mot · GA02sk122 · 1986-11-18 00:00:00 — Motion till 1986/87:Skl22 och () Beskattningen av traktorer (prop. 1986/87:50) Beskattning av traktorer i infördes . Erfarenheterna från de som gått visar att reglerna varit svåra att tillämpa. Det är därför angeläget, som framhålls i propositionen, att gränsdragningen mellan traktorskatteklasserna utformas så att en enhetlig och korrekt tillämpning av bestämmelserna möjliggörs. Propositionens förslag är otvetydigt ett steg i rätt riktning. Kanske borde man ha kunnat gå ännu längre i klarhet. Från övervakningssynpunkt, inte minst, är det viktigt att gränsdragningen mellan traktorskatteklasserna är entydiga. Det är dock, enligt vår mening, tveksamt om de föreslagna ändringarna i 11 § vägtrafikskattelagen löser problemen med gränsdragning och kontroll. De s. k. traktortågen med lastvikter på bortåt är med propositionens förslag också ett kvarstående problem. hör till de områden i där traktortåg är vanligast. I samband med skörden av spannmål och inte minst betkampanjen, som varar en bit in till framåt jul, är det stora volymer jordbruksprodukter som skall köras in till olika anläggningar. av transporterna går på lastbil och sköts av odlarna själva med traktor och vagn. ungefär går med andra typer av fordon, främst traktortåg, stora traktorer som drar upp till tre vagnar. Dessa transportredskap ägs i regel av maskinstationer. Ett fåtal stora gods har egna ekipage, men majoriteten är kommersiella transporter. Traktortågen är, som redan framhållits, transportekipage med lastvikter på bortåt . De är inte heller underkastade överlastlagens bestämmelser. För traktortågen är det fritt fram även när de är lastade så att man för en lastbil skulle tvingas betala avsevärda överlastavgifter, avgifter som motiveras med att man vill beivra skadligt slitage. från dessa utgångspunkter är det inte helt orimligt att på ett mera adekvat sätt beskatta det slitage som traktortågen åstadkommer. De höga lastvikterna och ekipagens längd gör att man också kan och bör lägga trafiksäkerhetspolitiska aspekter på de alltmer frekventa traktortågen. , som propositionen bygger på, har inte särskilt ingående prövat motiveringen vid traktorskattens införande att man för de traktorer som i större omfattning utför ett med lastbilarna jämförbart transportarbete måste kunna utkräva ett ekonomiskt ansvar för deras användning av allmänna vägar och gator. Det borde man ha gjort. Inte minst med anledning av att lastvikterna ökat och att de s. k. traktortågen knappast förekom eller var ganska sällsynta . har i sitt remissvar anfört att traktorer som används för transporter för egen räkning skall vara trafiktraktorer om lasten är högre än . har i sitt betänkande, Ds Fi 1985:8, inte gjort någon mera djupgående analys av detta förslag utan konstaterar i stort sett bara att en bestämmelse om en lastbegränsning på inte skulle få den effekt på sysselsättningen som vill uppnå. I proposition 1986/87:50 sägs att det saknas skäl att för traktorer som används i jordbruket införa en regel om viktbegränsning till och som tillämpas för traktorer i skogsbruket. Den ståndpunkten är i vart fall utan närmare motivering svår att förstå. En begränsning till högst för jordbrukstraktorer som går i trafik för egen räkning skulle ge trafiksäkerhetsmässiga fördelar och skulle till viss del också utjämna de skattemässiga olikheterna mellan lastbils- och traktortågstrafiken. Det var bilskatteutredningen som i sitt betänkande, Traktorbeskattning (SOU 1968:50), föreslog att en traktorskatt skulle införas. Utredningen hade en del tänkvärda förslag som inte fullt ut genomfördes, bl. a. att traktorerna i skattehänseende skulle delas in i tre klasser. Till klass I skulle hänföras traktorer som i princip inte användes för transport på allmän väg. Traktorer som i viss omfattning användes för transport på allmän väg av produkter från eller förnödelser för lantbruk och skogsbruk skulle hänföras till klass II. Övriga traktorer skulle hänföras till en klass III. För dessa övriga traktorer skulle man få betala en årlig skatt med belopp som utgjorde hälften av den dåvarande fordonsskatten för en lastbil med motsvarande tjänstevikt. Släpvagnar som drogs av klass III-traktorer skulle i skattehänseende behandlas som lastbilsdragna. Utan att ta ställning till förslagen i sak så låg det bakom dessa tankar, enligt vår mening, mycken klokskap som borde utnyttjas i ett fortsatt utredningsarbete. Som framgår av propositionen skall frågan om särregler för beskattning av traktordumprarna och frågan om registrering av olika typer av motorredskap ytterligare övervägas inom . Enligt vår mening vore det lämpligt att i detta sammanhang också ytterligare utreda formerna för en mera adekvat beskattning av traktortågen. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande beskattning av de s. k. traktortågen och de därmed sammanhängande trafiksäkerhetspolitiska aspakterna. () () 1986/87 Skl22