ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Jo736 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo736 och () Det skånska landskapet håller på att utarmas ur djurens och växternas synpunkt. Fälten är oändliga och odlingarna ensidiga, vilket ger en stor artfattigdom och utarmning. håller på att bli en enda jättelik åker. Den levande landsbygden håller på att förvandlas till en monokultur, som ett ytterst begränsat växt- och djurliv klarar. Småskaligheten har gått över i storskalighet. Öppna diken, åkerholmar, vattensamlingar som märgelgravar och dammar, allt sådant som för små och stora djur samt för växter är en livsförutsättning, är lätt att tekniskt schakta bort. I diken och vid vägrenar finner många örter en sista reträttplats, ofta med en fantastisk blomsterprakt. Insekter, fjärilar och skalbaggar trivs i sådana miljöer. Fåglar, harar och gnagare får skydd till bon och mat till ungarna. , vägrenar och stengärdesgårdar ger djuren skydd vid förflyttningar, liksom för friluftsmänniskan. Ett dike eller en gärdesgård fungerar också som transportleder för djur. Allt detta som är livsviktigt för den skånska miljön kallas brukningshinder, och hälften av det skånska landskapets karakteristiska detaljer har redan raderats bort. Den andra hälften hotas om vi inte kan ändra på lantbrukarnas synsätt. Vi måste låta sällsynta växter och djur få en överlevnadschans i diken och småvatten och lämna åkerholmarna, dessa jord- eller stenhögar, kvar med sin frodiga växtlighet och boplatser för fältfåglarna. Märgeigravar och dammar bör nyskapas och underhållas. Vägrenar bör bibehållas; även så smala vägrenar som ger växter och insekter en chans. Vi kan anlägga viltåkrar med olika innehåll. Smala stråk med gräs mellan åkrar är bra. Och vi kan plantera mer buskar och träd, gärna pil. Men viktigast av allt är att få bort de enorma monokulturerna. Ett landskap fullt med raps är bra ekonomiskt, är gult och vackert att se på men det blir en ensidig insektsdominans, som slås ut andra år då helt andra grödor skall dominera. att hos regeringen begär förslag till åtgärder för att bevara det skånska landskapets karakteristiska detaljer.
mot · G902Jo737 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo737 och () Bättre samordning av det internationella miljösamarbetet om De kraftigt förorenade floderna i samt utsläppen från engelska industrier är allvarliga hot mot . Vi har oljefälten i , som lyckligtvis ännu så länge mest orsakat begränsade skador. Men överskottsoljan vid oljefälten brinner ständigt och i gasen finns bl. a. metaller. Tungmetaller och kemikalier släpps ut i stora mängder, trots att satsningen på rening kommer i gång på sina håll. har exempelvis byggt stora reningsverk. är tämligen ren mot att tidigare ha varit starkt förorenad. Den svenska får ta emot föroreningar från kontinentutsläppen. kan visa att det går att rena industrier med svåra utsläpp. Se bara på de svenska pappersmasseindustrierna, där det vatten som släpps ut från fabrikerna är rent. Föroreningarna på den svenska kommer till viss del från och förs norrut med strömmarna. Övergödning är ett problem. Mest uppmärksammad är syrebristen i . finns det inget gemensamt organ för , men däremot tre var för sig arbetande kommissioner mot utsläpp till lands och till sjöss samt mot dumpning. Detta gör att bättre samordning behövs. bör ta initiativ till en speciell , liknande den som finns för , som arbetat sju och där vi nu börjar se resultat. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om initiativ för bättre samordning av det internationella samarbetet för . Kjell-A me ()
mot · G902Jo740 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo740 m. fl. (vpk) Nordiskt samarbete om miljöprojekt antog på sin 33:e session i en rekommendation om en handlingsplan för ekonomisk utveckling och full sysselsättning. Av underlagsmaterial och protokoll framgår att insatserna på miljöområdet i stort inskränker sig till hänvisningar till resp. lands insatser för att minska svavelutsläppen. De nordiska länderna har 1982 genom ett uttalande förpliktigat sig att aktivt arbeta för att reducera svavelutsläppen och har också arbetat för att få med ett ytterligare antal länder i den s. k. De nordiska länderna har emellertid en rad andra miljöproblem som borde lösas genom gemensamma insatser och som i likhet med satsningar för att minska svaveldioxidutsläppen kräver stora investeringar. som sådana satsningar görs kan man räkna med att de bär frukt i ett längre perspektiv såväl när det gäller förbättringar för människor och miljö som för samhällsekonomin i respektive land. 1 rapporten och miljön (NU 1984:4) framkommer att det inom miljöområdet finns möjlighet till en lång rad samnordiska projekt som både är arbetskraftsintensiva och som skulle utgöra ett speciellt nordiskt bidrag i debatten om den globala miljösituationen vad gäller bättre hushållning med naturresurserna. Sådana projekt fanns inte med i den nordiska handlingsplanen för ekonomiska utveckling och sysselsättning. Projekt som redan nämnts vid mötet i , bl. a. från social- och miljöutskottets föredragande, gäller avgasrening, rökgasrening, föroreningskontroll och -bekämpning, energi, skydd för biotoper etc. Vad som efterlystes var nordiska projekt för att utveckla en miljövänlig teknik som kan ge arbetstillfällen och dessutom exportmöjligheter på utomnordiska marknader. Sådana gemensamma insatser borde också kunna ge direkt samhällsekonomisk nytta. I samband med rekommendationer överläts åt ministerrådet att utreda en ny låneordning inom Nordiska investeringsbanken. Låneordningen skall ha till ändamål att bistå vid finansieringen av de större investeringsobjekt som ingår i nämnda handlingsplan. har dock inga insatser på miljöområdet kommit i fråga, medan däremot ett så omdiskuterat och kontroversiellt vägprojekt som motorvägen mellan och , ett delprojekt av Link (väg), avses finansieras med hjälp av den nya låneordningen. Med tanke på att stora resurskrävande motorvägssystem, vilkas syfte är att prioritera landsvägstrafiken står för en politik som saboterar miljön 1985/86 Jo740 Med hänvisning till vad som ovan framförts föreslås att uttalar sig för samnordiskt arbete på miljöområdet, finansierat genom Nordiska investeringsbanken, i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) och satsningar för att minska luftföroreningar måste projekt som Link dömas ut. (Enligt riksdagsbeslut .) Ett förbättrat nordiskt samarbete kring en rad miljöprojekt är däremot framtidsinriktat och skulle få ett starkt folkligt stöd. Det är vår uppfattning att Nordiska Investeringsbankens nya låneordning bör användas till investeringar på miljöområdet, typ de ovan nämnda för att utveckla miljövänlig teknik.
mot · G902Jo742 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo742 och () Allemansrätten I naturvårdslagens 1 § första stycket står: Naturen utgör en nationell tillgång som skall skyddas och vårdas. Den är tillgänglig för alla enligt allemansrätten. Denna rätt erbjuder befolkning unika möjligheter att för friluftsliv m. m. utnyttja annans mark. Det är dock alltför vanligt att områden, livligt frekventerade av allmänheten, företer en otrivsam miljö genom nedskräpning och bristande ordningshållning och att svårigheter och störningar uppkommer inte bara för markägare och brukare utan även för fågelliv och djurliv. skriver 1982 till jordbruksutskott bl. a. följande: Allemansrätten är knuten till den enskilda individen, vare sig denna är ute i naturen ensam eller deltar som en av flera i en grupp eller arrangemang av något slag. Däremot torde man inte kunna gävda att arrangemang eller organiserade aktiviteter som sådana kan anordnas med stöd av allemansrätten. En förutsättning när naturen utnyttjas på allemansrättslig grund, är att markägaren inte vållas nämnvärd eller skada. Ett friluftsarrangemang med kanske hundra deltagare torde åtminstone på delar av det berörda området medföra verkningar utöver vad som kan vara rimligt att markägaren skall tåla inom ramen för allemansrätten. har i andra sammanhang uttalat, att organiserad friluftsverksamhet av sådan större omfattning inte i sig kan anses ingå i allemansrätten, och därför inte heller bör bedrivas utan samråd med berörd markägare. Utvecklingen har gått därhän att vår natur, särskilt i organiserade vandrings- och kanotleder, utnyttjas så hårt, ja t. o. m. kommersiellt, att uppenbar risk för obotliga skador på växt- och djurliv föreligger. skäl föreligger därför att företa en allsidig genomgång av hur allemansrätten i praktiken kommit att uttolkas och tillämpas samt om och i vad mån denna tillämping och uttolkning kommit att innebära en konflikt med skyddsintresset i narurvårdslagens 1 §. Efter en sådan genomgång finns då underlag för att pröva frågan om behovet av en eventuell precisering och anpassning av allemansrätten till nya förutsättningar där skyddsintresset väges mot tillgänglighetsintresset i naturvårdslagen. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en genomgång och eventuell översyn av allemansrättens tillämpning och uttolkning. (m) () 1985/86 Jo742
mot · G902Jo743 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo743 och () Bildande av luftvårdsförbund I andra motioner har undertecknade framfört krav på att insatser för övervakning av miljökvaliteten (PM K.) bör förstärkas minst inte i . Dessa önskemål speglar den oro som människor med rätta känner inför skilda rapporter och egna iakttagelser av skogens försämrade kondition. Det är angeläget att skyndsamt finna effektiva former för att konstruktivt engagera berörda intressenter i arbetet kring en bättre luftvård. a. i har s. k. luftvårdsförbund bildats. I detta ingår bl. a. länsstyrelser och kommuner samt företrädare för länets industri och jordoch skogsnäringen. Vi tror detta kan vara en bra och effektiv form för samarbete i syfte att dels kartlägga det faktiska miljöläget via mätstationer etc., dels vidta åtaganden i syfte att minska de lokala/regionala föroreningarna. Regeringarna bör därför via länsstyrelsernas naturvårdsenheter ta initiativ till att bilda luftvårdsförbund i huvudsak enligt den ovan skisserade modellen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bildande av luftvårdsförbund.
mot · G902Jo744 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo744 () Spridningen av avfallsslam har kommunala reningsverk med stor kapacitet tagits i bruk för avloppsvatten från hushåll, handel och industri. Inom storstadsregionerna sker ofta driften i samarbete mellan kommuner. Ett exempel är i som genom Ryaverksaktiebolaget utöver tar emot avloppsvatten från sex grannkommuner . Till kommer huvuddelen av det avlopp som produceras i , som utgör en av landets mest intensiva industriregionern. I industrins avfall ingår miljögifter exempelvis tungmetaller som kvicksilver. Reningsverkens tekniska uppbyggnad är inriktad på att rena vattnet. Det avfallsslam som bildas vid reningsverken är en mycket stor mängd. avsätts en stor del av avfallsslammet, efter års beredning, som s. k. gödningsmedel att användas på . Enligt en rapport från visar verket att t. ex. kadmium och och kromhalter höjts betänkligt i jorden som behandlats med avfallsslam. I tillämpas en betydligt hårdare lagstiftning än i på det här området. En uppskattning visar att av det avfallsslam som sprid på åkrar i , skulle varit förbjudet i . Det måste vara betänkligt att de gifter som renas från avloppsvattnet kan återkomma i vår livsmedelsproduktion. Det förefaller vara nödvändigt att den svenska lagstiftningen ses över när det gäller nivån på gränsvärden över tillåtna halter av miljögifter. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs, att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om översyn och skärpning av gränsvärden för avloppsslam som tillförts åkerjord och övrig matjord.
mot · G902Jo749 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo749 () Miljöskyddslagens regler om tillståndsplikt ändrades miljöskyddslagen på flera viktiga punkter. a. utvidgades tillståndsplikten med resultat att ett mycket stort antal mindre och medelstora företag blev tillståndspliktiga över . För många innebar detta att de inte kunde bygga ut eller ändra sin verksamhet utan att först ha fått den prövad i sin helhet enligt miljöskyddslagen. Detta har skapat stora svårigheter, inte minst för företagsamheten inom Smålandslänen. Många företag har svårt att klara den ofta komplicerade och tidsödande prövningsproceduren på egen hand. I vissa fall kan tidsutdräkten få direkt utvecklingshindrande effekter. Tillgången på konsulter som kan bistå till skälig kostnad är dessutom begränsad. Länsstyrelserna gör vad de kan för att underlätta för företagen men deras resurser är otillräckliga. För deras del har den utvidgade tillståndsplikten därför lett till att angelägna arbetsuppgifter på exempelvis tillståndssidan fått stå tillbaka. I åtskilliga fall skulle tillståndsprövningen kunna omvandlas till ett enklare anmälningsförfarande, dock med rätt för att kräva en mera ingående formell prövning närhelst omständigheterna gör detta påkallat. Därigenom skulle en avsevärd lättnad beredas företagsamheten utan att avkall behöver göras på kravet om lämpliga miljöskyddsåtgärder. Med dessa motiveringar bör därför hos regeringen anhålla om sådana förändringar i miljöskyddslagen att den nu gällande tillståndsprövningen omvandlas till ett anmälningsförfarande med möjligheter för att när så anses nödvändigt påkalla en mer ingående formell prövning. Med stöd av ovan hemställs att hos regeringen anhåller om sådana förändringar i miljöskyddslagen angående tillståndsplikten vid utbyggnad eller förändrad verksamhet som i motionen anförs.
mot · G902Jo751 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo751 och () Åtgärder mot skadeverkningar av kadmium De svenska åkrarna får genom användningen av handelsgödseln ett tillskott av av miljögift i form av kadmium. Ytterligare faller ned över åkrarna från luften på grund av kol- och oljeeldning och industriutsläpp m. m. I det svenska vete som det bakas bröd av finns dubbelt så mycket kadmium som det fanns , och vanlig åkerjord innehåller nu kadmium per hektar. Skador på människor, orsakat av kadmium använt inom industri, har konstaterats och har reglerna skärpts väsentligt. Många människor som i sitt arbete kommit i nära kontakt med kadmium och kadmiumdamm hann få allvarliga och även obotliga skador i blod, lungor och njurar innan reglerna för användning kraftigt skärptes. Vissa nyare studier antyder ett närmare samband mellan kadmium och cancer än man trott, när kadmium tillförts människokroppen genom födan. Vi anser det angeläget att så långt möjligt vidta åtgärder för att möta kadmiumhotet. Kadmiumhalten i handelsgödseln måste då minska kraftigt likaväl som fortsatta ansträngningar görs för att minska kadmiumföroreningar från industrin och förbränning. Mot bakgrund mot det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om användningen av kadmium i handelsgödsel och spridning av kadmium i naturen.
mot · G902Jo752 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo752 () Tillsynsavgifterna i miljöskyddslagen gäller att tillsyns- och prövningsmyndigheter enligt miljöskyddslagen skall finansiera sin verksamhet med avgifter. Dessa avgifter skall tas ut med visst belopp för den tid som myndigheterna lägger ner på företaget vid prövning eller tillsyn. Denna avgiftsfinansiering har blivit ett rejält fiasko. Under första som den gällt, dvs. 1985, inkasserades endast 10 %av det förväntade beloppet, nämligen 9 milj. kr. av beräknade 90 miljoner. Systemet har kritiserats för att det anses i onödan försvåra relationerna mellan myndigheterna och företagen. Vidare kan avgiften vara mycket betungande för små företag. Särskilt kännbart är det för små företag som i ett inledningsskede behöver göra relativt stora investeringar som prövningskostnaderna är stora. Avgiftssystemet har visat så stora brister att det bör avskaffas eller radikalt ändras. Om avgiftssystemet skall finnas kvar bör det bestå av fasta avgifter som betalas årsvis. Avgifternas storlek anpassas till företagens miljöfarlighet och storlek och bestäms i förväg. Lämpligt är att koncessionsnämndslistan, länsstyrelselistan och anmälningslistan i miljöskyddsförordningen används som grund för avgifternas storlek. De mindre företagen bör helt befrias från avgift. Vid dessa företag kan avgiften försämra de ekonomiska förutsättningarna för skyddsåtgärder vid företaget och därmed motverka miljöskyddsarbetets syfte. Med stöd av det anförda hemställer jag 1. att beslutar att särskild tillsynsavgift enligt miljöskyddslagen avskaffas, 2. att hos regeringen i andra hand begär ett förslag om ändring av tillsynsavgiften.
mot · G902Jo754 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo754 och () Ett pantsystem för bilbatterier Gamla bilbatterier och andra blyackumulatorer skapar problem. Många har svårt att bli av med det miljöfarliga avfall, som ett uttjänt bilbatteri utgör. För är det en förlust att stora mängder bly inte går till återvinning. Dessutom är gamla batterier ett stort miljöproblem om de hamnar på fel ställe. säljs omkring 1,3 miljoner batterier. används i personbilar. Återvinningen av uttjänta bilbatterier överstiger inte . Det betyder att en halv miljon batterier eller bly kommer i soptippar, skrothögar eller ute i naturen i stället för att bli bly till nya batterier. Till detta kommer ett par tusen ton skrot från industribatterier för reservkraft, eltruckar o. d. Som jämförelse kan nämnas att den svenska blyimporten är ca . Återvinningen av bly ur batteriskrot sköts av ett enda företag, i , som har kapacitet att på ett från miljösynpunkt godtagbart sätt ta hand om alla batterier som kasseras i . I okänd omfattning förekommer det också att bly smälts ut ur batteriskrotet i mindre skala på olika håll i landet. Det går åt svavelsyra bara till bilbatterier. Mindre än en fjärdedel följer med vid återvinningen. Resten går ut som förorening i miljön och bidrar till försurningen i . Totalt för alla batterityper kan utsläppen i miljön uppskattas till . Riktade kampanjer på initiativ från Stiftelsen har genomförts i samarbete med bensinstationer, varuhus och Volvohandlare. Sammanlagt har ca 45 000 batterier samlats in vid en- och tvådagarskampanjer. De hittillsvarande framgångsrika kampanjerna pekar på ett angeläget behov av fasta inlämningsplatser för begagnade bilbatterier fördelade över hela landet. Införande av ett pantsystem liknande det nuvarande för aluminiumburkar skulle lösa både miljöproblem med skräpande batterier och effektivt möjliggöra återvinning av bly till nytillverkning av exempelvis nya bilbatterier. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående förslag till pantsystem för bilbatterier. 1985/86 Jo754
mot · G902Jo755 · 1986-01-25 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo755 () Oljeföroreningarna inom skogsbruket Stora maskiner används i stor utsträckning vid skogsavverkning. En ganska vanlig företeelse är att hydraulslangarna på maskinerna springer läck. När en slang springer läck kan en stor mängd olja rinna ut i den känsliga naturen. Oljeutsläppen förorenar våra värdefulla vattendrag och kan påverka grundvattnet, djur- och insektslivet. Om hydraulslangarna förses med säkerhetsventiler kan dessa utsläpp undvikas. Ett ingripande från myndigheterna är klart befogat för att genom lämpliga åtgärder se till att säkerhetsventiler blir obligatoriska på skogsmaskinerna. Den s. k. sågkedjeoljan som används vid skogsavverkning är också ett hot mot naturen. Genom att stimulera användningen av den naturvänliga vegetabiliska sågkedjeoljan som är ett alternativ, skulle ännu ett miljöhot elimineras. En ökad forskning för att få den vegetabiliska oljan bättre åldersbeständig är dock nödvändig. Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om obligatoriska säkerhetsventiler på skogsmaskinernas hydraulslangar, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om forskning och bruk av vegetabiliska kedjeoljor.
mot · G902Jo758 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo758 m. fl. (s) Djurskyddsområden Allemansrätten är en ovärderlig tillgång, som ger alla möjligheter att färdas och vistas i markerna. Det måste helt naturligt ske med hänsyn till naturen och allt levande och det finns därför lagar och förordningar som man är skyldig att följa. En förutsättning för att vi skall få ha kvar allemansrätten är att vi skall respektera allemansskyldigheten. I naturvårdslagen fins de skyddade områdena upptagna samt de ansvarsbestämmelser som gäller vid överträdelse. De senare innebär att den som uppsåtligen eller oavsiktligen bryter mot föreskrifterna, som utfärdats för nationalparker, naturreservat, naturvårdsområden eller djurskyddsområden, döms till böter eller fängelse . Det har visat sig svårt för den enskilde medborgaren, som idkar friluftsliv i den miljön, att ha reell möjlighet att efterleva de bestämmelser som gäller för fågelskyddsområden. Utmärkningen av föreskrifter om dessa områden, som förekommer, är av så många olika typer. Fågelskyddsområden skall vara utmärkta i terrängen genom skyltar på ett sådant sätt att allmänheten skall ha en rimlig möjlighet att uppmärksamma att t. ex. landstigningsförbud gäller på en ö. På båtsportkorten är fågelskyddsområden utmärkta. Det bör dock noteras att båtsportkorten förnyas . På sjökorten förekommer ingen utmärkning av fågelskyddsområden. Från sida har det bl. a. hävdats att en utmärkning av alla de olika typer av föreskrifter som finns skulle medföra en överbelastning med uppgifter som gör sjökorten svåra att tyda. Förutom att fågelskyddsområdena utmärks på båtsportkorten och genom skyltar, ger länsstyrelserna ut informationsbroschyrer som bl. a. distribueras till hamnkontor och båtklubbar. Båtsporten har en omfattning och en såda rörlighet utefter våra kuster att medborgarna, inte utan alltför stor byråkrati, har en rimlig chans att efterleva föreskrifterna. Rättsfallet NJA 1972:60 ger, förutom alla inträffade händelser, belägg för att enhetligare föreskrifter måste arbetas fram för att utmärkning skall kunna ges på sjökorten. Därtill behövs en klarare utmärkning i terrängen så att man inte upptäcker överträdelsen då det är . Om det inte går att få fram enhetligare föreskrifter och enklare information om dessa, måste rent oavsiktliga överträdelser avkriminaliseras anser vi. Vi vill med ovannämnda slå vakt om allemansrätten och den djupa förankring den har bland det svenska folket. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om enhetligare föreskrifter för djurskyddsområden och om rakare information om dessa. () () 1985/86 Jo758