ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902K717 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:K717 () Partibeteckningen på valsedlar I vallagen stadgas att valsedel är ogiltig bl. a. om den upptar mer än en partibeteckning. Några bestämmelser finns inte om hur en partibeteckning får se ut, t. ex. om den får bestå av flera ord, som vart för sig skulle kunna hänföras till en annan partibeteckning. har med tiden utvecklats en generös bedömning vid prövning av valsedlars giltighet. Det är emellertid otillfredsställande att det finns tveksamhet i denna fråga. Reglerna borde vara klart formulerade och lättolkade. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av nuvarande lydelse av 14 kap. 4 § vallagen.
mot · G902K720 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:K720 m. fl. (m) på valsedlar I samband med allmänna val har från synskadade och deras organisationer framförts farhågor för eventuella manipulationer vid valförrättningar. Tyvärr kan sådana oegentligheter inte uteslutas. För att undvika oro hos dem som skulle kunna utsättas för aktioner av detta slag föreslår vi att får i uppdrag att utreda möjligheten av att förse valsedlarna med resp. partiers partibeteckningar (m, c, fp, s och vpk etc.) i punktskrift. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen begära att får i uppdrag att genomföra den i motionen föreslagna utredningen om punktskrift på valsedlar. (m) () 1 1985/86.
mot · G902K721 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:K721 m. fl. (m) Snabbare valgenomslag i kommunala styrelser började kommunerna i ökande utsträckning införa något slag av majoritetsmarkeringar för att inför väljarna klargöra ansvarsförhållandena i den kommunala politiken. Detta innebar att kommunerna övergav hävdvunna principer och gick över till en parlamentarism. Denna viktiga förändring fick genomslag kommunallag. I paragrafen 1:6 stadgades att ledamöter och suppleanter redan skall tillträda det år då valet har skett i stället för som tidigare vid ingången av året efter valåret. Motiveringen till förändringen i KL var att ett parti som förlorat ett val inte skulle kunna besluta om budgeten för . Därför skulle valutslaget få snabbare genomslag i fullmäktige. Vid reform av kommunallagen övervägdes om inte valutgången borde få ett snabbare genomslag i nämnder och styrelser. En sådan reform bedömdes dock inte som möjlig . Mer omfattande erfarenheter har nåtts vad gäller den kommunala parlamentarismen. Nackdelarna med att majoriteten endast skiftas i fullmäktige den under valåret medan en kvardröjande majoritet behålls ytterligare några månader i nämnder och styrelser har blivit alltmer uppenbara. Kommunerna har mångmiljon- och i vissa fall miljardomslutningar. Det säger sig självt att det kommunala budgetarbetet blivit mycket omfattande och därför kräver betydande insatser av kommunens förvaltningstjänstemän. För den tillträdande majoriteten är det ett utomordentligt handikapp att inte redan i samband med budgetarbetet överta inflytandet över kommunens förvaltningsorganisationer. Den budgetreservation som blir kommunens budget kan inte i detalj bli så genomarbetad som vore önskvärt. Detta leder till att under den nya budgetperioden måste ägnas åt anpassningar av budgeten och konkretiseringar av de beslut som fullmäktige antagit. Detta belastar givetvis den kommunala planeringen onödigtvis, särskilt med tanke på att budgetarbetet för redan påbörjas . Mandatperioderna i är mycket korta. Desto angelägnare är det att en ny majoritets politik snabbt får genomslag, inte bara i fullmäktige utan också i styrelser och nämnder. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om följande ändrade lydelse av kommunallagens 3 kap. 5 §: Ledamöter och suppleanter i styrelsen väljes , räknat det år valet har skett. enns er (m) () Per Stenmarck (m) 1« 1985/86.
mot · G902K722 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:K722 (m) Ändring av reglerna för tillhandahållande i vallokal av partimarkerade valsedlar Vallagens 6 kap. 9 § har följande lydelse: I lokal där röstning äger rum skall väljarna för varje val ha tillgång till 1. valsedlar som försetts med parti- och valbeteckning för parti som vid det senaste riksdagsvalet fått mer än en procent av rösterna i hela landet (partimarkerade valsedlar) samt . Som bekant kom denna paragraf vid det senaste riksdagsvalet att tolkas som en skyldighet att tillhandahålla valsedlar med demokratisk samlings partibeteckning trots att partiet gick till val under en annan beteckning och följaktligen motsatte sig detta. Det hela ter sig orimligt. En bestämmelse som tillkommit i syfte att ge ökad service åt väljarna och partierna kom att användas mot ett partis vilja och till partiets nackdel. Varje parti, som byter namn eller slår sig samman med något annat parti permanent eller tillfälligt riskerar att drabbas på liknande sätt. För att undvika en upprepning av det inträffade är det uppenbarligen nödvändigt att i klara ordalag slå fast paragrafens servicefunktion gentemot väljarna och partierna. Detta sker lämpligast genom att ett tillägg görs, enligt vilket varje partis samtycke erfordras för att dess valsedlar skall läggas ut i vallokalerna. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar att 6 kap. 9 § vallagen skall ha följande lydelse: I lokal där röstning äger rum skall väljarna för varje val ha tillgång till 1. valsedlar som försetts med parti- och valbeteckning för parti som vid det senaste riksdagsvalet fått mer än en procent av rösterna i hela landet (partimarkerade valsedlar) underförutsättning av partiets samtycke samt .
mot · G902K723 · 1986-01-25 00:00:00 — Motion till 1985/86:K723 och () Viss komplettering av vallagstiftningen Vid ett kyrkofullmäktigeval blev resultatet i en församling (Sättna) att inga representanter utsågs. Alla avgivna valsedlar ogiltigförklarades eftersom samtliga saknade partibeteckning. Något fel vid valförrättningen hade uppenbarligen inte begåtts. Det saknades således formell grund för överklagande av valet i föreskriven ordning. Bestämmelserna i vallagens 15 kap. 7 § medger inte att valprövningsnämnden förordnar om omval när orsaken till valsedelsalternativet ligger hos väljarna själva. Enda sättet att få representanter valda inom innevarande mandatperiod är således att stiftar en särskild lag som öppnar möjlighet till omval. Enligt uppgift förbereds en proposition i . Det är ingen tillfredsställande ordning att särskild lagstiftning skall behöva tillgripas i fall som här berörts. Det kan nämnas att i den gamla riksdagsordningen fanns en föreskrift om att nytt val skulle verkställas om antalet ogiltiga valsedlar var större än hälften av de avgivna. Det ankom då på att ex officio förordna om nytt val. Den nuvarande vailagstiftningen bör enligt vår mening kompletteras med en regel som gör det möjligt för valmyndigheten att självmant förordna om nytt val i de fall då valet inte kunnat fullföljas på grund av masskassation av valsedlar. Det bör också övervägas att ge regeln en vidare innebörd så att (enligt mönster av gamla RO 25) den även omfattar fall där ledamöter visserligen kunnat utses men kassationen av valsedlar skett i sådan utsträckning att valets representativitet kommer i fara. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära att folkstyrelsekommittén får i uppdrag att lägga fram förslag till komplettering av vallagstiftningen i enlighet med vad som anges i motionen.
mot · G902K724 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:K724 m. fl. (fp) Röstning utomlands tillämpar den grundsatsen att röstning får äga rum även utanför riket. Det finns härför regler i vallagen, förutom om röstning på fartyg, om röstning hos svensk utlandsmyndighet. Dessa är emellertid utformade så att de ger de röstberättigade som är hänvisade till att avge sina röster utanför riket mycket små garantier för att de får tillfälle härtill. Enligt 10 kap. 7 § vallagen är det den centrala valmyndigheten som i samråd med bestämmer hos vilka svenska utlandsmyndigheter röstning skall äga rum. Lagen innehåller icke några som helst anvisningar efter vilka kriterier detta bestämmande skall ske. I realiteten torde det vara så att bestämmer i saken. Departementet undersöker hos vilka beskickningar och konsulat röstning kan äga rum. Den centrala valmyndigheten har begränsade möjligheter att inverka på saken. Det är således ett regeringsorgan som på detta sätt har ett avgörande inflytande över på vilka platser utomlands röster skall kunna avges. En sådan ordning är, ur demokratisk synpunkt, otillfredsställande. Det finns olika möjligheter att åstadkomma en ur demokratisk synpunkt mera trygg ordning. En sådan vore att flytta den formella beslutanderätten till ett opartiskt organ, t. ex. till valprövningsnämnden. Den fick då ta ansvaret för att ett rimligt antal utrikesstationer står öppna för röstavlämnande. En annan utväg är att i lagen ange vissa kriterier som centrala valmyndigheten har att följa vid bestämmandet av vilka utlandsmyndigheter som skall vara röstmottagare. Frågan kompliceras av att alla stater icke tillåter att röstmottagning avseende val i annat land sker på deras territorium. Hänsyn härtill måste givetvis tas. Men i alla de fall då den andra staten tillåter röstmottagning och anser det vara sak att avgöra på vilka svenska utlandsstationer detta skall ske, och det är i flertalet fall, bör det vara en plikt för utlandstjänsten att etablera röstmottagning på alla de ställen där ett flertal svenska röstberättigade kan väntas uppehålla sig för röstavlämnandet. Utformningen av regler om hur bestämmandet av röstmottagning utomlands skall ske kräver närmare utredning. Då den nuvarande ordningen inte kan anses tillfredsställande ur demokratisk synpunkt bör sådan utredning verkställas, så att vallagen kan ändras redan före nästa allmänna val. Under hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av vallagen beträffande utlandsröstning att de röstberättigade så långt möjligt får säkerhet för att röstmottagningsställen etableras där större grupper röstberättigade befinner sig. () () 1985/86 K724
mot · G902K725 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:K725 och () Distributionen av valsedlar Sorn ett inslag i partiernas valinformation till allmänheten ingår i vårt system att valsedlarna distribueras. Därutöver distribueras informationsbroschyrer m. m. För att distribuera valsedlarna använder sig partierna ofta av posten eller särskilda distributionsföretag. I viss utsträckning förekommer också vad man skulle kunna kalla en folkrörelselösning, dvs. att partierna med egna frivilliga insatser låter bära ut försändelser till hushållen. Partiernas distribution av valsedlar till allmänheten har blivit svårare under de senare valen. Valsedlar och annat material inför valet har också en tendens att drunkna i den allt stridare strömmen av direktreklam som når hushållen. Det torde bli allt vanligare att allmänheten kastar i väg valsedlarna tillsammans med alla kataloger och priserbjudanden som kommer i brevlådan. Därtill kan konstateras att vad vi ovan kallat folkrörelselösningen blir allt svårare att tillämpa genom att portarna i större tätorter numera är låsta . Detta kan också utgöra ett problem om man utnyttjar annan professionell distributör än postverket. 1 det uppkomna läget finnér vi det angeläget att nya former för distribution prövas. Därvid bör man utgå från att valsedlarna är en värdefull handling som det är rimligt att de röstande har möjlighet att ta del av i lugn och ro under ordnade former och som man får del av på ett säkert sätt. En möjlighet att åstadkomma detta skulle vara att distribuera sedlarna tillsammans med röstkortet. Det skulle därigenom bli ett ansvar som flyttas från de lokala partiorganisationerna till . Partierna skulle då kunna koncentrera sig på andra former av information till allmänheten. Enligt vår mening är det angeläget att den ordning vi föreslagit prövas. Vi är införstådda med att det kommer att vålla merarbete på länsstyrelserna, men ett värdefullt tillskott av feriearbete för skolungdom skulle skapas. De problem som distribution till vårdinrättningar erbjuder skulle också lösas med den ordning vi föreslår. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära utredning och förslag om distribution av valsedlar till allmänheten tillsammans med röstkorten.
mot · G902K726 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:K726 (m) Registrering av partibeteckning, m. m. I vallagens 5 kap. regleras registrering av partibeteckning och anmälan av kandidater. För att partibeteckning skall åtnjuta skydd vid val kan parti efter ansökan hos centrala valmyndigheten få partibeteckning registrerad. Villkor och former för sådan registrering anges i 2 11 §§. Utformningen av lagtexten har skett utifrån grundtanken att skydda parti mot att deras partibeteckning utnyttjas av annan organisation, grupp eller sammanslutning. Vad gäller anmälan av kandidater skall detta enligt 8 § göras skriftligen av partiets ombud eller av person som ombudet utsett. Till anmälningshandlingen skall fogas skriftlig förklaring från varje kandidat att han givit partiet tillstånd att anmäla honom. I 6 kap. 3 § tredje stycket sägs: Upptager valsedel med registrerad partibeteckning namn på kandidater, skall valsedeln, örn partiet enligt 5 kap. 8 § anmält kandidater för valet, som första namn upptaga namnet på kandidat som tagits upp på listan över kandidater partiet anmält. Denna lagtext har förbisett möjligheten för mer eller mindre extrema grupper av människor, sammanslutningar och organisationer, stående utanför ett registrerat partis organisation och utan möjlighet att av egen kraft nå valframgång, att delta i valet under en registrerad partibeteckning. Detta sker genom att helt enkelt ta namnet på en av berört parti anmäld kandidat och uppta detta namn som första namn. Understående namn kan sedan representera vad som helst. En så framtagen valsedel går under falsk varubeteckning, är ett bedrägeri mot väljarna, ett intrång i registrerade partiers självbestämmanderätt, ett åsidosättande av den personliga integriteten hos den kandidat vars namn blir utnyttjat samt ytterst ett hot mot själva demokratin. Till bilden av tillvägagångssättet hör att den kandidat vars namn blir utnyttjat ej ens behöver bli tillfrågad, än mindre ge sin tillåtelse. Hans skriftliga medgivande behövs för att partiet skall få anmäla honom som kandidat men väl som sådan saknar såväl han själv som hans parti kontrollen över i vilket sammanhang hans namn dyker upp som första namn på en valsedel. I valet gavs flera exempel på stöld av partibeteckning och anmälda kandidater. Får metoden fortsatt spridning hotas kommande val av ren anarki. Därför måste denna uppenbara lucka i vallagen stängas igen. En möjlig lösning, som bör prövas, är att efter vallagens 6 kap. 3 § införa en ny paragraf som föreskriver: Valsedel med registrerad partibeteckning skall beställas av vederbörande Mot. partis ombud eller av person som ombudet utsett. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring av vallagen i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · G902K727 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:K727 Hans Nyhage (m) Brevröstning för svenskar i utlandet Det är en självklarhet, att en svensk medborgare skall kunna utöva sin rösträtt vid val i , oavsett om vederbörande befinner sig i hemlandet eller är utomlands. Det är därför angeläget att så goda förutsättningar som möjligt skapas härför för de svenskar, som befinner sig i utlandet. Inte minst viktigt är att de i mycket god tid erhåller en ordentlig information om vilka villkor som gäller för röstandet. Erfarenheterna från de senaste allmänna valen vittnar om att informationen, för vilken är ansvarigt, inte varit tillräcklig. Alltför många har ej kunnat utöva sin rösträtt, därför att de varit för sena med valhandlingen. Det är alltså oerhört angeläget, att informationen kraftigt förbättras. I de flesta länder kan röstning äga rum på svensk beskickning eller svenskt konsulat under förutsättning att man låtit registrera sig inom föreskriven tid. Detta är emellertid ofta förenat med stora svårigheter beroende på långa avstånd till röstningsorten. 1 praktiken innebär detta att många tvingas avstå från att rösta, vilket är klart otillfredsställande. I och tillåts inte att någon röstmottagning äger rum vid de svenska utlandsmyndigheterna. Vid de närmast före valet. Vid valet blev kassation procenten tämligen hög, , vilket främst torde bero på bristande information. Hur hög motsvarande procentsiffra är vid det senaste valet är ännu inte känt. Det är uppenbart att ett generellt förfarande med brevröstning skulle underlätta oerhört för svenskar i utlandet att utöva sin rösträtt. Med en ordentlig information skulle antalet icke godkända röster i hög grad kunna begränsas. Det är en viktig uppgift för att medverka till att så många som möjligt kan delta i den ansvarsfulla handling, som ett val utgör. bör därför uttala, att svenskar i utlandet skall kunna utöva sin rösträtt också genom brevröstning. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om brevröstning för svenskar i utlandet i enlighet med vad som anges i motionen. Hans Nyhage (m)
mot · G902K801 · 1986-01-10 00:00:00 — Motion till 1985/86:K801 (vpk) Budgetpropositionens tillgänglighet för riksdagsledamöterna Offentliggörandet av årets budgetproposition, som var satt till , blev något kaotiskt. Det socialdemokratiska partihögkvarterets tidning kunde inte hålla sig utan tjuvstartade . Som vanligt vid tjuvstarter blev det sedan allmän rusning i startfältet om att hinna först. informationssekreterare fick i all hast ändra publiceringsdag och var mäkta vred. På tidningsredaktionerna landet runt var ilskan också stor. Ilsknast av alla borde ledamöter vara. Så här kan det gå till: hade kommunisternas riksdagsgrupp sitt första möte för året. Partiordföranden gjorde en resumé av finansministerns budgetförslag. Den efterföljande debatten försvårades något av att endast ett fåtal av gruppens ledamöter haft tillgång till den proposition som landets församlade journalistkår redan haft någon vecka på sig att studera. Förhållandena lär inte vara annorlunda i övriga riksdagsgrupper. Som nybliven riksdagsledamot konstaterar jag att jag vet mindre om budgetens innehåll än jag gjort under de gångna 20 åren då jag arbetat som journalist. ledamöter är visserligen ett tålmodigt släkte, men nog finns det anledning - inte minst med tanke på den knappt tilltagna allmänna motionstiden - att reagera när vi som sist av alla får tillgång till budgetpropositionen. Det är alldeles utmärkt att våra massmedier mot löfte att respektera publiceringsdatum får tillgång till budgetförslaget och kan förbereda dess presentation. Men i fortsättningen bör den ordningen gälla att ledmöter som journalisterna får budgetpropositionen. Man kan förmoda att ledamöter lär ha åtminstone samma förmåga som journalisterna att hålla tand för tunga. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om budgetpropositionens tillgänglighet för ledamöter. 1 1985186.3 samt.
mot · G902K803 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:K803 och () Stödet till organisationstidskrifter I budgetproposition 1985/86:100, bil. 7 föreslås att stödet till organisationstidskrifter avvecklas från . Föredragande statsrådet anför att stödet till organisationstidskrifter förlorat så mycket i praktisk och ekonomisk betydelse att det kan ifrågasättas om det skall behållas. Säkerligen finns det många tidskrifter som ges ut av organisationer vars ekonomi är så god att tidskriftsstödet saknar betydelse. Varken eller tidningen utgivning torde hotas av uteblivet statsbidrag. Detsamma torde gälla för de flesta fackförbundstidningar. För och , liksom för övriga ideella organisationer kommer regeringens förslag som en fullständig chock. För t. ex. utgör tidskriftsstödet och är dubbelt så stort som nettointäkterna från annonser. Ett borttagande av tidskriftsstödet innebär att Accents utgivning måste minskas från 24 nr till färre än 20 nr . Samma förhållande torde gälla många tidskrifter som ges ut av ideella organisationer, som då särskiljs från ekonomiska intresseorganisationer. Det måste vidare ifrågasättas om stödet till dagspressen skall ökas på de ideella tidskrifternas bekostnad. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi 1. att avvisar regeringens förslag om avveckling av stödet till organisationstidskrifter som utges av ideella organisationer i traditionell mening, 2. att beslutar att ett bibehållet stöd finansieras genom en lägre uppräkning av stödet till dagspressen.
mot · G902K804 · 1986-01-20 00:00:00 — Motion till 1985/86 :K804 m. fl. (c) Stödet till dagspressen I proposition 1985/86:100 bil. 10 föreslår regeringen ändrade regler för det statliga presstödet. Produktionsbidraget skall i fortsättningen utgå med . per ton förbrukat papper och maximalt . totalt för alla flerdagars landsortstidningar oavsett om hushållstäckningen på utgivningsorten är högst eller högre än . Detta innebär ett i förhållande till presstödsnämndens förslag ökat anslag med 15,8 milj. kr. I direktiven till utredningen om det statliga stödet till dagspressen anför statsrådet : Utgångspunkten bör vara en utvärdering i vidaste bemärkelse av effekter och erfarenheter av det nuvarande stödet. Prövningen bör omfatta alla former av utgående stöd, dvs. även indirekta subventioner såsom förmånlig skattebehandling och distributionsstöd. Dagspressens roll i mediesamhället bör analyseras. Kommittén bör belysa utvecklingen i stort på medieområdet och särskilt undersöka dagspressens möjligheter att även hävda sin starka ställning. Dagspressens positioner på den framtida reklammarknaden bör klargöras. Den tekniska utvecklingen bör undersökas, både generellt mellan olika medier och branscher och mer specifikt inom dagstidningsframställningen. På grundval av sina slutsatser i dessa delar bör kommittén pröva ändamålsenligheten i det nuvarande presstödet och lägga fram förslag till sådana förändringar som bedöms erforderliga. Syftet bör vara att finna lämpliga och effektiva former för statens engagemang i strävandena att leva upp till det presspolitiska målet om bredd och mångfald i dagspressens nyhetsförmedling och opinionsbildning. Enligt vår uppfattning är det fel att nu vidta de förändringar av presstödet som regeringen föreslår när utredningsarbetet just inletts. De förändringar som regeringen föreslår innebär att utgångspunkten för den utvärdering som skall göras binds vid en nivå som inte grundas på den totala analys av stödet till pressen som utredningen skall göra. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att som stöd till dagspressen för /87 anvisa ett förslagsanslag av . 1985/86 K804 () () () () () () () () ()
mot · G902K806 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86 :K806 () Det kommunala partistödet Det statliga partistödet fördelas numera på det sättet att varje i representerat parti får ett grundbelopp, som är lika för alla, och därutöver ett belopp som står i relation till antalet mandat. 1 landsting och primärkommuner gäller icke samma bestämmelser. Där sker fördelningen enbart med hänsyn till det antal mandat som varje parti förfogar över. De mindre partierna i kommuner och landsting får därför ofta arbeta med mycket små ekonomiska resurser på grund av partistödets utformning. Som exempel kan nämnas att i hade socialdemokraterna 1985 ett partistöd på . Vissa grundkostnader som lokalhyror, möteskostnader, stöd till länsorganisation m. m. är nödvändiga för alla politiska partier. Lagstiftningen för kommuner och landsting bör ändras så att det blir dels ett grundbelopp, lika för alla partier, dels ett belopp i relation till antalet mandat. Med anledning av det ovan anförda hemställer jag att beslutar om att hos regeringen begära förslag innebärande att lagstiftningen angående det kommunala partistödet ändras så att stödet utgår med dels ett grundbelopp, lika för alla representerade partier, dels ett belopp i relation till antalet mandat.