mot · G902t401 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T401 () Avgifter och taxor som påverkar sjöfarten Det finns många orsaker till att kan hävda sin ställning som en av världens mest framstående sjöfartsnationer. En av dem är avsaknaden av en genomtänkt svensk sjöfartspolitik. Härom vittnar den brist på helhetssyn som präglar en lång rad beslut eller uteblivna beslut som berör beskattningen av rederier och sjöfolk, lotstvångets utformning, tull- och sjöfartsverkens avgiftskonstruktioner, stödet till SJ, SJ:s taxepolitik m.m. Som varje annan trafikgren är sjöfarten beroende av en väl fungerande infrastruktur. Sjöfart och hamnar innefattas ej trafikpolitiska beslut om anpassning av avgifter och uttag av kostnader till ett samhällsekonomiskt marginalkostnadssystem utan har att leva med kravet på full kostnadstäckning på företagsekonomisk grund i enlighet med trafikpolitiska beslut. Till skillnad från järnvägs- och landsvägstrafiken svarar hamnägarna ensamma för investeringar och kapitalkostnader, vilket påverkar hamnarnas avgiftsuttag på sjöfarten. finansierar huvuddelen av sin verksamhet med lotsavgifterna och fyr- och farledsvaruavgifterna, för enkelhetens skull i det följande förkortat till farledsavgifterna. Avgifterna finansierar såväl kapital- som driftkostnader för farledsutmärkning, radionavigering, lotsväsendet, sjökartläggning, vissa kostnader för sjöräddningsväsendet och administrationen av farledsverksamheten. Härutöver finansieras ersättning till hamn, kostnader för vissa fyrar i och för ispatrullering i norra , handelsflottans kultur- och fritidsråd m. m. Avgifterna är generella för hela landet oavsett de mycket skiftande farledsförhållandena för olika kustavsnitt och hamnar. Detta innebär att trafiken på syd- och västkusthamnar med mycket begränsade farledskostnader men en stor trafikvolym belastas med huvuddelen av kostnaderna för de trafiksvaga regionerna. Den tekniska utvecklingen har medfört att en stor del av farledsutmärkningen numera inte behövs för handelsflottans behov. Däremot är ett stort antal fyrar, prickar etc. av betydelse för fisket och båtsporten. Finansieringen sker dock oförändrat via farledsavgifterna som belastar handelsflottan. Enligt förslag i budgetpropositionen kommer kostnaderna för isbrytningen i fortsättningen också att avgiftsfinansieras. Detta innebär en ökad kostnadsbelastning med 45 milj. kr. som kommer att belasta trafiken på samtliga hamnar oberoende av om dessa är i regelbundet återkommande behov av isbrytning eller ej. Den investering i en ny isbrytare som också föreslås, innebär att avgifterna kommer att behöva höjas 1 1 1985/86. Trafiken på syd- och västkusthamnarna kommer således att Mot. belastas med kraftigt höjda avgifter för inte bara den sporadiska isbrytning T401 som behövs där, utan också för isbrytning i och . Trots förändrade avskrivningsregler innebär detta att kostnadstäckningsansvaret för ökar, med kraftigt ökade avgifter för sjöfarten som följd. Denna politik kan endast bottna i bristande kunskap om hur hamnarna påverkas av den förändrade trafikstrukturen och hamnarnas internationella konkurrenssituation. Det finns anledning anta att principer för farledsverksamheten och avgiftsfinansieringen bidrar till att permanenta en otidsenlig hamnstruktur. Överkapaciteten på hamnresurser är avsevärda. Det förändrade trafikmönstret med ökad koncentration till syd- och har inte medfört motsvarande omstrukturering av hamnarna. Den ekonomiska utvecklingen i hamnväsendet är därför ogynnsam. Enligt Svenska Hamnförbundets beräkningar visade 1983 endast 9 av 50 hamnar överskott på verksamheten. Det mest anslående exemplet på den snedvridning som avgiftssystemet medför utgör hamn, där trafiken betalar av farledsavgifterna och av de totala lotsavgifterna. 1983 betalade göteborgstrafiken ca 95 milj. kr. Motsvarande kostnad uppgick till drygt 10 milj. kr. Lotsavgiften täcker, enligt uppgift, endast en mindre del av kostnaderna. Resten finansieras av farledsavgifterna. Den tilläggsavgift som infördes för att ersätta lotsning på obekväm arbetstid - en bisarr tanke i en internationell hamn - innebar en 18-procentig höjning av lotsavgifterna för trafiken på . fick vissa undersysselsatta lotsplatser en sänkning av avgifterna. Trots denna uppenbart orimliga belastning av sjöfarten på , får svara för vissa kostnader för fyrbelysning och utprickning i inseglingsleden också i den del som ligger utanför hamnområdet och som rätteligen i sin helhet borde ligga under ansvarsområde. hamn konkurrerar huvudsakligen med hamnarna på kontinenten. Dessa belastas inte med några motsvarande avgifter. Tvärtom uppbär de avsevärda statliga, delstatliga och kommunala stöd, framför allt till kapitalkostnaderna. Till den osunda konkurrenssituationen hör också det statliga stödet till järnvägstrafiken. från till exempelvis per järnväg subventioneras i tur och ordning av SJ och de danska, västtyska och holländska järnvägarna. Någon motsvarande subvention kommer inte motsvarande transport per fartyg till del. Utbyggnaden av järnvägsfärjetrafiken från till och kan komma att innebära att SJ :s taxesättning utformas så att denna trafik gynnas till nackdel för övriga hamnar på . Härigenom försvåras såväl hamnarnas som den svenska sjöfartens konkurrensmöjligheter, och tillkomsten av annars konkurrenskraftiga alternativ motverkas. Det ensidiga gynnandet av SJ och den likaledes ensidiga avgiftspolitiken gentemot sjöfarten visar en anmärkningsvärd brist på trafikpolitisk helhets- 2 syn och konsekvens. Det visar också på en bristande förståelse för sjöfartens Mot. 1985/86 internationella konkurrenssituation och behov av konkurrenskraftiga sven- T401 ska hemmahamnar. geografiska läge medför ett totalt beroende av fungerande sjötransporter såväl under fredliga förhållanden som i en krissituation. Det finns anledning anta att den trafik som går förlorad till hamnar på kontinenten inte kan återtas. Återverkningarna på möjligheter att hävda sig i den internationella konkurrensen blir betydande, eftersom geografiskt ofördelaktiga läge med tiden kommer att få fullt genomslag i taxesättningen. Den ambition om ett rundare som präglar sjöfartspolitiken motsvaras inte av en ambition om ett rundare . Det är ett ensidigt svenskt intresse att försöka motverka nackdelarna med vårt ogynnsamma geografiska läge. Med anledning av vad i motionen anförts hemställer jag att hos regeringen begär en översyn av avgifter och taxor som påverkar sjöfarten i syfte att åstadkomma konkurrensneutralitet mellan olika transportslag.