mot · G902t223 · 1986-01-15 00:00:00 — 1985/86 :T223 Per Stenmarck m. fl. (m) Förbättrade Öresundsförbindelser Frågan om snabbare och bättre förbindelser över har debatterats . Trots detta tycks det vara näst intill omöjligt att nå fram till ett beslut i sakfrågan. Ett problem i sammanhanget är att frågan behandlats som någonting som enbart berör . Bland centralt placerade beslutsfattare har frågan därför aldrig drivits med något större engagemang. Att Öresundsfrågan enbart skulle beröra är en direkt felsyn. Bättre förbindelser över är vare sig en lokal eller en regional fråga, utan en fråga av största nationella intresse. Den måste därför behandlas därefter. Det skulle odiskutabelt innebära en offensiv satsning om man satte i gång byggandet av fasta förbindelser över - en vägbro och eller en järnvägstunnel mellan och eller båda alternativen. Kortsiktigt skulle många sysselsättningsproblem i kunna lösas. Eftersom stora delar av har näst intill norrländska arbetslöshetssiffror skulle en sådan här satsning i hög grad innebära positiva konsekvenser. Mera långsiktigt är det troligen dessutom så att en eller flera fasta förbindelser innebär ytterligare nysatsningar inom industri och annan näringsverksamhet. För tillfället måste vi på svensk sida avvakta det danska beslut angående en fast förbindelse över Stora Bält. När och om ett sådant beslut kommer är det viktigt att den tidigare fastlagda tidsplanen kan fullföljas, med så små tidsförskjutningar som möjligt. Det bör vara möjligt att inom , efter det att ett positivt beslut om Stora Bält har tagits, förelägga ett förslag i ärendet. Detta bör ges regeringen till känna. I ett längre perspektiv bör det inte råda något tvivel om att fasta förbindelser mellan och är naturliga. Men med en tidsplan, som synes realistisk kan några sådana förbindelser knappast stå färdiga . Dessutom är det nog rimligt att anta att frågan om fasta förbindelser över är en död fråga för lång framtid, om ingen lösning kommer . Av den anledningen är det av allra största betydelse att färjeförbindelserna får nödvändiga utvecklingsmöjligheter. Med tanke på det stora antal år som färjetrafiken även utgör det dominerande transportalternativet bör det finnas möjlighet att investera i ytterligare en omgång tonnage. Med största sannolikhet kommer färjorna också att kunna drivas i praktiskt taget en hel livslängd. Goda förbindelser är viktigare för oss i än för danskarna. 1985/86 är ett centrum av internationella dimensioner och en viktig T223 förbindelselänk till kontinenten. För näringslivets utveckling, för kulturutbyte, för turism och mycket annat är det därför av vitalt intresse med goda kommunikationer. får därför inte bli en barriär, som det blir allt svårare att ta sig över. Därför är det väsentligt att det skapas möjligheter att positivt stimulera färjetrafikens utveckling. är en speciallag, som reglerar försäljningen ombord på färjorna i Öresundstrafiken. Analogt har lagen också kommit att tillämpas på annan färjetrafik mellan och . Odiskutabelt har lex , alltsedan sin tillkomst , lagt en hämsko på färjetrafiken. I flera olika omgångar har lex debatterats i . Detta har också efter hand gett vissa mindre förbättringar, dock inte av sådan natur att färjerederierna fått några förbättrade ekonomiska möjligheter. har ställt sig bakom krav på att diskussioner skall tas upp i lämpligt nordiskt sammanhang, för att nå förändringar. Samtal har också förts mellan den svenska och den danska regeringen, dock utan att några större förändringar har skett. I ett frågesvar i förklarade finansminister att det nu hänger på den danska regeringen om det skall bli några förändringar av lex . Det finns naturligtvis ingen anledning att misstro finansministern när han påstår detta. Ändå är en förändring av lex av sådan betydelse att det är viktigt att regeringen - när man finner tiden lämplig - upptar förnyade kontakter med för att nå en lösning på frågan. Detta bör ges regeringen till känna. Om lex förändras på så sätt att rederierna ges möjlighet att sälja ytterligare ett paket cigaretter per passagerare och enkeltur, eller motsvarande mängd i annan tobak, så skulle detta klart förbättra lönsamheten. Därmed skulle vi också förbättra Öresundstrafikens förutsättningar och utvecklingsmöjligheter . En möjlighet, som i och för sig inte vore någon helt igenom godtagbar lösning, är att med den danska regeringen diskutera möjigheten av en ensidig svensk lösning. Därmed skulle den ökade tobaksförsäljningen enbart ske på turer från den danska sidan. Detta kan emellertid enbart ses som en temporär lösning. Dock skulle även här ekonomiska effekter kunna uppnås. Slutmålet måste ändå vara ett avskaffande av lex , det vill säga en likabehandling av Öresundstrafiken med andra internationella rutter. Med stöd av det ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående fasta förbindelser över , [2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående gränser för försäljning av tobaksvaror i Öresundstrafiken. Per Stenmarck (m) () () l1985/86:Sk509.