mot · G902So450 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: So450 m. fl. (fp) Thoraxkirurgisk verksamhet inom sjukvårdsregion Likalydande motion väcktes också vid föregående . Inget har dock skett i frågan. Inga initiativ är tagna i ärendet . Orättvisan mot de norrlänningar som drabbas av hjärt- och kärlsjukdomar kvarstår och alltså också de starka skälen för ändring. Den statliga regionsjukvårdsutredningen, som lades fram , behandlade hjärt- och lungkirurgin utförligt och konstaterade bl. a. att en ökning av öppen hjärtkirurgi vid kranskärlssjukdomar var att vänta, men att storleksordningen på denna var ytterst svårbedömd. Utredningen anförde att kranskärlskirurgiska resurser kunde behöva ökas ytterligare i förhållande till vad som föreslagits i utredningen om och när vetenskapligt underlag skulle föreligga som motiverar en ökning. ledde till beslut i . Enligt riksdagsbelutet skall landet delas in i sex sjukvårdsregioner. Endast fyra av dessa skall ha kliniker med fullständig thoraxkirurgisk verksamhet. Vissa thoraxkirurgiska kliniker skall därför ta hand om flera regioner helt eller delvis. har beräknats försörja hela den egna regionen med undantag av och med tillägg av Umeåregionen. Till har förutom även förts. Riksdagsbeslutet överensstämmer på dessa punkter med regionsjukvårdsutredningens förslag. Efter det att regionsjukvårdsutredningen framlagts företog en enkätundersökning beträffande thoraxkirurgins utveckling fram t. o. m. . Reslultatet visade en mycket snabb volymtillväxt. Antalet öppna hjärtkirurgiska operationer 1979 var till antalet i nivå med det antal beräknade operationer 1985 som legat till underlag för regionsjukvårdsutredningens slutbetänkande. Enkätundersökningen kom därför att följas av en expertgrupp, vars ledamöter utsågs av resp. sjukvårdshuvudmän, med uppgift att under ledning presentera ett reviderat planeringsunderlag. Projektets resultat innebär mer än fördubbling av antalet operationer 1985 inom öppen hjärtkirurgi jämfört med regionsjukvårdsutredningens kalkyler. Utvecklingen inom kranskärlskirurgin, de gynnsamma resultat som rapporterats från denna verksamhet i liksom i utlandet samt det påvisade behovet kräver naturligtvis att verksamhetsområdet ses över vad resurstillgång och -lokalisation beträffar. Underlaget för fattade beslut är inaktuellt. Expansionen inom thoraxkirurgin i landet innebär stora resurs- och organisationsproblem, inte minst om principen av fyra operativa centra skall bibehållas. Reservkapaciteten på dessa centra är alltid i något avseende en begränsande faktor. En femte thoraxkirurgisk klinik lokaliserad till Umeåregionen skulle lösa en del av de kapacitetsproblem som bl. a. expertgruppen pekade på. Behovet av operationer har slagit igenom kapacitetstaket inom det thoraxkirurgiska verksamhetsområdet i landet. För patienter från sjukvårdsregion har väntetiderna vuxit, ansträngande utredningsprogram måste ibland upprepas och somliga patienter hinner inte in under kirurgisk vård . Denna utveckling leder i sin tur till ökad fysisk och psykisk påfrestning för patienter som stigande kostnader per utförd operation. Fördelningen av thoraxkirurgiska vårdresurser är mycket ojämn över landet, med sämsta tillgången i de norra delarna. Detta är med stor sannolikhet orsaken till att många hjärtpatienter från övre kommer till operation i ett sämre skick med större risker för komplikationer. Ur sjukvårdssynpunkt kan detta i längden inte accepteras. I en undersökning i har man funnit att insjuknandet i hjärtinfarkt bland män i är mycket vanligare än i . Enligt WHOregistrering är förekomsten av kranskärlssjukdom vanligare i norra än i . Andra utredningar anger att hjärt- och kärlsjukdomar är vanligare som dödsorsak i norra . Ett kardiovaskulärt forsknings- och utvecklingscentrum i synes därför välmotiverat med hänsyn till den frekventa förekomsten av dessa sjukdomar i sjukvårdsregionen och deras omfattande inverkan på sjuk- och dödligheten. Ett närmare nordiskt samarbete har etablerats mellan de norra regionerna i resp. länder. En uppenbar nackdel för Umeåregionen i detta sammanhang är emellertid avsaknaden av thoraxkirurgisk klinik. Den nya regionindelningen ställer ökade krav på thoraxkirurgiska resurser till Umeåregionen. Thoraxkirurgisk expertis saknas inom regionen. Akut thoraxkirurgisk behandling handläggs av äldre kirurger med bred basutbildning. Yngre kirurger saknar emellertid denna utbildning, vilket innebär betydande risker för patienter som kräver adekvat akut thoraxkirurgisk behandling, exempelvis vid olycksfall. Därtill kommer utbildningsmässiga behov inom den grundläggande läkarutbildningen. För sjukvårdsregion kan antalet kranskärlskirurgiska ingrepp beräknas till ca 400 fall . Medräknas klaffoperationer kommer man upp till ca 500 öppna hjärtoperationer för den utökade Umeåregionen. Detta motsvarar två hjärtlungmaskinfall per dag. Därtill kommer lungkirurgi, pacemakerkirurgi och övrig thoraxkirurgi. Dessa beräkningar, som utgår från Umeåregionens framtida befolkningsunderlag på cirka en miljon invånare, synes utgöra tillräckligt underlag för thoraxkirurgisk verksamhet i . Vid i , som har ett upptagningsområdet omfattande ca 700 000 invånare, finns en thoraxkirurgisk klinik. Motsvarande gäller för i , som har ett upptagningsområde om bara hälften av Umeåregionens. För få patienter kan man inom sjukvården göra så radikala förbättringar i hälsotillståndet som för dem som på grund av cirkulationshandikapp blir föremål för thoraxkirurgisk terapi. Hjärt- och kärlsjukdomar är en domine rande dödsorsak redan bland medelålders. Det är därför angeläget att den förväntade ökningen av behovet av kranskärlskirurgi kan resursmässigt tillgodoses och att nya resurser i första hand lokaliseras till norra delen av landet. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar ändra tidigare fattat beslut om indelning av landet i fyra thoraxkirurgiska centra samt att den framtida resursförstärkningen inom det thoraxkirurgiska området i första hand får ske inom sjukvårdsregion, i syfte att där etablera ett femte centrum för thoraxkirurgisk verksamhet. () ()