mot · G902567 · 1986-05-13 00:00:00 — m. fl. Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /87, m. m. 1985/86:150) 1985/86 567 Det förbättrade läge ekonomi nu befinner sig i har sin grund i att dollarkursen fallit och att oljepriserna sjunkit drastiskt. måste i detta läge driva en politik där vi kan hävda exporten och öka investeringarna. Härigenom kan bättre förutsättningar skapas för att kunna möta kommande påfrestningar. Det enskilda sparandet måste enligt mening framhävas. I motionen förordas att sparandet stimuleras genom att ett system med privata investeringskonton införs. Det skulle ge individerna möjlighet till ett sparande av i praktiken obeskattade medel och skulle långsiktigt främja en decentralistisk utveckling av ägandet i landet. framhåller tre centrala utvecklingslinjer, vilka måste prägla politiken: Vi måste driva en politik innebärande att resurserna brukas bättre. Detta gör det möjligt att nå en välfärdsutveckling som inte baseras på resurs- eller miljöförstöring. i Tjernobyl understryker nödvändigheten av att snabbt ställa om energisystemet för hushållning och utnyttjande av förnybara energikällor. Den snabba koncentrationsutvecklingen är ett av de främsta hoten mot välfärden i såväl storstadsregioner som i glesbygdslän. Det är därför i hela landets intresse att regionalpolitiken skärps och blir ett verkligt instrument för ett i balans. Det finns tydliga tecken på att orättvisorna mellan regioner ökar. Det gäller också mellan individer och familjetyper. förordar att såväl skattepolitiken som socialpolitiken i ökad utsträckning utnyttjas för en fördelningspolitik som ger rättvisa. I motionen återupprepas bl. a. kraven att kärnkraftsavvecklingen skall börja nu och att resurser som avsatts för reparation av i stället utnyttjas för alternativa förnybara energikällor. Vi kräver att de regionalpolitiska medlen förnyas och vitaliseras som en följd av den nuvarande koncentrationsutvecklingen. a. förordas att den högre utbildningen får en mera aktiv roll i det regionala utvecklingsarbetet. kräver en bättre långsiktighet i skattesystemet och att fortsatta skattesänkningar baseras på en effektiv skatteutjämning och sker efter principen lika för alla. att skapa valfrihet för småbarnsfamiljerna och ge möjlighet för mer tid för 1 barnen förordas en vårdnadsersättningsreform. 1 1985/86. Många enskilda centerförslag från allmänna motionstiden har helt eller Mot. 1985/86:567 delvis vunnit bifall. Det gäller bl. a. höjda kommunala grundavdrag, höjda barnbidrag, vaktslåendet om skolans resurser, tryggandet av energiomvandlingen m. m. Med hänsyn tagen till de förändringar av statsbudgeten som riksdagsbehandlingen inneburit redovisar nu ett förslag till reglering av statsbudgeten med minskat budgetunderskott på . När det gäller den kommunala ekonomin redovisar ett i förhållande till regeringens indragningar ökat ekonomiskt utrymme för kommuner om ca . I motionen yrkas bl. a. att ingen skatteutjämningsavgift skall tas ut samt att ytterligare anvisas över budgeten till den kommunala skatteutjämningen. Den förbättrade situation som svensk ekonomi nu befinner sig i har främst sin grund i internationella förhållanden. befinner sig i en situation där ekonomin gynnas av kraftigt fallande oljepriser, kraftigt fallande dollarkurs och en relativt hygglig världskonjunktur. Det gäller att effektivt ta vara på de möjligheter denna situation innebär för att därigenom skapa bästa möjliga utgångsläge inför kommande påfrestningar. I anslutning till finansplanen gjorde i sin motion följande kommentar till läge i den internationella ekonomin. Slutsatsen för svensk del av den internationella ekonomiska utveckling, som kan förväntas , blir försiktigt positiv men också krävande. Världshandelns utveckling, uppsvinget i och ökande investeringsaktivitet på grund av sänkta räntor är alla faktorer som är positiva för svenska exportföretag. Likaså kan den sänkta dollarkursen leda till att D-marken och andra europeiska valutor stiger enligt vår svenska valutakorg. Detta påverkar bytesbalansen positivt. I samma riktning verkar sänkta oljepriser. Å andra sidan riskerar att fortsätta att tappa marknadsandelar även 1986. Skall detta undvikas är det nödvändigt att vi förmår komma ner till samma låga inflationsnivå som råder i våra viktigaste konkurrentländer. Även om situationen nu är gynnsam, innebär den också att vi lika litet som vi kunnat påverka de för oss positiva tendenserna i den internationella ekonomin, kommer vi att kunna ha något verkligt inflytande om dessa vänder i sin motsats. De inneboende mekanismerna i oljemarknaden innebär att vi kan förvänta oss ett stigande oljepris in . Vi vet att t. ex. oljemarknaden också i ett kortare perspektiv är instabil och att starka krafter arbetar för att höja oljepriset. Även med sjunkande inflation och sjunkande räntor är i en situation där vi tappar marknadsandelar. I budgetpropositionen förlitade sig regeringen nästan uteslutande på att lönerörelsen skulle kunna genomföras med små eller inga löneökningar. Vi påtalade då att regeringen inte vidtagit några egna åtgärder för att åstadkomma en sådan utveckling. Därefter har två väsentliga händelser inträffat med betydelse för löneutvecklingen. Det fortsatta oljeprisfallet och den sjunkande dollarkursen har sänkt inflationen och därmed också kravet om kompensatoriska löneökningar. har fått stöd för sitt förslag att 2 sänka skatten lika för alla genom höjda kommunala grundavdrag. Det är tack Mot. vare dessa två omständigheter som slutna löneavtal kunnat hållas på en måttlig nivå. Men ännu är bara halva lönerörelsen avklarad. mening är det viktigt att lönerörelsen kan fortsätta inom de ramar som givits genom avtalen på den enskilda sektorn. Det innebär att löneökningar bör motsvaras av en höjd produktivitet och effektivitet. Den tillväxt i ekonomin som regeringen förutser kommer i en situation där riskerar att också fortsättningsvis förlora marknadsandelar. Det innebär att regeringen valt en tillväxtstrategi, vilken baserats på inhemsk konsumtion. Det är denna bild som utgör ett av de främsta hoten mot ett fortsatt stabiliseringsarbete. Vi löper nämligen risk att bli fast i en situation där svensk kostnadsutveckling är snabbare än den i våra viktigaste konkurrentländer. Den strategi som enligt mening nu måste väljas innebär en kraftig utveckling av främst hushållens sparande, en utbyggnad av våra produktionsresurser genom ökade investeringar i näringslivet, en långsiktig och målmedveten satsning på regionalpolitiken, en aktiv politik för att långsiktigt värna våra produktionsresurser genom miljöinsatser och resurshushållning. På denna grund blir det också möjligt att hävda sysselsättningen och flytta fram positionerna när det gäller fördelningspolitiken. får inte förklara sig nöjd med den nuvarande situationen. Inflationsbekämpningen måste föras vidare. måste skapa förutsättningar för ett fortsatt sänkt ränteläge ned till internationell nivå. Den avveckling av valutaregleringen som inletts bör fullföljas. Den'fungerar som ett skyddsnät för ett högt svenskt ränteläge. Den process av uppluckring av bestämmelserna som pågår bör således påskyndas. Resurshushållning, decentralisering, rättvisa Tillväxten i den svenska ekonomin bedöms nu av regeringen bli . Motorn i den tillväxten är främst privat och offentlig konsumtion. Investeringarna beräknas öka . Sysselsättningen bedöms kunna öka med 30000 och arbetslösheten minska något. förordar en utveckling av svensk ekonomi, vilken i högre utsträckning baseras på investeringar och en intensifierad kamp om internationella marknadsandelar och på hemmamarknaden med importen. En sådan utveckling skapar inte inflation på samma sätt som en konsumtionsstyrd utveckling gör. Den ger dessutom bättre möjligheter att enligt principen bruka bättre bygga svensk industri stark inför framtidens påfrestningar. Som en följd av dollarutveckling och de internationella oljepriserna blir bytesbalansen väsentligt mera positiv än vad som förutsågs i finansplanen. Bytesbalansen beräknas nu ge ett överskott om ca . Enligt mening måste en viktig linje i den ekonomiska strategin vara att bruka våra resurser bättre. Det innebär att investeringar måste inriktas för hushållning i högre utsträckning än . om en upprustning av VA-nätet är ett sådant exempel. Den fortsatta omvand- Mot. 1985/86:567 lingen av energisystemet för hushållning och utnyttjande av inhemska förnybara energikällor är ett annat. Vi har vid upprepade tillfällen framhållit att en offensiv, framtidsinriktad och decentralistisk energipolitik är en nödvändig förutsättning för en förbättrad samhällsekonomi, ökad sysselsättning, en god miljö och en bättre regional balans. Sambandet mellan energi, miljö, sysselsättning och ekonomisk utveckling har blivit alltmer uppenbart. En energipolitik för en effektivare energianvändning och utnyttjande av förnybara inhemska energislag har en avgörande betydelse för våra möjligheter att förbättra landets ekonomi och värna om natur och miljö. Användning av energikällor som kol, olja och uran innebär risker för svåra påfrestningar på såväl naturmiljö som samhällsekonomi. Samhällets åtgärder måste därför även i fortsättningen inriktas på att säkerställa kärnkraftens avveckling och en fortsatt minskning av vårt oljeberoende. Vi har i annat sammanhang redovisat huvudpunkterna för ett sådant handlingsprogram, vilket kan sammanfattas enligt följande: o Hushållning och effektivare energianvändning. o Ny värmeteknik för tillvaratagande av bl. a. solenergi, inhemska bränslen, värmepumpar, naturgas, o En medveten elanvändningspolitik, som utnyttjar elströmmens höga kvalitet. Andra bränslen av lägre kvalitet skall användas till de uppgifter dessa lika väl kan lösa. o Produktion av alternativa drivmedel baserad på inhemsk råvara, o Ny teknik för elproduktion som mottryck, vind och solceller. Ett genomförande av detta program innebär att byggande av kolkondenskraftverk och miljöstörande vattenkraftsutbyggnad kan undvikas. får ett mindre sårbart energisystem, konkurrenskraftiga energipriser, ökad sysselsättning och goda förutsättningar för bättre miljö med ett handlingsprogram utformat utifrån kravet på en effektiv användning av tillgängliga resurser. Det långsiktiga skälet för en radikal effektiviseringslinje i energipolitiken är omsorgen om industrisamhällets utveckling. En politik för effektiv energianvändning och låg förbrukning är också en industrivänlig politik. Nödvändigheten av att fullfölja gällande beslut om avveckling av kärnkraften så snabbt som möjligt har på ett kusligt sätt belysts av den inträffade kärnkraftsolyckan i Tjernobyl i och tidigare . Åter tvingas vi konstatera det självklara, nämligen att alla maskiner och anläggningar som konstruerats av människor och sköts av människor kan haverera. Från sida har vi tidigare krävt att kärnkraften av miljö- och säkerhetsskäl måste avvecklas snabbare. Vi har påtalat den olämpliga lokaliseringen av med hänsyn bl. a. till närheten till och . Vi har ställt krav på upprättande av avvecklingsplan och motsatt oss att anvisas för utbyte av ånggeneratorerna i 2resurser som i stället bör användas för att stimulera utnyttjande av biobränslen m. m. Särskilda stimulansåtgärder för att trygga oljeersättningen och omställningen av energisystemet har också föreslagits. Den nu inträffade olyckan visar på ett handgripligt sätt bristerna i säker- Mot. hets- och varningssystem för upptäckt och spridning av radioaktivt nedfall. Ovissheten hos allmänheten om vad den ökade strålningen innebär skapar rädsla och otrygghet. Det finns inga reella möjligheter att skydda sig mot den radioaktiva strålningen. Enligt sovjetiska uppgifter har samtliga invånare inom tre mils omkrets från reaktorn evakuerats. I TV visas bilder på ett dött landskap. Översatt till svenska förhållanden innebär detta att man vid en olycka i Forsmark skulle få utrymma hela nordöstra . Inom en radie av kring bor 2,5 miljoner människor. I förhållande till andra länder har en skärpt säkerhetsnivå vid sina kärnkraftverk. Det är ett konkret resultat av bl. a. engagemang i energifrågorna. Men inte heller en skärpt säkerhet utesluter kärnkraftens risker. Olyckan i Tjernobyl är ett drastiskt exempel på att ett kärnkraftshaveri inte bara är direkt farligt för människor och miljö utan också hur produktionsresurser som t. ex. föröds . Det finns därför enligt vår mening skäl att ytterligare skärpa arbetet med att genomföra kärnkraftavvecklingen i enlighet med de riktlinjer som vi redovisat. Det bör vara en självklarhet att några medel för utbyte av ånggeneratorer i inte anvisas och denna reaktor tas ur drift som ett första steg i avvecklingen. En konkret avvecklingsplan upprättas där med hänsyn till sin olämpliga lokalisering i ett tidigt skede bör utmönstras ur energiförsörjningssystemet. har väckt förslag i särskild motion i anledning av de nu inträffade händelserna. Den svenska regionalpolitiken håller på att förstelna. Den kreativitet som präglade den icke-socialistiska regeringsperioden har förbytts i passivitet och stordriftstänkande. Efter initiativen att utveckla glesbygdsstödet, att införa det regionala länsanslaget, att inrätta de regionala utvecklingsfonderna, att ge jordbruket dess rättmätiga roll, att sänka arbetsgivaravgifterna i vissa norrländska inlandskommuner och att fyrdubbla skatteutjämningen har inget egentligt hänt. Följden är att vi nu är inne i en mycket omfattande befolkningskoncentration. Decentralisering måste åter få bli en utvecklingslinje för svensk ekonomi. Ett i regional balans måste få vara ett övergripande mål för den ekonomiska politiken. Det är en välfärdsmålsättning med avgörande betydelse för såväl koncentrationsområden som områden med hög arbetslöshet. Det är en viktig uppgift för den ekonomiska politiken att skapa rättvisa förhållanden mellan medborgarna. Det gäller att gå vidare på familjepolitikens område för att ge föräldrarna mer tid för barnen. Valfrihet för familjerna ger barnen de bästa förutsättningarna. Vårdnadsersättningen blir en alltmer angelägen reform. Skattepolitiken måste föras vidare för att såväl skapa rimligare skatteförhållanden för låginkomsttagare som att minska marginal- 5 Sänk skatten - lika för alla. Den kommunala skatteutjämningen Mot. 1985/86:567 måste bli mera effektiv. Även en utbyggd regionalpolitik har i detta sammanhang en central roll. Sparande genom privata investeringskonton Enligt måste sparandet återfå sin centrala roll i stabiliseringspolitiken. Det gäller både från samhällsekonomisk utgångspunkt och utifrån individernas. Det är viktigt att skapa reella möjligheter för människor att genom ett eget sparkapital lägga grunden för ett eget företagande eller för boendet. Den dramatiska förändringen av sparandet framgår av nedanstående diagram, vilket redovisas i den reviderade nationalbudgeten (bil. 1.1 sid. 57): Diagram 7:2 Sparkvoten 1970-1986 Sparandet i procent av disponibel inkomst TOTAL SPARKVOT REAL SPARKVOT FINANSIELL SPARKVOT 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 Källor: , och . har begärt en möjlighet för alla medborgare att göra insättningar på privata investeringskonton. Sparsystemet skulle utformas så att sparande upp till en viss nivå kan ske med obeskattade medel och skattefavören kvarstå så länge sparmedlen kvarstår eller utnyttjas för avsett ändamål, exempelvis företagande eller boende. Syftet bör vara att endast ett ökat sparande skall berättiga till skattereduktion. Av statsfinansiella skäl bör i ett inledningsskede en begränsning av högsta möjliga insättningsbelopp till förslagsvis /år övervägas. Skattereduktionen skall kvarstå så länge inget uttag görs från kontot. Systemet bör även kunna omfatta sparande t. ex. i aktier. stimuleras sparandet genom en rad olika åtgärder, vilka Mot. 1985/86:567 ofta kan vara svåra att överblicka för den enskilde. Genom införande av privata investeringskonton är det troligt att sparandet successivt kanaliseras till dessa och att det därigenom blir möjligt att i de privata investeringskontona ha en samordnad sparform som passar alla. Privata investeringskonton skulle vara ett viktigt instrument för decentralisering av ekonomin och för ett ökat personligt ägande. Ett omfattande sparande inom den privata sektorn är enligt vår mening av stor betydelse för kapitalbildningen och därmed för den ekonomiska tillväxten. Man bör inte heller utesluta möjligheten att privata investeringskonton skall kunna utnyttjas i ekonomin med regionalpolitiska motiv. Samhällets starka motiv för att stimulera sparandet ger skäl att också vara aktiv när det gäller informationsinsatser. I kompletteringspropositionen föreslås att 15 milj. kr., ställs till spardelegationens förfogande. Vi föreslår att ytterligare 5 milj. kr. anvisas för sparfrämjande åtgärder bland ungdomar. Generellt är kommunernas ekonomi stark. Men gäller att olika kommuner och landsting har vitt skilda ekonomiska förutsättningar. Detta har inneburit att , som vi av statsfinansiella skäl funnit det motiverat att begränsa statliga överföringar till kommunerna, kraftfullt påtalat behovet av ett utbyggt skatteutjämningssystem. Det finns skäl djupt beklaga att regeringen inte fullföljer sin, i budgetpropositionen uttalade, intention att reformera skatteutjämningssystemet. I stället väljer man nu att skärpa skatteutjämningsavgiften på kommuner och landsting och att i någon mån öka den resurs som regeringen själv kan utnyttja sig av för att fördela pengar till vissa kommuner med särskilda problem - man ökar den extra skatteutjämningen. presenterade i skatteutjämningskommittén ett förslag som skulle innebära en väsentligt förbättrad rättvisa mellan kommunerna. Förslaget innebar i korthet följande: o De specialdestinerade statsbidragen till kommunerna minskas successivt, o Statsbidragen till kommunerna utgår enligt två grunder - ett skatteutjämningsbidrag och ett bidrag i förhållande till befolkningen, o Garantibeloppet inom skatteutjämningssystemet räknas successivt upp. Regeringen synes välja en helt annan väg. Man gör skatteutjämningen till en inomkommunal angelägenhet genom att i ökande grad finansiera systemet med avgifter på kommunerna. Man riktar stödet till kommunerna i former som gör de fattiga kommunerna i större utsträckning beroende av regeringens välvilja. Man bibehåller och förstärker specialdestinerade statsbidrag. I förlängningen innebär detta att kommunernas frihet beskärs och att centralstyrningen befästs. Det är nu hög tid att på ett principiellt plan säger ifrån hur statens ekonomiska relationer med kommunerna bör utvecklas. Enligt vår mening kan detta bäst ske genom att avvisar de särskilda avgifterna på kommuner och landsting och begär förslag om ett utvecklat statsbidragssy- 7 stern till kommunerna i enlighet med de riktlinjer som angivits i Mot. 1985/86:567 reservation till skatteutjämningskommitténs förslag. I vårt budgetalternativ har vi anvisat utöver regeringens förslag för att finansiera skatteutjämningssystemet. har kritiserat att man varken när det gäller skatteutjämningssystemet eller bidraget till lokal och regional kollektivtrafik tagit tillräckliga hänsyn till de stora skillnader som föreligger beträffande kollektivtrafiken. Enligt vår mening måste detta bättre beaktas i arbetet med ett rättvist skatteutjämningssystem. I avvaktan härpå bör ingen urholkning av nuvarande bidrag tillåtas ske. För den samlade kommunsektorn är de ekonomiska förutsättningarna hyggliga . Problemet är att de ekonomiska förutsättningarna skiljer mellan olika kommuner och olika landsting. Vi angav redan i anslutning till budgetpropositionen att kommunernas och landstingens ekonomi borde begränsas med storleksordningen utöver de som regeringen aviserade i budgeten som en första insats. Vi står kvar i denna bedömning och menar att detta är nödvändigt för att begränsa den kommunala volymökningen till . I sammanhanget finns skäl erinra om de effekter på den kommunala ekonomin som införande av privata investeringskonton skulle ha. Av de förslag regeringen presenterade accepterade vi besparingar motsvarande . Vi avvisade på principiella grunder den besparing regeringen föreslog på skolans område, vilket sedermera också blivit beslut. Vi yrkade dessutom besparingar om 200 milj., kr., på statsbidraget till statskommunala vägar. Vi ansåg inte att kompensationen om för utebliven kommunalskatt från juridiska personer borde ligga kvar. Vårt förslag om höjda kommunala grundavdrag ansåg vi i sin helhet borde belasta den kommunala sektorn vilket motsvarar . Vi förordar en ytterligare finansiering av statliga medel för skatteutjämningen om för helår 1987. politik innebär därmed att kommunsektorn totalt disponerar ca mer än med regeringens förslag. Till detta kommer effekterna av de förändrade rutinerna för utbetalning av statsbidragen för KBT. Vi finner det vara rimligt att som regeringen föreslår begränsa dessa effekter genom att låta endast hälften falla och resten på 1988. Totalt drar regeringen, utan att i kompletteringspropositionen ha redovisat de olika komponenterna, in från kommunsektorn . Sänkt skatt - lika för alla Regeringen har hanterat skattepolitiken på ett kortsiktigt, ryckigt och orättvist sätt. Den långsiktighet som präglade agerandet har rivits upp. Inte heller nu är regeringen beredd att ge skattepolitiken den långsiktiga karaktär som är en förutsättning för att människor skall kunna bedöma sina ageranden. har kritiserat detta. Regeringen har på ett närmast systematiskt sätt missgynnat pensionärer, 8 småföretagare och människor med långa arbetsresor. Man har gjort det Mot. genom skatterabatt, genom sättet att höja schablonavdraget, genom att höja arbetsgivaravgifterna och genom att tillåta en urholkning av den Denna politik har kombinerats med en risk för successiv skärpning av marginalskatterna genom uteblivet inflations Som framhållits stod regeringen handfallen inför skattepolitikens framtida inriktning. I lönerörelsens upptakt fanns inget regeringsbesked om hur skatterna skulle utformas och ännu mindre för tiden därefter. Det var först sedan presenterat sitt förslag till en mera rättvis och långsiktig skattepolitik som regeringen över huvud kunde presentera ett förslag. Enligt mening måste en fortsatt sänkning av marginalskatterna, vilket är angeläget, kombineras med särskilda insatser för att stärka skattepolitikens fördelningspolitiska profil. Det gäller skatteuttaget för låginkomsttagare och det gäller rättvisa skatter mellan olika kommuner. Skattepolitiken skall främja arbete och sparande. Långsiktigt kan detta bäst främjas inom ramen för ett utgiftsskattesystem. I ett mera nära perspektiv gäller det att begränsa beskattningen av sparkapital så som vi förordat. En förskjutning av skatten från arbete till ändliga naturresurser är viktig. Enligt vår mening bör man pröva möjligheterna att sänka arbetsgivaravgifterna för småföretagen (för de 15 första anställda eller motsvarande en lönesumma i företaget upp till 1,5 milj. Sammanfattningsvis vill förorda följande principer för den framtida skattepolitiken: o Sänk skatten - lika för alla. Det kan ske genom en fortsatt höjning av det kommunala grundavdraget, o Likvärdiga skatter i landets olika kommuner. Den kommunala skatteutjämningen skall byggas ut efter rättvisa principer, o Den statliga skatteskalan skall inflationsskyddas. Smyghöjning av skatten skall inte få ske. o Stimulera en extra ansträngning i arbetslivet. Marginalskatterna (marginaleffekterna) skall sänkas ytterligare, o Minska beskattningen av arbete. Öka skatten på ändliga naturresurser, o Rättvisa skatteregler mellan olika befolkningsgrupper utan diskriminering av pensionärer, småföretagare och människor med långa arbetsresor. Enligt min mening måste fortsatta ansträngningar göras för att försöka bryta tendensen mot ständigt högre arbetslöshetsnivåer vid jämförbara konjunkturlägen. Denna inställning från arbetsmarknadsministern i kompletteringspropositionen följs inte upp av en politik som långsiktigt kan skapa tillräckligt med jobb.