mot · G902K414 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:K414 m. fl. (m) Integritetsskydd m. m. Datalagen trädde i kraft . Den är avsedd att vara ett skydd gentemot otillbörliga intrång i den enskildes integritet vad avser ADB-baserade personregister. Lagen slår bl. a. fast vad gäller begreppet otillbörligt intrång att inställningen som föreligger, eller kan antas föreligga, hos dem som kan registreras skall beaktas vid bedömningen av vad som är otillbörligt intrång. kan man konstatera att datalagen mot den bakgrunden inte fungerar tillfredsställande. I en SCB-undersökning som presenterades framkom det bl. a. att av de tillfrågade var skrämda av myndigheternas möjligheter att med hjälp av dataregister kontrollera medborgarna. Denna allmänna attityd säger givetvis ingenting om den enskildes inställning till de olika register som han är registrerad i. Däremot visar siffrorna på att tilltron till det skydd datalagen ger den enskilde har minskat. Siffrorna tyder också på att många människor upplever att det sker otillbörligt intrång i deras integritet och att de känner den hotad. Det vore allvarligt om denna oro bara avvisades som ett uttryck för diffusa känslor utan någon saklig grund. Det finns trots allt många skäl för den enskilde att känna oro för sin integritet. Datatekniken har stimulerat till en ökad uppgiftsinsamling, bl. a. med hjälp av samkörningar. FOB 85 och den förenklade självdeklarationen är några exempel. planerade slutenvårdsregister ett ytterligare. I de flesta kontakter med det offentliga möter den enskilde krav på att lämna ifrån sig personuppgifter. Inom barnomsorgen, äldrevården och sjukvården ställs frågor om den enskildes privata förhållanden liksom när han står i bostadskö eller begär bostadsbidrag. Uppgifterna registreras och sammanställs, lagras och skickas vidare till andra myndigheter. De flesta landsting har omfattande patientdatabaser som innehåller uppgifter som kan anses som ytterligt integritetskänsliga. Statliga myndigheter, kommuner och landsting har alla sina register, som alla kräver sin del av den enskildes privatliv och som oftast förutsätter samköming med andra register. Det är inte bara mängden av register som skapar oro för integriteten. Sedan datalagens tillkomst har åtskilliga besvär över datainspektionens beslut vunnit bifall hos regeringen. Det har lett till en utvidgad praxis vad gäller möjligheten till samkörningar. Därmed har datalagens skydd för den enskildes integritet försvagats genom regeringsbeslut. Möjligheten att analysera och sammanställa uppgifter ur olika personre gister från i sig oskyldiga och till synes ointressanta uppgifter till en Mot. intressant och avslöjande helhet har därmed ökat. Program- och sy- K414 stemutvecklingen har också medverkat till detta. Detta skall ses i perspektivet av att nya lagar har ställt ytterligare krav, och gett möjlighet till kontroll av personuppgifter. Lagen om den förenklade självdeklarationen har t. ex. hävt en del av banksekretessen. Den offentliga sektorns expansion har åtföljts av allt fler krav på insyn i den enskildes privatliv. Detta, tillsammans med den snabba utvecklingen av dataanvändningen i det svenska samhället och en delvis förändrad attityd till den enskildes integritet bland myndigheter och politiker, har lett till en oro bland allmänheten som datalagen inte förmått motverka. Enligt vår uppfattning har den enskildes integritet i alltför många situationer fått vika för olika myndigheters krav på effektivitet och kontroll. Olika myndigheters försäljningsverksamhet av uppgifter, insamlade för myndighetsutövning, förstärker ovissheten om var uppgifter om den egna personen finns och om hur mycket en viss befattningshavare eller en viss myndighet vet om den enskilde medborgaren. Den accelererande användningen av personnummer har lett till att personuppgifter lagras så att de lätt kan hänföras till den enskilde tillsammans med andra uppgifter, inhämtade i andra sammanhang och för andra system. Personnumret är ett effektivt identitetsbegrepp. Av just detta skäl har det kommit att användas inom allt fler samhällsområden och i praktiken fått ersätta namnet. En av anledningarna till detta är att personnumret underlättar samkörningar mellan olika dataregister. Sådana samkörningar kan förvisso även göras utan personnummer. Frånvaron av samma identifikationssäkerhet som personnumret ger gör det däremot svårare att hänföra personuppgifter till den enskilde. Det är personnumret som gör det intressant att samköra olika register och som ger effektiva resultat och hög tillförlitlighet. För den enskilde är antalet register och mängden av lagrade uppgifter svåröverskådliga. Ofta får han via massmedia klart för sig till vilka register han redan har lämnat uppgifter. Nya register diskuteras ibland i massmedia men när registren blivit verklighet får den enskilde ingen klar uppfattning om dem annat än om kraven på uppgifter från honom själv antingen minskar genom samköming eller genom att nya frågor ställs. Utan att han egentligen informeras leder utvecklingen till att alltmer insyn sker i den enskildes privatliv och att möjligheterna till kontroll ökar radikalt. Den osäkerhet den enskilde känner inför dataregistreringen skall ses mot bakgrund av att de register som får massmediauppmärksamhet och som medborgarna ges en klar uppfattning om i själva verket bara är toppen på isberget. Det finns ingen nödvändighet i denna utveckling. Tvärtom vore det farligt om datatekniken kom att identifieras med kontroll. Det skulle minska möjligheterna att utnyttja datatekniken så att den underlättar den enskildes arbete och information. Det skulle motverka ökade förutsättningar för insyn i det offentliga samt en effektiv och bättre service. inom detta område skärps i syfte att värna den enskildes integritet kommer Mot. vårt samhälles möjligheter att ta till vara den nya informationsteknologin K414 att avsevärt stärkas. Ett skäl till att datatekniken så ofta används för kontroll är att olika välfärdssystem byggts upp så att de förutsätter uppgiftsinsamling och kontroll. Den enskildes integritet blir i sådana sammanhang oftast en restpost. Det skulle kunna vara tvärtom, att den enskildes integritet var utgångspunkten för politikernas beslutsfattande. Vi menar att lagstiftningen inom data- och integritetsom rådet bör sträva efter att förverkliga detta. För moderata samlingspartiet är det en viktig uppgift att slå vakt om den enskildes integritet. Vi anser att skyddet av den enskildes integritet bör baseras på attityden att personuppgifter skall anses tillhöra den enskilde. När uppgifter nödvändigtvis insamlas skall detta ske med stor respekt. Insamlade uppgifter bör så långt möjligt vara en sak mellan en enskild och myndigheten. Offentlighetsprincipen utgör härvidlag en begränsning. Det faktum att insamlade uppgifter blir offentliga borde å andra sidan kunna leda till en begränsning av det material man samlar in. Myndigheterna bör själva inte aktivt genom försäljning sprida uppgifterna vidare. Begreppet integritet är svårt att objektivt definiera. Detta är ingen ursäkt för underlåtenhet att stärka skyddet av den enskildes privatliv. I stället bör skyddet vara så gott att den enskilde i största möjliga mån själv får dra gränsen för sin integritet. En stor del av de frågor som gäller data och den enskildes integritet utreds av dataoffentlighetskommittén. Det finns all anledning att ställa förhoppningar om att denna skall kunna lämna förslag till förstärkt skydd av den enskildes integritet. Vi vill i det följande peka på åtgärder som vi bedömer som angelägna i syfte att anpassa datalagen och annan lagstiftning till det hot som möter den enskildes integritet. Den enskildes integritet hotas genom i sig välmenande krav på insyn och kontroll från många håll i det svenska samhället. Olika myndigheter önskar bygga upp nya register, som ställer krav på ytterligare uppgifter. Ofta får den enskildes integritet vika till förmån för andra syften och annan lagstiftning. Vi menar att detta är förkastligt. Den enskildes integritet måste ges ett bättre skydd mot kortsiktiga krav på effektivitet och kontroll. Mot den bakgrunden bör skyddet av den enskildes integritet grundlagsfästas. Det kan ske genom att rätten till ett skyddat privatliv förs in i regeringsformen tillsammans med andra grundlagsskyddade fri- och rättigheter. Det kan också ske genom att delar av datalagen ges grundlagsstatus. Även andra vägar bör prövas. Regeringen bör års val lämna förslag till om hur den enskildes integritet skall ges grundlagskydd. Besvär över datainspektionens beslut Enligt vår mening är det viktigt att prövningen av datainspektionens beslut sker som en rättslig och inte politisk prövning av vad datalagen medger och 14 Genom att det är regeringen som är besvärsinstans för Mot. datainspektionens beslut sker en politisk tolkning som ger datalagen en K414 svagare ställning än vad som är önskvärt. Av detta skäl menar vi att regeringsrätten och inte regeringen skall vara besvärsinstans. Vi menar att när den enskilde medborgaren från en myndighet möter krav på att lämna personuppgifter skall det finnas stöd i en särskild registerlag för detta. Därigenom får en bättre kontroll över de olika offentliga register som tillskapas, liksom över den insamling av personuppgifter som sker från enskilda. I en registerlag kan man dessutom reglera vilka krav som skall gälla för det enskilda registret. a. kan man i registerlagen särskilt reglera om samkörningar med andra register över huvud taget skall vara möjliga. Utvecklingen inom dataområdet går mycket snabbt. Datatekniken används på många olika sätt och med olika tillämpningar. Användningen blir alltmer decentraliserad som det sker en ständig förändring vad avser system- och programutveckling. Det är mot den bakgrunden viktigt att det för varje personregister finns en person som har ett ansvar för att datalagens olika krav efterlevs liksom de krav som meddelade föreskrifter och angivna ändamål ställer. För den enskilde medborgaren är det väsentligt att ansvaret inte ligger hos någon diffus juridisk person. Vi menar att det i ledningen för varje organisation, myndighet eller företag skall finnas en ansvarig registerförare. Denne skall ha ett personligt ansvar för att system- och programutveckling sker i enlighet med de krav som datalagen ställer och för att administrativa rutiner fungerar så att uppgifter om den enskilde är korrekta eller snabbt kan ändras om de visar sig felaktiga. Det är enligt vår mening principiellt felaktigt att ett flertal myndigheter har utvecklat en försäljning av insamlade personuppgifter. Det är betänkligt ur konstitutionell synpunkt eftersom denna försäljningsverksamhet oftast saknar lagligt stöd. Vi menar att det finns en betydande risk för att myndigheters vilja att insamla uppgifter och analysera och sammanställa ökar om de kan tjäna pengar på en försäljning av uppgifterna. Av det skälet bör myndigheter inte tillåtas ta mer betalt vid försäljning av personuppgifter än vad offentlighetsprincipen ger dem rätt till. möter den enskilde krav på att uppgifter om personnummer skall lämnas i de mest skilda sammanhang. Det leder till att uppgifter om den 15 Det avgörande hotet mot den enskildes integritet är när han eller hon tvingas lämna ifrån sig personuppgifter. När uppgiften väl är lämnad har den enskilde inte längre någon kontroll eller egentlig kunskap om hur den används. Ny lagstiftning kan till exempel tillkomma som medger nya användningsområden, tillstånd till nya samkörningar kan lämnas eller tidigare sekretess kan hävas. Mot den bakgrunden är det nödvändigt att minska myndigheternas rätt att insamla, registrera, lagra och vidarebefordra personuppgifter. I detta syfte bör regeringen tillsätta en delegation med uppgift att föreslå minskningar i medborgarnas uppgiftsskyldigheter. Därigenom kan den enskildes integritetsskydd stärkas. Med stöd av vad ovan anförts hemställer vi 1. att begär att regeringen skall utarbeta förslag om hur den personliga integriteten skall skyddas i grundlag, 2. att beslutar att regeringsrätten och icke regeringen skall vara besvärsinstans i frågor rörande datalagen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att systemet med särskilda registerlagar väsentligt utvidgas i syfte att ytterligare begränsa utrymmet för samkörningar, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ansvarig registerförare, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående myndigheters försäljningsverksamhet, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående en begränsning av personnummeranvändningen, 7. att som sin mening ger regeringen till känna att myndigheternas rätt att insamla, registrera, lagra och vidarebefordra personuppgifter skall begränsas, 8. att begär att regeringen tillsätter en delegation med egna personen finns lagrade tillsammans med ett identitetsbegrepp som i högsta grad underlättar samköming. En begränsning av personnummeranvändningen bör ske genom att det blir frivilligt att lämna personnumret. Detta bör gälla för de flesta register, privata som offentliga. Undantag från denna princip bör enbart göras för ett fåtal register, t. ex. stora offentliga register som folkbokföringen, skaderegistret och inom sjukvården. uppgift att föreslå minskningar i medborgarnas uppgiftsskyldigheter och därigenom stärka den enskildes integritetsskydd. Hans Nyhage (m) () (mj fm) () ()