mot · GA02Ub29 · 1986-01-01 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub29 () Forskning (prop. 1986/87:80) Regeringen gav forskningsrådsnämnden i uppdrag att inkomma med förslag till samordning av forskning inom handikappområdet, detta som underlag till forskningspolitiska proposition (1986/87:80). lät en särskild utredningsgrupp utarbeta ett förslag, vilket överlämnades till regeringen. Utredningsförslaget En utvecklad handikappforskning (rapport 86:6 ) togs fram av en grupp med representanter för handikapprörelsen, , och fem forskningsråd som till del ger stöd till handikappforskning. Gruppens ordförande har varit , Samhällsföretag. I den forskningspolitiska propositionen tillhör handikappforskningen ej de prioriterade områdena och får över huvud taget en undanskymd plats. Den rimmar inte med de problem och den eftersatthet svensk handikappforskning har och som belyses i En utvecklad handikappforskning. Regeringen tar fasta på utredningsgruppens förslag om att forskningsrådsnämnden skall få ett samordningsansvar för forskningen, men förslaget inte upp med ekonomiska resurser och andra markeringar. För den kommande treårsperioden föreslår regeringen ett nytillskott av forskningsmedel på handikappområdet motsvarande bara en sjättedel av vad utredningen föreslagit. Utredningsgruppen, som var helt enig, tog upp fem problem med svensk handikappforskning . Det största problemet var den låga volymen forskningsresurser. Gruppen skiljer på handikappforskning och annan handikapprelevant forskning. Sistnämnda syftar på att handikappades problem och möjligheter skall innefattas i ordinarie forskning inom olika samhällsorgan. Därtill behövs specifik handikappforskning som belyser faktorer och händelser som gör att en funktionsnedsättning blir till ett handikapp, hur funktionsnedsättningar kan förbättras eller kompenseras genom t. ex. handikappanpassning eller liknande samt hur samhällets resurser och åtgärder inom handikappområdet utnyttjas på effektivaste möjliga sätt. 1 utredningsrapporten konstateras att samhällets ansvar och uppgifter inom handikappområdet ökat betydligt och senaste /86 satsade enbart staten på åtgärder för handikappade. Effekter av den nya socialtjänstlagen, nya hälsooch sjukvårdslagen och den gällande omsorgslagen kommer ytterligare att påverka situationen för människor med handikapp och samhällets insatser. förtidspensioneras dessutom ca 50 000 personer, och vi har drygt 320 000 förtidspensionärer. Mot denna bakgrund ansåg utredningsgruppen det klart otillfredsställande att statens satsning på handikappforskning /86 uppgick till sammanlagt endast 9,4 milj. kr. I jämförelse med FoU-resurser som satsas på andra samhällsområden är detta ett mycket begränsat stöd. Gruppens kartläggning visade också att på vissa väsentliga problemområden saknas fortfarande forskning trots att problemen ständigt ökar i omfattning, som delar av arbetsmarknadsfrågorna, samhällsekonomiska konsekvenser av olika åtgärder, konsekvenser vid förtidspensionering för såväl individer som samhälle, hjälpmedel för utvecklingsstörda, stödformer för fler handikappade, möjligheter till psykologisk kompensation av funktionsbortfall samt inte minst tvärinsatser som exempelvis de kombinerade effekterna av boende, kommunikationer och arbete. För att möjliggöra en sådan satsning ansåg gruppen att får sätta ett långsiktigt ekonomiskt mål för handikappforskningen så att den, som ett första steg, efter en treårsperiod disponerar 25 milj. kr., räknat i nuvarande penningvärde. Regeringen föreslår emellertid bara ett nytillskott av 2,5 milj. kr., dvs. en sjättedel av de 15 milj. kr. Dessutom förordar regeringen att de nuvarande ca 12 sektorsorganen med ansvar för FoU inom handikappområdet kan anslå lika mycket, dvs. 2,5 milj. kr. Flur denna omfördelning praktiskt skall gå till väga framgår emellertid ej av propositionen. Den ringa medelstilldelningen för direkt handikappforskning var bara ett av dagens problem som utredningsgruppen tagit upp. Ett annat gäller kvalitetsproblemen i svensk handikappforskning, som beror på att man nästan helt saknar fasta forskartjänster och klara karriärvägar utanför högskolan för forskarutbildade inom handikappområdet. Ett tredje gäller forskningens bristande kontakt med användarna och ett fjärde gäller behovet av en ökad internationell samverkan. För att komma till rätta med dessa problem krävs bl. a. att samordningsorganet får en mera markerad ställning än vad regeringen föreslagit och ökade resurser. Således föreslog utredningsgruppen att en särskild styr- och samordningsgrupp för handikappforskning inrättas inom forskningsrådsnämnden, till vilken regeringen utser ledamöter. En sådan lösning markerar att samtliga forskningsfinansiärer skall ha kvar ett ansvar för handikappforskning och medverka i den utveckling/uppbyggnad som föreslås av utredningsgruppen. Men det övergripande ansvaret för handikappforskning, inkl. ansvaret för merparten av de nya resurser i form av 15 milj. kr. på en treårsperiod som bör tillföras området skall läggas på forskningsrådsnämnden och den här nämnda särskilda styr- och samordningsgruppen. Styr- och samordningsgruppen skall ha en sammansättning med representanter för , och handikapprörelsen samt forskare och några personer med kompetens och erfarenhet från arbetsmarknadsfrågor, boende och samhällsplanering. Genom att regeringen inte markerar en särskild styr- och samordningsgrupp under forskningsrådsnämnden och framför allt genom det begränsade medelstillskottet kan forskningsrådsnämnden knappast komma till rätta med de problem utredningsgruppen skisserat med brist på fasta forskartjänster, uppbyggnad av bättre fältkontakter och internationell samverkan. Utredningsgruppen tror att det föreslagna samordningsorganet tillsammans med resursförstärkningen skulle kunna leda till en påtaglig förbättring av de problem svensk handikappforskning brottas med. Utredningsgruppen föreslog emellertid att det efter en femårsperiod skulle ske en utvärdering av om önskvärda effekter hade nåtts. Detta tas ej upp av regeringen. Syftet var annars att här skulle klargöras om handikappforskningen ökat i tänkt omfattning och om klara prioriteringar med utgångspunkt i t. ex. handikappades behov och uttalade önskemål från statsmakterna slagit igenom. Har kvaliteten i forskningen ökat, har karriärsmöjligheterna förbättrats och har konktakterna med användarsidan förbättrats etc.? Visar utvärderingen att så ej har skett, får andra organisatoriska lösningar kanske med ett sektorsorgan övervägas. Sammanfattningsvis är det bra att regeringen lägger fram förslag om ett samordningsorgan för handikappforskningen. Men förslaget får begränsad betydelse i och med att regeringen ej tar upp övriga problem svensk handikappforskning brottas med, såsom framkommit i den särskilda utredningsgruppens förslag. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär att i budgetpropositionen /89 hänsyn skall tas till här framförda synpunkter beträffande handikappforskningen. den II ()