mot · G902So604 · 1986-01-15 00:00:00 — Motion till 1985/86:So604 (c) Familjepolitiken Barnens behov skall vara utgångspunkten för familjepolitiken. Barnen är vår framtid. Alla barn har rätt till en trygg uppväxt. Samhällets familjepolitik måste sätta barnen och deras bästa i centrum. Det är i första hand föräldrarna som har ansvar för sina barn och deras uppväxtvillkor. Barnens och föräldrarnas behov av mera tid för varandra är en viktig grundprincip för familjepolitiken. Barnfamiljerna måste garanteras en ekonomisk grundtrygghet. Fördelningspolitiska åtgärder krävs som omfördelar resurser från familjer utan barn till barnfamiljer. krävs vissa omfördelningar mellan barnfamiljerna för att åstadkomma större rättvisa inom gruppen barnfamiljer. Familjepolitiken måste utgå från den självklara förutsättningen att alla barn behöver omsorg. Det innebär att all omsorg måste värderas och ersättas. Barn behöver kärlek och gemenskap för att växa upp till stabila vuxna med omtanke och känsla för andra. Barn behöver nära och varaktiga kontakter med sina föräldrar och med andra vuxna. Barn behöver känna att de behövs, att de har en uppgift att fylla och att de är delaktiga i de vuxnas värld. Barn behöver också stimulansen av att umgås med andra barn. Barn behöver vuxnas tid, omsorg och respekt, och vuxna behöver för sin egen utveckling umgås med barn. Alla barn har rätt till - trygg uppväxt och god omsorg - föräldrar som har och tar sig tid. Detta förutsätter att: Alla barn kan få god omsorg - när det finns valfrihet i barnomsorgen - dvs. när barnfamiljerna kan få ekonomisk ersättning för sin insats att vårda egna barn i hemmet och när samhällsstödd barnomsorg i olika former täcker behoven. Alla barn kan få ekonomisk grundtrygghet - när barnstödet fördelas rättvist mellan barnfamiljerna och - när rättvis fördelning sker mellan hushåll utan barn och hushåll med barn. Alla barn kan få föräldrar med tid - när föräldrar får reell möjlighet att välja mellan förvärvsarbete och vård av egna barn på hel- och deltid - när rätten till förkortad arbetstid, t. ex. sextimmars arbetsdag kombineras med ekonomisk ersättning. Barnfamiljernas situation och barnens rättmätiga behov ställer krav på ett långsiktigt reformprogram. formar sin politik för familjernas valfrihet och avvisar politiska pekpinnar i ena eller andra riktningen om familjernas egna val och prioriteringar. Ensidig satsning på institutionsomsorg är en sådan pekpinne. år införs till alla familjer med barn i förskoleåldern och där ersättning enligt föräldraförsäkringen inte utgår. Ersättningen skall i skattehänseende och inom det sociala trygghetssystemet betraktas som inkomst av förvärvsarbete. Ersättningen skall i normalfallet utgå till den förälder/vårdnadshavare som har lägst inkomst, t. ex. den som minskat sin arbetstid. Statsbidraget till den kommunala barnomsorgen läggs om och utgår som procent av bruttokostnaden för daghem, fritidshem, familjedaghem, föräldraledd barnomsorg, öppen förskola, deltidsförskola m.m. och anpassas successivt till gängse statsbidragsnivå på den sociala sektorn. Den kommunala barnomsorgsplanen skall täcka den faktiska efterfrågan, vilket också innefattar efterfrågan av året från grupper vars arbete präglas av intensiva arbetstoppar. Föräldradrivna och kooperativa daghem samt förskolor med alternativ pedagogisk inriktning och förskolor i privat regi skall vara berättigad till statsbidrag på samma villkor som gäller för andra daghemsformer. Föräldrar som anliter omsorg i privata former, vilka inte har stöd av statsbidrag befrias från att betala arbetsgivaravgift för utbetald lön . Privata dagmammor (och motsvarande) får vid taxering göra avdrag med . per barn, vilket är att betrakta som kostnadserättning. Skattereduktionen för familjer med en inkomst och barn höjs etappvis till . återställs till sitt ursprungliga värde). Föräldrarnas lagstadgade rätt till tjänstledighet för vård av små barn förlängs till . Barnbidraget utgör stommen i det familjeekonomiska stödet och bör successivt byggas ut. Flerbarnsstödet byggs ut till att omfatta också det andra barnet. Studiestödet för barn i gymnasieåldrarna () förstärks. Genomförda centerförslag som förbättrat barnfamiljernas situation tog initiativ till barnbidragets införande. beslutade om ett särskilt stöd till flerbarnsfamiljerna, det s. k. flerbarnstillägget, som är direkt kopplat till barnbidraget. Lagstadgad rätt till förkortad arbetstid för småbarnsförälder, dvs. rätt till sex timmars arbetsdag infördes . På initiativ införde 1982 rätt för småbarnsföräldrar att tillgodoräkna sig ATP-år vård av egna barn. beslöt att utöka föräldraförsäkringen/ vårdnadsersättningen från 712 månader varav 3 månaders vårdnadsersättning. beslutade om förenklade regler för barnomsorgens statsbidrag och ett rättvisare fördelningssystem, mellan olika kommuner och omsorgsformer. Socialdemokraterna har rivit upp detta beslut. Inte heller de förändringar som genomfördes tillgodoser vår helhetssyn även om där finns moment som går i rätt riktning. Ett familjepolitiskt reformprogram av angiven omfattning medför en successiv överföring av stora resurser till barnfamiljerna. Den framtida familjepolitiken kan inte formas enbart genom omfördelningar inom de resurser som står till förfogande. Det familjepolitiska reformprogram föreslår medför fullt genomfört utgifter för statskassan i storleksordningen brutto. Våra förslag medför direkt eller indirekt möjligheter till besparingar/ökade intäkter i storleksordningen genom t. ex. ökade skatteintäkter och minskat behov av socialbidrag och bostadsbidrag. I budgetpropositionen aviserar regeringen att man avser att inbjuda riksdagspartierna till överläggningar om familjepolitiken och därför avstår från att presentera ett förslag. Vi välkomnar alla initiativ till samförstånd på detta område då barnfamiljernas situation är så utsatt att alla möjligheter till samförstånd bör tas till vara. Det är viktigt att generellt förbättra barnfamiljernas situation. Detta bör ske så att orättvisor mellan olika barnfamiljer kan minskas. Det är viktigt att skapa valfrihet och ekonomisk grundtrygghet för de mest utsatta familjerna, dvs. familjer med en inkomst, ensamstående föräldrar och låginkomsttagare. Vårdnadsersättningen är en reform som tar sikte på barnens möjligheter till samvaro och gemenskap med föräldrarna. Enligt vår mening måste också konsumtionsstödet till barnfamiljerna räknas upp. En minimiåtgärd därvidlag är att återställa värdet av barnbidraget inflation och den förväntade inflationen . Detta innebär att barnbidraget skulle höjas med /år. Finansieringen av våra olika förslag på familjepolitikens område sker inom ramen för vårt samlade budgetalternativ. Vårdnadsersättning är en ersättning för vård av egna små barn. Det främjar valfrihet i barnomsorgen, värderar vårdarbetet och ger föräldrar möjlighet att öka sin tid tillsammans med barnen. Tillsammans med förkortad arbetstid Ökar det möjligheten för föräldrar att skapa omsorg i samverkan med andra barnhushåll också i kooperativa omsorgsformer. Vårdnadsersättningen är en ersättning för utfört arbete. Den är inte ett konsumtionsstöd eller ett extra barnbidrag. Vårdnadsersättningen skall i stället betraktas som en inkomst och skall därför som andra inkomster vara beskattad och socialt trygghetsgrundande. Vårdnadsersättningen är ett uttryck för det värde som vård av egna barn utgör för samhället. Eftersom vård av barn skall värderas lika oavsett vem som utför den, skall den utgå lika oavsett vilken inkomst föräldern skulle ha haft av ordinarie förvärvsarbete. En vårdnadsersättning om /år (/mån.) skall utgå till alla familjer med barn i förskoleåldern och där ersättning enligt föräldraförsäkringen inte utgår. I en första etapp byggs ersättningen ut så att den omfattar barn . Det är viktigt att familjepolitiken utformas så att familjernas valfrihet kan kombineras med jämställdhet mellan man och kvinna. Det är dålig rättvisepolitik att skapa sådana förhållanden att om någon väljer att korta ned sin arbetstid för barnens skull på grund av detta drabbas av ett försämrat socialt skydd. Eftersom det är kvinnorna som oftast förkortar sin arbetstid eller helt avstår från förvärvsarbete innebär den nuvarande familjepolitiken och alla förslag som utesluter en beskattad vårdnadsersättning brister ur jämställdhetssynpunkt. Enligt vår mening måste arbete med barnen ge ATP-poäng och ligga till grund för sjukersättning. För den som går ned i arbetstid blir det då möjligt att ge mer tid för barnen utan att förlora framtida pensionsmöjligheter. En förkortad arbetstid borde därmed också framstå som mer attraktiv för många män. I sammanhanget bör också understrykas att en statlig beskattad vårdnadsersättning enligt vårt förslag på intet sätt påverkar möjligheterna att utnyttja barnomsorg. Statsbidraget till barnomsorgen bör reformeras i enlighet med vad som ovan angivits i reformprogrammet, vilket är i enlighet med beslut . Bidraget skall utgå av bruttokostnaden för all barnomsorg som finns upptagen i kommunernas barnomsorgsplan, dvs. daghem, familjedaghem, deltidsförskola. föräldraledd barnomsorg, öppen förskola. En sådan reform ger flera positiva effekter. Det stimulerar kommunerna att med bevarad kvalitetsmålsättning söka mindre resurskrävande organisation och lösning för barnomsorgen. Det ger ökad rättvisa mellan olika kommuner och olika delar av landet. Omläggningen innebär en besparing för statskassan med minst 600 milj. kr. Med den ökade flexibilitet vi förordar i den kommunala barnomsorgen ges också goda möjligheter att möta olika situationer utifrån de lokala förutsättningarna. Därmed ges också möjligheter att lösa olika frågor med god kvalitet i omsorgen om barnen. Det är viktigt att barnomsorgens pedagogik utarbetas tillsammans med föräldrarna och så att barnen på ett naturligt sätt får kontakt med vuxenvärlden och de vardagssysslor som förekommer i hem och familj. Det är också viktigt att barnen får kunskap om de etiska grunder som vårt samhälle vilar på och bakgrunden till de traditioner som finns i vårt samhälle. Sådana pedagogiska inslag måste, liksom kunskap om natur och omgivning, delges barnen med utgångspunkt från de förutsättningar förskolebarnen har. All omsorg måste genomsyras av samma principer. Det gäller såväl omsorg i enskilt hem som i förskola och öppen förskola. Förskolebarnen är för sin utveckling i hög grad beroende av stabila vuxenrelationer. Det finns skäl understryka att stora förändringar i personalsammansättningen i ett daghem är skadligt för barnen och kan hämma deras utveckling. Det är också viktigt att uppmärksamma familjedaghemmens arbetssituation. Därför är det enligt vår mening angeläget att kommunerna förmår hantera personalfrågorna med större hänsyn till barnens situation. Barnomsorg utanför den kommunala barnomsorgsplanen Också ett utvecklat och rättvist statsbidragssystem kan innebära att all barnomsorg inte nås av statsbidrag. Det kan bero på såväl kommunen som den enskilde. För dessa fall har vi ovan, i det långsiktiga reformprogrammet, skisserat hur man genom befrielse från alla arbetsgivaravgifter till viss nivå och med beaktande av omkostander hos den privata dagmamman, eller motsvarande, skulle kunna nå en skattesituation som kan anses rimlig och hanterlig för den enskilde. bör besluta hos regeringen begära förslag om förändrade regler i skattesystemet i enlighet med dessa riktlinjer. Skattereduktion för familjer med en inkomst Skattereduktionen för familjer med hemmamake och för ensamförälder är . anser det vara en självklar rättvisefråga att återställa värdet till den ursprungliga nivån. Särskilt gäller det familjer med barn . I en första etapp bör skattereduktionen höjas till . för familjer med barn . Det innebär ett nettotillskott för dessa familjer med /år. Med beaktande av vårdnadsersättningens effekter beräknar vi kostnaden för en sådan reform till 300 milj. kr. Tjänstledighet för vård av små barn Rätten till arbete är av grundläggande betydelse för både kvinnor och män. Förvärvsarbete är inte bara en förutsättning för egen försörjning. också ett egenvärde genom att det är en väg till sociala kontakter, gemenskap och personlig utveckling. Det är viktigt att småbarnsföräldrar, både kvinnor och män, kan kombinera förvärvsarbetet med ansvaret för barnen. Ett barnvänligt arbetsliv är till fördel för alla. Vårdnadsersättningen ger avsevärt förbättrade möjligheter för småbarnsföräldrar att få mer tid för barnen, antingen genom att förkorta sin arbetstid eller genom att stanna hemma på heltid med barnen. Rätt till tjänstledighet för vård av barn är därför av stor betydelse. Den centerledda regeringen införde 1978 rätt till tjänstledighet på heltid till dess barnet är . Denna rätt bör byggas ut till dess barnet är . För att motverka att den som varit hemma för vård av barn drabbas av försämrade villkor i arbetslivet är det också viktigt att barnavårdande tid beaktas vid meritvärdering. Inom en rad kommuner tas initiativ för att lokalt skapa en vårdnadsersättning. Dessa initiativ skall ses som ett resultat av en bred och entydig folklig opinion för rättvisa mellan olika barnfamiljer när det gäller omsorgen om små barn. Enligt vår mening bör göra ett klargörande uttalande att det är förenligt med den kommunala kompetensen att i en kommun införa vårdnadsersättning. Om ett riksdagsuttalande i denna fråga förutsätter en ändring av komunallagen, bör så ske. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utforma lämplig lagtext. Vi vill i detta sammanhang särskilt peka på olika lösningar för vårdnadsersättning, vilka i avvaktan på en statlig ersättning kan bli aktuella. Kommunen skall ha möjlighet att direkt betala ut vårdnadsersättning. En annan väg är att kommunen skall kunna anställa hemmaförälder som dagbarnvårdare för de egna barnen och ta upp detta i barnomsorgsplanen som ett familjedaghem. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära ett reformprogram för familjepolitiken i linje med det som redovisas i motionen, 2. att beslutar att hos regeringen begära förslag till en skattepliktig vårdnadsersättning om /år och i en första etapp omfatta alla familjer med barn , 3. att beslutar att hos regeringen begära förslag om förenklade regler för barnomsorgens statsbidrag och ett rättvisare system i enlighet med vad som anförts i motionen, [4. att beslutar att hos regeringen begära förslag så att den lagstadgade rätten till tjänstledighet för vård av små barn förlängs till ,1] 1 1985/86:A707. [5. att beslutar att skattereduktion för ensamförälder och hemmamake, vad gäller barnfamiljer, höjs till ,2] [6. att beslutar att hos regeringen begära förslag innebärande att för privata dagmammor införa ett avdrag vid taxeringen om kostnadsersättning med /barn,2] 7. att beslutar att hos regeringen begära förslag innebärande att befrielse från arbetsgivaravgiften skall föreligga för utbetald lön . för föräldrar som anlitar privat barnomsorg, vilken inte innebär statsbidrag, [8. att beslutar att hos regeringen begära förslag om meritvärdering av barnavårdande tid i hemmet,1] 9. att beslutar att hos regeringen begära förslag om sådan ändring av kommunallagen att det är förenligt med den kommunala kompetensen att i en kommun införa vårdnadsersättning, 10. att beslutar att, som en minimiåtgärd, hos regeringen begära förslag om höjning av barnbidragen om /år. () () . Åsling (c) (c) . () () () () () P.-O. () 2 1985/86:Sk213.