mot · G902n294 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:N294 m. fl. (c) Försäljning av statliga företag, m. m. Det är samhällets uppgift att ge de allmänna förutsättningarna för att bedriva industriell verksamhet. Staten kan även genom eget ägande i skilda former driva olika typer av verksamhet för att tillgodose övergripande målsättningar. Det finns 17 statliga företag, 7 affärsdrivande verk, 8 kreditinstitut och 162 aktiebolag. Dessa äger i sin tur helt, delvis eller innehar minoritetsandelar i 746 bolag. De 179 statliga företagen varierar avsevärt i storlek och representerar en mångfald olika verksamhetsinriktningar. Här finns affärsverk, kreditinstitut, industriföretag och bolag som ålagts speciella uppgifter av staten, t. ex. Systembolaget och . Omsättningen i den statliga företagsgruppen uppgick (eller motsvarande redovisningsperiod) till 153 miljarder jämfört med 148 miljarder föregående år. Utlåningen för kreditinstituten var 134 miljarder jämfört med 117 miljarder föregående år. Investeringarna inom företagsgruppen uppgick till totalt . Antalet anställda för de redovisade företagen är 310 000. Den statliga företagsgruppen representerar således en icke oväsentlig del av såväl industriell som annan verksamhet inom landet. Staten har en självklar roll när det gäller ansvar för viss grundläggande service. bör dock enligt vår mening i första hand verka inom sådana områden, där staten har väsentligt bättre förutsättningar att bedriva företagsamhet än enskilda och kooperativa företag. I vissa situationer är det emellertid enbart staten som kan mobilisera tillräckliga resurser för att lösa särskilda omstruktureringsproblem eller genomföra omfattande utvecklingsprogram. Det kan vidare av regionala skäl vara nödvändigt med statlig företagsamhet. Ett statligt ägande är i vissa situationer ett nödvändigt komplement i en marknadsekonomi. Privata, kooperativa och statliga företag skall verka i näringslivet på likvärdiga villkor. Detta innebär att statens långsiktiga ägarengagemang inom olika branscher måste kunna omprövas på samma sätt som ägarförhållandena inom det privata eller kooperativa näringslivet. Verksamheten vid statliga företag, liksom vid andra företag, måste också anpassas efter den rådande situationen och den effektivitet som verksamheten kräver för att vara lönsam. Staten har emellertid svårare att uppbringa den känslighet för marknadens förändringar som ett effektivt långsiktigt företagande kräver. Genom att staten bestämmer ramarna för näringslivet kan det också lätt uppstå en dubbelroll om staten är företagaren. Statligt ägande får således inte bli ett självändamål. Lika väl som det Mot. uppenbarligen är naturligt att förvärva företag, lika väl bör det vara natur- N294 ligt för staten att sälja ut företag som strukturerats om och fått nödvändig stabilitet och lönsamhet. Det är vidare enligt vår mening nödvändigt att möjligheten till utförsäljning av statliga företag också noggrant prövas som ett alternativ till kapitaltillskott över statsbudgeten för att täcka förluster eller behovet av riskkapital. I det nuvarande läget med en ansträngd statsfinansiell situation med ett betydande budgetunderskott måste ytterligare belastning av statens finanser undvikas. Det kan även ifrågasättas om statliga företag eller koncerner som, trots upprepat ekonomiskt stöd från samhällets sida inte är lönsamma och där alternativet är nedläggning av enheter eller ytterligare kapitaltillskott, skall bibehållas i nuvarande form. Varje koncern rymmer inom sig normalt både vinstgivande och förlustbringande enheter. Det kan därför vara fördelaktigare att genomföra en omstrukturering där större handlingsutrymme vid beslut om hur hanteringen av de nedläggningshotade enheterna skall ske. Många av de statliga företagen är emellertid vinstgivande och representerar en möjlighet att generera betydande kapital genom börsintroduktion och försäljning. Det finns enligt vår mening kapital tillgängligt på börsen för placering i nya objekt. Det är därför lämpligt att försälja ut hela, eller delar av, vissa statliga företag. Exempel på sådana skulle kunna vara företagsenheter inom som , , m. fl. Ytterligare försäljning av andelar i osv. Man får heller inte enligt vår mening vara främmande för att dela upp verksamheter inom de affärsdrivande verken t. ex. , och domänverkets skogsinnehav och börsintroducera dessa i form av olika bolag, vilket vi föreslagit i annat sammanhang. En av de tyngsta delarna i den statliga företagsgruppen är , tidigare statsföretag. Koncernen hade en omsättning på nära . Koncernens resultat har dock försämrats jämfört med . Det har också framkommit uppgifter om att har behov av ytterligare kapitaltillskott som företag såväl faktiskt expanderat genom företagsköp som planer och önskemål om ytterligare köp presenterats. Detta förhållande är inte acceptabelt och belyser problemet med riskkapitalförsörjningen för statsföretagsgruppen. Enligt vår mening bör den omständigheten att expanderar genom företagsköp också innebära att företagsgruppen arbetar på marknadens villkor när det gäller riskkapitalförsörjningen. Med hänsyn till budgetläget bör man således i stället vända sig till riskkapitalmarknaden, dvs. fondbörsen, och inte kräva kapitaltillskott från staten. Sammantaget innebär våra förslag avsevärda ekonomiska förstärkningar av statens finanser . Vi bedömer att en utförsäljning av hela eller 15 delar av statliga företag och affärsdrivande verk kan ge en engångsförstärkning under /87 på ca 3,5 miljarder med långsiktigt minskade räntekostnader för staten om ca 400 miljoner som följd. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära förslag om försäljning och börsintroduktion av hela eller delar av statliga företag och affärsdrivande verk i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om riskkapitalförsörjningen för . () () P.-O. () () () () 1985/86 N294