ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Jo759 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo759 m. fl. (vpk) Åtgärder mot freonutsläpp Vetenskapen torde numera vara överens om att freoner är skadliga för det ozonskikt som omger jorden och som skyddar dess biologiska liv mot för detta skadlig ultraviolett strålning. Åtgärder vidtas därför, både i vårt land och ute i världen, för att minska utsläpp av freoner till atmosfären. Sålunda får freoner inte längre användas som tryckgivare i sprayflaskor här i landet. Frågan om åtgärder mot freonutsläpp har vid ett flertal riksmöten aktualiserats i motioner både kommunisterna och från andra riksdagspartier. De av godkända utskottsskrivningarna med anledning av motionerna har blivit alltmer positiva. När vi nu åter aktualiserar frågan så gör vi det för att få en uppföljning av dessa positiva riksdagsuttalanden och få en redovisning för vad som åtgärdats på detta angelägna område. Freoner, som ju är alifatiska kolföreningar som halogeniserats med klor och fluor, används huvudsakligen inom kyl- och frystekniken. I den mera storskaliga tekniken handlar det om de nu allt vanligare värmepumparna och kylverk i samband med industriella anläggningar. När det gäller konsumtionsvaror i hushållen gäller det kyl- och frysskåp. Freonet är i båda fallen inneslutet under tryck i ett slutet cirkulationssystem. För att hindra utsläpp gäller det att hålla systemen helt täta under drift. När anläggningarna skall skrotas gäller det att inte bara släppa ut freonet i luften utan att ta det till vara i slutna kärl. Utsläppen i samband med drift torde vara möjliga att hålla mycket små. Däremot är det mera problematiskt att innehålla freonet i samband med skrotning av anläggningar. Särskilda problem möter härvid med de små kyl- och frysapparaterna från hushållen. Vi har kommunisterna i partimotioner om miljöfrågor aktualiserat nödvändigheten av att återvinnings- och destruktionshänsyn tas redan då en produkt projekteras och tillverkas. Om så skedde skulle de aktuella kyl- och frysapparaterna vara förberedda för att kunna skrotas på ett miljömässigt godtagbart sätt. Vi kan nu knappast utgå från att så är fallet med de här aktuella apparaterna från hushållen. I samband med omfattande ROT-program inom bostadsområdet kommer ett stort antal kyl- och frysapparater att bytas ut. Det är då angeläget från miljösynpunkt att freonet i de gamla apparaterna tas till vara och inte släpps ut i atmosfären. Vi anser det därför vara nödvändigt att de miljövårdande myndigheterna får i uppdrag att vidta åtgärder för att hindra freonutsläpp bl. a. i samband med skrotning av gamla kyl- och frysapparater från hushållen. Självklart ställs samma krav i frågan om större apparater inom industrin och i kommunerna, men vi utgår ifrån att man här redan vidtagit de helt nödvändiga miljöskyddande åtgärderna som innebär att freonet förs över till slutna förvaringskärl utan läckage till atmosfären. Med hänvisning till det här anförda yrkar vi att hos regeringen begär åtgärder mot freonutsläpp i enlighet med vad i motionen anförts. (vpk) (vpk)
mot · G902Jo760 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo760 m. fl. (vpk) Naturvården i är ett unikt område - historiskt, kulturellt och geografiskt. Det är dessutom naturskönt. Det är unikt att ett sådant fantastiskt område ligger alldeles intill en storstad. Det är en oerhörd tillgång för invånarna i hela , och för övrigt i hela landet. Skärgården har dragits med avfolkningsproblem. Människor har tvingats att flytta till tätorter för sin försörjning. En vändning har dock skett . En levande skärgård, med en fast skärgårdsbefolkning, är nödvändig för att ta till vara naturintressena. Därför har statens bidrag till avfolkningen - avbemanning av fyrar, lotsplatser och andra tillsynsfunktioner - medverkat till att äventyra naturvården. Skärgården är för många stockholmare och andra en plats för rekreation och fritid. Ungefär 100 000 övernattningsbåtar med besättningar vistas där under en del av sommarhalvåret. , , kommunerna och skärgårdsstiftelsen gör stora insatser för att skydda naturen mot nedslitning. Men det är inte tillräckligt. Avsevärt mycket mer behövs för att slå vakt om skärgårdens egenart. Av anslaget till för naturvårdande insatser i skärgården går ca hälften till sophämtning och resten till tillsyn. har i årets petita begärt anslag för ytterligare tjänster - detta gjort med vetskap om svångremsfilosofin för anslag till verksamheter. Både tillsynen och sophämtningen skulle behöva utökas. Dessutom arbetsinsatser för att skydda naturreservaten mot nedslitning. erhöll AMS-arbetskraft för denna verksamhet för ca 2 miljoner. Detta tillskott har upphört. Kvar är den dryga miljon som inom anslagsramen avsatts för naturvårdande insatser. En levande och bevarad skärgård kräver ökade insatser. Vår unika skärgård måste leva vidare. Därför är det nödvändigt att får regeringens uppdrag att genomföra en inventering av åtgärds- och kostnadsbehovet för att garantera att skärgården även i fortsättningen kan leva vidare och utgöra ett värdefullt inslag i vår vackra natur. Med det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om insatser för naturvården i . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1985/86 Jo760 - 'i ' ' ' ' « ' } l\' * ' i. - - -.-'t ' : - "A ' ' :
mot · G902Jo762 · 1986-01-27 00:00:00 — (vpk) Höjda statsbidrag för vård av naturreservat m. m. I den allmänna strävan att företa besparingar i statens utgifter finns områden som inte tilldrar sig så stor uppmärksamhet, men som likväl kan drabbas hårt. Ett sådant område är vården av naturreservat, där minskade resurser kan få allvarliga verkningar. Anslaget ligger nivå, som arealen mer än fördubblats. Den höjning som föreslås i budgetpropositionen svarar på intet sätt mot det verkliga behovet. I realiteten innebär förslaget en försämring. Inom finns ca 50 naturreservat. Flera av dessa kan för övrigt anses ha nationellt intresse. Den ekonomiska situationen är sådan att vissa reservat måste lämnas helt utan tillsyn och vård. Följderna av detta är inte svåra att förutse. Förutsättningarna att bilda nya reservat saknas och befarar att vissa reservat som tillskapats kan komma att upphävas. Denna utveckling strider mot beslut och intentioner, men med anslag som endast uppgår till hälften av behovet blir konsekvenserna allvarliga. Situationen i är allvarlig, men den torde ha motsvarighet i andra län. Genom att aktualisera de östgötska problemen riktas förhoppningsvis uppmärksamhet på hela problemkomplexet. föreslås att till regeringen ge uttryck för uppfattningen att statsbidragen till vård av naturreservat bör höjas. Det ankommer på regeringen att i tilläggsbudget återkomma till med förslag i frågan. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av höjda statsbidrag till vård av naturreservat m. m.
mot · G902Jo764 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo764 () Höjt bidrag till Jägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägare Vår natur med dess växt- och djurliv är en ovärderlig tillgång för hela svenska folket. På Jakt- och Viltvårdsberedningens uppdrag utförde i en undersökning 1980, avseende allmänhetens attityder till vilt och viltfrågor. Undersökningen visar att av de tillfrågade uppgav sig vara intresserade av att vistas i naturen och att förekomsten av vilt i hög grad höjde värdet av naturupplevelserna. Viltvården måste därmed tillmätas en avsevärd betydelse för hela landets befolkning. I finns ca 300 000 jägare. Enskilt utför många av dessa jägare stora insatser för viltets vård och skydd. Alla jägare är skyldiga att erlägga en årlig jaktvårdsavgift till jatvårdsfonden.. var denna avgift . Jägarnas avgifter tillför således jaktvårdsfonden ca 30 milj. kr. Därtill kommer vissa bötesmedel m. m. Landets båda jägarorganisationer utför ett omfattande arbete som är till stor nytta för landets viltvård. I begreppet viltvård ingår inte bara vård av de jaktbara viltarterna, utan hela den totala faunavården. För dessa allmännyttiga arbetsinsatser erhåller jägarorganisationerna årliga bidrag ur jaktvårdsfonden. beviljade regeringen 28 milj. kr. i bidrag till . Huvuddelen av dessa medel tas ur jaktvårdsfonden. Därutöver beviljade regeringen . i bidrag till Jägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägare . Medlemstalet för de båda förbunden uppges vara ca 140 000 för och ca 19 000 för Jägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägare. Förutom ca 2,3 milj. kr. i medlemsavgifter, betalar Jägarnas RiksförbundLandsbygdens Jägares medlemmar ca 1,9 milj. kr. gör stora och betydelsefulla insatser inom jakten och viltvården, är det skäligt att förbundet får ett förbättrat stöd i sitt allmännyttiga arbete genom en uppräkning av det årliga bidraget ur jaktvårdsfonden. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att regeringen till Jägarnas RiksförbundLandsbygdens Jägare som bidrag till allmännyttiga verksamhet inom ramen för i jaktvårdsfonden tillgängliga medel bör anvisa .
mot · G902Jo765 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo765 () Rening av avgaser från flygplan Försurningen och de skador den åstadkommer tillhör våra allra allvarligaste miljöproblem. Utsläppen från bilarna är en av de viktigaste orsakerna till försurningen och därmed till skadorna på skogen och naturmiljön i övrigt. De beslut som tagit om skärpta krav på avgasrening har varit nödvändiga, även om man kan beklaga att besluten på grund av riksdagsmajoritetens motstånd kommit så sent. Effekterna av besluten kommer att dröja, eftersom det tar tid innan bilbeståndet förnyas. En fortsatt ökning av bilbeståndet kommer också att medföra att de förväntade reduceringarna av de totala utsläppen inte blir så stora som man föreställer sig. En medveten satsning på kollektivtrafik, särskilt järnvägstrafik, som nästan inte alls ger några miljöskador, är därför nödvändig. Vad som inte alls uppmärksammats är de utsläppsmängder som flyget ger. Gjorda beräkningar visar, att en mycket stor del av t. ex. kväveoxidutsläppen över vårt land, , kommer från flygplan. Om flygtrafiken ökar så som prognoserna anger kommer utsläppen från flyget att ha fördubblats fram . Flyget är således redan en mycket verksam faktor bakom miljöföroreningarna, och dess betydelse i detta negativa avseende kommer snabbt att öka. Det är således föga ansvarsfullt att lämna dessa problem därhän. Frågan måste tas upp till seriös behandling och krav på avgasrening ställas också vad gäller utsläpp från flygplan. Eftersom dessa problem inte alls uppmärksammats och eftersom det med stor sannolikhet kommer att vara ännu besvärligare att få gehör för reningskrav för flygplan än det varit att få genomslag för kraven på rening av bilavgaserna är det viktigt att ett förberedande arbete snabbt kommer till stånd. Ett sådant arbete bör inriktas på kartläggning av utsläppens sammansättning, totala omfång och effekter på naturmiljön. Men det är också nödvändigt att forskare och konstruktörer inom flygteknik engageras för att ta fram tekniskt hållbara och effektiva lösningar på avgasproblemen. Det bör ankomma på regeringen att se till att åtgärder av det slag som här angetts initieras. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att hos regeringen begära åtgärder mot avgasföroreningarna från flygplan i enlighet med vad som angetts i motionen. 1985/86 Jo765
mot · G902Jo766 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo766 () Bestämmelser i miljöskyddslagen om obligatorisk förprövning avvägarm. Trafiken innebär ett större och mera omfattande miljöproblem än har uppmärksammats. Krav på obligatorisk prövning enligt miljöskyddslagen av flygplatser framställdes i samband med riksdagsbehandlingen av förslaget till miljöskyddslag. Miljöskyddslagen föreslog i sitt slutbetänkande Bättre miljöskydd II, SoU 1983:20, obligatorisk förprövning av allmänna vägar och gator samt flygplatser. har bil- och flygtrafikens inverkan på skogsdöden uppmärksammats vilket ytterligare aktualiserar frågan. Obligatorisk förprövning bör därför införas för allmänna vägar, gator och flygplatser. Dessa bör helt jämställas med övriga miljöfarliga verksamheter varför undantagsregeln i 6 § tredje stycket sista meningen i miljöskyddslagen tas bort. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag om obligatorisk förprövning enligt miljöskyddslagen av allmänna vägar, gator och flygplatser och förändring av 6 § i miljöskyddslagen.
mot · G902Jo767 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo767 föreslog i sitt delbetänkande Bättre miljöskydd I (SoU 1978:80) att överträdelser av miljöskyddslagen som då skulle resultera i ett bötesstraff ersattes av en s. k. miljöskyddsavgift. I princip skulle sådan avgift tas ut så snart man på objektiva grunder kunde konstatera att överträdelser av ML skett. I det lagförslag som senare godtog försvagades detta institut kraftigt. För att miljöskyddsavgift skall kunna tas ut enligt nu gällande lag behövs dels att villkor har överträtts, dels att överträdelsen medfört ekonomisk för förslaget, dels att betydande störningar i miljön eller risk för sådana uppstått. Miljöskyddsavgift har endast dömts ut för något enstaka fall då bestämmelsen trädde i kraft. För att ha någon effektiv inverkan på efterlevnaden av miljöskyddslagen måste bestämmelserna om miljöskyddsavgift ändras i den riktning som miljöskyddsutredningen föreslog. Det är främst kravet på betydande störningar i omgivningen som gör att bestämmelsen inte har avsedd effekt. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag om ändring i miljöskyddslagen avseende bestämmelserna om miljöskyddsavgift.
mot · G902Jo771 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo771 m. fl. (vpk) Sopförbränningsanläggningar Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:N446 yrkas att uttalar att nya sopförbränningsanläggningar inte får tas i drift och att sådan förbränning där tillfredsställande reningsåtgärder inte införts skall avvecklas . (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G902Jo772 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo772 och () Det öppna kulturlandskapet Hotet mot det öppna kulturlandskapet är överhängande i , särskilt i och skogsbygder samt i . Marker som inte brukas eller betas förbuskas snabbt eller planteras med gran och tall. Följderna blir ofta katastrofala för och faunan och det blir en utarmning av artrikedomen i landskapet. Mångformighet ersätts av enformighet. Man vet med säkerhet att minst tjugonio arter redan har utrotats och att ytterligare 200300 är hotade om inte det öppna landskapet bevaras som betesland och andra skyddsåtgärder vidtas för att främja flora och fauna. Kunskaperna på detta område är ofta svaga. Man märker inte utarmningen förrän det är försent. Forskningen måste inriktas på att klarlägga sambandet mellan förbuskning av hagmarker och växtarters utdöende. Vidare bör den ekologiska kunskapen hos handläggare på länsstyrelsenivå utökas genom utbildning så att de kan ge råd och sprida information i dessa frågor. Samarbetet mellan naturvårdsenheten på och lantbruksnämnden är mycket viktigt. Genom husdjurskontrollen har lantbruksnämnden redan en etablerad kontakt med djurägare. kan ge råd till dessa hur man bäst kan bevara det öppna landskapet. Det är inte bara en fråga om att välja lämpliga betesdjur utan också om att skydda och främja den vilda faunan och i anslutning till lantbruket. För att hålla markerna öppna föreslår vi att lantbruksstyrelsen söker stimulera djurägare till en utökad betesgång. På grund av överskott på kött och mjölk bör ökningen av betesdjur i första hand inriktas på får som betesdjur. En stimulans till ökad betesdrift med får skulle innebära: O att en fortsatt igenväxning av landskapet förhindras O att man får ett bra och naturligt komplement till annan sysselsättning i O att hantverk baserat på skinn och ull kan utvecklas O att slybekämpningar i skogsplanteringar underlättas Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder mot igenväxning av det öppna landskapet, [2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om betydelsen av ekologisk kunskap på länsstyrelsernas naturvårdsenheter,1] 3. att som sin mening ger regeringen till känna att en försöksverksamhet med utökad betesgång med får startas i och . () () 1985/86 Jo772 1 !985/86:Bo310.
mot · G902Jo780 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo780 (m) Restaurering av förorenade vattendrag Omfattande insatser genomförs nu för att minska försurningens effekter på våra vattendrag, bl. a. genom s. k. direktkalkning. Detta är en angelägen uppgift även om den mest har karaktären av uppehållande försvar så länge som nederbörden är påtagligt försurad. 1 detta arbete att säkerställa våra vattendrags kvalitet har en liten grupp vattensystem, förorenade av andra orsaker, exempelvis fosfor, kommit i skymundan. Som ett resultat av gamla försyndelser finns ett antal vattendrag i exempelvis i Växjös närhet som i sitt bottensediment har lagrat stora kvantiteter fosfor. Även vid mycket effektiv fosforreduktion av nuvarande utsläpp från till dessa sjöar, uppnås ej någon påtaglig höjning av sjöarnas kondition, om man ej genomför omfattande restaureringsarbete, exempelvis avlägsnar delar av bottensedimentet. (Jfr den välkända restaureringen av sjön .) Det borde, enligt min mening, finnas skäl att överväga att en mindre del, förslagsvis 5 10 milj. kr., av anslaget i budgeten för kalkning (Bil. 11, H:8 Åtgärder mot försurningen) avsätts för att bidra till finansieringen av restaureringen av sjöar, förorenade av bl. a. gamla fosforsediment. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att ur proposition 1985/86:100, ur anslaget bil. 11, H :8 Åtgärder mot försurningen avdela 5 10 milj. kr. för restaurering av förorenade sjöar.
mot · G902Jo782 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo782 Försurningen dess orsak och påverkan på vår miljö får en ökad aktualitet i samma takt som konsekvenserna klarläggs. En försöksverksamhet med kalkning av sjöar och vattendrag påbörjades . Det statliga kalkningsprogrammet har pågått, och hitintills har anslagits närmare 400 milj. kr. för kalkning av sjöar och vattendrag. Och behovet av kalkning ökar . Det är därför av stor vikt att de vidtagna åtgärderna utförs på ett, inte bara biologiskt utan också på ett ekonomiskt riktigt sätt. Kalkning av sjöar och vattendrag kan ske enligt olika metoder, varvid tillrinningsområdets sammansättning, andelen sjöyta och vattnets uppehållstid är utslagsgivande faktorer. Hitintills har man till övervägande delen lagt ut lättlöslig, kalkrik substans direkt i vattnet. För att optimera verkningsgraden av kalken bör den enligt expertisen tillsättas i systemets övre delar, då härigenom största möjliga vattenområde påverkas. Störst effekt i detta avseende borde därför nås om omgivande mark kalkas. Därigenom påverkas allt vatten inom ett tillrinningsområde. Metoden med markkalkning har, med gott resultat, använts i t. ex. Vänneåns avrinningsområde, kommun. Ett liknande projekt har också startats i . I planeringsarbetet har man här kunnat få värdefulla uppgifter från lantbrukarnas markkarteringskartor. Lantbrukarna har också deltagit i det praktiska utförandet med både maskinell utrustning och arbetskraft. 1 försöksverksamheten med markkalkning som metod mot ytvattenförsurning har man härvid funnit att den har många fördelar. Som exempel kan nämnas: o markkalkning avvärjer hotet mot den ökade metallrörligheten o ger en mjukare och för det biologiska livet bättre övergång till en mindre sur livsmiljö o metoden kan med fördel användas i glesbygd, där andra metoder, t. ex. en doserare är olämplig på grund av avsaknad av el, bra transportvägar, kunnig personal o kalken utnyttjas mer effektivt, både i mark och i hela vattensystemet. Markkalkning mot ytvattenförsurning borde, enligt min mening, vara en samhällsekonomiskt intressant metod och därför utnyttjas mera än vad som är fallet . Mot denna bakgrund ter det sig naturligt att använda mera av kalkningspengarna till denna typ av kalkning. Man borde också kunna överväga att ge jordbrukarna bidrag till kalkning i speciellt försurningsdrabbade områden. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om markkalkning. 1985/86 Jo782
mot · G902Jo784 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Jo784 () Transporten av miljöfarligt avfall Införandet av det kommunala ansvaret för omhändertagande av miljöfarligt avfall var en viktig miljöpolitisk åtgärd. Allmänt sett innebär det att förutsättningarna för att åstadkomma en ur säkerhets- och miljösynpunkt trygg hantering av sådana varor kraftigt förbättrats. Tyvärr har dock systemet i praktiken kommit att fungera på ett sätt som kan försvåra återvinning ur sådana avfallsprodukter. Redan innan det kommunala monopolet på hantering av miljöfarligt avfall infördes etablerade sig ett antal företag i landet med specialitet att omhänderta sådant avfall i och för återvinning av värdefulla produkter. Hanteringen bygger ofta på att återvinningsföretaget har ett mycket stort upptagningsområde och kan bygga upp ett rationellt system för transport av avfall och andra produkter mellan de avfallsproducerande företaget och återvinningsföretaget. De nya reglerna innebär dock att transport av miljöfarligt avfall kräver tillstånd av varje enskild kommun. Det har visat sig svårt för återvinningsföretag resp. de åkerier som samarbetar med återvinningsföretagen att få sådana tillstånd i en utsträckning som gör det möjligt att bygga upp ett rationellt fungerande transportsystem. Risken är därför stor att denna redan etablerade och ur miljö- och resurssynpunkt mycket värdefulla verksamhet bryter samman. En sådan utveckling skulle givetvis stå helt i strid med de ambitioner som måste ligga bakom det kommunala monopolet, nämligen en miljösäker hantering av avfallet som också möjliggör största möjliga återvinning av brukningsbara produkter. Problemet skulle kunna lösas om seriösa och välrenommerade återvinnings- och åkeriföretag skulle kunna få ett särskilt tillstånd att hämta miljöfarligt avfall över hela landet oberoende av kommungränser. Ett sådant tillstånd skulle exempelvis kunna lämnas av . Sådana företag skulle sedan kunna sluta avtal med avfallsproducerande företag som därmed skulle anses ha uppfyllt sina skyldigheter gentemot resp kommun. Givetvis skulle verksamheten stå under kontinuerlig tillsyn av miljövårdsmyndigheterna. Med hänvisning till vad som anförts föreslår jag att beslutar hos regeringen hemställa om förslag till lagregler som gör det möjligt för regeringen eller den myndighet som regeringen utser att ge vissa återvinnings- och åkeriföretag rätt att hämta miljöfarligt avfall i hela landet utan krav på tillstånd från varje Mot.