mot · GA02sk108 · 1986-11-18 00:00:00 — Motion till 1986/87:Skl08 m. fl. Ändringar i vinstdelningsskatten, m. m. 1986/87:42) Moderata samlingspartiet har sedan de första förslagen om införandet av löntagarfonder lades fram varit motståndare till detta för svensk ekonomi destruktiva förslag, som också innebär att en stegvis socialisering inletts. När propositionen om löntagarfonder behandlades i underströk moderata samlingspartiet faran med den bristfälliga beredningen av lagförslaget om löntagarfonder m. m. I motion 1983/84:204 pekade moderata samlingspartiet bl. a. på löntagarfondspropositionens svepande och uppenbart missvisande hänvisningar till remissinstanserna. I motionen hänvisades också till lagrådets granskning. a. anfördes: Lagrådet beklagar i sitt utlåtande att myndigheter och sammanslutningar inte varit i tillfälle att yttra sig över ett förutsättningslöst utarbetat och samlat förslag till löntagardfonder. Därför instämmer lagrådet i kritiken mot att en fråga av så stor principiell betydelse och med så kontroversiella inslag beretts på det sätt som skett. Lagrådet säger att dess granskning skall avse bl. a. om förslagen är så utformade att lagarna kan anses tillgodose angivna syften. Det sätt på vilket utredningsarbetet och remissbehandlingen har skett gör det svårt att fullgöra dessa granskningsuppgifter. Moderata samlingspartiet konstaterar att regeringens förslag om kollektiva löntagarfonder inte beretts på godtagbart sätt. Bristerna i handläggningen är desto mer anmärkningsvärda som den åsyftade förändringen är av Utformningen av förslaget har inte penetrerats i detalj och dess följder har inte tillräckligt analyserats. Uppsplittringen på tre departementspromemorior och den korta remisstiden har inte gett berörda instanser de möjligheter som man kan kräva för att bedöma den föreslagna förändringens innebörd. föreligger facit på effekterna av en slarvigt hopkommen lagstiftning utan den omsorgsfulla beredning som tidigare utgjort en omistlig tradition inom svensk lagstiftning. Regeringen måste för att nu rätta till de värsta oformligheterna göra betydande ändringar i vinstdelningslagen m. m. Som ett mått på bristerna i lagstiftningen om vinstdelningsskatt kan konstateras att textmassan i vinstdelningslagen ökat med . Vinstdelningsskatten strider mot grundläggande skatteprinciper Vinstdelningsskatten har utgjort ett nytt inslag i svensk företagsbeskattning. Skatten är specialdestinerad. Den utgår på ett inflationsjusterat underlag. Reserveringsmöjligheterna är starkt begränsade vid beräkning av underlaget till vinstdelningsskatt. Till detta kommer att skatten har progressiva inslag till skillnad från övrig bolagsskatt som progressiviteten slår på ett sätt som inte kan uppfattas som välavvägt och rättvist. Alla de nu nämnda nyheterna infördes - som redan påpekats - utan ordentlig genomlysning av effekterna på skattesystemet och effekterna på skilda typer av företag samt på företagsamheten i stort. I proposition 1986/87:42 anförs dock förfarande att det finns skäl att beskatta företag både med bolagsskatt och med vinstdelningsskatt. Vi delar inte denna uppfattning. Föredraganden konstaterar dock att vinstdelningsskatten ger upphov till ett antal betydande nackdelar, främst beroende på att de två skatterna tas ut på skilda skattebaser. och serviceföretag drabbas hårdast Ytterligare en betydande nackdel - som föredragande dock inte uttryckligen berör - är vinstdelningsskattens tendens att hårdare beskatta små företag, företag inom servicenäringarna samt företag med betydande fastighetsinnehav. Införandet av vinstdelningsskatt byggde på att denna skatt samt bolagsskatten skulle vara inbördes avdragsgilla. Denna konstruktion har gett upphov till betydande skillnader i uttaget av vinstdelningsskatt för olika typer av företag och för företag i skilda situationer. Familjeföretagens skatteberedning som bevakar skattefrågor för SHIOFamiljeföretagen, , och har i en studie om vinstdelningsskatten funnit att skatten slår mycket ojämnt samt att den utgör en hårdare belastning för mindre familjeföretag än för större. med 5-19 anställda betalade således genomsnittligen i vinstdelningsskatt, medan motsvarande siffror för företag med 20-49 anställda var . Familjeföretag med mer än 200 anställda betalade av resultatet i vinstdelningsskatt enligt nämnda utredning. Slutsatsen av detta är att vinstdelningsskatten ger en rad skeva effekter som speciellt missgynnar de mindre företagen, eftersom dessa regelmässigt har sämre soliditet. Vinstdelningsskatten har dessutom ett svagt samband med räntabiliteten. Dåligt konsoliderade företag, exempelvis snabbt växande, relativt nystartade företag med hög skuldsättning drabbas t. ex. mycket hårt av skatten. Vinstdelningsskatten missgynnar dessutom serviceföretag. I genomsnitt betalade enligt nu nämnda undersökning familjeföretagen inom detaljhandeln med fler än 20 anställda av resultatet i vinstdelningsskatt, medan företag inom industrin betalade . När vinstdelningsskatten infördes varnades för de negativa effekter som förslaget skulle få på företag med fastighetsförvaltande uppgifter eller med stort behov av att utnyttja fastigheter i rörelsen. Inom hotell- och restaurangbranschen ingår fastigheter som en ren produktionsfaktor i rörelsen. Detta innebär att företag som äger och lånefinansierar fast egendom beskattas hårdare än företag som hyr motsvarande egendom. Detta utgör ett klart brott mot en elementär regel i all företagsbeskattning, nämligen att denna skall vara kostnadsneutral. Inom fastighetssektorn har kanske vinstdelningsskatten fått störst återverkningar. I den promemoria, Ds Fi 1986:19, som legat som underlag för den nu aktuella propositionen har inte den centrala frågan om vinstdelningsskattens effekter på fastighetssektorn behandlats, trots att denna översyn förutskickades i förarbetena till vinstdelningslagen (1983:1086). Genom vinstdelningsskatten komplicerades skattesystemet ytterligare. Skatten bygger på en helt ny modell i svensk skatterätt, en real beskattning med begränsade reserveringsmöjligheter, medan bolagsskatten bygger på beskattning av nominell vinst vid vars framräkning företagen har rätt till betydande resultatregleringar av skilda slag. Företagen beskattas således på grundval av två olika skattebaser som bolags- och vinstdelningsskatten är inbördes avdragsgilla. Att detta i praktiken leder till icke önskvärda tröskeleffekter och en rad andra komplikationer påpekades redan vid införandet av skatten. Från teknisk synpunkt är en sammanslagning eller en frikoppling av de båda skatterna önskvärda, påpekar också föredraganden. En sådan grundläggande ändring har dock inte övervägts av . Hade så skett, skulle den rationella lösningen inneburit ett avskaffande av vinstdelningsskatten. I stället har man i propositionen valt att lägga fram ändringsförslag, som skall ta bort de värsta oformligheterna. Detta innebär att propositionen innhåller förslag om ändringar i vad gäller koncernbidrag. Enligt förslaget skall moderföretaget i ett koncernbolag kunna vidta resultatutjämnande åtgärder utan att skattebelastningen i dess helhet blir större än om företaget bedrivs i ett enda företag. Så har dess värre inte alltid varit fallet. Vinstdelningsskattens och den vanliga bolagsskattens olika konstruktioner med skilda skattebaser har inte alltid gjort det möjligt att genom koncernbidrag utjämna vinster och förluster i de båda systemen . Det är i och för sig positivt att regeringen föreslår åtgärder för att rätta till detta systemfel. Det är dock förvånande att ikraftträdandet av denna förändring först skall gälla fr. o. m. Ändringar i vad gäller kommissionärsföretag, omstruktureringar, fusion och uppskrivning av anläggningstillgångar har samma bakgrund. De två principiellt olika skattesystemen fungerar inte väl tillsammans, varför lagstiftaren tvingas till en mångfald ändringar i gällande lagar om statlig inkomstskatt, lag om vinstdelningsskatt, i aktiebolagslagen, i lag om förlustavdrag, lag om allmän investeringsfond, lag om insättning på tillfälligt vinstkonto, lag om särskilt investeringskonto, lag om inbetalningar på förnyelsekonto, lag om eldsvådefonder m. m. För att något mildra effekterna av en felaktig lagstiftning föreslår regeringen att det tidigare fribeloppet på . höjs till 1 milj. kr. Vinstdelningsskatten utgör, som framgått av redovisningen ovan, ett främmande inslag i vår skattelagstiftning. Därför bör vinstdelningsskatten avskaffas. Eftersom en sådan begäran inte anses vara möjlig att formellt framställa i anslutning till proposition 1986/87:42 återstår vägen att höja fribeloppet enligt 2 § i lagen om ändring i lagen (1983:1086) om vinstdelningsskatt, så att i praktiken ingen vinstdelningsskatt kommer att tas ut. Vi föreslår därför att fribeloppet sätts till . Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar om ändring av fribeloppet i 2 § lag om ändring i lagen (1983:1086) om vinstdelningsskatt till 100 . () () () () () () () ()