mot · G902424 · 1986-03-25 00:00:00 — Motion till 1985/86:424 m. fl. (m) Ökat ekonomiskt stöd till barnfamiljer (prop. 1985/86:137) Efter den allmänna motionstidens utgång inbjöd regeringen riksdagspartierna till överläggningar om familjepolitiken. För att en uppgörelse skulle kunna träffas framstod det för moderata samlingspartiet som särskilt viktigt att få stopp på rundgången bidrag/skatter genom att i stället ta hänsyn till försörjningsbördan och därigenom ge hushållen bättre möjlighet att leva på sin lön när skatten var dragen, att genom en vårdnadsersättning minska klyftan i stöd mellan barnomsorg och andra alternativ, att begränsa marginaleffekterna för dem som bäst behöver en inkomstökning genom att successivt minska beroendet av inkomstprövade bostadsbidrag samt att utforma statsbidragen till barnomsorgen så att enskilda alternativ inte missgynnas. Regeringen var inte beredd att tillmötesgå ens något av dessa krav. Regeringen har lagt en proposition som förstärker rundgången och bibehåller orättvisorna i fråga om barnomsorgsstödet. Endast i ett avseende har regeringen visat sig beredd till viss omprövning, nämligen genom att, som vi föreslagit, höja garantibeloppen inom föräldraförsäkringen. I propositionen föreslås att barnbidraget, det förlängda barnbidraget liksom studiebidraget höjs med . och att flerbarnstilläggen ökar i motsvarande mån, att garantinivån inom föräldraförsäkringen höjs från . per dag, att för barn födda eller senare barnbidraget betalas ut fr. o. m. månaden efter i stället för kvartalet efter barnets födelse samt att förlängt barnbidrag liksom studiebidrag och extra tillägg skall utgå i stället för som . I samtliga fall föreslås ikraftträdande . Trots högkonjunkturen har antalet socialbidragstagare i ökat mycket kraftigt . 1985 beräknas över 550000 personer har uppburit socialbidrag. En tredjedel av bidragstagarna var hushåll med barn. Den största gruppen bidragstagare var ensamstående män utan barn. I denna grupp ingår ungdomar som endast kunnat få deltidsarbete, t. ex. i ungdomslag, men också äldre, bl. a. män med underhållsskyldighet gentemot icke hemmava- Mot. 1985/86: 424 rande barn. Utvecklingen av vad som kan kallas en ny fattigdom styrks också av en undersökning som gjort på uppdrag av Aktuelltredaktionen vid . Enligt denna skulle ca 700000 svenska hushåll ligga under socialbidragsnormen. Även om invändningar kan göras mot undersökningens utformning bekräftar utredningen att ett stort antal hushåll har en ekonomi som snabbt kan leda till ett socialbidragsberoende. I vår familjepolitiska partimotion från visade vi också att inkomstfördelningspolitiken vridits till barnfamiljernas nackdel så att en tredjedel kan beräknas inte nå upp till skälig levnadsnivå 1986 räknat efter nya normer. Nyfattigdomen har bl. a. följande orsaker: o Tillväxttakten i har varit mycket låg. 1986 beräknas den bli lägst i . o Tillväxten har med råge tagits om hand av det allmänna. har samlade tillgångar ökat med . Av detta har stat och kommun tagit . Detta innebär att lönerna efter skatt har minskat med . per hushåll, o Bidragen har i gengäld ökat något, men har fördelats skevt. Rundgången skatter-bidrag har förstärkts. o Skattehöjningarna har i hög grad vänt den tunga änden nedåt och drabbat hushåll med låga inkomster eller stor försörjningsbörda särskilt hårt. Det må gälla höjningen av momsen, el-, olje- eller bensinskatterna eller det borttagna förvärvsavdraget, som ju enbart har drabbat barnfamiljer. Höjda löneskatter har urholkat löneutrymmet med , vilket efter skatt betytt förhållandevis mer för lågavlönade än för högavlönade. Även urholkningen av den underbara nattens skatteomläggning har inneburit hårdare skattehöjningar för heltidsarbetande med mycket låga inkomster än för andra grupper. o Olika utredningar, bl. a. i s.k. ESO-grupp (Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi), visar att skattepengar allt oftare används till sådan verksamhet som främst kommer redan väletablerade, välutbildade eller välavlönade till del. Det må gälla vuxenutbildningen, kulturell verksamhet, olika fritidsaktiviteter eller stora delar av boendestödet. Det gäller inte minst den kommunala barnomsorgen som dubbelt så ofta utnyttjas inom akademikerhushåll som inom arbetarfamiljer. Två av tre LO-familjer med småbarn får betala barnomsorgen två gånger, dels via skattsedeln för den kommunala barnomsorgen, dels genom privat barnomsorg för de egna barnen (använder privat barnomsorg mer än andra grupper) eller genom utebliven förvärvsinkomst. Begränsa behovet av bostadsbidrag Till begreppet den nya fattigdomen hör också svårigheterna att genom egna arbetsinsatser förbättra sin ekonomi. De som bäst behöver en inkomstförstärkning får ofta behålla minst genom att utöver skatten även inkomstprövade bostadsbidrag och socialbidrag faller bort. Det är också 3 11 1985/86. av den anledningen allvarligt att regeringen, trots att man i valrörelsen Mot. talade för en begränsning av de inkomstprövade bidragen, föreslagit och även fått riksdagsmajoritetens godkännande av ytterligare höjningar av Både LO och TCO förespråkar minskat i stället för ökat beroende av dessa inkomstprövade bidrag. Vi återkommer därför med våra krav på att bostadsbidragen dels måste göras rättvisare genom att inkomsprövningen sker mot disponibel inkomst efter skatt, dels successivt måste ersättas med åtgärder utan marginaleffekter, såsom grundavdrag för barn och flerbarnstillägg. Regeringen bör skyndsamt lägga fram förslag med denna inriktning. Det enda långsiktiga sättet att förbättra hushållens standard är att föra en politik som successivt minskar skattetrycket, låter den enskilde få behålla mer av vad han eller hon har arbetat ihop och som därigenom också leder till en högre tillväxttakt. Riktlinjer för en sådan politik redovisas i vår motion om den ekonomiska politiken (1985/86:Fi 213). Skattetrycket måste sänkas främst på skatter som belastar arbete och sparande. Den offentliga sektorn måste effektiviseras och enskilda alternativ främjas i stället för att motverkas. Åtgärder som minskar byråkratin och leder till avreglering måste vidtas. Genom en sådan politik kan tillväxten öka. Den sänkning av skattetrycket av BNP som föreslås i den moderata partimotionen skulle enligt beräkningar om sambandet mellan skattetryck och tillväxt leda till en extra tillväxt på ca eller per hushåll. Sänkta skatter leder inte bara till ökad tillväxt. Det skulle också öka hushållens valfrihet och självbestämmande genom att dessa själva får bestämma över en större del av sin lön. Nej till fortsatt rundgång Socialhuvudtiteln i årets budgetproposition visar att utbetalningarna av barnbidrag har stigit med . Detta ökade stöd har däremot mer än väl betalats av barnfamiljerna själva. har skatterna i genomsnitt höjts med ca . för en vanlig tvåbarnsfamilj, mer än dubbelt så mycket som de barnbidragsökningar de uppburit. Trots de kraftigt höjda barnbidragen har därigenom också svårigheterna ökat för det stora flertalet barnfamiljer att klara sin ekonomi. Att höja bidrag som betalas genom höjda skatter är förödande också därför att det på papperet ger intryck av en imponerande barnvänlighet även när effekterna blir de rakt motsatta. Även i regeringens nu aktuella proposition finansieras de höjda barnbidragen med höjda skatter, som i stor utsträckning drabbar barnfamiljerna själva. Rundgången skulle fortsätta och bidragsberoendet ytterligare öka. Vi motsätter oss därför regeringens förslag om höjda barnbidrag och studiebidrag. Barnfamiljernas ekonomi bör i stället stärkas genom att hänsyn tas till deras lägre skatteförmåga genom sänkt inkomstskatt i form av 4 grundavdrag för barn. För att uppnå bättre likställdhet mellan barn och barn över Mot. 1985/86:424 som fortfarande studerar i eller gymnasieskolan, biträder vi dock regeringens förslag om att det förlängda barnbidraget liksom studiebidraget skall utbetalas av året i stället för som under endast . Ungdomar saknar ofta möjlighet att genom feriearbete kompensera de uteblivna bidragen. Regeringens nu aktuella skatteförslag innebär att grundavdraget höjs som skattesatserna ökar framför allt i lägre inkomstlägen och genom att inflationsskyddet slopas. Resultatet blir ytterligare fördelar för t. ex. barn med kapitalinkomster medan låginkomsttagare med försörjningsansvar regelmässigt drabbas av skattehöjningar främst genom att också oljeskatten höjs. De dynamiska och tillväxtfrämjande effekterna saknas helt. Det blir inte heller lättare att leva på sin lön. Som utförligt motiveras i vår partimotion 1985/86:So614 måste inkomstbeskattningen i stället ta hänsyn till försörjningsbörda genom grundavdrag för barn vid den kommunala beskattningen. Det skulle förenklat uttryckt innebära att det skattefria grundbeloppet i ett hushåll växer med familjens storlek, vilket är särskilt viktigt i alla de hushåll som inte kan låta barnen få kapitalinkomster och den vägen begränsa skatten på den samlade familjeinkomsten. Vårt förslag innebär att skatten sänks med tillsammans . per barn genom införandet av ett grundavdrag på . för varje barn vid den kommunala beskattningen. Den som har så låga inkomster och/eller så många barn att grundavdragen inte kan utnyttjas fullt ut kompenseras genom negativ skatt. Detta innebär att ett belopp motsvarande värdet av den inte utnyttjade delen av grundavdraget i stället utbetalas kontant. Grundavdrag för barn får också göras för hemmavarande barn mellan som går i gymnasieskola och uppbär studiestöd. (Se vidare vår tidigare lagda motion 1985/86:So614.) Vårt förslag innebär att barnfamiljernas disponibla inkomst ökar med betydande belopp: Det moderata förslaget om grundavdrag för barn höjer Regeringens förslag om familjernas disponibla inkomster med följande belopp höjda barnbidrag innebär resp. år: följande höjning: 1987 1988 1989 1987 Observeras bör att regeringens förslag ökar oljeskatten med ca . per kubikmeter, vilket för ett normalt småhus innebär en skattehöjning på ca . Vårt förslag till vårdnadsersättning höjer dessutom för varje barn mellan beloppen i ovanstående tablå med . redan fr. o. m. Uppmärksammas bör också att hushållen genom de moderata förslagen Mot. 1985/86: 424 till inflationsskydd och lägre inkomstskattesatser erhåller ytterligare förbättringar. För en industriarbetarfamilj med halvtidsarbetande make kan dessa beräknas till ca . Det skulle genom de moderata förslagen också löna sig bättre att arbeta genom att skatten på inkomstökning då skulle ha nedbringats till högst . för varje nyintjänad hundralapp. Det moderata åtgärdspaketet innehåller också en skattefri vårdnadsersättning på . För att minska klyftan i stöd mellan den kommunala barnomsorgen och andra alternativ som föräldrarna själva står för, bör föräldraavgifterna inom den kommunala barnomsorgen höjas med samma belopp för barn med vårdnadsersättning. Nettokostnaden blir då ca 550 milj. kr. eller av det samlade stödet till den kommunala barnomsorgen. Det finansieras genom lägre statsbidrag till den kommunala barnomsorgen. För kommunerna tillkommer besparingar i fråga om socialbidragen samt genom lägre efterfrågan på småbarnsplatser inom den kommunala barnomsorgen. Vid överläggningarna med regeringen förde alla de borgerliga partierna fram förslag om införandet av en vårdnadsersättning. Det är djupt beklagligt att regeringen framhärdar i sin orättvisa familjepolitik, vilken som visats inte minst drabbar arbetarfamiljer liksom andra hushåll med låga inkomster eller många barn. Högre avdrag för underhållsskyldig Liksom i tidigare motioner tar vi bestämt avstånd från och förslag att ta bort den redan begränsade rätten till avdrag för underhållsbidrag till barn. Avdraget utgår med högst . per barn medan underhållsbidraget normalt fastställs till bortåt . eller mer per barn och år. Avdraget har varit oförändrat trots den mycket kraftiga inflationen . Eftersom underhållsbidragen ökar med stigande nominell inkomst har detta bidragit till den svåra ekonomiska situationen för många underhållsskyldiga föräldrar. Enligt vår mening bör man i stället underlätta de underhållsskyldigas möjlighet att bidra till sina barns försörjning, vilket också skulle understryka att båda föräldrarna har ansvar för barnen. Vi föreslår därför att det högsta medgivna beloppet för avdrag för underhållsbidrag höjs till . per barn och år från . Bruttokostnaden för detta kan beräknas till 200 milj. kr. Vårt förslag ökar de underhållsskyldigas förmåga att betala underhållsbidrag, vilket minskar det allmännas kostnader för bidragsförskott. (Barn med underhållsbidrag garanteras minst ett belopp motsvarande bidragsförskottet. Detta uppgår 1986 till .) Nya regler för existensminimum infördes regler om existensminimum i skattelagstiftningen. De ger en möjlighet för inkomsttagare med stor försörjningsbörda eller i andra omständigheter som medför låg skatteförmåga att få såväl den preliminära som den slutliga skatten nedsatt. Såvitt kan bedömas utnyttjas dessa regler i mycket liten utsträckning. Enligt uppgifter från en granskning utförd av fattades för knappt 2000 beslut om nedsättning av preliminär skatt enligt existensminimireglerna. Reglerna om existensminimum för preliminärskatt får inte tillämpas enbart av den anledning att inkomsten är låg. Det krävs utöver detta att det är fråga om stor försörjningsbörda, nedsatt arbetsförmåga, långvarig oförvållad arbetslöshet eller annan därmed jämförlig omständighet. Även i dessa fall utestängs många skattebetalare från möjligheten att utnyttja existensminimireglerna. Som framgår av vår tidigare nämnda familjepolitiska partimotion 1985/86:So614 vägras hushåll som bor i eget småhus - och än högt belånat - mestadels rätt till avdrag för existensminimum. Motsvarande gäller även flerbarnsfamiljer, om en förälder frivilligt avstår från förvärvsarbete för att i stället ta hand om de egna barnen. Vi har därför krävt att existensminimireglerna bör ändras så att det klart framgår att de också får tillämpas o vid boende i eget hem av normal beskaffenhet, o om en förälder själv vårdar familjens små barn, o så att också nödvändiga barntillsynskostnader beaktas. Reglerna är som nämnts också så utformade att de inte får utnyttjas av inkomsttagare med låg inkomst och normal försörjningsbörda, även om skatteförmågan är starkt nedsatt. Sådana inkomsttagare hänvisas i stället till möjligheten att begära socialbidrag. Existensminimireglerna är inte lämpliga som ett mera varaktigt stöd till personer med låg skatteförmåga. Så länge en inkomsttagare ligger under existensminimum kommer nämligen varje inkomstökning i sin helhet att gå till skatt eftersom nedsättningen av skatten minskar i samma utsträckning. Samma marginaleffekter uppstår emellertid i realiteten också för den som ligger under de kommunala socialbidragsnormerna och som kontinuerligt erhåller socialbidrag. Till detta kommer att det enligt vår mening inte är rimligt att ett stort antal hushåll skall vara hänvisade till socialbidrag för att kunna betala skatten. Så långt möjligt bör i stället hänsyn till den låga skatteförmågan i första hand tas genom nedsättning av skatteuttaget och inte genom behovsprövade bidrag. Existensminimireglerna bör därför ses över så att de kan ersätta socialbidragen för fler inkomsttagare. Principen bör vara att den som betalar skatt inte skall behöva hänvisas till socialbidrag så länge det i stället är möjligt att nedsätta skatten. En sådan översyn av existensminimireglerna bör ske så snabbt att de ändrade reglerna kan tillämpas från . Moderata samlingspartiets ståndpunkt i sammandrag o Vi avvisar höjningen av barnbidrag och studiebidrag med hänvisning till vårt förslag om grundavdrag för barn, som redan första året innebär en skattesänkning på per barn och inte heller finansieras genom höjda oljeskatter. o Vi tillstyrker att garantinivån i föräldraförsäkringen höjs, vilket innebär en förbättring för de försäkringsmässigt sämst ställda samt en höjning för alla under tionde till tolfte föräldrapenningsmånaden. Beloppet bör dock höjas till av oss redan föreslagna . för att kompensera för hittillsvarande inflation. o Vi biträder att det förlängda barnbidraget liksom studiebidraget och det extra tillägget utbetalas av året i stället för under nio. o Med hänsyn till att också många underhållsskyldiga föräldrar har en svår ekonomisk situation föreslår vi att det maximala beloppet för avdrag för underhållsbidrag höjs från . per barn och år från . o Vi understryker ytterligare våra krav från partimotionen 1985/86: So614 om översyn av reglerna för existensminimiavdrag. Inriktningen bör vara att den som betalar skatt inte skall behöva hänvisas till socialbidrag så länge det i stället är möjligt att nedsätta skatten. o har på regeringens förslag beslutat om vissa ytterligare höjningar av bostadsbidragen för barnfamiljer, trots bidragens allvarliga marginaleffekter för dem som bäst behöver en inkomstökning. Vi upprepar därför våra tidigare framförda krav på att bidragen dels måste göras rättvisare genom att inkomstprövningen sker mot disponibel inkomst efter skatt, dels successivt måste ersättas med åtgärder utan marginaleffekter. Regeringen bör skyndsamt lägga fram förslag med denna inriktning, o Utöver detta står vi fast vid våra i partimotionen 1985/86:So614 framlagda förslag till en bättre och rättvisare familjepolitik. Familjernas valfrihet och självbestämmande måste vidgas vad beträffar bl. a. barnomsorg, boende, skola och sjukvård. De skall under olika skeden av sitt liv med det allmännas stöd men utan dess styrning kunna välja de alternativ som passar dem bäst. Skatten måste ta hänsyn till hur många som skall leva på hushållsinkomsten, så att det blir möjligt att leva på sin lön när skatten är dragen och så att behovet av inkomstprövade bidrag kan nedbringas. Våra förslag innebär bl. a. följande: o Familjerna skall kunna leva på sin lön. För att familjepolitiken verkligen skall innebära ett stöd, en trygghet och en bättre utjämning mellan familjelivets olika stadier måste hänsyn vid beskattningen tas till barnfamiljernas lägre ekonomiska bärkraft. För varje barn bör inkomstskatten sänkas med . Detta bör ske genom ett grundavdrag på . för vatje barn med den kommunala beskattningen. Reformen bör genomföras . o Föräldrarna måste myndigförklaras, bl. a. genom en mer proportionell beskattning, som inte som styrden inbördes arbetsfördelningen. Marginalskatten skall successivt sänkas till högst för flertalet heltidsarbe- 8 Även denna reform bör genomföras . o Vård av barn måste alltid betraktas som ett värdefullt arbete, även om Mot. 1985/86: 424 det utförs av föräldrarna själva eller genom deras försorg. För att snabbt öka valfriheten skall en skattefri vårdnad sersättning på . införas för barn mellan ett och ålder. Den finansieras inom ramen för de statsbidrag som utgår till den kommunala barnomsorgen. För att minska klyftan i stöd bör motsvarande uppräkning ske av föräldraavgifterna vid den kommunala barnomsorgen för barn med vårdnadsersättning. Nettokostnaden blir då ca 550 milj. kr. o Avdragsrätt för nödvändiga barntillsynskostnader upp till vissa maximigränser skulle ytterligare förbättra föräldrarnas möjlighet att själva välja och betala den barnomsorg som passar dem och deras barn bäst. Utformningen och utbyggnaden av ett sådant förvärvsavdrag bör skyndsamt utredas. o Utredningen bör ske om föräldrarättens inskrivande i grundlagen o Styrningen av den kommunala barnomsorgen genom att statsbidragen inte är neutrala måste upphöra. Hänsynen till antalet barn i en kommun bör framgent främst tas inom ramen för ett väl utformat skatteutjämningssystem. o Socialtjänstlagen skall kompletteras med ett stadgande som innebär att de enskilda alternativ på barnomsorgens område som fyller de krav som alltid måste ställas skall ges likvärdigt stöd. o Reglerna för existensminimiavdrag och socialbidrag ändras så att vård av egna barn jämställs med motsvarande förvärvsarbete, o En genomgripande undersökning bör ske av hälsoförhållandena i barnomsorgen. o Vi säger nej till socialdemokraternas mål om en utbyggnad av den inkomstrelaterade föräldraförsäkringen . Detta skulle leda till ytterligare grava orättvisor i föräldraförsäkringens utformning. Den sammanlagda föräldrapenningen skulle då variera mellan som lägst ca . och som högst nära . under de arton månaderna. Utöver nuvarande föräldraförsäkring där, som nämnts, garantibeloppet successivt bör höjas skall insatserna i stället utgå i form av en skattefri vårdnadsersättning som är lika mycket värd för alla barn, grundavdrag för barn vid inkomstbeskattningen, successivt lägre inkomstskattesatser och andra åtgärder som ökar - inte minskar rättvisan och valfriheten. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs 1. att avslår det till proposition 1985/86:137 fogade förslaget till ändrad lydelse av 1 § i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag, 2. att avslår det till proposition 1985/86:137 fogade förslaget till ändrad lydelse av 1 § i lagen (1986:000) om förlängt barnbidrag, 3. att till Allmänna barnbidrag för /87, utöver vad som föreslagits i proposition 1985/86:100, bil. 7, under 9 femte huvudtiteln anvisar ett med . förhöjt förslagsan- Mot. 1985/86: 424 4. att avslår det till proposition 1985/86:137 fogade förslaget till ändrad lydelse av 6 § i studiestödslagen (1973: 349), 5. att till Studiehjälp m.m. för /87, utöver vad som har föreslagits i proposition 1985/86:100, bil. 10, under åttonde huvudtiteln anvisar ett med . 6. att beslutar att högsta medgivna belopp för avdrag i inkomstdeklarationen för underhållsbidrag till barn höjs från . per barn och år fr. o. m. (taxering), 7. att hos regeringen begär skyndsam översyn av existensminimireglerna i syfte att med verkan fr. o. m. få till stånd sådana regeländringar som i princip innebär att den som betalar skatt och är berättigad till socialbidrag i första hand skall få skatten nedsatt, 8. att hos regeringen begär skyndsamt förslag till bostadsbidrag med rättvisa inkomstprövningsregler, som utgår från disponibel inkomst efter skatt, 9. att hos regeringen begär förslag som innebär att bostadsbidragen för i första hand flerbarnsfamiljerna planmässigt och successivt ersätts med grundavdrag, lägre inkomstskatt i övrigt samt flerbarnstillägg. () () () () () () () () L. () i