsfonden är nu täckt. redovisades ett överskott och beräknas överskottet tillräckligt för att täcka den kostnadsökning som blir följden av ett återställande av kompensationsnivån till . då kompensationsnivån sänktes från till av den dåvarande borgerliga regeringen har antalet deltidspensionärer successivt minskat. 1981 var antalet 68 500, under innevarande år beräknas endast 37 000 uppbära delpension. som många av ekonomiska skäl tvingas kvar i ett heltidsarbete som de egentligen inte orkar med, förtidspensioneras allt fler från arbetsmarknaden. Många förtidspensioneras av arbetsmarknadsskäl. 1980-1982 beviljades 3 500-3 600 förtidspensioner på grund av arbetsmarknadsskäl. ökade antalet och med till 9 124. Antalet förtidspensioner av medicinska skäl och sjukbidrag har ökat . Största ökningen ligger på gruppen , dvs. den åldersgrupp där delpension hade kunnat vara ett alternativ till förtidspension. Kostnadsmässigt förlorar samhället på en ökning av antalet förtidspensionärer på bekostnad av minskat antal deltidspensionärer. drabbas de med låg inkomst hårdast av den försämrade delpensionen. Låg lön, tungt arbete och dålig arbetsmiljö har ett samband. De som bäst behöver en nedtrappning av arbetstiden före den ordinarie pensionsåldern skall inte av ekonomiska skäl tvingas avstå från delpension. Med hänvisning till det anförda hemställs att med ändring i 11 § första stycket lag (1979:84) om delpensionsförsäkring beslutar återställa kompensationsnivån i delpensionsförsäkringen till fr. o. m. enligt följande förslag. Delpensionen fastställes till det belopp som motsvarar av den försäkrades pensionsunderlag. (vpk) (vpk) Föreslagen ändring Mot. Delpensionen fastställes till det belopp som motsvarar av den försäkrades pensionsunderlag. (vpk) (vpk)
mot · G902Sf300 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf300 m. fl. (vpk) Pensionstillskott till vissa änkor De pensionärer som en gång begärde undantag från ATP, erhåller inget pensionstillskott. Motiveringen till gällande regler är att de själva valt att stå utanför. Men dessa regler drabbar även deras änkor, eftersom de som gjorde undantag i huvudsak var män. När männen avlidit får änkorna inte pensionstillskott till änkepensionen. När änkepensionen övergår till vanlig ålderspension får de inte heller pensionstillskott. Men om de hunnit bli ålderspensionärer eller är förtidspensionärer när mannen dör, får de behålla pensionstillskottet. De som en gång begärde undantag från ATP hade varierande orsaker till sitt ställningstagande. Det fanns de som av ekonomiska skäl inte kunde betala avgiften, men det fanns också företagare som motarbetade ATPreformen och hellre såg privata pensionsförsäkringar än en pensionsreform för alla. Att de därmed inte är berättigade till pensionstillskott är en sak, men att deras änkor drabbas framstår som stötande. Vi vet inte i vilken utsträckning dessa mäns hustrur tagit del av mannens beslut om att begära undantag från ATP. Inte heller om de var informerade om vilka konsekvenser beslutet skulle få för deras del. Många av dessa undantag begärdes innan reformen med pensionstillskott ens var föreslagen. Att änkorna till män med undantag från ATP inte har rätt till pensionstillskott överensstämmer inte med vpk:s uppfattning om att kvinnor skall räknas som självständiga människor och inte som bihang till sina män. I den tillgängliga statistiken finns inga uppgifter om hur många änkor som drabbats på grund av makens undantag från ATP när de erhåller änkepension. Av statistik kan man utläsa att antalet pensionstagare som har en lägre allmän pension på grund av den s. k. U-faktorn var drygt 10 000. Utifrån dessa siffror kan man endast grovt uppskatta antalet änkor till ca 3 000-4 000. Men hur många av dessa änkor som varit anställda i eventuella familjeföretag och därmed direkt deltagande i beslut om undantag från ATP, går ej ens att uppskatta. Därmed går det inte att göra några beräkningar av vad det kommer att kosta om änkor till män med undantag från ATP får rätt till pensionstillskott. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att uppgifter bör sammanställas om hur många änkor som mister sitt pensionstillskott på grund av makens undantag från ATP och att regeringen därefter återkommer med förslag till i ärendet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1985/86 Sf300
mot · G902Sf301 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf301 och () Oral galvanism Oral galvanism är ett tillstånd hos en stor befolkningsgrupp som ännu icke erkänns i den etablerade läkar- och tandläkarvärlden. Tillståndet är så svårt att personerna som drabbas måste sjukskrivas. Här uppstår emellertid det problemet att eftersom tillståndet icke erkänns så kan det, om är formell, inte utgöra grund för sjukskrivning. vetenskapliga råd har tidigare intagit en mycket restriktiv hållning i frågan, men efter läkarstämman 1984 då diskussionen om kvicksilverförgiftning fick en ny och mera positiv nyans, kan man märka en viss omsvängning från sida. Ytterligare bevis för en ändrad attityd är att , forskare från och stor förkämpe för de tandvårdsskadade, nu finns med i en referensgrupp hos . Man får förutsätta att denna märkbara omsvängning främjar de undersökningar och den forskning som vi tidigare föreslagit i . För många människor som är mitt uppe i det lidande som oral galvanism utgör är utvecklingen på lång sikt en klen tröst. Man vill få sina amalgamfyllningar utbytta, man vill bli erkänd som sjuk med rätt till sjukersättning - utan att behöva få en annan diagnos än den man själv upplever att man skall ha. Det vore i den här situationen, när vetenskapen är på väg att svänga, när man talar om att patienten skall sättas i centrum, naturligt att tillmötesgå patienternas önskemål. Det är viktigt för dessa patienter att snabbt kunna byta ut sina amalgamfyllningar. Dessutom bör de barn som så önskar utan utdragna diskussioner få sina tänder lagade med plastmaterial i stället för amalgam. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande byte av amalgamfyllning och tandlagningsmaterial för barn.
mot · G902Sf306 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf306 () Ansvaret för källskatt och arbetsgivaravgifter Konsulten driver sin verksamhet i enmansbolaget , skickar fakturor från detta bolag och tar ut sin lön härifrån. Under vissa omständigheter blir den som anlitat betraktad som arbetsgivare för och därmed betalningsskyldig gentemot myndigheterna för såväl källskatt som arbetsgivaravgifter. Förutom den faktura man betalat till , blir anlitaren således betalningsskyldig för ytterligare . Detta kan inte heller avtalas bort, utan myndigheterna bestämmer vem som är arbetsgivare. Dessutom kan arbetsgivaransvaret bestämmas vid en granskning som taxeringsmyndigheterna genomför efter det att arbetet utförts. Om anlitaren är ett aktiebolag och detta inte skulle klara av att betala skatterna och avgifterna rörande , blir anlitarens ägare/ styrelse personligen betalningsansvarig för dessa. Fallet Hjortberg har blivit mycket uppmärksammat i pressen och torde ha medfört att problemen med att anlita enskilda firmor nu är lösta. Däremot kvarstår problemen för den som anlitar ett aktiebolag. Jag föreslår således att den som anlitar ett aktiebolag aldrig skall kunna anses som arbetsgivare och ansvarig för källskatt och arbetsgivaravgifter. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till en förändring av lagstiftningen så att den som anlitar ett aktiebolag aldrig skall kunna anses som arbetsgivare och således inte heller ansvarig för källskatt och arbetsgivaravgifter.
mot · G902Sf307 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf307 () Ökad läkarrekrytering till glesbygdsområden tillkom den nya hälso- och sjukvårdslagen med målsättningen god hälsa och vård på lika villkor för hela landets befolkning. Med god hälso- och sjukvård avsågs bl. a. patientens behov av trygghet i vården och behandlingen samt att den skall vara lättillgänglig. Dessutom skall vården främja goda kontakter mellan patienter och hälso- och sjukvårdens personal. Landstingskommunerna har alltsedan beslutet om ny lag försökt uppfylla den målsättningen. Primärvårdscentraler finns ute i kommunerna oftast i ändamålsenligt och välutrustade lokaler. Trots detta råder en omfattande läkarbrist i glesbygdsområden och norra delarna av . Dagmarreformen misslyckades med att skaffa läkare till landets glesbygdsområden. Som exempel på rådande läkarbrist kan nämnas situationen i ett glesbygdsområde, sjukvårdsdistrikt i - ett område som i storlek kan jämföras med och hela . Av totalt 24,5 inrättade läkartjänster var 9 besatta med ordinarie befattningshavare, därav 4 i tätorten . Tre kommuner inom distriktet saknade helt ordinarie läkare. 10,5 tjänster uppehölls av vikarier och 5 tjänster saknade över huvud taget läkare. Läkare med AT-tjänstgöring och under vidareutbildning upprätthåller oftast vikariaten. Det förutsätter i sin tur handledning av kompetent distriktsläkare. Saknas distriktsläkare föreligger stora svårigheter att rekrytera andra läkare. Följden därav blir korta vikariat och därmed ständig rotation av nya läkare, vilket upplevs mycket otillfredsställande av patienterna. Belastningen blir tung för övrig sjukvårdspersonal. Den goda kontinuitet som skulle främjas enligt nya hälso- och sjukvårdslagen mellan patienter och pensonalen åsidosätts helt. Anledningen till läkarbristen beror på flera faktorer. En orsak kan vara att även medföljande make/maka har svårighet att få arbete. Från olika håll har föreslagits höjd lön som stimulans för att tillsätta vakanta och svårrekryterade tjänster. Dagens läkare har en studieskuld på ca . Ett förslag är därför att genom avskrivning av viss del av studieskulden per arbetad tidsenhet kunna stimulera fler doktorer till glesbygden som läkaren kan minska sin egen tunga skuldbörda. Genom detta system kan man sporra yngre läkare, vilka har lättare än de äldre att flytta. Det är framför allt de yngre som har stora studieskulder. En genomgående uppfattning föreligger om att det behövs en rad åtgärder Mot. 1985/86 för att åstadkomma en bättre läkarrekrytering till glesbygdsområden. Möjligheten till avskrivning av studielånen är en av dessa och bör därför utredas. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som ovan anförts angående rekrytering av läkare till glesbygdsområden och norra delarna av .
mot · G902Sf308 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sf308 m. fl. (fp) Bilstödet till handikappad Historien om bilstödet är lång och fylld med löften och förhoppningar. Men den är också ett skolexempel på hur långhalningar och politiska instanser tillåter att en angelägen fråga skjuts upp. Det är den första utredningen om bilstöd till handikappade startade. Därefter har flera utredningar genomförts. Veckorna före valet var den senaste utredningen klar, man var enig om ett förenklat, förbättrat och utvidgat bilstöd till de handikappade. Trots enigheten i utredningen och ibland de olika remissinstanserna om att något måste göras hände ingenting förrän det under vintem/lades fram ett justeringsförslag, vilket inte innebar några större förbättringar för de handikappade. beslut innebar därför en återremiss till regeringen med uppdrag att före återkomma med ett förslag som skulle vara realistiskt med utgångspunkt från en utrustad handikappbils marknadsvärde. Förslaget på höjd lönegräns på 60 000 till . för den handikappade ansågs vara alldeles för snävt tilltaget. Majoriteten i ansåg att bidragsdelen som kunde uppgå till . var för låg. Det finns ingen möjlighet att skaffa en bil som är ändamålsenlig för den handikappade med dessa gränser. I praktiken innebär detta att om man tillhör den grupp handikappade som har lyckats få jobb, tjänar man oftast för mycket för att vara berättigad till bidrag. Arbetar man inte är man inte heller berättigad till bidrag. Som studerande är man berättigad men då har man oftast inte råd med en bil, eftersom man inte har någon inkomst. Det är därför mycket angeläget att vi får nya regler och att den grupp handikappade utvidgas som kan komma i fråga. Reglerna för nuvarande system är så ogenomträngliga och svåröverskådliga att det är näst intill ogörligt att hantera dem. Den brist på samordning som nuvarande regelsystem uppvisar kan ofta ge mycket egendomliga effekter. Två tunga skäl talar för en utbyggnad av bilstödet som ett komplement och alternativ till färdtjänsten. Egen bil innebär större rörlighet och oberoende för handikappade, något som färdtjänsten inte kan ge. En egen bil medför dessutom redan med måttlig resandevolym lägre samhällskostnader än färdtjänsten. Vid bedömningen av bidragsbehov och bidragsstorlek måste ovillkorligen hänsyn tas till det speciella behov av bilutrustning och storlek på bil som den sökande har behov av. Det kan ju t. ex. vara nödvändigt med utrymme för rullstol och då krävs en utrustad bil för detta ändamål osv. har alltså givit regeringen i uppdrag att före återkomma med förslag till nya regler för bidrag till inköp av handikapputrustad bil. Så har ännu inte blivit fallet och därför vill undertecknade motionärer uppmana regeringen att följa beslut och återkomma till med ett förslag som överensstämmer med de uttalanden som tidigare gjort. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställer vi att belutar begära att regeringen återkommer till med nytt förslag beträffande bilstöd till de handikappade i överensstämmelse med tidigare beslut. 1985/86 Sf308 () ()
mot · G902Sf309 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf309 och () Handläggningstiden för arbetsskadeärenden Antalet arbetsskadeärenden har ökat kraftigt . Handläggningstiden har därigenom kommit att bli oacceptabelt långa. Det finns exempel på ärenden som tagit eller längre i handläggning om man innefattar tiden från ansökan till ärendet slutligen avgjorts i försäkringsöverdomstolen. anmäls ca 200 000 arbetsskador till försäkringskassorna. Av de skador som anmäldes 1984 var 54 000 av den arten att de prövas i försäkringskassorna. Av dessa ärenden var ca 30 000 arbetssjukdomar. ökade denna typ av ärenden ytterligare, vilket resulterat i ökade ärendebalanser i kassorna. (SOU 1985:54) som haft i uppgift att göra en översyn av arbetsskadelagen gör bedömningen att balanserna ytterligare kommer att öka om inte awerkningstakten väsentligen höjs. Enligt utredningen skulle försäkringskassorna behöva fördubbla ärendeavverkningen för att uppnå en arbetssituation där de försäkrade inte behöver vänta efter samordningstidens slut på beslut. Detta under förutsättning att antalet anmälningar inte ökar. Utvecklingen pekar emellertid snarare på en ökning av antalet ärenden . Det står således klart att det behövs väsentliga resursförstärkningar för att uppnå för försäkringstagarna acceptabla handläggningstider. Nuvarande förhållanden kan inte försvaras. Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit att 15 milj. kr. avsätts i syfte att förbättra förhållandena vid kassorna. Detta är, enligt vår mening, sannolikt otillräckligt. Regeringen bör därför noga följa utvecklingen och återkomma med förslag till åtgärder om inte handläggningstiderna väsentligt förkortas. Uppmärksamhet måste också riktas mot utvecklingen vid försäkringsrätterna och försäkringsöverdomstolen. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande handläggningstiderna för arbetsskadeärenden.
mot · G902Sf310 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf310 och () Läkemedelsersättningen En stor och ökande grupp i befolkningen lider av astma/allergi. Dessa sjukdomars utveckling och förlopp är ofta betingade av omgivningen. Effekterna av miljöförstöring, utsläpp i vatten och luft, kemikalieanvändning, nya material och produkter har inte förutsetts. Kraftfulla åtgärder måste vidtas för att förhindra ökad belastning på människa och natur. Det gäller också att förebygga så att lidandet för dem som drabbats av astma/allergi inte förvärras. Vi måste alla visa respekt för varandra. Detta kan gälla såväl rökfria miljöer, hållande av husdjur och sällskapsdjur som sanerade miljöer i skola, yrkesliv och offentliga lokaler. Den som lider av astma/allergi får sina kostnader för mediciner och läkarvård täckta inom den allmänna försäkringens ram. Dessa extra kostnader rör sig ofta om betydande belopp. När det gäller en annan stor grupp födoämnesallergiker- vill vi särskilt ta upp frågan om kostersättningsmedel. Denna fråga har diskuterats utan att man kommit till någon slutlig lösning. Barn med uttalade födoämnesallergiska sjukdomar får kostersättningsmedel utskrivna på recept. Ungdomar och vuxna har inte denna möjlighet. Ersättningsmedlen är mycket kostsamma och kan för den enskilde vara en stor belastning. Ungdomar som har kvar multipla födoämnesallergier behöver under pubertetsåren ett rejält tillskott av födoämnen och kalorier. När ersättning inte längre utgår blir det för föräldrarna en extra belastning och risk för en felaktig kost. Samma gäller för vuxna med multipla födoämnesallergier att kostnaden inte får vara ett hinder för att få en riktig kost. De kostersättningsmedel som den enskilde allergikern behöver är ofta den väsentligaste och ibland den enda medicinen som behövs för att leva ett nomalt liv. Vi anser det då vara helt naturligt att kostersättningsmedel som utskrivs på recept också omfattas av den allmänna försäkringen och att läkemedelsersättning skall utgå. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att kostersättningsmedel skall räknas in under läkemedelsförordningen.
mot · G902Sf311 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf311 och () Egenföretagares sjukförsäkringsförmåner Sjukförsäkringen omfattar hela befolkningen. Försäkringen ger rätt till dels sjukpenning vid sjukdom av arbetsinkomster upp till 7,5 gånger basbeloppet (. 1986), dels viss ersättning i samband med läkarvård och annan sjukvårdande behandling, läkemedelsinköp, tandvård, sjukhusvård samt sjukresor. Ovanstående citat som inleder sjukförsäkringsavsnittet i årets budgetproposition är en sanning med modifikation. När det gäller egenföretagare innebär reglerna klara begränsningar i det fulla skyddet, vilket leder till en bristande social trygghet. För en egenföretagare reduceras sjukförsäkringsförmånerna genom att den sjukpenninggrundande inkomsten sänks när den överstiger lönen för en jämförbar anställd t. ex. lantarbetare inom jordbruket. Detta sker oavsett rörelsens resultat. Anledningen till denna begränsningsregel är att kapitalinkomster som kan ingå i rörelseresultatet inte skall grunda sjukpenning. Samma kapitalinkomster utgör dock underlag för beräkning av avgifter som tas ut på hela rörelseresultatet. När det gäller låginkomsttagare bland egenföretagare får reglerna till följd ett mycket dåligt socialt skydd. Med undantag för nystartade grundas SGI (sjukpenninggrundande inkomst) i detta fall fullt ut på rörelseresultatet. I rörelseresultatet ingår för denna grupp i regel en betydande del kapitalkostnader i form av skuldräntor. Sjukpenningen grundas inte heller i detta fall på arbetsinkomsten, vilket vore möjligt om man bortsåg från kapitalkostnaderna på samma sätt som kapitalinkomsterna dras bort över en viss inkomst. hade att belysa dessa frågor och komma med förslag men majoriteten avstod från att klara ut denna orättvisa. För att åstadkomma ett rimligt socialt skydd för egenföretagare bör därför inom den allmänna försäkringen byggas upp en särskild försäkringsform. Grundtrygghet skall utgöras av ett garantibelopp vid sjukdom lika för alla upp till en viss inkomstnivå. Därutöver bör införas en frivillig försäkring där premien relateras till utgående förmåner, karenstid m. m. bör uppdra åt regeringen att utreda ett sådant system. Med stöd av vad som ovan sagts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen sagts om egenföretagares sjukförsäkringsförmåner. () ()