mot · G902395 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:395 m. fl. (fp) Vissa varvsfrågor m. m. 1985/86:120) Överkapaciteten inom världens varvsindustri och sjöfraktmarknaden är så stor att en ytterligare minskning av sjöfartygsproduktionen är nödvändig. ställer sig därför bakom propositionens förslag att lägga ned varv. I propositionen föreslås att staten skjuter till ytterligare 950 milj. kr. till Svenska Varv. Vi anser dock att man närmare bör undersöka möjligheterna för Svenska Varv att sälja vissa dotterbolag, innan fattar beslut om kapitaltillskottets storlek. Att kreditavgiftssystemet skall vara självbärande anser vi vara ett rimligt krav. Avgifterna bör dock differentieras så att de bättre speglar skillnader i förväntade förluster mellan olika projekt. Varvsproduktionens länderfördelning har ändrat karaktär. En växande andel av produktionen sker i . är den helt dominerande producenten och svarar ensamt för cirka hälften av produktionen. är det land som kraftigast ökat sin andel och har seglat upp på en andra plats. Även har erövrat marknadsandelar och utpekas av många som nästa stora varvsnation. har varvsneddragningarna i varit blygsamma som en fortsatt expansion är att vänta i och . Inom EG har en kraftig nedskärning av varvskapaciteten skett. EG:s andel av världsproduktionen har, , halverats. Sammantaget har dock dessa nedskärningar varit otillräckliga, och det verkar troligt att balans mellan efterfrågan och produktionskapacitet först uppnås . Efterfrågan på fartyg är härledd från sjöfraktmarknaden. Då fraktraterna är och har varit mycket låga, är orderstocken i förhållande till produktionskapaciteten mycket liten. Det finns således en stor obalans mellan den tillgängliga kapaciteten inom varvsindustrin och de förväntade framtida behoven av leveranser. Problemen inom världens varvsindustri kommer därför att vara stora även på lång sikt. På grund av s. k. slow-steaming och ökad produktivitet vid lastning och landning är överkapaciteten också större än vad som framgår av procentan delen upplagda fartyg. Visserligen kan man vänta sig en viss uppgång i Mot. 1985/86:395 världshandeln , men den rådande överkapaciteten är så pass stor att effekterna på fraktrater och nybyggnads- och andrahandspriser blir mycket blygsamma. Samtliga konkurrenter ger ett omfattande stöd till sin inhemska varvsindustri. Inget av dessa länder synes heller ha för avsikt att avveckla detta stöd . har tidigare kraftigt agerat för att nå internationella nedtrappningar av det statliga stödet till varvsnäringen, ansträngningar som måste ytterligare intensifieras. Kapacitets- och sysselsättningsminskningarna har varit stora i i jämförelse med omvärlden. har vi minskat vår kapacitet med , och är en obetydlig varvsnation med av det sjösatta tonnaget. har beslutat om statligt stöd till varvsindustrin; huvudsakligen för att den nödvändiga strukturomställningen skulle kunna ske i socialt acceptabla former. Ett fortsatt varvsstöd kan dock ej längre motiveras som ett överbryggningsstöd, utan leder snarare till att en för branschen olämplig produktionsstruktur bibehålls. Det torde också av statsfinansiella skäl vara nödvändigt att minska stödets omfattning. I den strukturplan för Svenska Varv som fattade beslut om var en förutsättning för statsstödet att varven skulle vara lönsamma vid utgången av . begärde och erhöll Svenska Varv ett kapitaltillskott från staten för det fortsatta omstruktureringsarbetet. Därigenom skulle det bli möjligt för Svenska Varv att genomföra en avveckling av handelsfartygsproduktionen vid och Uddevallavarven om lönsamhetsmålet inte kunde uppnås. I årets proposition (1985/86:120) föreslås ett ytterligare tillskott på 950 milj. kr. till Svenska Varv för att täcka kostnader som härrör från uteblivna räntebetalningar från Uddevallavarvets fartygskunder . Det bör poängteras att man i detta anslag ej inberäknat avvecklingskostnaderna för fartygsproduktionen vid och eventuella förluster med anledning av Consafe-konkursen. Regeringen anser det föreslagna kapitaltillskottet angeläget, för att bibehålla Svenska Varvs finansiella styrka och därmed göra det möjligt att hålla koncernen samlad. Det är ur ägaren/statens synvinkel ändamålsenligt att på detta sätt gruppera dessa företag. Jag bedömer att koncernen skall ha goda förutsättningar för framtiden att fungera på kommersiella grunder och att efter en övergångstid kunna ge utdelning. (s. 29) Svenska Varv är sammansatt av tio företag. Inom koncernen produceras allt ifrån u-båtar till dataservicetjänster. Koncernens strategi tycks också vara att ytterligare diversifiera verksamheten. Som ett led i denna strävan förvärvades av aktierna i 1985. Denna expansionslust, liksom koncernens stora förluster, ställer återkommande krav på staten/ägaren om kapitaltillskott. Det är av denna anledning angeläget att få Mot. 1985/86:395 närmare redovisat Svenska Varvs affärsidé och långsiktiga strategi. Så sker dock inte i propositionen. Vi delar ej heller regeringens optimistiska syn på Svenska Varv-koncernens framtidsutsikter, och till skillnad från regeringen anser vi inte att det finns skäl att behålla koncernen samlad. Gång efter annan har bolaget tvingats vända sig till staten med begäran om kapitaltillskott och gång efter annan har tidsfrister för att uppnå lönsamhet utsträckts. Vår inställning är att statens engagemang i Svenska Varv bör avvecklas och att de förluster som kan komma att uppstå i samband med den fortsatta avvecklingen av fartygsproduktionen i första hand bör täckas genom en utförsäljning av delar av koncernen, t. ex. GVA, och . De synergieffekter som man från Svenska Varv och regeringens sida anser föreligga har vi svårt att inse. Dessutom har vi svårt att förstå varför staten skall producera rör, pannor, oljeplattformar, CAD/ CAM-system m. m., då detta kan ske i privat regi. Vi kan följaktligen inte ställa oss bakom regeringens förslag om ett kapitaltillskott till Svenska Varv förrän regeringen noggrannare redogjort för koncernens möjligheter att täcka sina förluster genom en utförsäljning av vissa dotterbolag. Fartygspriserna har, efter en topp 1980-1981, sjunkit kraftigt. Då Zenit skildes från Svenska Varv 1983, betonade vi att ytterligare medel till de bägge bolagen inte borde anslås. Hade regeringen följt vårt råd, hade en mycket snabbare avveckling av Zenits fartygsinnehav tvingats fram, vilket varit en mycket god affär för staten. Enligt propositionen skall fartygsinnehavet avyttras med hänsyn till marknadsförhållandena. Ett grundläggande element skall härvid vara att eftersträva bästa möjliga ekonomiska utfall för varje enskilt fartyg. Rådande tonnageöverskott är strukturellt, och det är inte realistiskt att vänta sig någon marknadsbalans inom överskådlig tid. Det är följaktligen inte sannolikt att andrahandspriserna på Zenits och flotta vänder uppåt. Vårt krav om en snabb avveckling står följaktligen fast. De mindre och medelstora varven De mindre och medelstora varvens produktion är i huvudsak inriktad på den nordiska marknaden, och då framför allt på marknadssegmenten fiskefartyg, fartyg samt mindre passagerarfartyg. Efterfrågan på de fartygstyper som produceras av dessa varv har minskat . De sju kvarvarande mindre och medelstora varven har dock lyckats anpassa sin verksamhet till den förändrade marknadssituationen och utgör dessutom ett viktigt inslag i näringslivet på resp. ort. a. av försvars- och regionalpolitiska skäl ställer vi oss bakom förslaget att 25 milj. kr. anvisas till mindre och medelstora varv. Vi anser det också viktigt att dessa företag inte drabbas av den i propositio nen föreslagna höjningen av kreditgarantiavgifterna. Det är visserligen rim- Mot. ligt att avgifterna utformas så att systemet blev självbärande. tidigare förlusterna inom systemet framför allt är att hänföra till storvarven och då småvarven inte skall tvingas bära dessa kostnader, bör avgiften differentieras så att de speglar skillnader i kreditrisken mellan olika projekt. Regeringen bör återkomma med ett nytt förslag av denna innebörd. Räntestöd lämnas för lån som tas upp med hjälp av kreditgarantier. Stödet består i att staten täcker skillnaden mellan viss subventionerad utlåningsränta och finansieringsinstitutets upplåningsräntor för aktuella projekt. Liknande räntestöd finns i konkurrerande varvsländer. Vi menar att det fortsättningsvis måste finnas även i och kan alltså biträda regeringsförslaget. Vi har inte heller något emot att ett kontantstöd införs för svensk varvsindustri som alternativ till projektstöd i form av kreditgarantier och räntestöd. Förslaget att göra subventionsgraden högre än i räntestödssystemet, för att på så sätt stimulera en ökad andel beställningar utan statliga garantier, synes också klokt. Av propositionen framgår dock inte klart hur kontantstödets effekt blir i förhållande till de bestämmelser som gäller i t. ex. . Vi anser att systemet bör ges en sådan utformning att konkurrensneutralitet framför allt för de mindre och medelstora varven verkligen uppnås. Med hänvisning till vad som ovan anförts föreslås 1. att avslår propositionens förslag om ett kapitaltillskott å 950 milj. kr. till Svenska Varv, 2. att hos regeringen begär en översyn av möjligheterna att sälja delar av , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen i övrigt anförs under , 4. att bifaller regeringens förslag om ett reservationsanslag å 25 milj. kr. till kostnader för att upprätthålla viss varvskapacitet i beredskapssyfte för /87, 5. att avslår regeringens förslag, under avsnittet Avgifterna för statliga fartygskrediter, om kreditavgifternas framtida utformning, 6. att hos regeringen begär ett nytt förslag om utformningen av kreditavgiftssystemet i enlighet med vad som i motionen anförts, 7. att sorn sin mening ger regeringen till känna vad som i Mot. motionen anförts om vikten av att räntestödssystemet utformas så att konkurrensneutralitet framför allt för de mindre och medelstora varven verkligen uppnås. () ()