mot · G902n307 · 1986-01-25 00:00:00 — Utformning av skattesystem och övrig lagstiftning måste t. ex. ges en utformning som främjar forskning och utveckling. 1 stället för olika typer av selektivt stöd, t. ex. forskningsbidrag till teknikbaserade småföretag bör de generellt verkande FoU-avdragen återin- 9 föras och anpassas till de mindre företagen. Detta bör ske så snart det Mot. statsfinansiella läget tillåter. Framför allt bankerna men också STU och de N307 regionala utvecklingsfonderna har ett stort ansvar för finansieringen av utvecklingsverksamheten i de mindre företagen. Frågor som berör forskning och utveckling berörs vidare i partimotion om högskolan. Investeringsfonderna bör få användas även för marknadsföring inom landet, så som sker för export, forskning och produktutveckling. Det finns en historisk tradition av företagsamhet bland kvinnor. Under strukturrationaliseringarna slogs dock mycket av kvinnors småföretagande sönder. Den offentliga sektorns expansion erbjöd i stället anställningar för kvinnor. Men det betyder inte att nyetablering och småföretagande har mist sin betydelse för kvinnor. Hela nytillskottet av företagare bestod av kvinnor. har det kvinnliga företagandet väckt allt större uppmärksamhet och intresse, inte minst i samband med kvinnomässan i . tyder aktuella beräkningar på att 1970-talets positiva utveckling vänt. Det växande antalet konkurser tycks ha slagit särskilt hårt mot det kvinnliga företagandet. Nyföretagande är en livsnerv i varje marknadsekonomi. För kvinnor är det av särskild betydelse i en situation när deras traditionella arbetsmarknader sviktar. Framför allt har hela samhället ett intresse av att kvinnors kreativitet tas till vara. Kvinnornas utbildningsnivå har höjts kraftigt liksom beredskapen att ta ansvar inte bara för sin egen utan också andras försörjning. Arbetsmarknaden den privata långt mindre än den offentliga har ännu inte accepterat kvinnor på arbetsuppgifter som kräver ansvar. Det finns därför anledning att tro att det just bland kvinnorna fortfarande finns mycket outnyttjad kreativitet, kunskap och ansvarsvilja. Det går inte att på politisk väg administrera fram ett ökat nyförretagande. Men det går att minska byråkratin, förbättra företagarklimatet, undanröja hinder såsom offentliga monopol samt förbättra stödet och rådgivningen med särskild inriktning på kvinnor. Med en förbättrad service inte minst från utvecklingsfondernas sida kan fler kvinnor våga pröva sina idéer. Dessutom minskar risken för onödiga misstag och i förlängningen konkurser. Efter förslag från beslöt att det skall finnas en jämställdhetsansvarig på varje regional utvecklingsfond. För att besluta om vilka övriga insatser som kan vara mest effektiva är det nödvändigt med en översyn och kartläggning av i vilka branscher kvinnorna finns, vilken typ av företag de driver, vilka problem de har, vilka förutsättningar som finns för vidareutveckling, deras speciella behov av stöd och hjälp och vad samhället kan vinna på att satsa på en ny företagartyp. undersökning kan t. ex. genomföras av SIFU.) Vi vet emellertid redan nu att kvinnlig företagsamhet i stor utsträckning finns i servicebranscher och i mindre utsträckning inom tillverkningssektorn. De är därigenom uteslutna från möjligheter till stöd från utvecklingsfonderna. Detta är ett av skälen till att vi föreslår att utvecklingsfondernas målgrupper bör utvidgas. skall ha en bra näringspolitik för handeln, dvs. en aktiv och positiv distributionspolitik. Näringspolitiken har i stor utsträckning koncentrerats på de tillverkande företagen. Vi anser att också tjänsteföretagens situation måste beaktas. Detaljhandeln är den viktiga länken mellan producent och konsument, och handeln har stor betydelse för boende, trafik och kommunikationer, turism m. m. Kort sagt detaljhandeln är viktig för alla människor i vårt land, såväl individuellt som samhällsekonomiskt. I distributionssystemet bör man lägga in kraven på allsidighet, alternativa kvalitets-, service- och prisvariabler, en regionalt tillfredsställande detaljhandelsservice etc. Det är viktigt med mångfald och variationer i utbudet från exklusiv butik till lågprishallar. Företagen skall kunna etablera sig i fri konkurrens. Service så nära konsumenterna som möjligt bör vara en självklar målsättning. Ett problem är de konsekvenser som ROT-programmet ibland drar med sig. Nybyggnad, ombyggnad och restaurering av byggnader betyder högre hyror. Många små butiker och andra småföretag har svårt att bära detta. Ett kommersiellt framgångsrikt centrum innehåller en mycket omfattande variation av butiker. De små oansenliga butikerna är ett oundgängligt komplement till de stora skinande kedjebutikerna och varuhusen. För glesbygden har affären en mycket stor betydelse. Om samhället drar in sin service i glesbygder påverkas detaljhandeln, eftersom människor då tvingas in till centralorterna och gör en del inköp där i stället för i glesbygdsbutiken. Därför är det angeläget att glesbygdsbutikerna, mot skälig ersättning, i största möjliga omfattning får överta den service som samhället kan upprätthålla. Den fria konkurrensen i kombination med fri prisbildning ger goda förutsättningar för sund marknadsekonomi. Regeringen har reagerat på den höga inflationstakten med att införa prisstopp. Detta är helt verkningslöst på . Det som åstadkoms är att prisstegringarna förskjuts framåt i tiden. har motsatt sig en förlängning av prisregleringslagen med motivering bl. a. att erfarenheter tyder på att långvarig användning av prisstopp och överläggningar om priser med enskilda företag eller branscher inte har någon återhållande effekt på prisstegringstakten. Det är inte obetydligt i sammanhanget att handeln också fyller en social funktion. En del ensamma människor söker sin dagliga kontakt i butiken. En utveckling mot ökad externhandel, datoriserad handel etc. kan medföra minskade kontaktmöjligheter för en del människor. Den sociala funktionen är inte en primär uppgift för handeln, men vi får inte glömma bort att den finns. Nämnas bör också att storvaruhus och gallerior har en magneteffekt på Mot. Näringslivet och bör samarbeta beträffande externa N307 varuhusetableringar och anläggande av rastplatser. En mer liberal skyltpolitik gör att turister och andra förbifartsbilister lättare stannar till och därifrån gärna fortsätter in till centrums butiker. Villkoren för hantverket har försämrats i vårt land. I takt med industrins framväxt har många hantverk drivits tillbaka. Det är från många utgångspunkter en beklaglig utveckling. Ett levande hantverk står inte i motsatsställning till expansiv och framtidsinriktad industriell produktion. Tvärtom är det ett viktigt komplement. Hantverk i olika former kan ge ett väsentligt bidrag till sysselsättningen. Det är vidare av kulturhistoriska skäl angeläget att förvalta ett genom generationer förvärvat kunnande. Vårt avancerade och komplicerade samhällsliv bygger på att allt går som beräknat. När störningar i kretsloppet av kapital, arbete och energi uppstår blir verkningarna omfattande. Då kan äldre men fungerande färdigheter komma väl till pass. Det finns därför också ett beredskapsskäl att hålla hantverkskunnande vid liv. Problemet är att hantverkskunnande inte som marinfartyg eller reservlager av kläder och olja kan stoppas i malpåsar. Levande hantverk kan bara överleva om det efterfrågas av den verksamma generationen och av den förs vidare till nästa. Dagens tekniker behöver känna till den äldre tekniken för att förstå och analysera de tidiga samhällena. Studium av äldre teknik lär oss hur beroende vi är av naturen. Den vidgar med sin mångfald av lösningar teknikbegreppet och stryker under sambanden mellan olika delar av mänskligt liv och kunnande. används detta erfarenhetsarkiv alltför litet. Hantverkskunnande förvärvat genom generationers praktik kan stödja dagens teknik och initiera morgondagens. Som exempel kan nämnas att dagens utbildning av byggtekniker och byggnadsarbetare inte tar tillräcklig hänsyn till att reparationer och upprustning av äldre hus kommer att bli en betydande del av deras kommande arbetsuppgifter. Hantverksutövarna är beroende av ändamålsenliga och billiga lokaler. Ofta rycks marken för deras verksamhet undan när stadsdelar saneras. Det är angeläget att sådan upprustning och sanering sker på ett sätt så att hantverkets villkor och önskemål kan beaktas. En expansion av hantverket skulle också kunna ge ett värdefullt tillskott till sysselsättningen. De flesta hantverk återfinns inom servicesektorn, men även inom industrin finns behov av hantverkskunnande. En stor del av samhällets ansvar för hantverkets villkor faller på länsstyrelserna. Intresset för att göra något av detta ansvar skiftar. Några län har dragit i gång en omfattande verksamhet för att stödja och främja hantverket i dess olika varianter. Det finns emellertid anledning för att stryka under alla länsstyrelers ansvar för en gynnsam utveckling av hantverket. En möjlighet är att de regionala utvecklingsfonderna reserverar en viss Mot. 1985/86 del av sina medel för service och stöd till hantverket. Det är viktigt att hålla i minnet att industrin och hantverket behöver varandra och att en god och stabil utveckling av näringslivet måste bygga på mångfald. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om företagaren som person, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om ökad förståelse för småföretagandets villkor, [3. att belutar att förmögenhetsskatt på arbetande kapital avskaffas,1] [4. att beslutar att åldersgränsen för särbeskattning sänks till enligt vad som anförts i motionen,1] [5. att beslutar att arbetsrättsligt skadestånd betraktas som omkostnad i rörelsen,1] [6. att som sin mening ger till känna vad som i motionen anförts om rätt till förtida återbetalning av utlandslån/] [7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om att undvika onödigt krångel och begränsa uppgiftslämnandet,2] [8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om företagens kostnader för uppgiftslämnande,2] 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om myndigheternas serviceansvar gentemot företagen, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om politisk prioritering mellan viktiga och mindre viktiga verksamheter för att nå förenklingar, 11. att uttalar att inskränkningar i etableringsfriheten enligt vad som sägs i motionen ej bör förekomma, [12. att hos regeringen begär förslag om grundlagsskyddad näringsfrihet,1] 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om att företag som är enmansföretag och/eller saknar kollektivavtal inte får diskrimineras, [14. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om att bryta de offentliga monopolen,2] [15. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om ökad konkurrens i den offentliga sektorns upphandling,2] [16. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om att undanröja regler och bestämmelser som försvårar bildandet av vinstandelssystem,1] 13 [17. att hos regeringen begär förslag som klarlägger att Mot. 1985/86 vinstandelar ej skall beläggas med arbetsgivaravgifter,1] N307 [18. att hos regeringen begär förslag som innebär att personalstiftelserna skattemässigt jämförs med t. ex. allemansfonder och löntagarfonder,1] [19. att hos regeringen begär förslag som innebär att företagen ges möjlighet att utge aktier till sina anställda utan att det betraktas som inkomst,1] [20. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om förmånsbeskattningen av anställda som köper aktier i det egna företaget,1] 21. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om de regionala utvecklingsfondernas inriktning på de minsta företagen, 22. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om de regionala utvecklingsfondernas serviceverksamhet, 23. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om de regionala utvecklingsfondernas kreditverksamhet, 24. att beslutar att de regionala utvecklingsfondernas målgrupp utvidgas till att också gälla hantverks- och serviceföretag, 25. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om valet av ledamöter i utvecklingsfondernas styrelser, 26. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om behovet av en utökad lärlingsutbildning, [27. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om att den arbetsrättsliga lagstiftningen måste anpassas till de mindre företagen,4] [28. att hos regeringen begär en översyn vad gäller skadestånd enligt de arbetsrättsliga lagarna,4] [29. att hos regeringen begär förslag om en särskild bolagsform för småföretag,5] [30. att hos regeringen begär förslag till enhetlig definition av begreppen arbetsgivare och arbetstagare,4] 31. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om att precisera lagtexten när det gäller retroaktiv lagstiftning, 32. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om forskning och utveckling i våra mindre företag, [33. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för investeringsfondernas användning i enlighet med vad som sägs i motionen,1] 34. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om kvinnligt företagande, 35. att som sin mening ger regeringen till känna vad Mot. 1985/86 som i motionen sägs om vikten av en livskraftig detaljhandel, N307 36. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om samhällets stöd till hantverksnäringarna. () Kjell-A me () '1985/86:Sk322. -1985/86:Fi722. '1985/86 :K226. 4I985/86:A739. '1985/86:L264.