ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902K626 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:K626 m. fl. (c, m, fp) Ökat antal kyrkomötesombud från I samband med kyrkomötesreform infördes nya regler om val till kyrkomötet. Detta innebar en försämring av representationen för som inte minst ur demokratisk synpunkt måste anses som icke tillfredsställande. Från att ha haft 4 mandat av förutvarande 96 års reform halverades antalet till 2 mandat av 251. I stiftet betraktas detta som orimligt och begränsande när det gäller de olika åsiktsriktningar som borde vara representerade i kyrkomötet. I motioner till 1982 och kyrkomöten har den försämrade representationen påtalats. kyrkomöte beslutade efter förslag från (kyrkolagsutskottets betänkande 1985:15) att hos regeringen hemställa om ändring av 2 § tredje stycket lagen (1982:943) om kyrkomötet så att minsta antalet mandat per valkrets bestäms till tre. Kyrkomötet har alltså slutit upp bakom detta rättvisekrav från . Därtill kommer att kyrkomötet beslutat anhålla hos regeringen om ändring av reglerna för biskops ställning i kyrkomötet så att dessa blir självskrivna ledamöter utöver de 251 nu valda. Kyrkomötets båda ställningstaganden innebär att därmed skulle erhålla 4 mandat i kyrkomötet. I proposition 1984/85:169 redovisar regeringen sin syn på denna fråga. Kyrkomötets framställning avvisas med hänvisning till att har en god representation i förhållande till sitt låga antal röstberättigade medlemmar. Jämförelse görs också med representation i . Enligt vår mening en helt felaktig utgångspunkt eftersom representationen vid kyrkomötet bör utgå från förhållanden och då blir kravet på ökad representation rättvisande. Enligt vår mening talar starka skäl för de förslag kyrkomötet framställt. Regeringen bör därför utarbeta förslag till ökad representation för i enlighet med vad kyrkomöte förordat. Med stöd av vad som ovan sagts hemställs K626 att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen föreslagits om ökad representation vid kyrkomötet för . () ()
mot · G902K628 · 1986-01-27 00:00:00 — m. fl. (m) Minskat antal lagar, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:Sk351 hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående åtgärder för avreglering, 2. att hos regeringen begär förslag i syfte att förhindra att kommuner sätter sig över domstolsavgöranden. () () Per () () () (m) ()
mot · G902K701 · 1986-01-10 00:00:00 — Ökat skydd av valhemligheten för rörelsehindrade 8 kap. 10 § vallagen innehåller bestämmelsen att i lokal där röstning äger rum skall finnas ett lämpligt antal avskilda plater där väljare utan insyn kan lägga in sina valsedlar i valkuvert. Denna möjlighet och rättighet att vid allmänna val hemlighålla vilket parti man röstat på är hos oss i inte bara lagfäst utan även djupt rotad i svensk rättsuppfattning. Trots det har flera grupper rörelsehindrade, främst rullstolsbundna men även äldre med balans- och rörelseproblem, svårt eller ofta omöjligt att använda de röstbås som finns i vallokalerna och på postkontor för att bevara valhemligheten. Den rullstolsbundne eller den som på grund av olika orsaker måste sitta för att kunna lägga ner valsedeln i kuvertet tvingas att göra detta helt öppet inför valförrättare och allmänhet och detta trots att givit ut en handledning där det sägs att valskärmarna bör vara så placerade att de är skyddade från insyn. Regeringen bör därför ålägga att i sin handledning klart uttala att i varje vallokal skall en av valskärmarna vara så utformad att den kan användas av rullstolsbundna och rörelsehindrade så att dessa tillförsäkras full frihet från insyn när de skall lägga in sina valsedlar i valkuvert. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder för att tillförsäkra att valhemligheten säkras för alla medborgare. () () 1 1985186.3 sami.
mot · G902K704 · 1986-01-10 00:00:00 — Motion till 1985/86:K704 i (m) Utjämningsmandat vid kommunalval Enligt vallagen gäller att, om kommun har fler än 24 000 röstberättigade invånare, kommunen skall indelas i mer än en valkrets. Fullmäktige har själva att bestämma antalet valkretsar men prövning och fastställande av beslutet görs av . är indelat i tre valkretsar. För varje parti som tilldelats sitt sista mandat i valkretsen finns ett jämförelsetal som i sin tur har anknytning till totala antalet röster för partiet i en valkrets. Efter erhållet sista mandat finns ett antal överskottsröster utan värde. Överskottsrösterna i en valkrets får inte läggas samman med överskottsröster i de övriga kretsarna inom kommunen. Detta innebär att varje parti har ett antal outnyttjade överskottsröster som självklart varierar för resp. parti. har 349 mandat, av vilka 310 är fasta mandat och återstående 39 utjämningsmandat som fördelas i förhållande till partiernas samlade överskottsröster i samtliga valkretsar. Man räknar med andra ord ut hur många mandat resp. parti skulle fått om varit en enda valkrets. Utjämningsmandaten (39) tillfaller de valkretsar där partierna har de högsta obesatta jämförelsetalen. Samma system används vid val till landsting. Vid ett landstingsval är 9/10 av totala mandat s. k. fasta mandat och 1/10 utjämningsmandat. Har t. ex. ett landsting 81 mandat, är 73 fasta mandat och 8 utjämningsmandat. Motsvarande system finns icke för de kommuner som enligt vallagen skall ha mer än en valkrets. rådande system vad gäller fullmäktigeval innebär i sig en spärr mot småpartier, t. ex. . Vid riksdagsval finns en 4-procentsspärr mot småpartier vad gäller totala antalet röster i landet, eller om ett parti regionalt i en riksdagsvalkrets inte når . Det är en viss fördel att även i kommunfullmäktigeval ha en spärr mot småpartier som blommar upp något eller några korta år. De är ofta missnöjespartier som kan ta ett eller annat mandat och därigenom kan få en vågmästarroll som försvårar ett kraftfullt kommunalpolitiskt arbete. I en kommun med flera valkretsar och där de politiska blocken väger relativt jämnt och endast mindre förskjutningar i den ena eller andra riktningen kan ändra en majoritet är det särskilt värdefullt att varje för resp. parti inom blocken avgiven röst tillmätas betydelse. Det vore därför angeläget att i kommun med mer än en valkrets ha fasta mandat och utjämningsmandat som ger samma effekt som om kommunen var en enda valkrets. Härigenom vinns att partierna får ungefär samma kostnad i antalet röster per mandat. Jag anser det därför värdefullt om i kommuner med mer än en valkrets Mot. 1985/86 kunde tillämpas samma system som vid landstingsval, dvs. 9/10 av antalet K704 mandat i kommunfullmäktigeval är fasta mandat och 1/10 är utjämningsmandat. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till vad jag ovan anfört föreslår jag att beslutar ändra vallagen i enlighet med vad som i motionen anförts om utjämningsmandat vid kommunalval.
mot · G902K705 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:K705 m. fl. (s) Översyn av reglerna om poströstning Vid val till beslutande församlingar ställs höga krav på tillförlitlighet men också på att valförfarandet är enkelt och smidigt. Bestämmelserna om röstning på postanstalt fick sin huvudsakliga utformning genom vallag. har antalet personer som röstar på posten mångdubblats så att det 1982 var nära 2 miljoner. ökade antalet ytterligare. En ökning av antalet poströstande kan medföra risker för ordningen vid valen och för valhemligheten. Många postlokaler är inte dimensionerade eller planerade för en omfattande poströstning. Valdeltagandet bör underlättas så mycket som möjligt, men att förbjuda röstning på posten i hemorten på valdagen kan inte anses innebära att röstningen försvåras då möjligheterna att rösta i vallokal finns. Det vöre en fördel om samtliga poströster kunde räknas vid den preliminära rösträkningen på valdagens kväll. Om röstning i vallokal skall vara det primära bör vallokalerna göras mer lättillgängliga, så att det inte erbjuder någon svårighet att rösta. Det bör närmare utredas vilka andra möjligheter det finns att ånyo förmå väljaren att rösta i vallokal. För att klara poströsthanteringen har allt fler kommuners valnämnder föredragit att anlita posten för sortering av förtidsröster. Vidare anlitas posten - som exempelvis i - för uttransport av förtidsröster till vallokalerna på valdagen. Det torde vara uppenbart att postens hantering av förtidsröster sker på ett betydligt säkrare och snabbare sätt än vad som står valnämnderna till buds med deras begränsade resurser. Bestämmelserna i 12 kap. vallagen bör anpassas till att allt fler kommuner tillämpar systemet med posten såsom ansvarig för sortering av förtidsröster. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att hos regeringen begär en översyn av systemet med röstning på postanstalt och av rutinerna för hantering av poströsterna. () ()
mot · G902K708 · 1986-01-15 00:00:00 — Motion till 1985/86 :K708 m. fl. (m) Valkretsindelningen i för val till är indelat i två riksdagsvalkretsar. Den ena omfattar , , och Lunds kommuner (Fyrstadskretsen) och den andra länets övriga kommuner. I direktiven till personvals- och valkretsutredningen som tillsattes 1974 angavs att riksdagsvalkretsarna bör vara geografiskt sammanhängande. Utredningen betonade särskilt att valkretsindelningen i inte var tillfredsställande och att en ändring var mycket angelägen där. Man föreslog att kommun skulle bilda en egen valkrets och att länet i övrigt skulle indelas i två valkretsar. Den norra skulle omfatta kommunerna och den södra länets övriga tolv kommuner. Med den dåvarande befolkningsmängden skulle kommun och den norra valkretsen få nio fasta mandat och den södra tio. Tre av socialdemokraterna i utredningen reserverade sig emellertid och ansåg att ytterligare utredning erfordrades. Genom dåvarande justitieministern försorg kom en sådan utredning till stånd 1980 (Ds Ju 1980:3). Efter överläggningar med representanter för riksdagspartierna föreslog utredningen med instämmande från socialdemokraterna, moderata samlingspartiet, och den valkretsindelning som föreslagits av personvals- och valkretsutredningen. Den väntade propositionen kom emellertid inte eftersom det tydligen inte gick att uppnå enighet i den dåvarande trepartiregeringen. har justitieministrarna i frågesvar i varit eniga om att reformen borde genomföras förutsatt att det gick att uppnå en tillfredsställande enighet partierna emellan. När nu en ny riksdag valts borde tiden vara mogen att ånyo pröva möjligheten att komma till rätta med ett problem som länge pockat på sin lösning. 1 1985186.3 sami. Med stöd av vad sorn ovan anförts hemställs att beslutar om en ändring av valkretsindelningen i för val till i enlighet med vad som anförts i motionen. 1985/86 K708 Per Stenmarck (m) () () ()
mot · G902K709 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86 :K709 och () Ändrade regler för skydd av partibeteckning vid kommunalval För att ett parti skall få sin registrerade partibeteckning skyddad fordras enligt vallagens 5 kap. 8 § att ett visst antal av partiets kandidater anmäls hos centrala valmyndigheten. För val av landstingsledamöter eller kommunfullmäktige krävs för skydd av partibeteckningen att man anmäler minst fyra eller högst tjugo personer i landstingskommunen eller kommunen. Denna bestämmelse fungerar väl utom i , som av kommunaldemokratiska skäl är indelat i många valkretsar. Vid det senaste valet bestod detta landsting av fjorton valkretsar. Det innebar att varje parti i princip endast kunde anmäla en kandidat per valkrets. Avsikten med de nuvarande bestämmelserna i vallagen är att åtminstone mer än två kandidater skall kunna anmälas per valkrets. Så är också fallet om en landstingskommun eller kommun har mindre än sju valkretsar. För att andemeningen i vallagens bestämmelser om skydd av partibeteckningen även skall omfatta samtliga landsting bör följande ändring göras i den aktuella paragrafen: för val av landstingsledamöter eller kommunfull mäktige minst fyra eller högst tio personer, dock att vad nu sagts skall, om landstingskommunen eller kommunen indelats i flera valkretsar, gälla varje valkrets. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar anta följande förslag till lag om ändrad lydelse av 5 kap. 8 § vallagen. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse För att personer och för val av landstingsman eller för val av landstingsledamöter elkommunfullmäktige minst fyra och ler kommunfullmäktige minst fyra högst tio personer i landstingskom- eller högst tio personer, dock att vad munen eller kommunen. nu sagts skall, om landstingskom mun eller kommun indelats i flera valkretsar, gälla varje valkrets. Centrala valmyndigheten anmäla honom.
mot · G902K710 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:K710 () Brevröstning för svenskar i utlandet Genom riksdagsbeslut genomfördes i inför valet en försöksverksamhet med brevröstning. Resultatet av försöksverksamheten utvärderades bl. a. i samband med arbetet inom 1983 års rösträttskommitté. Det visade sig att kassationsprocenten av insända röster blev hög - - men detta kan förklaras av att det var första gången brevröstning tillämpades. Även inför valet genomfördes brevröstning i med anledning av att röstning liksom vid valet inte fick äga rum å svensk beskickning eller konsulat inom . Någon sammanställning av antalet väljare och kassationer föreligger ännu ej . men kassationsprocenten är enligt uppgift lägre än vid valet . Vid remissbehandlingen av betänkandet Rösträtt och medborgarskap (SOU 1984:11 och 12) framhölls bl. a. av att brevröstning bör införas som en komplettering till röstmottagningen för utlandsmyndigheter och gälla generellt i utlandet. Kammarrätten i anförde i sitt remissvar att det allmänt sett måste vara av intresse i en demokrati att så många som möjligt får reell möjlighet att rösta. Genom förbättrad information bör det vara möjligt att ytterligare reducera antalet kasserade röster. Kassationerna måste dessutom vägas mot de stora lättnader som brevröstning skulle innebära för röstberättigade svenskar utomlands. Många svenska medborgare som är på resa eller bosatta i utlandet har svårt att utöva sin rösträtt på grund av de långa avstånden till svensk utlandsmyndighet. Ett införande av brevröstning skulle däremot göra det möjligt för allt fler att delta i valet och dessutom till en ringa kostnad såväl för den enskilde som för myndigheterna. Med hänvisning till vad i motionen anförts föreslår jag att hos regeringen hemställer om förslag till brevröstning som ett komplement till röstningen på svenska beskickningar och konsulat.
mot · G902K711 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86 :K711 () Poströstningen vid kyrkofullmäktigeval Antalet röstande i kyrkofullmäktigevalen är mycket lågt. I de flesta församlingar deltar endast av de röstberättigade i dessa val. Det är också ytterst få som röstar på posten. Det torde närmast höra samman med att inga valsedlar finns utlagda på postkontoren. Inte heller tillräckligt med skyltar eller anslag finns som talar om att man kan poströsta. Efter förfrågningar hos tjänstgörande postpersonal kan man erhålla blanka valsedlar som varken upptar partibeteckning eller kandidater. Någon förteckning på kandidater finns inte heller. Många bryr sig därför ej om att rösta. På de få valsedlar som lämnas förkommer ofta felaktigheter. Man har skrivit namn men inte partibeteckning i likhet med vad man gör vid övriga allmänna val. Dessa valsedlar blir då ogiltiga eftersom de saknar partibeteckning. För att underlätta poströstning vid kyrkofullmäktigevalen borde posten ges möjligheter att förbättra sin service. Tillfredsställande skyltning bör finnas som talar om att poströstning pågår. Partier och övriga grupper som deltar i kyrkofullmäktigevalen bör få möjligheter att själva på postkontoren lägga ut valsedlar. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att gällande bestämmelser ändras så att postverket vid kyrkofullmäktigevalen kan ge allmänheten en bättre service enligt de intentioner som framförs i motionen.
mot · G902K712 · 1986-01-21 00:00:00 — och () Slopande av enmansvalkretsar vid val av fullmäktige i kyrkliga samfälligheter Enmansvalkretsar är främmande för valsystemet och den politiska uppbyggnaden i vårt land. Likväl förekommer det i val till fullmäktige i kyrkliga samfälligheter på grund av bestämmelser i lagen om kyrkofullmäktigeval 4 och 4 a § § att varje församling skall utgöra egen valkrets. Tanken bakom detta borde vara att garantera varje församling representation i fullmäktige. Denna garanti är dock en chimär, eftersom det inte föreskrivs bostadsband för kandidaterna på valsedeln utan partierna är oförhindrade att exempelvis ha samma valsedel i hela samfälligheten. Effekten av valsystemet kan illustreras med kyrkliga samfällighet, som består av 19 församlingar. Av fullmäktiges 49 mandat fördelas 23 i tätorten församling, 3 mandat tilldelas den näst största församlingen, 2 mandat vardera fördelas till 6 församlingar och 11 församlingar är enmansvalkretsar. De borgerliga partierna samverkar i valen. I de 11 enmansvalkretsarna, som är små landsbygdsförsamlingar, är det nästan en självklarhet att mandatet tillfaller den borgerliga listan. Motivationen förde socialdemokratiska väljarna att över huvud taget delta i valet är därför minimal. Även med 2 mandat är det med hänsyn till befolkningsstrukturen mycket svårt att få ett rättvist valutslag. Valresultatet val blev 10 s-mandat och 39 b-mandat. Beräknat på totalt avgivna röster skulle fördelningen ha blivit 15 soch 34 b-mandat om samfälligheten utgjort en valkrets. En jämförelse med kommunfullmäktigevalet ger för samma område en fördelning av rösterna mellan s och m+fp+c av s mot m+fp+c och en mandatfördelning av 24-25. Denna illustration visar med all önskvärd tydlighet att valsystemet motverkar ett rättvist demokratiskt utslag. I vallagen stadgas om val av kommunfullmäktige att kommun skall indelas i valkretsar om antalet röstberättigade överstiger 24 000 samt att varje valkrets skall omfatta minst 15 mandat. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring i lagen om val av kyrkofullmäktige så att valresultatet medför en partipolitiskt rättvis kyrkofullmäktigeförsamling.
mot · G902K713 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:K713 och () Ändrad tidpunkt för kyrkofullmäktigeval Valdeltagandet i när det gäller val till riksdags-, landstings- och kommunalvalen är mycket högt. Genomsnittligt rör det sig om . Ur demokratiska men också andra synpunkter är detta mycket tillfredsställande. När det gäller val till kyrkofullmäktige är dock deltagandet mycket lågt. Anledningarna till detta är flera. T. ex. skiftar intresse och engagemang, medlemskap i andra trossamfund ger inte anledning till att delta i val till . Ytterligare andra har utträtt ur statskyrkan, och kyrkliga frågor är principiella ställningstaganden som inte anses skola vara annat än privata frågor. I har vi dock en folkkyrka som är förbunden med staten i starka band. Diskussionen om förändrade relationer mellan kyrka och stat har varit föremål för överväganden. Den nuvarande organisationen har starkt stöd i många grupper. En del anser t. o. m. att just samhörigheten stat-kyrka är en garanti för den folkkyrkliga inriktning som står för. Med detta må vara hur som helst. kommer stat och kyrka att ha starka band med varandra. Och även om staten och kyrkan skiljs åt kommer huvuddelen av befolkningen att tillhöra . Av den anledningen borde det vara flertalet av medborgarna som deltog i valhandlingen. Många bedömare vill ändra på själva valdagen. Om väljarna även fick välja till fullmäktigeförsamlingar som övriga val, borde valdeltagandet öka. Denna fråga borde bli föremål för prövning. Med stöd av ovanstående föreslår vi att hos regeringen anhåller om att låta pröva förutsättningarna för gemensam valdag för val till riksdag, landsting, kommunfullmäktige och kyrkofullmäktige.
mot · G902K714 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:K714 och () Reducering av antalet vallokaler I allmänna val är landets kommuner indelade i valdistrikt. Antalet distrikt och därmed vallokaler varierar beroende på kommunens innevånarantal och avstånden inom kommunen. Det har under en följd av valtillfällen skett en utveckling mot en allt större andel väljare som poströstar. av dem som deltog val röstade i någon av landets postanstalter. Trots att antalet väljare minskat drastiskt i vallokaler utanför postanstalterna, så har antalet vallokaler i många kommuner förblivit i stort sett oförändrat. Vallagen rekommenderar antalet röstande per valdistrikt till 1 200-1 500. Högre och lägre antal är möjliga. val var antalet röstande per valdistrikt avsevärt lägre än vad vallagen rekommenderar. Därför borde en sammanslagning, reducering av antalet vallokaler vara möjlig. Detta skulle ge stora besparingar i fråga om arvoden, transporter, hyror, material liksom reduktion av den centrala organisationen som följd. Erfarna valförrättare beräknar att för varje valdistrikt som kan tas bort minskar kommunens direkta kostnader med i runda tal . Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om reducering av antalet vallokaler.
mot · G902K715 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:K715 Ändrat öppethållande av vallokalerna, m. m. Vid riksdagsval avgavs 5 615 242 röster. Av dessa var antalet poströster 2 077 905, dvs. Trots att så många röstar på posten hålls vallokalerna öppna från kl. 8.00 till , dvs. För detta öppethållande krävs en stor organisation med många valfunktionärer som de kommunala valnämnderna måste rekrytera. Härtill kommer att man i många kommuner också delar ut valsedlar direkt till väljarna vid resp. vallokal. Många människor måste engageras för detta på valdagen. Eftersom poströstningen erhåller så stor del av antalet väljare bör det vara möjligt att minska öppethållandet av vallokalerna och därigenom spara såväl personella som ekonomiska resurser. Enligt min mening borde tiden för öppethållande kunna minskas från nuvarande utan att väljarna skulle uppleva någon försämrad service. En annan åtgärd som skulle underlätta sammanräkningsarbetet är en justering i den s. k. ångerröstningen. Inte särskilt många utnyttjar denna möjlighet men den innebär mycket merarbete för valnämnderna. De kan inte börja pricka av poströsterna förrän vallokalen har stängt. En förändring så att s. k. ångerröstning endast får ske på valdagen fram till skulle innebära att valnämnden kunde göra mycket av arbetet innan vallokalerna stänger . Förslagsvis borde vallokalerna hållas öppna kl. 8.0012.00 samt . Under detta uppehåll i röstandet skulle en avprickning av poströsterna kunna ske. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändrat öppethållande av vallokalerna på sätt som föreslagits i motionen samt att senaste tidpunkt för s. k. ångerröstning ändras enligt förslaget i motionen.
mot · G902K716 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:K716 och () Opinionsundersökningars påverkan under valrörelsen Frågan om vilken påverkan väljaropinionsundersökningar har på valmanskåren och debatten diskuteras ofta. Främst fokuseras diskussionen på undersökningar som publiceras nära själva valdagen. har tidigare - främst av tryckfrihetsrättsliga skäl - avvisat yrkanden som gått ut på att rekommendera att väljarundersökningar inte skulle offentliggöras för nära valdagen. Man har därvid talat om en karenstid på en månad. Bland de frågeställningar som diskuteras kan nämnas - förutom att resultaten i vissa fall är osäkra - huruvida resultatet kan vara styrande på väljarna, att undersökningarna i väsentlig grad skymmer debatten i sakfrågorna till fördel för en debatt om opinionssiffrorna som sådana. En annan, men kanske föga trolig, aspekt är att falska undersökningar publiceras i manipulerande syfte. För att få bättre underlag för diskussionen skulle det vara av stort värde att i en undersökning närmare få belyst vilken påverkan väljarundersökningar kan ha när de publiceras före valdagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att en undersökning görs om väljarundersökningars påverkan på valresultatet.