mot · G902t211 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:T211 m. fl. (c) Trafikpolitiken trafikpolitik utgår från en helhetssyn på samhället. Övergripande värderingar som regional balans, konkurrenskraftigt näringsliv, bättre miljö, ökad trafiksäkerhet och ansvarsfull ekonomisk politik är vägledande för förslagen i enskilda sakfrågor. regionalpolitik strävar till att människor så långt möjligt skall kunna erbjudas arbete och bostad där de själva önskar. Detta kräver goda kommunikationer i alla delar av landet. Det är mot den bakgrunden vi föreslår att länsvägarna bör få en snabbare upprustning, att bidraget till enskilda vägar bör höjas, att bör få i princip likvärdiga förbindelser som andra delar av landet och att bör behålla ansvaret för det allmänna telenätet. Vi är inte främmande för att av regionalpolitiska skäl pröva nya finansieringsmetoder för t. ex. större broar. T. ex. finns det fall där privata byggföretag är beredda att sköta finansieringen och sedan hyra ut bron till staten. Avsikten är sedan att staten löser in bron. I budgetpropositionen föreslås att ersättningen till lokal och regional kollektiv persontrafik skall avvecklas på en tvåårsperiod. Eftersom ersättningen har större betydelse för glesbygdslänen än för storstadslänen innebär besparingen en omvänd regionalpolitik. kommer att beakta detta i samband med förslag om ökning av den kommunala skatteutjämningen. Bra vägar har stor ekonomisk betydelse för de enskilda bilisterna. Bilslitage och rostskador okar självfallet när vägnätet är dåligt underhållet. Ett effektivt näringsliv är oerhört beroende av snabba och säkra kommunikationer. Detta kräver att våra vägar underhålls så att de inte förfaller. Det gör det också motiverat att pröva nya snabbare förbindelser som t. ex. snabbtåg. Såväl miljö- som energiskäl talar för att långväga och tung trafik i möjligaste mån bör gå på järnväg eller till sjöss. Olika slag av luftföroreningar är grundorsaken till såväl skogsdöd som mark- och vattenförsurning. Trafiksäkerhetsaspekten har legat bakom våra förslag om förbättrat vägunderhåll och bättre säkerhetsanordningar för järnvägen. Samhällets totala resurser är begränsade och måste därför användas så rationellt som möjligt. Den absoluta merparten av landets inrikes transporter går korta sträckor och på vägar till stor del utanför riksvägnätet. Hinder, brister och flaskhalsar finns på hela vägnätet. förordar för sin del fullgod farbarhet, bärighet och trafiksäkerhet året om på alla vägar. 1985/86 Åkerinäringen har uttryckt samma grundsyn. Därmed utesluts självfallet inte att vissa vägsträckor kompletteras även med motorväg där trafiksäkerheten så kräver. Detta kan t. ex. gälla vissa delar av Europavägarna. Däremot anser vi inte att samhällets resurser används rationellt, om de ensidigt koncentreras till satsningar på vissa storskaliga projekt. De enskilda vägavsnitten måste ställas mot andra angelägna vägupprustningar, varefter tidsmässiga och ekonomiska prioriteringar kan ske. Därvid måste också miljömässiga skäl vägas in. Beträffande förbindelserna över är det viktigt att prioritera en fast förbindelse, där avståndet mellan och är minst, dvs. Därmed uppnår man den lösning som ur ekonomisk och trafikteknisk synpunkt är mest rationell. Därmed motverkas också att en alltför stor del av den tunga, långväga trafiken dras ned genom det tättbefolkade sydvästra . En bro däremot skulle få denna effekt med bl. a. ökade miljöproblem som följd. Ett bra vägnät har avgörande beydelse såväl för den enskilde bilisten som för industrins transporter. Detta gäller både för de mest trafikerade vägarna och för de mindre vägar som har stor betydelse för livsmedelsförsörjningen och skogsnäringen. Av regionalpolitiska skäl vill vi understryka vikten av att söker leva upp till ambitionen trafikpolitiska beslut att ca hälften av underhållsmedlen bör fördelas vardera på riksvägarna resp. länsvägarna. På en tredjedel - - av länsvägnätet införs bärighetsrestriktioner till följd av tjällossning. De mest omfattande inskränkningarna förekommer i skogslänen och drabbar därvid hårt den lokala och regionala transportförsörjningen. Så är t. ex. skogsindustrin den bransch som i svarar för den största nettoexporten, . Råvaran till skogsindustrin tas till stor del fram på vägar där bärigheten ofta är ett stort problem. Ett annat problemområde är beläggningarna. eller av det belagda vägnätet är i behov av åtgärder, varav utgör akuta behov. Den hårdaste förslitningen sker självfallet på de mest högrafikerade vägarna. Det tredje särskilda problemområdet är broarna. 3 000 av landets 12 000 broar är byggda , när högsta bruttovikten var . 7 000 broar, byggda , är inte beständiga mot salt och kräver åtgärder. För att inte äventyra broarnas funktion behöver olika brister åtgärdas , vilket kräver årliga insatser motsvarande ca 60 milj. kr. utöver nuvarande nivå på underhållsarbeten. För att ersätta de äldsta och mest skadade broarna krävs ytterligare ca 50 milj. kr. Till Drift av statliga vägar har regeringen anslagit nästan 200 milj. kr. mindre än vad som erfordras för att anslaget skall kunna bibehållas på oförändrad real nivå. Detta kommer att leda till ytterligare eftersättning av vägunderhållet. anser att de eftersläpande underhållsbehoven i stället kräver en kraftig real ökning av väganslaget. En sådan ökning av Mot. anslaget bör av koncentreras till de tre ovan nämnda problemom- T211 rådena bärighet, beläggningar och broar. För att tillförsäkra detta föreslår vi att en ny särskild anslagspost, Åtgärder mot eftersatt underhåll av bärighet, beläggningar och broar, inrättas på statsbudgeten utöver det av regeringen föreslagna anslaget till drift av statliga vägar. Anslaget bör för budgetåret 1986/87 tillföras (500 milj. Anslaget Bidrag till drift av kommunala vägar och gator har under en följd av år fått kraftiga reala påslag. a. mot bakgrund av det förväntade goda finansiella läget för kommunerna under aviserar regeringen i budgetpropositionen att en särskild utredare skall tillkallas för att utreda formerna och de finansiella förutsättningarna för ett ökat kommunalt väghållningsansvar. har regeringen föreslagit att 70 milj. kr. av bidragsmedel skall dras in till statsbudgeten och anslaget sänkas med 100 milj. kr. stöder regeringens huvudinriktning när det gäller det aktuella anslaget men menar att kommunerna bör ta ett större ekonomiskt ansvar för de egna vägarna och gatorna och föreslår därför en ytterligare sänkning av det statliga bidraget med 200 milj. kr. budget skar regeringen drastiskt ned anslaget Bidrag till drift av enskilda vägar, som man sänkte bidragsandelen från till . Året efter infördes ett differentierat bidragssystem med fyra olika nivåer. Detta system har emellertid i praktiken visat sig medföra stora avgränsningssvårigheter. Det har därigenom lett till ökad byråkrati och i enskilda fall klara orättvisor. vidhåller den linje vi haft att anslaget bör återgå till . Vi föreslår i konsekvens därmed en höjning av anslaget med 25 milj. kr. har goda förutsättningar som transportmedel för medellånga pesontransporter och för tunga och långväga godstransporter. Eftersom vi i i allt väsentligt har elektrifierade järnvägar, har dessa relativt små negativa effekter på miljön. Med politiska värderingar finns det därför goda skäl att hävda järnvägen som transportmedel. Ett självklart villkor för att järnvägen skall få möjlighet att fylla den viktiga plats i transportsystemet som den har förutsättningar för är att den kan ge sådan service, säkerhet, snabbhet och prisvärdighet att den motsvarar resenärernas behov och önskemål. Framstår SJ på dessa områden som undelägset andra tranportmedel, kan man inte förvänta att allmänheten utnyttjar SJ av samhälleliga eller sentimentala skäl. SJ måste fortsätta att förbättra servicen. Detta gäller både gentemot persontrafikresenärer och godskunder. Service har två sidor. För det första utgörs service av vänligt bemötande och allmän hjälpsamhet. SJ måste inse att det inte är en myndighet över medborgarna utan ett konkurrensutsatt serviceföretag för kunder som, om de blir missnöjda, i allmänhet kan välja andra trafikmedel och också gör det. Ett serviceinriktat och därmed konkurrenskraftigt SJ innebär självfallet också ökad arbetstrygghet för de anställda. SJ behöver för det andra också genomföra ett stort antal konkreta Mot. 1985/86 serviceförbättringar. En del har onekligen gjorts , men mycket T211 återstår. I en kommittémotion angav ett antal exempel. Då nämndes bl. - översyn av parallella tåg- och bussförbindelser - bättre tidtabellsanpassning föi matar- och pendeltrafik - samarbetande länsvisa informationscentraler för tidtabeller m.m. - bättre information på järnvägsstationer - bättre information ombord på tågen - parkeringsplatser vid stationerna (bl. a. infartsparkeringar) - upprustning av stationsbyggnader och anordnande av hållplatsskydd - städning av vagnar - bättre service i fråga om trafikrestauranger - mot avgift tillgodose behov för dem som vill arbeta på tågen. Ett område där det finns särskilt mycket att göra är Trafikrestauranger. På många tåg, även på stambanorna, finns ingen restaurangvagn alls. För äldre personer eller andra som har svårt att förflytta sig på skakiga tåg, är det viktigt med rullande serveringsvagnar. Enligt vår mening finns det goda skäl att privatisera ytterligare delar av den verksamhet som Trafikrestauranger bedriver. är onekligen ett av de säkraste trafikmedlen, men det hindrar inte att ytterligare förbättringar går att genomföra, t. ex. färre obevakade övergångar och utbyggnad av ATC-systemet (säkerhetssystem för att undvika kollisioner genom mänskliga misstag). Konduktör eller tågbefälhavare bör vidare ha kommunikationsmöjligheter med station via radio ombord på tågen. I dagens samhälle har kommunikationsmedlens snabbhet stor, ofta t. o. m. avgörande, betydelse i konkurrensen om kunderna. På persontrafiksidan är det därför av vital betydelse att SJ genom introduktion av snabbtåg på huvudbanorna kan öka konkurrenskraften. Snabbtågen ger självfallet även snabbare förbindelser för dem som via en anknytningsbana reser på stambanorna. Godshanteringen har alltmer kommit att satsa på snabba och precisa transporter, så att lagerhållningen kan minskas. Skall SJ här ha en chans att konkurrera måste man dels bli betydligt pålitligare i vad gäller tidhålligheten, dels flexiblare genom en utveckling av combitrafiken (lastbiltåglastbil). I ett utvecklingsperspektiv finns det åtskilliga intressanta framtidsprojekt inom järnvägsområdet: o är i starkt behov av en rejäl upprustning. Med dubbelspår hela sträckan genom kombinerat dels med en tunnel , dels en järnvägsbro över skulle kunna utvecklas till ett intressant alternativ till E 6: an för godstransporterna. o En ny centalstation i eller , syd, skulle enligt preliminära beräkningar kunna öka tågresandet med 400 000 resenärer , o kan en snabbtågsförbindelse central-Arlanda få stor 12 betydelse för näringslivet och resenärerna. En sådan förbindelse skulle avlasta behovet av nya stora utfarter från mot och Mot. 1985/86 därigenom frigöra väganslag för andra delar av landet. Förutsättningen för alla dessa tre projekt är att de visar klar lönsamhet, så att de ej riskerar att leda till ytterligare statliga subventioner till SJ. För finansieringen av dessa projekt anser vi det naturligt att även det enskilda näringslivet samt berörda regionala och centrala myndigheter intresseras. SJ har under ett stort antal år visat en mycket negativ resultatutveckling trots att staten helt täckt förlusterna på det lågtrafikerade nätet. Av uppställda lönsamhetsmål har inte uppnåtts. Tvärtom har förlusterna ökat snabbt. Regeringens reaktion har präglats av viss uppgivenhet. Regeringen har inte förmått motivera SJ att förbättra sitt resultat genom ökad marknadsanpassning, förbättrad service och effektivisering. föreslog i samband med proposition 1985/86:114 angående riktlinjer för järnvägspolitiken att borde dra konsekvenserna av att SJ ej lyckats uppnå uppställda lönsamhetskrav. Vi föreslog att ledningen borde förstärkas och att SJ fick på sig att bryta förlusttrenden. Resultatutvecklingen gör att vi finner starka skäl att återkomma med detta förslag. anser att bör baseras på ett nära samarbete med sådana dotterbolag vars verksamhet är en direkt komplettering till tågtrafiken. I övriga fall bör dotterbolagen utförsäljas. Vad som är en direkt komplettering till tågtrafiken bör tolkas restriktivt. Detta innebär alltså att åtskilliga av dotterbolagen kan utförsäljas. Samarbete med dessa bolag kan sedan ske på samma sätt som med andra privata bussbolag och speditionsfirmor. Vi har positivt noterat att regeringen successivt tycks ha rört sig mot denna koncernstrategi. När det gäller det ersättningsberättigade nätet delar vi inte regeringens uppfattning att detta bör eftersättas i fråga om investeringar i infrastrukturen (bl. a. banan och banvallen). I stället bör AMS-medel kunna användas till att hålla dessa ofta regionalpolitisk! så viktiga banor i gott skick. Risken är annars stor att de hamnar i en ond cirkel av dåligt underhåll, försämrad attraktivitet och lägre resandesiffror, vilket slutligen leder till hot om nedläggning. Även på de banor där persontrafiken redan är nedlagd måste rimligt underhåll, gärna med beredskapsmedel, ske för att inte också godstrafiken skall riskera att försvinna. Vi vänder oss vidare mot de antydningar som finns i regeringens skrivningar om att ytterligare nedläggningar kan bli aktuella i vad gäller både person- och godstrafik. Alltsedan första gången fick majoritet att motsätta sig nedläggningen av , har vi enträget föreslagit att upprustningen av banan måste fortsätta. Vi återkommer därför med vårt framlagda förslag att hela bör föras till riksnätet. Telekommunikationerna är avgörande för utvecklingen av näringslivet, regionalpolitiken och servicen över hela landet. Övergången till ny teknik innebär ett allt mindre avståndsberoende och ökad integrering av tjänster i nätet. För del vill vi understryka vikten av att tjänster på lika villkor står till förfogande över hela landet. har de facto en vidsträckt monopolställning. För detta finns T211 vägande skäl, dels i form av tekniska nödvändigheter, dels därför att verket har en skyldighet att i princip garantera samma teleservice i alla delar av landet. bedriver emellertid en hel del verksamhet som inte motiverar monopolställning. Den tekniska utvecklingen har lett till att detta område successivt ökat. har i anslutning till proposition 1984/85:158 redovisat sin principiella syn på framtida roll, funktion och organisation (motion 1984/85:3131). I motinen föreslås bl. o I princip bör all teleutrustning, förutom själva telenätet, öppnas för konkurrens. I det sammanhanget måste utredas hur underhållsfrågan för telefonapparater och abonnentväxlar skall lösas, o funktioner bör renodlas. Den konkurrensutsatta verksamheten bör helt skiljas från . Vi noterar att regeringen tagit fasta på de krav om översyn av provningsverksamheten och typgodkännande som vi framfört. Målsättningen för denna översyn bör vara att ansvaret förläggs till myndighet utanför . inlevererar 100 milj. kr. i anledning av försvarsuppgörelse och 297 milj. kr. som avkastning på statskapitalet. anser att inleveranser bör öka med 300 milj. kr. är enligt vår mening en onödig central byråkrati. För att minska byråkratiseringen och decentralisera beslutsfattandet bör därför ge regeringen i uppdrag att snabbt utreda vilka av rådets uppgifter som kan avvecklas och vilka som kan överföras till befintliga regionala organ. Målsättningen bör vara att tranportrådet avvecklas. kommer att redovisa sin syn på sjöfarts- och luftfartspolitiken i två separata kommittémotioner. Sjöfartsmotionen koncentreras på kustsjöfartens villkor, bl. a. i vad gäller skatte-, låne- och amorteringsregler. I luftfartsmotionen betonas att staten bör tillämpa en generös koncessionspraxis för mindre flygbolag på linjer som SAS/inte anser lönsamma att trafikera. Regeringen har aviserat att en särskild proposition om Gotlandstrafiken kommer att läggas fram . avvaktar tills propositionen föreligger med att närmare precisera sin politik i denna del. Vi vill emellertid redan nu slå fast att vi anser att bör ha rätt till i princip likvärdiga förbindelser som övriga delar av landet, innebärande exempelvis en anpassning till SJ:s taxesättning enligt riksdagsbeslut och fortsatt daglig trafik på minst två fastlandshamnar. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att regionalpolitiska hänsyn måste tas vid beslut om investeringar inom kommunikationsområdet, 2. att beslutar att på en ny anslagspost, Åtgärder mot eftersatt underhåll av bärighet, beläggningar och broar, för /87 anvisa ett anslag på 500 milj. 3. att beslutar att till Bidrag till drift av kommunala vägar och gator för /87 anvisa ett reservationsanslag på 451 milj. 4. att beslutar att återinföra de regler för bidrag till drift av enskilda vägar som gällde /83, 5. att beslutar att till Bidrag till drift av enskilda vägar m. m. för /87 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med 25 milj. kr. förhöjt reservationsanslag på 385,5 milj. 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om förbättringen av SJ:s service, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ytterligare privatisering av vissa delar av den verksamhet som Trafikrestauranger bedriver i syfte att förbättra servicen, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs med anledning av SJ:s resultatutveckling, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om investeringar och underhåll på det ersättningsberättigade nätet med bl. a. AMS-medel, 10. att beslutar hänföra till SJ:s riksnät, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om upphävande av monopol på teleutrustning, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om provningsverksamhet och typgodkännande av teleprodukter, 13. att beslutar om en sådan uppskrivning av statskapital att inleveranserna till statsbudgeten blir ytterligare 300 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit, 14. att beslutar begära att regeringen utreder en avveckling av transportrådet i enlighet med vad som i motionen anförs, 15. att beslutar att till för /87 anvisa ett förslagsanslag på 8 milj. 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i Mot. 1985/86 motionen anförs om principerna för Gotlandstrafiken. . Åsling (c) () (c) () ()