mot · G902422 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:422 m. fl. (m) Inkomstskatten (prop. 1985/86:130) Erfarenheterna av socialdemokraternas s. k. skatteomläggningar är dystra. De utlovade inkomstskattesänkningarna den underbara natten 1981 förvandlades snabbt till skatteskärpningar till följd av ofullständigt inflationsskydd. Så kommer det även att bli om regeringen skulle lyckas genomdriva sitt skatteförslag. Den av regeringen redovisade statliga inkomstskattesänkningen på . förutsätter att inflationstakten blir . Det uteblivna inflationsskyddet medför en skattehöjning på om priserna de kommande två åren stiger med 4,. Inflationsskyddet enligt tidigare modell skulle innebära att prisstegringen mellan bestämde basenheten . Fr. o. m. har priserna stigit med 3,, vilket innebär att prisnivån endast behöver stiga med 1,resterande 6 månader för att ovanstående antagande skall bli verklighet för . Förslaget om slopad kvittningsrätt mellan underskott i småhus och kapitalinkomster . innebär att avdragsbegränsningen skärps, vilket ökar skatteuttaget med . Den skattehöjningen drabbar alla villaägare över brytpunkten som har kapital- och utdelningsinkomster som är större än sparavdraget. Avdragsbegränsningen skärps också genom att straffskatten på underskottsavdrag tilläggsskatten - höjs i flera inkomstskikt. Vid inkomster mellan ca 140000 och . Regeringen föreslår att sambeskattning av B-inkomster avskaffas, vilket vi krävt . Staten gör sammantaget en vinst på till följd av enbart inkomstskatteförändringen. Tabell 1 Mot. Finansiella effekter av regeringens skatteförslag Inkomstskattesänkningar vid 0 procents inflation Inget inflationsskydd och inflation Slopad kvittningsrätt villa - kapital Avskaffad sambeskattning + 450 - 125 +3515 Sänkt kommunalskatt Höjd skatt på olja, kol, naturgas och gasol Höjd oms. på aktier Begränsad avdragsrätt för representation + 1800 + 600 Det höjda grundavdraget innebär en skattesänkning med 2,4 miljarder och 1,6 miljarder . Hela denna skattesänkning drabbar kommunerna direkt genom minskat skatteunderlag. Regeringen förordar därmed en indragning gentemot kommunerna på sammanlagt : 2,5 miljarder i statsbidragsminskningar, 2,4 miljarder i minskat skatteunderlag och minst 1 miljard i höjd skatteutjämningsavgift. Till detta kommer 2,7 miljarder i likviditetsindragning genom omlagt KBT. Regeringen erkänner därmed att de tidigare förordade kommunala besparingarna inte varit tillräckligt omfattande. Förslaget om höjt grundavdrag innebär att regeringen föreslår större indragningar än vad vi gjorde . Den tidigare socialdemokratiska propagandan om att de moderata förslagen skulle leda till förödande konsekvenser för den kommunala verksamheten framstår därmed som just så förljugen som den faktiskt var. De föreslagna marginalskattesänkningarna är mycket blygsamma. Brytpunkten för marginalskatt flyttas upp en aning, men blir det fler i de lägre inkomstskikten som får så mycket som marginalskatt. Det senare är en följd av att inflationsskyddet tas bort. Den högsta marginalskatten sänks med blott från , men avskaffas marginalskattespärren vilket innebär att en kommunalskatt på medför marginalskatt. Därtill kommer en mindre höjning av marginalskattesatsen från för alla låginkomsttagare. Den föreslagna styckeskatten på . är ett exempel på en regressiv skatt, som inte hör hemma i ett skattesystem som bör bygga på skatt efter bärkraft-principen. Skatteomläggningen är inte bara otillräcklig för att få dynamik och tillväxt. Den är också fördelningspolitiskt tvivelaktig. Barn med kapitalinkomster på . får skattesänkningar på , trots att de inte har någon försörjningsplikt. Låginkomsttagare och deltidsarbetande med barn som har inkomster på . ingen skattesänkning alls till följd av den höjda skattesatsen i botten, den nya 9 styckeskatten och det borttagna inflationsskyddet. 1985/86:422 . kan skattesänkningen i bästa fall bli någon eller några tior . I en hel del fall blir det frågan om skattehöjningar. Tar vi även hänsyn till de höjda punktskatterna blir det skattehöjningar för nästan alla. Utöver de ovanstående skatteförändringarna föreslår regeringen höjda punktskatter på olja, kol, naturgas och gasol med . Dessutom föreslås en höjd och utvidgad omsättningsskatt på aktier, optioner m.m. och en ytterligare begränsning i avdragsrätten för representation, vilket sammantaget beräknas öka skatteintäkterna med . Dessa skattehöjningar skall bl. a. användas för att höja barnbidraget med . Moderata samlingspartiet har tidigare klargjort att vi inte accepterar en ökad rundgång av skatter och bidrag. Det kanske kan förefalla som om det sänkta oljepriset skapar ett utrymme för en ökad beskattning. Men en sådan åtgärd höjer kostnadsnivån och inflationstakten jämfört med andra länder. I flera stora konkurrentländer har man bestämt sig för att låta oljeprisfallet slå igenom i konsumentiedet. vi oljeskatten, försämras vår konkurrenskraft gentemot omvärlden. Den föreslagna oljeskatteskärpningen innebär att priserna stiger med 0,. De höjda punktskatterna motiveras åtminstone delvis med energipolitiska argument. Detta ter sig egendomligt, eftersom ingen vet var oljepriset kommer att ligga . Om motiveringen är energipolitisk, borde dessutom någon annan skatt sänkas, så att belastningen på produktionen inte ökar. Förslaget om en fördubblad omsättningsskatt vid aktiehandel har med rätta framkallat skarpa reaktioner. Ledande regeringsföreträdare har gång på gång sagt att en sådan skattehöjning inte skall genomföras, eftersom den inte skulle gynna löntagarna utan tvärtom försämra för oss alla. När nu en skärpning ändå föreslås, minskar förtroendet för politiker. Omsättningsskatten slår hårt mot vårt mest produktiva sparande. Aktier är den enda placeringsform där insättningar och uttag är beskattade och där utdelningen beskattas dubbelt. En fördubbling av omsättningsskatten innebär att den totalt berövar aktiemarknaden enligt propositionen. Det är en tredjedel av nykapitalbehovet och det motsvarar hushållens hela årliga nysparande i aktier. Dessutom ökar transaktionskostnaderna för aktieaffärer till en nivå där affärer hos de flesta konkurrerande utländska aktiemarknader blir billigare. Omsättningen på blir mindre och aktiekurserna lägre än vad de annars skulle ha varit. Effekten av den höjda omsättningsskatten blir därmed obetydlig, när hänsyn tas även till reavinst- och kapitalbeskattning m. m. Det samlade resultatet av alla skatteförslag blir att skatterna ökar med (tabell 1), förutsatt att inflationstakten verkligen kan begränsas till 4,. Påståendet om att vi skulle få sänkta skatter med regeringens skatteförslag är därför felaktigt. Regeringen missar genom sina skatteförslag chansen att få fart på . Det är nu när ligger sist i den internationella tillväxtligan som vi skulle ha behövt rejäla marginalskattesänkningar. Det är nu det behövs reallöneökningar inom ramen för låga nominella lönepåslag. Detta hade Mot. 1985/86:422 blivit möjligt om skatterna sänkts. De nu lagda skatteförslagen kommer inte att kunna dämpa lönekraven eftersom skattetrycket de facto höjts. Regeringen tycks inte vara beredd till något nytänkande på det skattepolitiska området. Skatter, tillväxt och nyfattigdom Mångå familjer kan inte längre leva på sin lön efter skatt. Den explosionsartade utvecklingen av antalet socialbidragstagare bekräftar detta. Flerbarnsfamiljerna är särskilt missgynnade av dagens skattesystem. En del av nyfattigdomen kan härledas ur arbetslöshet och sociala problem. De arbetslösa utgör dock en minoritet av alla de hushåll som har en levnadsstandard som ligger under norm för socialbidrag. Inte ens en fullständig eliminering av arbetslösheten skulle med andra ord lösa fattigdomsproblemen. Hushållens ekonomiska svårigheter sammanhänger även med de sänkta reallönerna. Men det är värt att notera att 1985 ligger på fjärde plats i OECD-området vad gäller arbetskraftskostnad. Trots de höga lönekostnaderna ligger lönen bland de fem lägsta av industriländerna när skatten är dragen. Reallönen efter skatt för en vanlig industriarbetare är lägre än vad den var trots den tillväxt vi har haft . Förklaringen är att skatten lagt beslag på en snabbt växande del av arbetskraftskostnaden. Den genomsnittlige inkomsttagaren i får för egen del förfoga över en tredjedel av vad han eller hon arbetat ihop. Mer blir inte kvar sedan arbetsgivaravgifter, inkomstskatter och konsumtionsskatter betalats. Politiker i stat och kommun styr över ungefär två tredjedelar av vår ekonomi, medan medborgarna själva direkt kan bestämma över den resterande tredjedelen. Orsakerna till att hushållsekonomin försämrats kan i stort sett sägas vara tre: Den ekonomiska tillväxten har varit så låg 1,årlig tillväxt att hushållens inkomster inte kunnat växa i tillräcklig omfattning. De resurser som har skapats har fördelats felaktigt. ökade bruttonationalprodukten med . lade stat och kommun beslag på 164 miljarder. Den offentliga sektorn tog mer än det som tillväxten skapade. minskade reallönerna efter skatt med drygt 30 miljarder. Skatteuttaget är orättvist. Ingen hänsyn tas till hur många som skall leva på en inkomst när den beskattas. Skall komma till rätta med den nya fattigdomen, krävs en politik som angriper orsakerna till problemen. En sådan politik har föreslagits i våra partimotioner Frihet och välfärd genom sänkta skatter 1985/86:279 och om den ekonomiska politiken 1985/86:213. Viktigast är att sänka de skatter som håller tillbaka arbete, sparande och investeringar. De höga marginalskatterna är mest tillväxthämmande. Lägre skatter medför ökat arbetsutbud. Nuvarande skillnad mellan arbets- Mot. 1985/86:422 kraftskostnaden och ersättningen för en arbetsinsats efter skatt - skattekilen gör att det i praktiken blir näst intill omöjligt att skapa nya arbetstillfällen inom områden som har stor betydelse för den framtida sysselsättningen, främst tjänstesektorn. En höjning av reallönerna efter skatt skulle förbättra läget. Erfarenheterna har emellertid visat att en höjning av reallönerna måste baseras på en god produktivitetsutveckling, vilket bl. a. förutsätter sänkta marginalskatter. Det räcker dock inte med ökad reallön före skatt. Det måste dessutom ske en omfördelning mellan offentlig sektor och hushållens lönebaserade köpkraft. Att spara i de offentliga utgifterna är mot denna bakgrund fördelningspolitiskt välmotiverat. Besparingar gör det möjligt att sänka skatterna, vilket ökar hushållens möjligheter att leva på sina arbetsinkomster. Nyfattigdomen kan nedkämpas endast om skattetrycket sänks. Skattesänkningen måste komma alla till del, inte bara de bäst betalda. Sänkt skattetryck, minskad snedvridning av resurserna och ett rättvisare skatteuttag leder till högre ekonomisk tillväxt och till större möjligheter för vanliga människor att leva på sin lön. Det är denna skatte- och familjepolitik som moderata samlingspartiet företräder. Regeringens skatte- och familjepolitiska förslag innebär däremot ökade bidrag, höjda skatter och bibehållen snedvridning. En sådan politik leder därmed till mindre tillväxt och förvärrar efter hand hushållens ekonomiska problem som deras valfrihet minskas ytterligare. Den moderata skattepolitiken syftar till att genom sänkta skatter ge de enskilda människorna möjligheter att själva disponera över en större del av sina inkomster. Därigenom minskas människornas beroende av den offentliga sektorn. Familjer och enskilda skall normalt kunna leva på sina arbetsinkomster och ha möjlighet att förbättra sin situation genom egna arbetsinsatser. Den moderata skattepolitiken är också - som framgår av vår partimotion Frihet och välfärd genom sänkta skatter 1985/86: 279 ett medel för att uppnå ekonomiskt tillväxt, låga nominella löneökningar och arbete åt alla som vill arbeta. Alla tjänar på att dessa mål uppnås, främst de med låga inkomster och i en besvärlig ekonomisk situation. Vi står fast vid inriktningen av den skattepolitik som förordades i vår partimotion . Mot bakgrund av de uppgifter som redovisats om den nya fattigdomen har vi valt att komplettera vårt tidigare skatteförslag med ytterligare skattesänkningar för lägre inkomsttagare. I vår partimotion angående familjepoiitiken föreslås dessutom att avdraget för underhållsbidrag höjs med . och att nya existensminimiregler införs. På lång sikt bör målet vara att helt avskaffa den statliga inkomstskatten utom vid högre inkomster. Inkomstskatten skulle därmed bli proportionell 12 och uppgå till i vanliga inkomstlägen. Progressiviteten i övrigt skulle Mot. Inom högst bör den högsta statliga skattesatsen begränsas så att inte någon får högre marginalskatt än . Ett första etappmål som bör nås är att sänka marginalskatten i vanliga inkomstlägen till . Den högsta marginalskattesatsen bör begränsas till . Som framgår av tabell 3 förordar vi att marginalskatt skall gälla upp till en inkomst av ca . 1 prisnivå motsvarar det . Skattesänkningen i de lägre inkomstskikten bör komma till stånd genom att den statliga skattesatsen sänks. Därigenom tas ytterligare ett steg mot målet att den statliga inkomstskatten slopas för de flesta inkomsttagarna. Höjda grundavdrag innebär alltid att marginalskatten höjs vid givet skatteuttag. Vi föreslår att den statliga skattesatsen på mellan . i dagens penningvärde sänks i två steg till 1988. Därigenom erhåller alla som har en taxerad inkomst . i dagens pris- och lönenivå en skattesänkning på . Till detta kommer effekten av att inflationsskyddet återinförs. Vårt förslag innebär att nästan 1 miljon människor undantas från statlig inkomstbeskattning. Tabell 2 Skatteskalor 19871989 I tabell 3 har en jämförelse gjorts mellan de marginalskatter regeringen resp. förordar i några vanliga inkomstlägen. Som synes föreslår vi lägre marginalskatter än regeringen i alla inkomstskikt. Marginalskatter 1988 enligt regeringen samt 1988 och 1989 enligt (m) 1988 enl. reg. 1988 enl. (m)1989 enl. (m) ''Lönerna har antagits öka och priserna med 4,. I tabellerna 4 och 5 redovisas konsekvenserna i kr. av våra skatteförslag i lägre inkomstskikt jämfört med de skattesänkningar som regeringen förordar i dessa inkomstlägen. (m): förändring (m): (/mån.) (/mån.) (/mån.) (/mån.) (/mån.) (/mån.) (/mån.) (/mån.) Tabell 5 Mot. (m): förändring (m): (/mån.) (/mån.) (/mån.) (/mån.) (/mån.) (/mån.) (/mån.) (/mån.) "Lönerna har antagits stiga och priserna med 4,. "Regeringens skattesänkning exkluderar den skatteskärpning som följer av det avskaffade inflationsskyddet. "Skattesänkningen inkluderar effekten av inflationsskyddet. Sorn tidigare nämnts innebär regeringens skatteförslag skattesänkningar på ca . barn med kapitalinkomster på . De av regeringen förordade skattesänkningarna krymper emellertid snabbt och försvinner vid inkomster på . genom förslaget om en styckeskatt på . och den höjda skattesatsen i botten från . Resultatet blir att vi som framgår av tabell 5 förordar större skattesänkningar än regeringen gör vid inkomster på ca /månad och däröver i dagens pris- och lönenivå. Vid inkomster på /månad (/år) är skillnaden , vid /månad ca . och vid /månad nästan . Anledningen till denna skillnad i skatteuttag är att vår politik med fullständigt inflationsskydd och sänkta skattesatser i botten leder till ett rimligare skatteuttag för framför allt låginkomsttagare som tjänar runt . Vid dessa inkomster kan mycket väl försörjningsplikt förekomma, vilket inte är fallet vid de mycket låga inkomsterna. Vår politik innebär att av alla heltidsarbetande får behålla av sina inkomstökningar efter det att skatten är betald. Därmed underlättas avtalsrörelserna. Ett visst lönekrav efter skatt medför lägre bruttolönekrav och mindre risk för urholkad konkurrenskraft. Förutsättningen för en varaktig marginalskattereform är att inflationen inte tillåts höja skattetrycket. Endast vid fullgott inflationsskydd kommer skattesatserna att vara oförändrade vid oförändrad real inkomstnivå. Förändringar av reala skatteuttag bör endast kunna ske genom politiska beslut och inte som en konsekvens av inflationstakten. Vi föreslår därför att ett fullt inflationsskydd skall införas fr. o. m. . Med den bedömning som kan göras av inflationsutvecklingen torde basbeloppet bli 8 100 eller . Vad gäller regeringens övriga inkomstskatteförslag motsätter vi oss den Mot. 1985/86:422 skärpning i avdragsbegränsningen som föreslås genom slopad kvittningsrätt mellan underskott i småhus och kapitalinkomster. Denna infördes en gång för att dämpa verkningarna av begränsningen i rätten till avdrag för underskott i förvärvskälla. Begränsning av rätten till underskottsavdrag är ett brott mot de symmetriprinciper som länge burit upp vårt skattesystem. Vi förordar liksom tidigare att avdragsbegränsningen successivt avskaffas. Det sker för åren 1987 genom att de marginalskattesänkningar som vi föreslår genomförs i skatteskalan för tilläggsbelopp. Därefter bör den särskilda skalan för tilläggsbelopp slås samman med skalan för grundbelopp. 1 avvaktan på avdragsbegränsningens fullständiga slopande bör den nuvarande kvittningsrätten mellan underskott i småhus och kapitalinkomster finnas kvar. Vi avvisar också förslaget om höjt kommunalt grundavdrag. Skattesänkningar bör i första hand ske genom att den statliga inkomstskatten reduceras. De nödvändiga åtstramningarna gentemot kommunerna bör ske genom att statsbidragen reduceras. Att höja grundavdraget som den statliga skattesatsen höjs i botten leder till oönskade fördelningseffekter. Vi motsätter oss vidare förslaget att marginalskattespärren skall slopas. En sådan spärr har en viktig funktion genom att den inte tillåter kommunalskatter . att slå igenom i högre marginalskatter. Marginalskattespärren bör i stället sänkas i takt med att den högsta marginalskatten sänks. Den föreslagna sänkningen av begränsningsregeln till som gäller det samlade uttaget av inkomst- och förmögenhetsskatt är ett steg i rätt riktning. Detta gäller även borttagandet av sambeskattningen av makars B-inkomster. Vi har föreslagit att sambeskattningen skall slopas och välkomnar därför regeringens förslag. Men vi föreslår även att sambeskattning vid beräkning av förmögenhetsskatten slopas. Vi har inte något att invända mot förslaget om att det s. k. räntetillägget skall slopas. Som en konsekvens av sambeskattningens avveckling bör även rätten att utnyttja den andra makens realisationsförlust, underskottsavdrag, övriga allmänna avdrag och förlustavdrag i princip avskaffas. Den förändringen får emellertid inte leda till retroaktiva effekter. intjänade avdrag måste därför kvarstå . Det bör även övervägas att tillåta överföring av avdrag mellan makar under , för att ge berörda skattebetalare möjlighet att ändra ekonomiska dispositioner som rättats efter tidigare gällande regler. Vi yrkar även avslag på de föreslagna avtrappningsreglerna för pensionärer. De redan orimligt höga marginaleffekterna skulle ytterligare skärpas med regeringens förslag. Vi avvisar samtliga skattehöjningar som föreslås i de aktuella propositionerna. Det är inte rimligt att behovet av att finansiera barnbidragsökningar etc. skall styra energiskatteuttaget. har energiskatterna ökat mycket snabbt från 15 miljarder till hela 26 miljarder . De nu aktuella förslagen innebär en fortsatt skärpning av energiskattetrycket. Förslagen till nya skattesatser vittnar om en övertro på statsmaktens Mot. 1985/86:422 förmåga att rätt kunna styra enskilda investeringsbeslut. Som vi tidigare framhållit bl. a. i motionerna 1983/84:47, 1984/85:195 och 1984/85:2876 förordar vi en övergång till mervärdeskatt på energiområdet kombinerad med en särskild energineutral punktskatt på förhållandevis låg nivå. Många länder har moms på energi. Eftersom parlamentariska förutsättningar för en sådan övergång saknas, vill vi med anledning av de föreslagna skattejusteringarna framhålla att energiskattesatserna i princip bör vara energineutrala. Vi har tidigare speciellt kritiserat den låga skattesatsen på kol i förhållande till beskattningen av olja, främst med tanke på miljöproblemen i samband med kolanvändning. Vi har förordat att kolbeskattningen successivt höjs till en nivå som motsvarar beskattningen av olja. Regeringen har tidigare försvarat den stora skattedifferensen men har föreslagit en uppjustering av beskattningen. Som vi tidigare framhållit bör anpassningen av skattesatserna ske successivt över en längre tidsperiod. Eftersom regeringen nu vill genomföra en kraftig höjning av skattesatsen för olja är också den föreslagna höjningen av kolbeskattningen alltför kraftig. Vi kan därför ej heller på denna punkt biträda regeringens förslag. Vi har inget att invända emot att de särskilda energiavgifterna döps om till särskilda skatter. Att tala om avgifter när det egentligen är fråga om skatter är enbart vilseledande. Vi avvisar förslaget om fördubblad omsättningsskatt på aktier och andra värdepapper. I stället bör omsättningsskatten slopas när det statsfinansiella läget så tillåter. Vi går även emot den begränsning av avdraget för representationskostnader som föreslås. Det är rimligt att representationsavdraget vid middagar är högre än vid lunch eftersom kostnaden i regel är högre. Regeringens förslag saknar en beskrivning av konsekvenserna för restaurangnäringen. Vi vänder oss också emot den aviserade skatteskärpningen för vinstandelsstiftelser. De företagsbaserade vinstandelssystemen bör uppmuntras i stället för att motarbetas med skatteskärpningar. De har stor betydelse för att stimulera intresset och öka förståelsen för företagens verksamhet som ägandet sprids. De statsfinansiella effekterna av våra förslag kan uppskattas till ca . Inkomstskatteförändringarna kostar ca 940 milj. kr., det höjda underhållsavdraget ca 200 milj. kr., och utökning av förlängt barnoch studiebidrag kostar ca 360 milj. kr. Kostnad för förändringarna av inkomstskatten jämfört med januarimotionen sänkning i skiktet 1- 2 be sänkning i skiktet 9-10 be Vi kommer i samband med kompletteringspropositionen att återkomma till hur finansieringen skall ske. 2 1985/86. Några av våra förslag innebär ändringar i den av regeringen föreslagna Mot. Det bör ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att avslår regeringens förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 2. att hos regeringen begär förslag om en skala för statlig inkomstskatt 1987 i enlighet med vad som anges i motionen, 3. att beslutar att bestämmelserna i 10 § 4 mom. i lagen (1974:576) om statlig inkomstskatt skall kvarstå oförändrade, 4. att beslutar att införa övergångsbestämmelser i enlighet med vad som sagts i motionen i vad gäller rätten att utnyttja andra makens realisationsförlust, underskottsavdrag och förlustavdrag. () () () () () (mj ()