ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902357 · 1986-04-01 00:00:00 — () verksamhet m. m. 1985/86:99) består av landskapen och . är platt och har många beröringar med Bergslagen. har berg och dalar, och den kultur som utvecklats där skiljer sig på många punkter från . Den gamla Upplandslagen gällde i , medan Hälsingelagen reglerade vad som hände norr därom. Skogen kring Tönnebro upplevdes verkligen som en gräns. Nuvarande länsindelning är ung jämfört med landskapens tradition. Att göra till en fungerande enhet har inte varit lätt. Men naturligtvis finns mycket som förenar, inte minst genom att skogsindustrin är stor i båda landskapen. Tyvärr skär statliga indelningar i en rad sammanhang länet kors och tvärs. Det har nästan tett sig som mer regel än undantag att statliga myndigheter gjort indelningar som inte följt länsgränsen. Detta har länge försvårat möjligheterna för att kunna utvecklas som en enhet. Också har valt att göra sin distriktsindelning så att delas. ingår i , medan ingår i Sundsvallsdistriktet. söker - trots att det är ett av landets resursmässigt svagaste - bevaka genom att hålla en redaktion i . Där finns endast en reporter, men denne har svarat för ett stort antal nyhetsinslag. Det som händer inom näringsliv, kultur och idrott i regionen ger många uppslag. Sundsvallsdistriktet är - trots betydligt större resurser - föga intresserat av att täcka . TV-inslagen från det landskapet är påfallande få, trots att aktiviteterna i det landskapet knappast kan sägas vara mindre än i . Det är faktiskt så att gått över gränsen och bevakat en del händelser i , vilket illustrerar att Sundsvallsdistriktets intresse för området är svagt. före valet gavs ett drastiskt exempel på det orimliga i att dela länet. sände ett valprogram, som gjordes om till information kring översvämningarna i och . En stor del av bilderna gällde översvämningskonsekvenser längs i . Programmet upptog intervjuer och diskussioner kring vilka ersättningar de drabbade längs kunde få. Men programmet sändes inte över , eftersom detta landskap inte ingår i . Frågan om hur många det skall finnas och hur resurserna skall fördelas mellan dem påverkas av flera faktorer. Men det ter sig märkligt att inte kan respektera länsgränserna utan väljer en distriktsindelning som korsar länsgränser. För är det negativt att länet inte får tillhöra ett och samma . Länen har fått ökade regionalpolitiska uppgifter. Men TV förmår knappast spegla ett läns problem om man väljer en distriktsindelning som delar länet. Därmed blir TV-bevakningen av länet sämre än den borde vara. Det får skadlig inverkan på länsinvånarnas möjligheter att följa vad som händer i hela länet. Med hänvisning till ovanstående begär jag att uttalar sig för att distriktsindelningar inte bör skära länsgränser.
mot · G902359 · 1986-04-01 00:00:00 — m. fl. (c) verksamhet m. m. 1985/86:99) Regeringens nu framlagda förslag om verksamhet innebär att det blir möjligt att fördela sändningarna i de båda TV-kanalerna på ett sådant sätt att huvuddelen av Stockholmsproduktionen förläggs i en kanal medan distriktens TV-produktion samlas i den andra kanalen. I diskussionen har denna lösning kallats Stockholmskanal resp. rikskanal. har förordat denna lösning. Vi finner för vår del den skisserade lösningen riktig. Vi finner emellertid att även frågan om lokalisering av rikskanalens ledning till annan ort än måste tas in i bilden för att en verklig förnyelse skall uppstå. Det är viktigt att rikskanalens programledning kan hämta de direkta dagliga impulserna och stimulansen från någon annan debatt- och kulturmiljö än huvudstadens för att en verkligt berikande kanalkonkurrens skall uppstå. Många skäl talar för att en lokalisering till skulle kunna ge ett sådant läge. Genom den ordning som regeringen nu föreslår blir det en uppgift för att genomföra de förändringar som gör att en Stockholmskanal resp. rikskanal utvecklas. Enligt vår mening bör nu ge regeringen till känna att i detta arbete skall också en av förutsättningarna vara en lokalisering av rikskanalledningen till annan ort än , exempelvis . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförs rörande lokalisering av rikskanalens ledning till annan ort än . () () () () () ()
mot · G902362 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:362 och () verksamhet m. m. 1985/86:99) Enligt proposition 1985/86:99 flyttas beslut från regering och riksdag till beträffande vilka områden de olika distriktens TVsändningar bör omfatta. omfattar geografiskt , och Norduppland. I nyhetssammanhang ingår hela i distriktets bevakningsområde. Distriktet svarar tillsammans med kontoren i och för det regionala nyhetsprogrammet . Mittnytt-området är inte någon bra konstruktion. Mittnytt-området bör delas, varvid läns norra länsdel tillförs Gävle-Dala-området som blir en självständig enhet. Det finns 43 tjänster placerade i . Efter nedskärning och i enlighet med fastställd målorganisation skall distriktet ha 39,5 tjänster. Av de anställda är 12 personer verksamma som reportrar eller producenter. Övrig personal har i huvudsak teknisk inriktning. Budgetramen för verksamhetsområdet 1985/86 är ca 14,5 milj. kr. Under /85 producerade distriktet allmänprogram för rikssändningar samt riksnyheter/sport. Regionalt producerar och sänder nyhets-TV . Tillgänglig statistik visar att får de minsta resurserna men svarar för en mycket hög programproduktivitet. Programmässigt finns mycket att göra inom distriktet men för detta fattas tekniska och personella resurser. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att uttalar att hela länsdelen bör ingå i , som bildar en egen enhet, 2. att uttalar att resursmässig likställighet bör skapas mellan distrikten. () ()
mot · G902363 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:363 och () verksamhet m. m. 1985/86:99) Svenskt kulturliv påverkas i hög grad av televisionens utbud, i både positiv och negativ mening. I och med att distrikten ökat sin andel allmänproduktion för de båda TV-kanalerna har också utbudet från landets olika delar ökat. Regeringens proposition 1985/86:99, 1986-1992, tar också fasta på att det svenska kulturutbudet i landet återspeglas i televisionen. Inrättandet av en rikskanal skulle vara ett sätt att bättre kunna spegla det svenska kulturlivet i olika delar av . Om intentionerna i propositionen skall kunna förverkligas är det av avgörande betydelse att rikskanalens ledning placeras i något av de distrikt som skall producera program för kanalen. är ett centrum för det västsvenska kulturlivet och har också blivit något av ett centrum för nordiskt kulturutbyte. Här finns ett rikt kulturutbud och ett brett kontaktnät med andra kulturinstitutioner i landet. Det vore olyckligt, särskilt från kultursynpunkt, om rikskanalens ledning placerades i . Risken vore då stor att den variationsrikedom som eftersträvas går om intet. Strävan att nå en hög nivå av frilansmedverkan och utläggning av produktionsuppdrag måste ses som ett tungt vägande skäl att förlägga ledningsfunktionen för rikskanalen till . Också i det avseendet vore det olyckligt med en koncentration till Kulturpolitiskt är det av största vikt att Stockholmskoncentrationen bryts. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för att förlägga rikskanalens ledningsfunktion till .
mot · G902364 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:364 m. fl. (s) verksamhet m. m. 1985/86:99) Med en förändrad mediesituation, där konkurrensen från utlandet ökar, är det väsentligt att stärka och utnyttja den svenska televisionens möjligheter. Ett led i denna strävan är att inrätta en Stockholmskanal och en rikskanal. Denna förändring är inte bara en bra grund för att tillgodose kraven på god kvalitet och mångfald i utbudet utan kan också ge vissa rationaliseringsvinster. I proposition 1985/86:99, 1986-1992, förutsätts helt naturligt att de samlade resurserna i används av Stockholmskanalen. Däremot ger propositionen ingen vägledning när det gäller hur de olika distriktens resurser och ledningsfunktioner skall utnyttjas. Rikskanalen skall innehålla program från de tio nuvarande distrikten, och dessa skall utökas med ett elfte distrikt, Stockholm-Uppsala-området. Om den regionala produktionen skall kunna spegla det svenska kulturlivet, öka mångfalden och ta till vara den kreativitet som finns i TV-distrikten är det oundgängligen så att också ledningsfunktionen för kanalen måste knytas till något av de nuvarande distrikten. De båda kanalerna har olika utgångspunkter för sina programprinciper, och det vore ytterst olyckligt att redan från början låsa upp ledningsfunktionen till . Därmed minskar möjligheterna att få ett annorlunda och mer brett perspektiv på de särpräglade samhälls- och kulturyttringar som finns utanför . En ledningsfunktion som placeras utanför skulle däremot ha stora möjligheter att skaffa sig ett vidgat kontaktnät i såväl kultur- och närings- som övrigt samhällsliv. Att Stockholmskanalens ledning placeras i huvudstaden är helt naturligt. Lika naturligt är det att placera rikskanalens ledning utanför , eftersom basen för denna kanal är de nu existerande distrikten. Statsmakterna skall inte utfärda några detaljerade riktlinjer för programsättningsprinciper i TV, men frågan om placeringen av rikskanalens ledning är inte en sådan detaljfråga utan har stor principiell betydelse. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar uttala sig för att rikskanalens ledning placeras utanför . (5) (5) (i) (i) (5) ()
mot · G902365 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:365 och (m) verksamhet m. m. 1985/86:99) tillhandahåller de rundradioanläggningar som behöver forsin distribution. I den föreliggande propositionen beräknas medelsbehov för detta ändamål 1986/87 uppgå till 412,3 milj. kr. Vidare förvaltar det s. k. allmänna telenätet. Däri ligger att installera och underhålla de teleanläggningar som behövs för att tillgodose samhällets och enskildas behov av telekommunikation. De nämnda uppgifterna, där position har monopolkaraktär, ger verket ett försprång även på konkurrensutsatta områden såsom anläggande av kabel-TV-nät. Verkets kunnande och befintliga anläggningar, emanerande från monopolverksamheten och därför bl. a. finansierade av den allmänna mottagaravgiften, kan tas i anspråk även på sektorer där fri etableringsrätt råder. Konkreta exempel på att särställning får praktiska konsekvenser saknas inte. I har kommunen framgångsrikt försvårat tillkomsten av ett enskilt kabel-TV-nät. Några motsvarande möjligheter gentemot disponerar ej kommunen. Konkurrensen har därför snedvridits. Även i andra avseenden har missnöje blottats. En medlem av kabelnämnden har anmält marknadsföring till konsumentombudsmannen. Verket anses ha begått våldtäkt på kommuner och bostadsföretag och ha bedrivit en forcerad marknadsföring av sina kabelnät. engagemang och prissättning har stor betydelse för och för andra intressenter på mediaområdet. I anslutning till de nya avtalen mellan staten och finns det därför anledning att pröva framtida roll, inte minst gränserna och villkoren för den konkurrensutsatta sektorn i relation till monopolområdet. Ett initiativ till detta bör tas av regeringen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående prövning av roll visavi m. m.
mot · G902368 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:368 m. fl. (fp) verksamhet m. m. 1985/86:99) I den del proposition 1985/86:99 berör följer förslaget i stort de riktlinjer som drogs upp riksdagsbeslut. Den stora förändringen är omvandlingen av nuvarande och till en distriktskanal och en Stockholmskanal. Det som produceras i de tio distrikten, utökat med ett elfte distrikt för och län, skall utgöra rikskanalen (). De befintliga enheterna i sammanförs till en Stockholmskanal (). När nuvarande kompletterades med den andra Stockholmsbaserade TV-kanalen, fästes stor vikt vid att skapa betingelser för en intern konkurrens och för ett decentraliserat beslutsfattande med hänsyn till sändningsmonopol. Utvecklingen har inte blivit vad man hoppades på. Våra svenska TV-sändningar har dessutom fått en konkurrerande omvärld som förändras mycket snabbt. Detta understryker ytterligare behovet av intern konkurrens. Det utbud som når svenska hushåll via kommer knappast att ha sin tonvikt på vår nationella kultur och särart. För tittarnas skull är det nödvändigt med kulturell balans och en bred förankring i hela . Det hade varit följdriktigt att till förslaget foga den meningen att ledningen för distriktskanalen skall läggas utanför . Utan att ge de båda kanalernas ledningar möjlighet att fatta beslut oberoende av varandra, med olika utgångspunkter och i olika miljöer, lär det bli svårt att åstadkomma den stimulerande tävlan som var syftet med tillkomsten av nuvarande . Vi anser att den föreslagna omorganisationen ger ett utmärkt tillfälle att göra en geografisk uppdelning av de båda kanalernas ledningsfunktioner. Inte minst från kulturell synpunkt vore det värdefullt med en placering på skilda orter. Kulturlivet utanför har länge haft svårigheter att hävda sig i TV. Precis som tidigare nämns i den aktuella propositionen vissa nyckelord för verksamheten: kvalitet, integritet, mångfald och decentralisering. Vidare sägs att programmen skall utformas så att de genom kvalitet, tillgänglighet och mångsidighet i skälig omfattning tillgodoser skiftande behov och intressen hos landets befolkning. Vår uppfattning är att man når de uppställda målen genom att flytta ut rikskanalens ledning från . har en väl etablerad TV-verksamhet med god kapacitet. Med strategiska placering vore det naturligt att lokalisera rikskanalen dit. Det finns ingenting som säger att det av ekonomiska skäl inte skulle vara möjligt med en sådan placering. Inte heller från teknisk synpunkt kan några invändningar göras. Vi föreslår därför med anledning av vad som anförts att gör ett vägledande uttalande om lokalisering av rikskanalens ledningsfunktion i enlighet med vad i motionen anförts. 1985/86 368 () () () () Keuth Skårvik (fp) () () ()
mot · G902371 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:371 () verksamhet m. m. 1985/86:99) Den proposition som regeringen lagt fram med anledning av att avtalen mellan staten och skall förnyas bygger i allt väsentligt på tidigare riksdagsbeslut. Det visade sig finnas betydande förtjänster i den proposition som statsrådet signerade förra gången det begav sig. Föredragande statsrådet återkommer på många ställen om radioföretagets självständighet och frihet. Det skall bl. a. garanteras en publicistiskt oberoende ställning och att inbördes mellan moderbolag och dotterbolag skall som åtnjuta programmässig självständighet. Positivt är vidare att programbolaget i det nya avtalet åläggs ett långtgående folkbildningsansvar. En påtaglig brist i propositionen är den ringa uppmärksamhet man ger möjligheten till konsumentinflytande. I propositionen tas visserligen under avsnittet Särskilda frågor upp s. k. publikkontakter, men regeringen anvisar inte någon väg att utöka publikkontakterna för att därmed stärka ett brett konsumentinflytande. Där lämnas radioföretaget utan klarare anvisning. Man hänvisar till att riksradion anordnat regelbundna publikdagar i och på en och annan ort i landet i övrigt. Även om man delar uppfattningen att formerna för publikkontakter inte närmare bör regleras av staten, skulle det vara angeläget att en viljeyttring hade markerats från statsmaktens sida. En sådan markering strider inte mot de intressen som finns på producentsidan, tvärtom kan det vara en styrka att i god mening ett brett konsumentinflytande utvecklas och garanteras. Med anledning av det anförda vill jag föreslå att beslutar att det i avtalet mellan och staten skall framgå att konsumentinflytandet bör stärkas och garanteras.
mot · G902376 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:376 i (c) Lokalisering av grundskollärarlinjen m. m. 1985/86:113) Det finns en uppenbar risk att mycket av samhällets forskning koncentreras till storstadsregionerna. Det innebär en risk för att forskningsinstitutioner som ligger utanför dessa orter får svårare att rekrytera kvalificerad personal. har byggforskningsinstitutet drabbats av nedskärningar trots att regeringen gjort gällande att man satsat på forskning, att forskning skall vara undantagen från besparingar. /behöver vidga sina forskningskontakter och mer forskningskompetens behöver tillföras skolan. En naturlig anknytning till en bred kompetens finns på hög nivå. På finns ca 165 anställda varav 110 akademiker av olika slag. Där finns 9 forskningsavdelningar. Samtliga avdelningar är tvärvetenskapliga med representanter från flera områden. Av samtliga resurser som staten lägger på byggforskning går dock till byggforskningsinstitutet i . Resten plottrar byggforskningsrådet ut på enstaka projekt och högskolor. Det kan bli nödvändigt med en helhetsbedömning av svensk byggforskning. I en sådan översyn är det viktigt att man lägger mer av resurserna på forskningsnivå och mindre på central administration. I stället är det naturligt att man lägger mer av byggforskningen i landet på byggforskningsinstitutet i . Detta bör kopplas till högskolan i / . Vad som för övrigt talar för att en sådan koppling görs är den Mundeboska värderingen av byggforskningen. Enligt den rapporten gjordes den bästa forskningen i . Flera av de forskningsområden som finns vid byggforskningsinstitutet har en sådan grad av inomvetenskaplighet att de kan kallas discipliner. Ett ytterligare skäl är forskningspolitikens allt starkare betoning av att långsiktigt bygga upp en kompetens och kunskap för hela sektorns behov. Det finns därför starka skäl att inrätta professurer vid byggforskningsinstitutet. o Det skulle underlätta rekryteringen av kvalificerade forskare, o Det skulle höja forskningskvaliteten om man får forskarhandledning. o Man möjliggör avancemangsmöjligheter. Det är ju bra. Det är dock viktigt att man bygger upp professurer utan att man för den Mot. 1985/86:376 skull skapar ett hierarkiskt system. I kommun finns dessutom högt kvalificerad personal inom och på lantmäteriverket. Tillsammans med denna goda kompetens samt den nya utbildningslinje som beslutat om fastighetsförvaltarutbildningen kan ny forskningskompetens byggas upp i . Jag vill föreslå att regeringen tillsätter en utredningsman som utifrån de synpunkter som jag tagit upp i motionen förelägger förslag om inrättande av professurer för att därigenom höja forskningskompetensen i och tillsammans med högskolan. Med anledning av vad som anförts hemställs att begär att regeringen låter göra utredning syftande till att inrätta professurer vid med nära samarbete med /.
mot · G902387 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:387 m. fl. Meritvärdering i statlig tjänst m. m. 1985/86:116) Den förändring av 4 kap. 3 § i (lag om offentlig anställning) som föreslås i propositionen innebär att skickligheten i alltför stor utsträckning kommer att prioriteras framför andra sakliga grunder vid tillsättning av statliga tjänster. De regler och den praxis som gäller prioriterar skickligheten i tillräcklig utsträckning och behöver inte förstärkas genom att en regel införs i som lagfäster ordningen att skickligheten skall prioriteras före andra skäl. I förlängningen av nuvarande riktlinjer för meritvärdering som råder för den statliga personalpolitiken finns en uppenbar fara att jämlikhets-, omplacerings- och förtjänstintresset kommer att trängas tillbaka. I den omständigheten att de anställda har ett begränsat inflytande vid utformningen av den offentliga verksamheten finns en uppenbar fara genom att bedömning av skickligheten i stor utsträckning kommer att förbehållas arbetsgivarparten. Som vi tidigare nämnt i olika sammanhang är det av största vikt att en förnyelse av den offentliga sektorn innebär att densamma används som en spjutspets för att utveckla demokrati på arbetsplatserna, främjar jämställdhet och rättvis lönepolitik och på olika sätt söker utnyttja förnyelsen så att den offentliga sektorn blir ledande på olika områden. Om en förnyelse av den offentliga sektorn däremot innebär att den skall försöka likna den privata sektorn så mycket som möjligt i stället för att söka egna, nya och bättre vägar, hotar förnyelsen att utebli som orättvisor från den privata sidan överförs till den statliga och kommunala personalpolitiken. En förändring av enligt propositionens förslag innebär ytterligare ett steg mot en felaktig utveckling av den statliga personalpolitiken. Proposition 1985/86:116 bör därför avslås. 1 1985/86. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar avslå proposition 1985/86:116. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G902391 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:391 m.fl. (c) Vissa varvsfrågor m. m. 1985/86:120) 1985/86 I proposition 1985/86:120 sägs följande: "Regeringen har arbetat för att få till stånd en överenskommelse med om fasta förbindelser över ." Den dansk-svenska delegation som arbetat med frågan om fasta förbindelser över sätter dessa i samband med ett beslut om fasta förbindelser över Stora Bält. Denna koppling inte bara skjuter ett beslut om Öresundsförbindelserna in i en oviss framtid utan förhindrar på ett olyckligt sätt effektiva lösningar av Öresundsförbindelserna. Särskilt gäller detta Malmö-Köpenhamns-leden. De storstilade planerna på en broförbindelse som ständigt gäckas och skjuts blockerar och förlamar varje annan förnuftig lösning. Avståndet mellan den visionära bron och den konkreta verkligheten, de allt uslare färjeförbindelserna som plågats av, blir alltmer skriande. I den situation som befinner sig - med hög arbetslöshet, många socialbidragstagare och med sin största industri under nedläggning - borde det vara naturligt att äntligen göra en resolut och massiv satsning på fungerande färjeförbindelser. Broplanerna borde inte längre få vara en flykt från verkligheten in i en osäker framtid och göra varje satsning på färjor halvhjärtad och tvehågsen. Med erfarenhet av de ständigt framflyttade förhoppningarna om en bro borde det vara dags att förpassa broplanerna så långt in där de rätteligen hör hemma att de inte längre distraherar satsningen på täta, bekväma och snabba färjeförbindelser mellan och . Talet om bron har blivit ett falskt alibi för hur mycket man gör, beslutar och vill men i verkligheten händer ingenting. Det ständiga talet om bron har blivit ett den obotfärdiges förhinder att göra något annat, en fix idé som blockerar alla andra idéer, a över troubled water. Men krisen i visar att vi har nog av trouble kvar och dem kan man inte lösa med en bro. Det måste i sammanhanget understrykas att förbindelserna mellan och bör ses som ett riksintresse med tanke på att detta ju är en förbindelse mellan två stater och inte endast ett lokalt intresse. Om säkra och regelbundna förbindelser med nu äntligen kom till stånd så skulle mycket kapital och initiativförmåga finnas till övers för satsningar på områden vilka är relativt fattig på, t. ex. en tät, flexibel och stryktålig struktur av små och medelstora företag. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående satsning på färjor mellan och i stället för på en bro. () ()