mot · G902500 · 1986-04-08 00:00:00 — Motion till 1985/86:500 m. fl. (fp) Fritidshemsverksamheten (prop. 1985/86:152) I proposition 1985/86:152 föreslås vissa försämringar av statens stöd till skolbarnomsorgen: o Bidraget till barn i fritidshem och familjefritidshem i årskurserna 46 avskaffas och ersätts med ett blygsamt schablonbidrag (. för varje helt tiotal inskrivna barn i fritidshem i årskurserna 13). o Bidraget till barn i familjefritidshem i årskurserna 13 reduceras från nuvarande . (vid vistelsetider ) till . o Bidraget till barn i fritidshem i årskurserna 1 3 bibehålls vid nuvarande . Kompensation för tidigare och kommande inflation ges således inte. o Bidraget för barn med behov av särskilt stöd ges endast på basis av antalet inskrivna barn i fritidshem i årskurserna 13. Propositionen bygger på ett betänkande av fritidshemskommittén, SOU 1985:12, Skolbarnsomsorgen. Regeringens ambitionsnivå är emellertid avsevärt lägre än utredningens. Medan utredningen förutsatte en fortsatt utbyggnad av skolbarnsomsorgen (fritidshem och familjefritidshem) med ungefär 10 000 platser är regeringens riktlinje en utbyggnad i enlighet med kommunernas barnomsorgsplaner. Enligt dessa skulle den genomsnittliga utbyggnaden bli 2 300 platser . Även i fråga om statsbidragets konstruktion avviker regeringen markant från utredningens förslag, som innebar att . skulle utgå för barn såväl i fritidshem som i familjefritidshem t. o. m. det år barnet fyller och med . fr. o. m. det år barnet fyller . Vi yrkar avslag på propositionen. För det första finner vi den oklar, delvis försåtligt utformad. Under sken av att vilja utveckla skolbarnsomsorgen föreslår regeringen en rad besparingar. Särskilt hårt drabbas skolbarnsomsorgen för barn . För det andra anser vi att propositionen präglas av ett alltför centralistiskt perspektiv på skolbarnsomsorgens utveckling. I stället för att betona mångfald och lokala initiativ lägger man stor vikt vid nationella och kommunala riktlinjer. För det tredje anser vi att regeringen inte gör en tillräckligt stark åtskillnad mellan skolans och skolbarnsomsorgens innehåll. Fritiden skall inte vara lika genomsyrad av pedagogiska ambitioner som skolarbetet, i varje fall inte av centralt fastställda ambitioner. För det fjärde menar vi att regeringen inte har anfört tillräckligt bärande skäl för de förändringar i anslagssystemet som föreslås träda i kraft efter beslut. Vi hemställer att bidragen till skolbarnsomsorgen tas upp till förnyad prövning i den allmänna översyn av statsbidragssystemet till barnomsorgen som vi har begärt i vår familjepoli- Mot. 1985/86:500 tiska motion (1985/86:So603). I budgetpropositionen har föreslagits att skall anslå 8 . till anslaget Bidrag till barnomsorg. Det framgick inte av budgetpropositionen att detta äskande förutsatte en förändring av nu gällande regler för statsbidrag till skolbarnsomsorgen. Inte heller i proposition 1985/86:152 anger regeringen vilken minskning av statens utgifter för skolbarnsomsorgen som förslaget avser att åstadkomma. Först i ett frågesvar har det redovisats att besparingen under innevarande budgetår avses bli 55 milj. kr. och att helårseffekten av bidragsminskningarna uppskattas till 110 milj. kr. fattade beslut om riktlinjer för en utbyggnad av barnomsorgen. Den nu aktuella propositionen anknyter till detta beslut och betonar att principen om rätt till förskola för alla barn naturligtvis kommer att medföra behov av utbyggnad av fritidshemsverksamheten för de yngre skolbarnen. Även i den sammanfattning som anger propositionens huvudsakliga innehåll betonas den fortsatta utbyggnaden av fritidshemsverksamheten. Inte med en stavelse antyds det i sammanfattningen eller i någon annan del i föredragandetexten att propositionens huvudsakliga syfte är att åstadkomma en statsfinansiell besparing. Ordet besparing nämns över huvud taget inte. Enligt regeringen kan behovet av platser i skolbarnomsorgen för barn mellan förväntas bli i det närmaste fullständigt tillgodosett . Föredraganden undviker emellertid att redovisa att denna prognos bygger på att de platser som tas i anspråk av barn i åldern frigörs till förmån för de yngre barnen. Vi finnér denna presentationskonst anmärkningsvärd: dels står den i strid med de formella krav på redovisning av beslutsunderlag som uppställs i riksdagsordningen (3 kap. 2 § tredje stycket), dels uppfyller den knappast de oskrivna men hävdvunna krav på uppriktighet och hederlig information som vi anser att man bör kunna ställa på alla förslag om framläggs för . Även i vissa detaljer kännetecknas propositionen av oklarheter och inkonsekvenser. Som vi ovan påpekat har regeringen och kommittén radikalt skiljaktiga uppfattningar om vilken utbyggnad av skolbarnsomsorgen som bör ske . Mera originellt är att regeringen och kommittén också redovisar olika uppfattningar om vilken utbyggnad som har ägt rum i det förflutna. Enligt vad föredraganden upplyser (s. 4) anser kommittén att det har tillkommit i genomsnitt 10 000 platser i fritidshem och familjefritidshem. Föredraganden själv (s. 6) hävdar emellertid att det har tillkommit i genomsnitt 8 000 platser . Någon förklaring till denna diskrepans ges inte i propositionen. Antalet barnomsorgsplatser uppskattas enligt propositionen (s. 7) bli ca 131 000. Om utbyggnaden sedan fortsätter med 2 300 platser om 3 året kommer vi att förfoga över 142 000 platser, uppger föredragan- Mot. 1985/86:500 den. Inte heller till denna förbryllande matematik lämnas någon förklaring. I den beskrivning som föredraganden ger av fritidshemskommitténs förslag till förändring av statsbidragssystemet (s. 16 och s. 25) nämns endast att kommittén har förordat en differentiering efter barnens ålder samma princip som regeringen ansluter sig till. Vad föredraganden däremot förtiger är att kommittén föreslog bidrag på en högre nivå och ingalunda anslöt sig till den avveckling av stödet för platser i skolbarnsomsorgen för barn i årskurserna 46 som regeringen nu föreslår. Referatet undanhåller relevant information. Den offentliga barnomsorgens uppgift är att hjälpa föräldrarna att bära detta ansvar inte att överta det. Detta gäller även skolbarnsomsorgen. Den spelar en viktig roll för de yngre skolbarnens utveckling och är ett viktigt komplement till skolan. utgör en väl fungerande skolbarnsomsorg en förutsättning för föräldrarnas yrkesarbete. Mer än fyra femtedelar av alla skolbarnsmammor och en än större andel av alla skolbarnspappor förvärvsarbetar och är därigenom mer eller mindre förhindrade att ta hand om sina barn under vissa delar av dagen som inte täcks av skolan. Genom att ge tillfälle till stimulans, vila och rekreation ger fritidshemmen, familjefritidshemmen och den öppna fritidsverksamheten ett viktigt bidrag till en harmonisk uppväxt för de yngre skolbarnen. I propositionen redovisar föredraganden vissa antaganden om det platsantal som kommer att erfordras resp. finnas tillgängligt . Vid slutet av 1992 beräknar regeringen att 145 000 barn i åldern är i behov av plats i fritidshem eller familjefritidshem. Med den utbyggnadstakt som föredraganden förutser kommer enligt hans sätt att räkna 142 000 barn att kunna beredas plats i fritidshem eller familjefritidshem. Denna kalkyl synes bygga på två förutsättningar som förtjänar att lyftas fram i ljuset. Den första är att kommunernas utbyggnadsplaner inte rubbas av de sänkningar och den inflationsurholkning av statsbidragen som regeringen nu föreslår. Detta antagande förefaller osäkert, inte minst mot bakgrund av de anpassningsmanövrer som redan tagit fart i många kommuner. Den andra förutsättningen för att regeringens kalkyl skall hålla är att de äldre skolbarnen helt sonika lyfts ut ur fritidshem och familjefritidshem. Av de uppgifter som ges i propositionen förefaller det som om ungefär 17 500 barn i åldern vore inskrivna i fritidshemsverksamheten. Propositionens kalkyler synes bygga på att dessa platser frigörs och i stället tas i anspråk av barn mellan . I och många andra kommuner pågår förändringar i denna riktning. Den fråga som då måste ställas är om fritidshemmen skall förbehållas barn i åldern . Klart är att äldre gradvis växer ur denna omsorgsform och med tiden får större utbyte av en öppen fritidsverksamhet. emellertid inte alls säkert att denna utveckling för alla barn sker just vid 4 övergången från tredje till fjärde klassen. Inte minst bland tioåringarna . finns många för vilka fritidshem och familjefritidshem är att Mål och innehåll i fritidshemsverksamheten I budgetpropositionen uppgav föredraganden att är i färd med att utarbeta ett pedagogiskt program för fritidshem. Enligt planering skulle detta vara färdigt . anmäler statsrådet att han avser att återkomma till regeringen med frågan om ett uppdrag till att utarbeta ett pedagogiskt program för fritidshem. Detta förefaller oss vara en överloppsgärning om redan är i färd med att utarbeta detta program verkar det obehövligt med ett uppdrag från regeringen. Statsrådet rekommenderas ett förnyat studium av vad han själv har meddelat i budgetpropositionen. I sak ställer vi oss tveksamma till tanken på ett enhetligt och bindande pedagogiskt program för fritidsverksamheten. Det synsätt som utvecklas i detta avsnitt av propositionen präglas av en alltför centralistisk syn på samhällsutvecklingen. Föredraganden synes utgå från att mål och riktlinjer måste uppställas på central nivå och därefter utvecklas och konkretiseras i en successiv kedja av beslutsinstanser ned till det enskilda fritidshemmet. För vissa offentliga verksamhetsområden är det förvisso nödvändigt att göra på det viset. Men det gäller inte skolbarnsomsorgen. Den kan med fördel utvecklas på ett helt annat sätt: genom kreativa initiativ nedifrån, genom lokala variationer, genom exemplets makt, genom krav och synpunkter från föräldrar, genom debatt och erfarenhetsutbyte bland de anställda och genom enskilda alternativ. Något behov av nationell uniformering föreligger inte. Inte heller kan vi se något bärande skäl att generellt påbjuda ett utarbetande av kommunala riktlinjer. En alltför stark betoning av det pedagogiska innehållet i fritidshemsverksamheten riskerar vidare att sudda ut gränsen mellan skola och skolbarnsomsorg. Även för barn måste det finnas en skillnad mellan arbete och fritid. Enligt vår övertygelse är det inte någon legitim uppgift för staten att uppställa mål för vuxna människors fritid, och lika litet är det en legitim uppgift för riksdag, regering och socialstyrelse att ställa upp mål för barnens fritid. De målen skall barnen kunna ställa själva tillsammans med sina föräldrar. Inom skolbarnsomsorgen finns många idérika fritidspedagoger. Enligt vår uppfattning har de stora förutsättningar att leda och utveckla verksamheten utan bindande direktiv från eller de sociala centralnämnderna. Vi tror på professionalism, inte på centralisering. De växande kostnaderna för skolbarnsomsorgen är en källa till oro. Det är därför viktigt att tillvarata alla möjligheter till besparingar och förändringar som kan förenas med de kvalitetskrav vi ställer på verksamheten. många fall ter det sig t. ex. onödigt att driva heldagsöppna fritidshem när Mot. det genom en bättre samordning med skolan skulle vara tillfyllest att organisera verksamhet endast . Det kan också finnas skäl att utveckla blandformer som är öppna enbart på eftermiddagarna under skoldagar men under skollediga dagar. Mot familjefritidhemmen synes föredraganden hysa samma misstro som kom mot familjedaghemmen i fjolårets proposition om förskolan. Han instämmer således i fritidshemskommitténs bedömning att barn som har plats i familjedaghem som komplement även behöver öppna frtidshem. Vi ifrågasätter värdet av en sådan norm, som inte tar hänsyn till att många barn i dessa åldrar också deltar i föreningsverksamhet i olika former. Skolbarnsomsorg är en verksamhet som lämpar sig utomordentligt väl för privata, kooperativa och ideella alternativ. I propositionen ges otillräcklig uppmärksamhet åt de möjligheter till förnyelse och utveckling som ryms i en bred och fri konkurrens mellan olika verksamhetsformer. I propositionen betonas värdet av samverkan mellan skolan och skolbarnsomsorgen. Vi delar denna uppfattning. Det räcker dock inte med fromma förhoppningar. a. facklärarförbundets vice ordförande utvecklat i en artikel (SvD 4/4) kan det konstateras att förhoppningar o en bättre samverkan mellan skola och skolbarnsomsorg länge har uttalats utan att resultaten härav blivit så märkbara. Vi vill särskilt understryka vikten av en bättre schemaläggning på lågstadiet. Som flera remissinstanser påpekar leder de oregelbundna skoldagarna för de yngsta skolbarnen till ökade kostnader för fritidshemsverksamheten. De ställer också till bekymmer för förvärvsarbetande föräldrar och kan därigenom minska dessas möjligheter att själva ta hand om sina barn. Enligt vår uppfattning bör skolan inför schemaläggningen av lågstadieklassernas arbete samråda både med de ansvariga för skolbarnsomsorgen och med elevernas föräldrar. Anvisningar härom bör utgå till . Familjepolitiken inkl. skolbarnsomsorgen kommer enligt den preliminära tidsplanen att behandlas i kammaren . därefter och under löpande kommunala budgetår skall enligt propositionen ett nytt statsbidragssystem träda i kraft, som med helårseffekt berövar skolbarnsomsorgen 110 milj. kr. och radikalt rubbar förutsättningarna för den verksamhet som avser mellanstadiebarnen. Vi kan inte acceptera en så brådstörtad förändring av bidragssystemet. Vi kan heller inte acceptera en förändring vars konsekvenser är så illa utredda och ofullständigt redovisade. I vår ekonomisk-politiska motion har vi anvisat en annan metod för att minska statens överföringar till kommunerna. I vår familjepolitiska motion har vi begärt en översyn av de statliga bidragen till barnomsorgen på basis av vissa grundläggande principer, bl. a. neutralitet mellan offentligt och 6 Vi anser att en sådan översyn bör innefatta även Mot. 1985/86:500 statsbidragen till skolbarnsomsorgen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att med avslag på propositionens första yrkande som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen har anförts om mål och innehåll i skolbarnsomsorgen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen har anförts om skolbarnsomsorgens organisation samt samordning mellan skola och skolbarnsomsorg, 3. att med avslag på propositionens andra yrkande hos regeringen hemställer om en översyn av statsbidragssystemet för barnomsorgen i enlighet med de riktlinjer som har angivits i motion 1985/86:So603. () () () ()