mot · G902K621 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:K621 och () Kvinnliga präster och jämställdheten Enligt den ordning sorn gäller för kan kvinnor inneha prästämbetet och män och kvinnor är jämställda i detta ämbete. Trots det släpar jämställdheten efter betänkligt inom jämfört med samhället i övrigt. Den jämställdhetsplan som upprättades inom har t. ex. inte givit resultat. har offentligrättslig ställning med statligt reglerade prästtjänster. De offentliga organen har till uppgift att se till att jämställdhet mellan kvinnor och män upprätthålls i enlighet med de principer som är uppställda i grundlagen och som närmare preciseras i jämställdhetslagstiftningen. När fick sina två första nyutexaminerade kvinnliga präster, så fick dessa inte lov att prästvigas i det stift de anställts i. På grund av att stiftets biskop är motståndare till kvinnliga präster fick ens. k. transportvigning ske, dvs. de fick vigas i ett annat stift och av en annan biskop. Biskopen i har också uttalat i massmedia att han är orubblig när det gäller motståndet till prästvigning av kvinnor. För honom är det en trosfråga och därför kommer han aldrig att ge vika på den punkten oavsett vad som står i jämställdhetslagen. Ett uttalande av denna art från en offentliganställd tjänsteman är acceptabelt, bara om slutsatsen är att bör frigöras från staten. Så länge har offentligrättslig ställning måste vi också kräva att den följer statliga regler. Vid utgången av upphävdes behörighetslagen. Det innebar i sak att allmänna regler om jämställdhet mellan män och kvinnor i regeringsformen och jämställdhetslagen skulle gälla även i verksamhet. Regeringens förslag till hävande av lagen och kvinnans behörighet till prästerlig tjänst behandlades av kyrkolagsutskottet. Utskottet skrev då bl. a. följande: Då det gäller måste också där prästvigning av kvinnor kunna ske på ett naturligt sätt. En väg till detta, som inte rubbar kyrkans hittillsvarande ordning, är att prästexamen sker inför i men prästvigning, så länge biskop är i tjänst, genom annan biskop antingen i ett annat stifts domkyrka eller i en annan kyrka i än . Prästvigning bör då ske efter anmodan av i och för . Därmed markeras att endast det förhållandet att biskopen i inte anser sig kunna viga en kvinna till präst motiverar ett annorlunda handlande, inte att en kvinna inte på vanligt sätt skall kunna inträda som präst i stiftet. Därmed har utskottet ställt sig bakom transportvigningar som i sig måste ses Mot. som diskriminering på grund av kön. Transportvigningar med denna K621 bakgrund bör inte få förekomma. Dessutom finns uppenbara samarbetssvårigheter inom kyrkans verksamhet på vissa håll. Det vittnar ett flertal motioner om som behandlades av kyrkomötet . a. föreslogs att ingen skulle kunna vigas till präst, diakonissa eller anställas som församlingsassistent/sekreterare utan att vara beredd att fullt ut samarbeta med det andra könet i alla sammanhang. Motionen lämnades utan åtgärd. Regeringen bör verka för att kyrkans ledare förvaltar sina ämbeten i överensstämmelse med regeringsformen och jämställdhetslagen, så länge har offentligrättslig ställning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att kyrkans ledare bör förvalta sina ämbeten i överensstämmelse med regeringsformen och jämställdhetslagen. () ()