mot · G902n303 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:N303 m. fl. (vpk) Tekoindustrins framtid Svensk tekopolitik har inte inneburit vare sig framsynthet eller realism i förhållande till den faktiska utvecklingen. Målsättningar har fastställts av riksdag, beroende på hur starkt opinionstrycket för att rädda svensk tekoproduktion varit, medan det rått oklarheter om vad som behövs för att uppnå målen. 1979 tog beslut om en 30-procentig hemmamarknadsandel av svenska tekovaror. Målsättningen motiverades i första hand av regional-, beredskaps- och arbetsmarknadspolitiska skäl men måste också uppfattas som rent industripolitiska enligt vpk :s uppfattning. En fungerande struktur inom branschen kräver självfallet en viss nivå. Förädlingskedjan inom tekoindustrin bygger på en rad interna beroenden mellan företag och funktioner, både inom och utom branschen. Om den understa gräns, som krävs för att samspelet skall fungera, underskrids, saboteras snabbt alla möjligheter att verkställa målsättningarna. Tekopolitiken har haft starka inslag av politiskt dubbelspråk målet med en 30-procentig självförsörjning har ömsom proklamerats, ömsom tagits tillbaka. När det senare gavs klara uttryck under en borgerlig regering blev det upprorsstämning bland beklädnadsarbetarna i och folket i den krisdrabbade . Den borgerliga regeringen flaggade öppet för att man kunde tänka sig att slopa målsättningen, medan socialdemokraterna i opposition tvingades att ställa upp på den politiska strejk som gick under parollen Rädda tekojobben. Sömmerskorna vid Eiserfabriken i , som inspirerat till strejken, betonade att deras egen kamp lika mycket gällde hela den svenska tekoproduktionen allas arbetstillfällen var i farozonen. höll sin kongress sensommaren 1981 framträdde den socialdemokratiske ekonomen i massmedia och förklarade att importen av tekovaror borde släppas fri. , vilken försökte saluföra sina idéer med motiveringen att landets barnfamiljer skulle tjäna på helt fri lågprisimport, utsågs av tekoarbetarna till branschens dödgrävare. Bakom den socialdemokratiske nationalekonomen stod de mäktiga textilimportörerna som tagit till sitt hjärta och bidragit till att hans röst kommit fram i debatten. Fram till har annars de mest entusiastiska förespråkarna för fri konkurrens på tekoområdet officiellt haft språkrör inom endast bland liberaler och nyliberaler. Produktionen av mat, kläder och bostäder tillfredsställer befolkningens mest genuina behov. Det finns alltså en kontinuerlig efterfrågan på teko- Mot. Detta faktum måste innebära att tekoindustrin har en självskri- N303 ven position inom svenskt näringsliv. Alla försök att slå undan grunden för basproduktionen skadar vårt oberoende till förmån för de multinationella intressen som finns bakom textilimportörerna. När kommerskollegium sände ut ett antal frågor om teko och den framtida handelspolitiken på remiss till berörda organ visar frågeställningarna med all önskvärd tydlighet att även kollegiet drabbats av trycket från importörerna. Den provokativa frågan Vilka skäl finns att i längden bibehålla en tekoindustri i ? kan inte uppfattas på annat sätt, enligt vpk. Vad har skett under de socialdemokratiska regeringsåren o Av alla nationer har den största importen per capita av kläder från såväl i i-länder som . o Av importvolym av kläder kom från s. k. lågprisländer. Tendensen har förstärkts ytterligare kom från lågprisländer. o Importen har fördelats om till flera nya lågprisländer som har extremt lågt kostnadsläge. Det är väl känt bland tekoarbetarna och deras fackliga organisation att importörerna inte drar sig för att ta hem varor från fabriker i tredje världen där man använder sig av barnarbete av ren slavkaraktär. o har, beroende på vilken delbransch inom teko det gäller, 85 import av utländska varor, medan andra i-länder har import av beklädnadsvaror. o minskade antalet årsanställda inom teko med inte mindre än 10 000 personer. 19841986 beräknas ytterligare ca 1 500 arbetstillfällen försvinna, o består den svenska tekoindustrin av mer än 700 företag i 90 av landets kommuner. Företagen omsätter och har 33 000 anställda på hel- eller deltid. Den svenska ekonomin dras med ett gigantiskt och snabbt växande importöverskott på det sammantagna textil- och konfektionsområdet, vilket demonstreras av uppgifter från textilrådet. Följande sammanställning från textilrådet samt belyser storleksordningen av tekoimporten till : F. n. importeras tekovaror för /år, en ökning med 10 miljarder . Exporten uppgår till 5,3 miljarder. Importöverskottet är alltså nu vilket till största delen faller på beklädnadsområdet. (Miljarder kr:) Balans (därav kläder) -84/juni -85 - 3,4 (-1,5) - 9,2 (-6,3) -10,0 (-6,9) Underskottet enbart i tekohandeln är av samma storleksordning som det totala svenska bytesbalansunderskottet enligt en del prognoser . Ökningstakten är nästa tankeställare. Importöverskottet inom teko ökade med en kvarts miljard , med 1,1 miljard 1984 och med 3/4 miljard jämfört med . importerades till tekovaror för 14,3 miljarder Ar.Det var av den totala varuimporten. Men hur mycket var det jämfört med annan import ? Det var ungefär lika mycket som importen av: samtliga livsmedel, inklusive frukt, grönsaker och kryddor plus vin, sprit, öl och alla andra drycker plus tobak och tobaksvaror (14,) eller alla vägfordon, inklusive bilar, lastbilar, bussar, motorcyklar, cyklar, släp och bildelar (14,) eller alltjärn och stål (från tackjärn och ferrolegeringar till plåt, band, tråd, tång och rör etc.) plus alla andra metaller (silver, platina, koppar, nickel, aluminium, bly, zink, tenn, uran, torium och övriga oädla metaller), summa . Importnotan för personbilar alla märken löd på 1984. Den var faktiskt lägre än notan för klädimporten (8,1) och knappt hälften av beloppet för tekoimporten. Den berömda svenska kaffeimporten kostade 1984. Importkostnaden för kläder låg drygt 3 gånger högre och för all tekoimport drygt 5 gånger högre. och anser med utgångspunkt från presenterad statistik, dels att utvecklingen kan brytas om det skapas bättre förutsättningar beträffande konkurrensvillkoren, dels att konfektionsindustrin har unika möjligheter att ytterligare öka exportintäkterna. Man pekar också på de stora möjligheter som föreligger att ersätta import på den efterfrågestabila hemmamarknaden och att öka antalet arbetstillfällen, inte minst för kvinnor. Osäkerhet beträffande ambitionsnivån för teko Regeringens förändrade attityd till 30-procentmålet speglas i årets budgetproposition. Där sägs att såväl denna målsättning som riktmärket att upprätthålla produktionsvolym i första hand är motiverade av försörjnings- och beredskapsskäl. Med hänvisning till denna motivering kommer inte få ta ställning till frågan om hur ambitionen för den statliga tekopolitiken skall uttryckas . Först då har att se på totalförsvarets utveckling /92. Vpk anser att målsättning grundas på fler viktiga faktorer än nämnda försörjnings- och beredskapsskäl och att en bevarad tekoindustri är till fördel såväl samhällsekonomiskt som av industripolitiska skäl. Men en framsynt tekopolitik minskar dessutom landets sårbarhet och beroendet till multinationella intressen. Ytterligare skäl är solidariteten med landets kunniga beklädnadsarbetare och solidariteten med de tekoarbetare som utsugs i länder och s. k. frizoner i tredje världen. 1985/86 N303 Enligt vår uppfattning är det oförsvarligt att skjuta upp frågan om ambi- Mot. tionsnivån för den statliga tekopolitiken till 1987. Genom att ytterligare N303 avvakta med det realistiska förhållningssätt som vpk tidigare efterlyst, kommer de mer än 30 000 anställda inom tekoindustrin att pressas på ett oförsvarligt sätt. Passivitet beträffande åtgärder mot tekoimporten kommer dessutom att utnyttjas till bristningsgränsen av textilimportörerna. Både från ekonomisk och social synpunkt är det enda möjliga och riktiga att begränsa import från sådana länder där det multinationella kapitalet utnyttjar självständiga nationers och folks politiska läge och svaghet för att bereda sig extra fördelar. Två åtgärder är lämpliga i sammanhanget. Den ena, som vpk har framfört i tidigare tekomotioner, består i införandet av en socialklausul gentemot vissa importländer, däribland dem som utnyttjar barnarbetare. Den andra består i upprättande av bestämda kvalitetskrav, dels i syfte att sortera ut bristfälliga och dåliga inslag i varuutbudet, dels att uppmuntra och stimulera till ytterligare framtagning av inhemska kvalitetsprodukter som motverkar modekarusellens slit- och slängkonsumtion framför allt av barnoch ungdomsplagg. För att bereda tekoindustrin lättnader och för att ge ett visst stöd åt barnfamiljerna är det rimligt att låta pröva tanken att inom ramen för ett system med differentierad mervärdeskatt föra barn- och ungdomskläder till de produkter som får en lägre skattesats. Ytterligare kvalitetsaspekter på svensk produktion Vpk:s krav på en mer långsiktig strategi på tekoproduktionens område kvarstår. Näringens existens i är inte bara en fråga om att underkasta sig de utvecklingslinjer som dominerat . Det är av grundläggande betydelse att marken bereds för kvalitativt annorlunda former av produktion. Alternativa idéer måste utvecklas där bl. a. möjligheten att utveckla användbarheten hos inhemska material som rayon, ull etc. prövas. Från statsmakternas sida bör också undersökas vilka kontakter som kan utvecklas med länder i tredje världen som alltjämt producerar kvalitetsråvaror, typ långfibrig bomull. Det gäller vidare att stimulera svensk produktion och yrkeskunnande genom en bättre fungerande offentlig upphandling på tekoområdet. Med ett bevarat yrkeskunnande och med nya idéer kan man möta de förväntningar som finns hos alla de konsumenter som har en ny syn på tekos produkter. Ändamålsenliga och snygga arbetskläder är ett sådant aktuellt område. Som ett exempel på hur missriktat den statliga upphandlingens kortsiktigt ekonomiska syn faller ut i verkligheten vill vi nämna affären med postens sommaruniformer. Efter mycket positiva erfarenheter av vinteruniformer, producerade av i , föll ÖEF (överstyrelsen för ekonomiskt försvar) industriministern och posten för ett engelskt företags anbud på sommaruniformer. De anställda på posten kämpade hårt för att även de nya plaggen skulle produceras av Boråsföretaget. Leverantörerna var välkända och hade tillverkat väl fungerande plagg, vilka levererats i 12 Av beredskapsskäl betraktar ÖEF textilindustrin som så viktig att tyget Mot. skall tillverkas i även om kostnaderna ökar. I fallet med postens N303 sommaruniformer lade ÖEF ut ordern till Väfveri som hade att väva och sedan skicka tyget till konfektionären i . Enligt ÖEF är konfektionsindustrin inte viktig ur beredskapssynpunkt. Sådan var också motiveringen till att man inte tillsköt pengar för att få hela uniformen gjord i . Uniformen skulle varit slutlevererad till de svenska brevbärarna 1985, men hade inte ens den första uniformen anlänt. började plaggen att användas men då uppdagades att väven var för kraftig för den svenska sommarvärmen, att kjolar och jackor var så konstruerade att de anställda bar sina egna kläder trots s. k. uniformstvång. som har en utförlig beskrivning av nämnda upphandling beskriver uppgivenheten hos de statsanställda som drabbats av den märkliga affären. Man konstaterar att det som från början verkade billigt för posten (producent: det stora och väletablerade Compton Webb Careerwear) inte innebar någon vinst. De anställda och företagsledningen på , och har framfört stark kritik, vilket måste var befogat med hänvisning till att svenska affärsverk visar så dåligt förtroende för svenska konfektionärer. Vpk anser liksom tidigare att det är nödvändigt att granska hur stödformerna från ÖEF fungerar och hur de t. ex. bättre skulle kunna gynna svenska producenter i samband med statlig upphandling etc. Statliga stödåtgärder i övrigt SIND föreslår ett nytt treårsprogram för stöd till tekoindustrin och anser att detta kan avtrappas stegvis och avvecklas efter periodens slut. Vissa slag av insatser skall dock kunna ske även , som stöd till kollektiva exportsatsningar, design, teknisk utveckling och teknikspridning samt rationaliseringslån till konfektionsindustrin. 1 det förlslag som regeringen lagt fram i årets budgetproposition anses mot bakgrund av den stabilisering av branschen som ägt rum att äldrestödet skall trappas ner ytterligare. Vpk har tidigare uttalat, och anser fortfarande, att äldrestödet inte är någon speciellt bra stödform, varför vi inte heller förordade dess ursprungliga genomförande. Däremot har vi med hänvisning till att stödet ändock etablerades, vilket gjorde många företag beroende av stödet, ansett att en för snabb avveckling kunde skada branschen. Detta särskilt som man tidigare inte funnit bättre stödformer för att förhindra drastiska minskningar av antalet tekoarbeten. har textilrådet och , branschens egna företrädare, intagit en mer offensiv attityd än tidigare beträffande statligt stöd. Man är inte längre motståndare till att äldrestödet tas bort men anser sig i behov av stöd till utvecklingsåtgärder både inom branschen och inom företagen. 1 ett förslag, presenterat inför såväl riksdagspartierna som industri- och arbetsmarknadsdepartementen, föreslås nu generella avskrivningslån för utvecklingsåtgärder inom tekoföretagen. tion har dessutom själv presenterat hur lånen skulle motsvaras av vissa krav Mot. 1985/86 ställda på företagen. Lånen förutses kunna gå via länsarbetsnämnderna (), vilka en gång skall avskriva resp. företagslån med belopp som motsvarar nedlagda kostnader för gjorda investeringar, utbildning av personal, arbetsmiljö- och exportsatsningar, marknadsföringsåtgärder, strukturrationaliseringar, produktutveckling, forskning m. m. I förslaget ligger att lånen skall vara ränte- och amorteringsfria och betalas ut efter företagens årsvisa redovisningar över åtgärder. Avskrivningslånen är, enligt den presenterade modellen, generella och konkurrensneutrala och skall utgå till företag som har produktion i . I presentationen sägs att stödet inte bör påverka ÖEF:s selektiva åtgärder som finns inom branschen. Enligt vpk förefaller föreslagna stödåtgärder mer offensiva och sympatiska än det beprövade äldrestödet, vilket inte har omfattat krav utöver resp. anställds ålder. Med hänvisning till vpk:s syn på att tekopolitiken måste omfattas av en allvarlig analys och strategi för att branchen skall kunna räddas och med tanke på att vi ännu inte fått gehör för detta, vill vi att regeringen allvarligt prövar om ovanstående förslag kan ersätta äldrestödet. Vid en sådan prövning måste hänsyn tas till särskilt konfektionsindustrins hårda villkor i . Nya stödformer får inte leda till att ytterligare företag och anställda slås ut. En annan viktig utgångspunkt är huruvida de företag som begär statligt stöd vid sidan av produktion i har en avsevärd andel av sin produktion förlagd till andra länder. I årets budgetproposition ingår ökade satsningar på arbetsmarknadsutbildning samt resurser för tekoutbildning vid högskolan i . Vpk har inget att invända mot dessa offensiva satsningar, tvärtom anser vi att de för att kunna motsvara förväntningarna måste följas upp av ytterligare satsningar som ett led i verkligt kvalitativa förändringar om svensk tekoindustri skall ha en framtid. Med anledning av det här anförda och med anledning av proposition 1985/ 86:100, bil. 14, Industridepartementet, B 10. Industripolitiska åtgärder för tekoindustrin föreslås 1. att uttalar att målsättningen i beslutet om 30procentig hemmamarknadsandel av tekovaror står fast samt att beslutet skall tolkas även med hänvisning till samhällsekonomiska och industripolitiska motiveringar, 2. att hos regeringen begär förslag till begränsning av tekoimporten på grundval av en socialklausul, 3. att hos regeringen begär förslag till införande av ett allmänt kvalitetskrav för tekovaror, vilka avses bli saluförda i 14 [4. att hos regeringen begär att frågan om sänkt mervär- Mot. deskatt på barn- och ungdomskläder utreds och övervägs,1] N303 5. att hos regeringen begär en särskild granskning av ÖEF:s stödformer samt reglerna för den statliga upphandlingen på tekoområdet, [6. att hos regeringen begär en omprövning av äldrestödet i enlighet med vad som anförs i motionen,2] 7. att hos regeringen begär förslag till utarbetande av nya utvecklingslinjer insatta i en långsiktig strategi för framtida tekoproduktion i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 1985/86:Sk554. 2 1985/86 :A262.