mot · G902U240 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:U240 m. fl. (vpk) Utvecklingsbiståndet Läget i tredje världen har försämrats så dramatiskt att i-länderna vaknat till insikt om att kraftinsatser måste till för att möta skuldkrisen främst i och svältkrisen i . En snabbt växande folkopinion trycker på. Orsakerna till dessa kriser är framför allt regeringarnas politik och de stora transnationella företagens rovdrift. Tredje världens samlade skulder uppgår nu till . Det är ungefär lika mycket som världens årliga rustningsutgifter. Att skulder växt så snabbt att de nu nått det uthärdligas gräns, har ett klart samband med den uppskruvade dollarkursen och det höga ränteläget. Dessa beror i sin tur på ekonomiska politik med det väldiga budgetunderskott som bl. a. uppstått till följd av våldsamma militära upprustning. har militärutgifter ökat (). Land efter land i tredje världen förmår nu inte längre betala räntorna på sina lån, än mindre amortera dem. De kraftigt sjunkande råvarupriserna gör det omöjligt för dem att exportera sig ur skuldfällan. På detta sätt överförs resurser från till i-länderna. beräknar denna överföring till . har hamnat i en ond cirkel. När de försökt klara sina skulder genom att öka exportvolymen, har priserna pressats ner. Resultatet är kraftigt försämrade bytesförhållanden. Så måste exempelvis 1984 sälja dubbelt så mycket bomull som 1975 för att köpa samma slags traktor. 1973 kunde köpa olja för socker. 1985 måste man betala socker för samma mängd olja. Kaffepriset halverades 1960 1982 jämfört med priset på konstgödsel. De som drabbats hårdast är de icke oljeproducerande . Deras andel av världshandeln sjönk från till . De transnationella företagens roll i denna utveckling bör granskas de kontrollerar hälften av utrikeshandel. Deras prismanipulationer beräknas orsaka årliga förluster i storleksordningen 50 100 miljarder. De USA-baserade transnationella företagen tog 1981 hem i vinst på varje investerad dollar. dräneras även på mänskliga resurser. Denna brain drain till enbart , och beräknas i utbildningskostnader m. m. ha kostat åren 19601972. gav dessa tre länder i u-hjälp. Det blev alltså en nettoförlust för på . tvingas att skära ned sin import drastiskt. Industrier lamslås därför att det saknas utländsk valuta för att köpa reservdelar. FN :s konferens för handel och utveckling () beräknar att export till tredje världen var under nivån 1980 1981. Tre fjärdedelar av denna exportminskning drabbade . Effekterna motsvarade enligt 6,8 miljoner förlorade heltidsjobb i och 800 000 i och . Militärregimer och diktaturer i olika länder i tredje världen har förslösat sina länders resurser på vapenköp och korruption. som en miljon barn dör av svält och undernäring i , var kapitalflykten () 1984. Där dessa korrupta förtryckarregimer störtats, har de efterlämnat ekonomisk ruin. Valutaflykten från uppgick t. ex. 1983 till (nästan ), motsvarande av de upptagna lånen. Det är ett tungt arv för de demokratier som håller på att byggas upp där, i , osv. När de omförhandlar sina lån, ställer () hårda krav. Åtstramningen slår hårt mot de fattigaste folkskikten. När människor gör bruk av sina nyvunna demokratiska rättigheter för att kräva en människovärdig standard, finns genast hotet från militären, de amerikanska bankerna och IMF. Skulderna hotar en demokratisk utveckling. Det är mot denna bakgrund man skall se revolterna mot IMF, som inleddes av . och har följt efter. De hårt skuldsatta länderna har börjat använda skulderna som ett vapen. Till den framväxande insikten att skuldkrisen inte enbart är gäldenärernas skuld har Fidei utspel på de alliansfrias möte i bidragit. Den studie han presenterade av kapitalflödet från Syd till Nord gav eko. Han föreslog att i-länderna tar 1012 %av sina militärutgifter och köper upp skulderna mot statsobligationer med en löptid . Detta menar han skulle vara ett smärtfritt sätt för i-länderna att likvidera skulderna. I-länderna kan inte längre slå dövörat till för tredje världens alltmer artikulerade krav på rättvisa, jämlikhet och en ny ekonomisk världsordning, som den alliansfria rörelsen senast gav uttryck åt på sitt utrikesministermöte i . De uppmanade i-ländernas regeringar och kreditinstitut att inleda en dialog med för att finna en lösning på skuldkrisen. a. föreslog de o ett erkännande av det gemensamma ansvaret för kreditorer och gäldenärer o att kostnaderna för den ekonomiska anpassningen skall bäras jämlikt av i- och o lägre räntor, ökad tillgång till i-ländernas marknader, stopp för protektionismen och stabilisering av priserna o begränsning av skuldtjänsten till en viss procent av exporten o förlängning av tiden för återbetalning o lättnader i IMF:s villkor o speciell behandling för de fattiga länderna. De framhöll att skulder är en direkt följd av den ojämlika och orättvisa ekonomiska världsordningen. måste stödja dessa förslag och arbeta aktivt för en dialog på jämlik grund. Skuldvapnet har börjat ge viss effekt. Även i förmärks tendenser till en mer pragmatisk inställning. Kongressen har tvingat president att gå med på en plan för att minska budgetunderskottet och militärutgifterna skonas inte. finansminister har lagt fram en plan för skuldkrisens lösning på årsmötena med IMF och i , den s. k. Bakerplanen. Den snabba nedbrytningen av miljön i tredje världen kommer att kräva enorma ekonomiska insatser. Miljökrisen i söder om har uppmärksammats och internationella insatser påbörjats. Men det är enligt FN :s mljöorgan av jordytan som hotas av jorderosion och öken. 850 miljoner människors liv i dessa områden svävar i fara. förvandlas mark till steril öken. Det är en dubbelt så stor yta som . Mer än tropisk regnskog världens lungor försvinner till följd av avverkning för att täcka den växande befolkningens behov av nya jordbruksmarker och kommersiell exploatering. har åskådliggjort det enorma behovet av trädplantering för att ersätta nuvarande avverkningstakt. Alla världens barn måste plantera ett träd per dag för att ersätta alla som avverkas genom bolagens rovdrift på regnskogen. Sambanden mellan världsfattigdom, massvält och rustningar börjar nu inses allmänt. Utan nedrustning kan inte erforderliga medel frigöras. Endast 19 av de som rymdutrustningsprogram kostar enbart för forskningsdelen, skulle räcka för att göra slut på torkan och ökenspridningen i för gott. Detta blott som ett exempel på vilka resurser en nedrustning skulle kunna frigöra för att desarmera den tickande svältbomben. Om i-länderna visar solidaritet med svältande massor, skulle dessa länder bli en aktivare kraft i arbetet för nedrustning. För dem framstår kampen mot kärnvapnen ofta som perifert. I deras länder dör lika många av svält som de som dog av . Trots den ekonomiska tillbakagången i stora delar av tredje världen, masssvält, skuldkris, miljökris, växande flyktingproblem har det internationella biståndet stagnerat. Även om det ökade något 1984, uppgick det bara till . Biståndet från de länder som är medlemmar i () stannade på av bruttonationalinkomsten, dvs. långt från FN:s uppställda mål . låg i topp i utbetalningar. har vi halkat ner på fjärde plats, efter , och . Detta är en följd av den fortlöpande kommersialiseringen av biståndet och de stora anslagen till u-krediter, som snarare är ett stöd till den svenska exportindustrin än till utveckling i de fattiga länderna. Dessa pengar lämnar aldrig . Anslagen utnyttjas endast till en mindre del, vilket leder till stora reservationer en miljard i årets budget. Dessa pengar räknas sålunda två gånger. Om man därtill lägger andra reservationer och poster i andra departements budgetår, som inräknas i biståndsbudgeten, kan man ifrågasätta om enprocentsmålet verkligen uppfylls. En annan orsak till att utbetalningarna i procent av BNI sjunkit är att alltmer av det svenska biståndet har bundits till inköp i . (1973/741983/84) växte det bundna biståndets andel från . Bundet bistånd anses allmänt vara ett kvalitativt sämre bistånd för . Finansministern borde ta ad notam vad hans ansåg i frågan: Det är angeläget att industriländerna inte använder sitt bistånd som instrument i den ekonomiska politiken. Bunden hjälp leder till ogynnsammare priser och villkor för leveranserna till . (Sagt på möte .) SIDAmenar att enprocentsmålet inte uppnåtts. Genom underskattningar i BNI-prognoserna har biståndet i realiteten aldrig uppgått till en procent av den faktiska bruttonationalinkomsten. Skillnaden är i storleksordningen 200300 milj. kr. För att komma upp till en procent av BNI kan det finnas skäl att senare räkna upp anslaget. Vpk ansluter sig till SIDA:s uppfattning. Det svenska biståndet skall bidra till resurstillväxt, ekonomisk och social utjämning, ekonomisk och politisk självständighet samt demokratisk utveckling i mottagarländerna. Vi noterar med tillfredsställelse att det krav som vpk framställde om att dessa mål skall vara riktgivande för allt svenskt bistånd ledde till att uttalade att de skall vara vägledande för allt över biståndsanslagen finansierat biståndssamarbete. Det bör således i detta avseende inte vara någon skillnad mellan det bistånd som administreras av SIDA och det bistånd som förmedlas genom andra organ sorn de internationella bankerna, FN-organisationerna eller Beredningen för internationellt tekniskt ekonomiskt samarbete (BITS). Det är gott och väl. Men vi betvivlar starkt att de biståndspolitiska målen främjas av medlemskap i () och av utlåningspolitik, där 1984 gick till de "rikaste (med i BNI/capita). Bankernas största låntagare var , , , och . Samma kritik vill vi rikta mot Afrikanska och Asiatiska utvecklingsbankerna och -fonderna, vilkas största låntagare inbegriper , , och . Dessa länder utmärker sig knappast för tillväxt, utjämning, självständighet eller demokrati. Det gör inte heller , som också fått stora lån. Eller kan tillväxten i det fallet uppväga diktatur? På vilket sätt främjas de biståndspolitiska målen av u-krediter till för att tillsammans med IDB bygga ett vattenkraftverk? Eller till ett kraftprojekt i ? Som vi lärt från i är vattenkraftverk en tvivelaktig form av bistånd. Vi vet också att när det byggts vattenkraftverk tidigare i , har en del av pengarna hamnat hos privatarméer. Småbönderna gagnades inte och protesterade våldsamt. Det finns också miljöhänsyn att beakta. Vi tar upp dessa exempel, därför att vi finner det angeläget att hålla fast vid de biståndspolitiska målen. Om de åsidosätts, om biståndet underordnas kommersiella intressen och kvaliteten försämras, kommer biståndsviljan, som bygger på solidaritet, att urholkas. Den största finansiären i de internationella biståndsorganen är , som tack vare det skaffat sig ett dominerande inflytande i många av dem. använder hot om att stoppa sina bidrag för att påverka politiken i de internationella organen och har lämnat för utbildning, vetenskap och kultur (). har följt efter. har tvingats skära ned sin budget . Vpk föreslår ökat stöd till i särskild motion. UNDP har fått allt svårare att t. ex. sköta sin uppgift som samordnare av FN-systemets bistånd och tvingats skära ner verksamheten till av den ursprungliga planerade. Vpk föreslår ökat anslag med 14 milj. kr. 1 Världsbanksgruppen och disponerar av rösterna. (röstandel i är .) chef har alltid varit en amerikan. Vpk är lika kritisk som tidigare till politik och upprepar kravet på svenska initiativ för en demokratisering av banken och . Internationella utvecklingsfonden () har genom sänkta bidrag främst från fått minskad kapacitet att lämna bistånd. , som skall ge förmånliga lån till de fattigaste länderna, står nu under amerikanskt tryck att agera mer affärsmässigt, höja räntorna och korta amorteringstiderna. särskilda Afrikafacilitet skall inriktas på de länder som anses använda pengarna bäst. Regeringen begär ett anslag på ca 14 milj. kr. till Internationella finansieringsbolagets (IFC) kapitalökning. Eftersom socialdemokraterna i oppositionsställning kraftigt motsatte sig bidrag till IFC med hänvisning till att IFC :s uppgift är att stimulera till ökat flöde av privat kapital till investeringar i olika och att de rikare klart dominerar i IFC:s nya engagemang (motion 1981/82:394), skulle inga nya anslag ges till IFC. De positiva förändringar i IFC:s planer, som regeringen hänvisar till, är blott den ena sidan. Den andra är att IFC tagit intitiativet till en kapitalets international, EMGF (). Denna skall placera amerikanskt kapital på tillväxtmarknader, främst i . Den avses skola lätta skuldbördorna i mottagarländerna medelst privatisering. Reaganadministrationens ekonomiska doktriner hotar att bli riktningsgivande i det internationella biståndet. () är en tvivelaktig förmedlare av svenska biståndsmedel och medlemskap har kritiserats ända sedan inträdet 1977 då också av socialdemokraterna. Motivet för att fortsätta att kanalisera svenska biståndsmedel genom IDB framgår av vad regeringen själv skriver i årets budgetproposition: Enligt I DB :s statistik levererade svenska företag för till av IDB finansierade projekt . har inbetalt ca till banken och utfärdat skuldbevis för ca . Emellertid är det en välkommen ljusning i detta dystra kapitel att UD nu kartlägger möjligheterna till ekonomiskt samarbete med regionala organisationer i utöver IDB för att aktivt stödja latinamerikanska integrationssträvanden som främjar ekonomiskt oberoende och haft kontakter med andinska paktens finansieringsinstitut och (den latinamerikanska samarbetsorganisationen). Vi hoppas dessa kontakter leder till att överflyttar sitt engagemang från IDB till sådana organ. Vi välkomnar också de höjningar av anslagen till de av utpressade internationella organisationerna och att regeringen vill hålla en beredskap att ge extra stöd till dem med akuta finansieringsproblem. Vi yrkar avslag på de föreslagna bidragen till IDB (25 milj. och IBC (14 milj. Av ökningen med 880 milj. kr. i årets biståndsbudget har 175 milj. kr. avsatts till det landprogrammerade biståndet. Det betyder en smärre ökning från . I ett längre perspektiv har dock det bilaterala biståndets andel sjunkit från hälften tili , trots att antalet programländer ökat. Många av mottagarländerna befinner sig i en allt djupare ekonomisk kris på grund av försämrade bytesförhållanden, ökad skuldtjänst, naturkatastrofer och yttre aggression. De har tvingats skära ner importen, produktionen har hämmats, och i vissa fall har befolkningens levnadsstandard lidit härav. Allt större del av det svenska biståndet har fått tas i anspråk för importstöd och inriktats på drift, underhåll och upprustning för att förhindra att det som byggts upp inte förstörs. Behoven har således växt. Det handlar både om långsiktiga insatser för utveckling av i första hand jordbruk och infrastrukturer och om omedelbara insatser i krissituationer. Det motiverar en större ökning än den regeringen föreslår. Tillväxten måste framför allt öka i jordbruket, som i de fattigaste länderna hämmas av höga olje- och konstgödselpriser. För att få bönderna att satsa på att producera mer livsmedel måste de få rimliga priser både på sina insatsvaror och produkter. Priserna på spannmål pressas nu ned av väldiga överskott. En nyckelfråga är böndernas tillgång till krediter och deras möjlighet att påverka jordbruks- och prispolitik. Därför bör satsa jordbruksbistånd på länder, där jorden ägs av dem som brukar den och inte av storgodsägarna och transnationella företag, och där de har organisationer, som företräder deras intressen. Här är det också motiverat med importstöd för konsumtionsvaror som bondfamiljerna efterfrågar. Ekonomisk och social utjämning får inte åsidosättas i akuta krislägen. Detta gäller även kvinnorna. Jordreformer, byskolor och -sjukstugor bör stödjas. De borgerliga argumenten om att marknadsekonomin fungerar bäst i måste tillbakavisas. Vi konstaterar att det är länder med socialistisk utvecklingsideologi som tagit itu med krisproblemen och genomfört reformer. De kapitalistiska har däremot gått in för svångremspolitik som drabbat de fattigaste och ökat klyftorna. Det politiska och ekonomiska oberoendet hotas för många på grund av aggression utifrån. De s. k. frontstaterna i har orsakats skador på till följd av aggression. har lidit förluster i storleksordningen , direkt och indirekt, av destabiliseringspolitik. Även och kan nämnas bland programländer, vars utveckling hindras av resp. militära aktioner och ekonomiska krigföring. Det hot som utsätts för från motiverar att ökar biståndet dit. Biståndet till bör återupptas mot bakgrunden av ekonomiska blockad och hot. Demokrati förutsätter folkligt deltagande i utvecklingsarbetet, möjlighet att påverka de politiska besluten och respekt för de mänskliga rättigheterna. Det betyder inte att den politiska ordningen kopierar den västeuropeiska. är stam- eller religionsgemenskap snarare än ideologi underlaget för de politiska partierna. Pressfrihet är knappast särskilt angelägen för analfabeter. Över huvud taget sker information och åsiktsutbyte i andra former än i vår del av världen. Vårt stöd till demokratisering måste ges på de mottagande människornas villkor och vi måste respektera deras kulturtraditioner. Vi vill framhålla två områden, där gräsrötternas inflytande kan tas som mätare på graden av demokrati i ett u-land: fackföreningarnas ställning och kvinnofrigörelsen. Vi gläder oss åt att SIDA börjat samarbeta med facket och kvinnoorganisationen på pappersfabriken i . Vi finner också de två studier som gjorts av SIDA rörande kvinnornas situation i Bai Bang och på skogsprojektet mycket positiva. I en särskild motion föreslår vi att sådana studier görs på alla större svenska biståndsprojekt. Demokrati är oförenligt med förtryck av nationella minoriteter. Därför noterar vi med tillfredsställelse att biståndet till och nu omprövats så att det direkt inriktas på de mest eftersatta grupperna. Vi noterar också att SIDA har uppmärksamheten riktad på svårigheterna att nå ut till de mest eftersatta grupperna i . Däremot kan vi inte stödja regeringens förslag att öka biståndet till . Vi har tidigare påtalat rättslösheten där. Biståndet till bör avvecklas. För har regeringen föreslagit en mindre höjning än SIDA begärt med hänvisning till osäkerheten om hur landsbygdsutvecklingen sker. Vi yrkar att SIDA:s äskande skall beviljas med hänsyn till de nya larmrapporterna om hotande svält. Biståndets utformning bör ta hänsyn till hur landsbygdspolitiken utvecklas. Regeringen vill inte tillmötesgå SIDA:s begäran om 1,5 milj. kr. för att ersätta delar av den utkontraktering som sker . SI DA anför exempel på hur man genom ökade resurser t. ex. på inköpsbyrån kan spara betydligt mer än det begärda anslaget. Vi finnér det kortsynt att vägra ställa dessa medel till SI DA:s förfogande enbart med hänvisning till det statsfinansiella läget. Vi yrkar därför att det skall beviljas. Vi noterar med tillfredsställelse att regeringen föreslår en betydande höjning av SAREC:s resurser, bl. a. till särskilda forskningsprogram om avskogning och ökenutbredning. Regeringen vill öka u-krediterna ännu mer än eller med 500 milj. kr. i anslag till BITS (Beredningen för tekniskt och ekonomiskt internationellt samarbete) för detta ändamål. Likom redovisar BITS en stor reservation, 978 milj. kr. Redan av detta skäl motsätter vi oss ytterligare anslag till u-krediter. Härtill kommer att u-krediterna är en dålig form av bistånd, om de över huvud taget är bistånd och inte ren exportsubvention. Vpk är inte motståndare till att u-krediter ges för att underlätta inköp från . Det kan vara motiverat både av arbetsmarknadsskäl och handelspolitiska skäl, eftersom andra i-länder ger sådana krediter. Men de bör inte tas från utvecklingsbiståndet. Vi yrkar avslag på de föreslagna 500 miljonerna till u-krediter. Detta anslag i biståndsbudgeten infördes . Regeringen var emellertid mycket knapphändig med att precisera hur detta stöd kan användas. Vpk begärde därför att regeringen skulle utarbeta riktlinjer för användning en efter prövning av utvecklingseffekt och överensstämmelser med de biståndspolitiska målen. uttalade därefter att betalningsbalansstödet självfallet bör underordnas de fyra biståndspolitiska målen, att det skall stärka berörda länders betalningsförmåga och att det är angeläget att konkreta stödoperationer diskuteras med mottagarländerna och i övrigt ges en sådan utformning att de medför en reell förbättring av mottagarlandets situation. Det skulle rikta sig till de fattigaste . Stödet skulle i första hand avse skulder till men skulle undantagsvis även få utnyttjas för gemensamma aktioner med andra industriländer. Av anslaget på 400 milj. kr. för innevarande budgetår har bara hälften använts. Skulder har avskrivits till , , , och . Det här var skulder till svenska staten för u-krediter. har sådana skulder betalats från landbiståndet, utom i fallet som inte är programland. Att så inte längre sker är i och för sig något positivt. Men med högre landramar, dvs. större andel bilateralt bistånd genom SIDA, hade dessa länder kunnat få den utrustning de önskade utan att gå omvägen via u-krediter och betalningsstöd. Det hade förmodligen blivit billigare. I årets budget lägger regeringen stor vikt vid betalningsbalansstödet som en insats i en svensk medverkan i internationellt samordnade åtgärder för skuldlättnad. Men utformningen av dessa stödåtgärder kan inte nu närmare anges utan beror på resultatet av pågående och kommande internationella diskussioner. erbjuds här alltså att köpa grisen i säcken. Ty det är inte likgiltigt hur dessa stödåtgärder utformas, med vilka i-länder går samman och till vilka skuldländer stödet ges. Blir det Bakerplanen, IMF, IDB, eller den dialog mellan i- och som den alliansfria rörelsen önskar? Vi begär att regeringen redovisar utformningen innan skall fatta beslut. Innan en sådan redovisning har lämnats är vpk inte beredda att biträda förslaget. Vad som ovan anförts om skuld- och miljökriserna i tredje världen påverkar även behovet av katastrofbistånd liksom behovet av insatser för att förebygga katastrofer och försörjningskriser. Vpk välkomnar regeringens förslag att höja detta anslag med 106,9 milj. kr. Men är det otillräckligt att vi föreslår ytterligare höjningar. Katastrofhjälpen till bör fortsätta genom multilaterala organ och svenska organisationer. Inriktningen bör vara att nå befolkningen inne i med bistånd. Därutöver bör svenskt bistånd ges till återuppbyggnaden i , vilket närmare behandlas i en särskild motion. Vpk välkomnar regeringens initiativ till ett bredare nordiskt samarbete med de länder i , som utsätts för aggression. Vi begär ökat bistånd till dessa länder och till ANC och SWAPO och andra motståndsorganisationer i i en särskild motion. 1 är trots de steg i demokratisk riktning som tagits i flera länder människornas situation oerhört svårt på många håll. Det gäller framför allt , och . Vpk yrkar höjt bistånd för insatser i i en särskild motion. Biståndet till PLO bör fortsätta och förstärkas. Vi begär i en särskild motion att 10 milj. kr. anslås ur katastrofmedel till PLO:s Röda halvmånen. Den svenska hjälpen bör fortsätta till de civila, som drabbats av kriget i , de som lever i flyktingläger utomlands och de som är utsatta för krigföring inne i landet. Enskilda organisationer gör stora insatser i utvecklingsarbetet, solidaritetsarbetet, flyktinghjälpen, för utbildning och hälsovård, kvinnofrigörelse och miljövård i tredje världen. Vi vill nämna insatserna i södra och . Stora solidaritetsaktioner har gjorts och opinionen stärkts. Vpk yrkar att det anslag SIDA begärt för bistånd genom enskilda organisationer också skall beviljas, dvs. 375 milj. kr. Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att uttalar sitt stöd till de alliansfria staternas förslag till dialog mellan i- och för att lösa skuldkrisen, [2. att hos regeringen begär initiativ för att lösa tredje världens skuldproblem i enlighet med vad som anförs i motionen,1] 3. att hos regeringen begär förslag till uppräkning av biståndsanslaget till en procent av den faktiska bruttonationalinkomsten när underlag föreligger,