mot · GA02sk125 · 1986-11-20 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sk 125 m.fl. (fp) Ändringar i taxeringsorganisationen (prop. 1986/87:47) Propositionens syfte är bl. a. att erhålla en skatteförvaltning som möjliggör ett enhetligt uppträdande från skattemyndigheternas sida. Vidare sägs regeringsförslaget leda till en snabbare handläggning av skattemål. Dessa är visserligen eftersträvandsvärda mål, men tyvärr har regeringens utgångspunkt enbart varit förenklingar och effektiviseringar av skattemyndigheternas arbete. Den enskilde skattebetalarens situation kommer även i denna proposition i skymundan. Principiellt finner vi det tveksamt att, såsom i propositionen föreslås, blanda samman skattemyndigheternas processförande och granskande funktion. En del av de föreslagna förändringarna kan dock av administrativa skäl vara önskvärda. Men detta får inte leda till att den enskildes rättssäkerhet försämras. Som ett delförslag i propositionen föreslås att den mellankommunala skatterätten (MKSR) avvecklas. De frågor som handläggs av MKSR skall flyttas över till länsrättsorganisationen. handlägger MKSR framför allt komplicerade företagsbeskattningsfrågor. MKSR har utkristalliserats till en specialdomstol för storföretagen, och en mycket god kompetens inom företagsbeskattningens område har byggts upp. Av remissyttrandena från olika näringslivsorganisationer framgår att MKSR åtnjuter ett stort förtroende hos de berörda skattskyldiga. Föredragande statsråd konstaterar att MKSR:s ursprungliga syfte var att handlägga mellankommunala skattemål. Anledningen till att denna handläggning bröts ut ur den ursprungliga organisationen var önskan att undvika konkurrens mellan kommunerna om skattemedel samt för att skapa förutsättningar för en enhetlig behandling av en viss typ av skattemål. Enligt föredraganden kommer den nya taxeringsorganisationen att innebära att den mellankommunala konkurrensen om skattemedel upphör. Då kan MKSR avskaffas. Vi delar inte regeringens åsikt. Då storföretagens taxeringsfrågor avser komplexa förhållanden finns det skäl att behålla MKSR. Ett av reformens syften sägs vara att underlätta en enhetlig rättstillämpning. Slutsatsen måste då vara att MKSR skall få vara kvar. Även i den nya taxeringsorganisationen kommer de mest komplicerade företagsskattemålen att handläggas av de största länsrätterna, i första hand länsrätten i . I realiteten skapas därmed ett nytt MKSR. 1 1986/87. Vi kan således inte se något praktiskt skäl för MKSR:s avveckling. Som en följd av regeringsförslaget att avskaffa MKSR föreslås att AO (det allmänna ombudet i mellankommunala mål) försvinner. Då vi vill behålla MKSR kan vi inte biträda regeringen i denna del. Det bör ankomma på utskottet att göra övriga nödvändiga förändringar i lagtexten. Regeringen föreslår även en viss uppmjukning av sekretesslagen för sådana uppgifter som behövs för skattemyndigheternas diarieföring av överklaganden till domstol. Visserligen kan förslaget av administrativa skäl vara motiverat. Lagrådet påpekar dock att förslaget inte beretts på ett sådant sätt att utomstående intressen fått komma till tals. Vi ser allvarligt på denna kritik och kommer därför att yrka avslag på regeringsförslaget i denna del. I propositionen föreslås vidare att taxeringsnämnderna skall ersättas av en ny typ av förtroendeorgan, s. k. skattenämnder. Dessa skall ingå i skattemyndigheterna. Skattenämnderna skall fatta beslut i ärenden där behov av insyn och inflytande av lekmän gör sig gällande. När ett sådant behov föreligger framgår inte av propositionen. Inget nämns heller om vem som skall besluta om när lekmannainflytande är påkallat. Det vore olyckligt om regeringsförslaget leder till en urgröpning av lekmannainflytandet. Enligt propositionen skall ordförande och vice ordförande i skattenämnderna vara tjänstemän inom skatteförvaltningen. Vi vill inte begränsa den grupp som kan tänkas vara aktuell till de bägge posterna lika snävt som regeringen. Tvärtom kan det vara av värde att ordförandeposterna innehas av kompetenta lekmän. Vi yrkar därför avslag på propositionen i denna del. De ledamöter som skall tjänstgöra i skattenämnderna hämtas från en pool av ledamöter som utsetts av landstingen. För att dessa pooler skall få en så allsidig sammansättning som möjligt får de inte göras alltför små. Vidare anser vi att minst fem ledamöter skall kallas till skattenämnderna. Det är angeläget att regeringen redan nu preciserar efter vilka kriterier man tänker utse medlemmarna i skattenämnderna. Enligt propositionen åvilar det regeringen att ytterst välja det antal lekmän som skall utses till skattenämnderna. Regeringen bör redan nu precisera efter vilka kriterier man tänker utse medlemmarna i skattenämnderna. Vi förväntar oss därför ett mera detaljerat förslag i denna fråga. I propositionen föreslås vidare att skattemyndigheterna som första instans skall få fatta beslut om tvistig eftertaxering. Vi kan inte biträda regeringen i denna del då vi anser det vara av stor principiell betydelse att en skattskyldig ges möjlighet att vända sig till en utomstående och självständig instans för att få sitt mål prövat. Med andra ord, vi vill inte frånta medborgarna rätten att få skattemål prövade av domstol i första instans. Analogt kan vi inte acceptera förslagen om förändringar i den allmänna processföringen. Det är av principiella skäl oacceptabelt att på samma myndighet lägga såväl den processförande som den granskande funktionen. Enligt uppbördslagen (1953:272, 87 §) får inte besvär över ett taxeringsbeslut inverka på skyldigheten att erlägga den skatt som besväret rör. Denna regel leder till en rad olägenheter. Företagare som blivit feltaxerade kan t. ex. tvingas till konkurs innan ärendet prövats. Utgångspunkten får inte alltid vara att myndigheten har rätt och den enskilde fel. Lagen måste därför ändras så att större hänsyn tas till den enskildes situation och ärendet i sak. Det bör ankomma på utskottet att göra nödvändiga förändringar i lagtexten. Med anledning av vad som i motionen anförs hemställs 1. att avslår regeringens förslag att avveckla mellankommunala skatterätten (MKSR), 2. att avslår regeringens förslag att avskaffa allmänna ombudet för mellankommunala mål (AO), 3. att avslår regeringens förslag om nya bestämmelser om begränsning av sekretessen för sådana uppgifter som behövs för skattemyndigheternas diarieföring av överklagande till domstol (9 kap, 1 och 2 §§ sekretesslagen), 4. att hos regeringen begär ett mera detaljerat förslag om sammansättningen av skattenämnderna, 5. att avslår regeringens förslag att till ordförande och vice ordförande i skattenämnderna skall förordnas tjänsteman i skatteförvaltningen, 6. att avslår regeringens förslag att skattemyndigheten skall som första instans få fatta beslut om eftertaxering, 7. att avslår regeringens förslag att länsskattemyndighet skall till skattemål få utse tjänsteman hos berörd lokal skattemyndighet som har meddelat det överklagade beslutet att såsom ombud företräda det allmänna. () ()