ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02N116 · 1986-11-03 00:00:00 — Motion till 1986/87: NI 16 m.fl. (c) Förbud mot nya kärnkraftsreaktorer m. m. 1986/87:24) I folkomröstningen om kärnkraften uttalade en majoritet att kärnkraften skulle avvecklas. De allmänna riktlinjer för energipolitiken som med utgångspunkt från folkomröstningen lade fast innebär att högst tolv reaktorer får byggas och att kärnkraften skall vara avvecklad . Enligt vår mening borde detta beslut vara en klar anvisning om vilka spelregler som gäller för den framtida energipolitiken. Det föreliggande förslaget till förbud mot nya kärnkraftsreaktorer m. m. motiveras emellertid av den brist på respekt som visats från skilda håll för avvecklingsbeslutet - framför allt före . Utifrån dessa utgångspunkter kan vi acceptera att det i lagen om kärnteknisk verksamhet införs dels ett förbud mot att meddela tillstånd för uppförande av nya reaktorer, dels förberedelser för att inom landet uppföra en reaktor. Vi anser dock att lagstiftningsförslaget i sin nuvarande utformning är otillräckligt för att syftet med lagstiftningen, dvs. att klargöra innebörden av de beslutade riktlinjerna för energipolitiken, skall vara uppfyllt. Enligt vår mening bör även i lagstiftningen införas ett uttryckligt förbud mot tillstånd att uppföra kärnvärmeverk och bridreaktorer. Detta innebär bl. a. att förbud för uppförande av s. k. Secure-reaktorer införs. Vidare bör lagtexten innehålla ett förbud mot förberedelser inom landet för export av kärnkraft, kärnvärme och bridreaktorer samt förbud mot export av reaktorkomponenter och teknisk utrustning avsedda för nytillkommande reaktorer. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar anta följande lydelse av 5 och 6 §§ i förslag till lag om ändring i lagen (1984: 3) om kärnteknisk verksamhet: För kärnteknisk verksamhet krävs tillstånd enligt denna lag. Frågor om tillstånd prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Tillstånd att uppföra kärnkrafts-, kärnvärme- och bridreaktorer får inte meddelas. I fråga om kärnämne eller kärnavfall i små mängder eller med låga halter av radioaktivitet kan regeringen i förordning meddela föreskrifter om till 1986/87 NI 16 118 stånd för envar eller för viss yrkesgrupp eller för vissa inrättningar, institu- Mot. tioner eller företag att använda ämnet eller avfallet i undervisnings- eller NI 16 forskningssyfte eller för medicinska, jordbrukstekniska, industriella eller kommersiella ändamål. Utarbetande av konstruktionsritningar, kostnadskalkylering, beställande av utrustning och andra förberedande åtgärder får inte vidtas i syfte att inom landet uppföra en kärnkraft sreaktor. Vad som stadgas i föregående moment gäller även för export av kärnkrafts-, kärnvärme- och bridreaktorer samt export av komponenter och teknisk utrustning till nytillkommande reaktorer. P.-O. () () ()
mot · GA02N117 · 1986-11-03 00:00:00 — Motion till 1986/87: NI 17 m. fl. (fp) Förbud mot nya kärnkraftsreaktorer m. m. 1986/87:24) Kärnkraften skall avvecklas. Inga nya reaktorer utöver de tolv som existerar skall byggas. skall den sista reaktorn tas ur drift. står fast vid dessa riksdagsbeslut. I proposition 1986/87:24 föreslår regeringen införande av förbud mot att vidta sådana förberedelser som direkt syftar till att uppföra ytterligare reaktorer inom landet. Enligt statsrådet skulle lagförslaget tolkas som en förstärkning av de riktlinjer för kärnkraften som drogs upp efter folkomröstningen. Vidare sägs lagen syfta till att undvika den typ av onödigt resursslöseri som kärnkraftsprojektering innebär. Enligt gällande lag krävs tillstånd av regeringen för att uppföra, inneha och driva en kärnkraftsreaktor. Dessutom krävs ett särskilt tillstånd för den första laddningen av reaktorn. Redan dessa lagar gör det helt uteslutet att en kärnkraftsanläggning skulle kunna uppföras i mot regeringens önskan. Då tillstånd enligt gällande riktlinjer för energipolitiken inte kommer att ges för ytterligare reaktorer föreligger heller inget incitament för projektering av inhemska kärnkraftsanläggningar. Något förbud är således inte påkallat. Den föreslagna lagen saknar därför all praktisk betydelse för det syfte som regeringen anger. Detta har också med stor tydlighet påvisats av lagrådet. Vad lagförslaget däremot speglar är ett förmyndartänkande som inte hör hemma i en demokrati. Skulle det genomföras innebure det en inskränkning i tanke- och yttrandefriheten. Ett omistligt inslag i en demokrati är rätten att med demokratiska medel verka för sin åsikt. Det innebär bl. a. rätten att få kräva att politiska beslut rivs upp. Den rätten måste alla ha - också de som mot en klar majoritet av svenska folket vill verka för att bevara och bygga ut kärnkraften i . Lagar skall skrivas på sådant sätt att medborgarna kan förutse konsekvenserna av sina handlingar. Det framlagda lagförslaget uppfyller inte detta krav. Var vill regeringen dra gränsen för den verksamhet som skall vara tillåten? Skall man på våra högskolor få bedriva forskning och undervisning och göra investeringskalkyler för kärnkraftverk? Eller skall sådana aktiviteter betraktas som olagliga? Blir kalkylerna olagliga först när de utförs av en ingenjörsbyrå eller av ett kraftföretag? Låt oss anta att en kärnkraftsförespråkare i en artikel vill söka övertyga svenska folket om kärnkraftens förträfflighet. I artikeln förordar han att det skall byggas flera kärnkraftverk och presenterar en ekonomisk kalkyl som stöd för sin uppfattning. Han riskerar då, om antar regering- Mot. ens förslag, att kunna åtalas för brott mot lagen om förbud mot nya NI 17 Lagförslaget präglas av en odemokratisk samhällssyn. Det bryter mot grundläggande principer för tanke- och yttrandefrihet. Det bör därför avslås av . att avslår proposition 1986/87: 24. bo (fp) () () ()
mot · GA02N120 · 1986-11-07 00:00:00 — Motion till 1986/87:N120 Ny banklagstiftning (prop. 1986/87:12) I 1 kap. 15 § förslag till bankrörelselag förbjuds banker att avtala om andel i vinst i en låntagares verksamhet. Enligt min mening borde inte räntan vara det enda sättet för banker att ta betalt för att de lånar ut insättarnas pengar. Det kunde ibland vara lämpligt att avtala om del i vinst på ett projekt som man lånar ut pengar till. Denna princip är den som ersätter räntesystemet i islamska banker. Olika ideella organisationer i söker sig fram till andra sätt att se på finansiering av projekt i sin vilja att hjälpa fram socialt och ekologiskt ansvarsfulla verksamheter. Här kan ibland del i vinst fungera bättre än ränta och mer markera ett gemensamt engagemang. Det är viktigt att också de stora kreditinstitutionerna får möjlighet till ett sådant engagemang. Banklagstiftningen får inte försvåra nya former för finansiering, där projektens nytta väger tyngre än vinsten. 1 kap. 15 § bör alltså ändras och utskottet ombeds utarbeta erforderlig lagtext. att beslutar ge banker möjlighet att avtala om del i vinst vid kreditgivning i enlighet med vad som anförts i motionen. 1* 1986/87.
mot · GA02N124 · 1986-11-13 00:00:00 — Motion till 1986/87:N124 Förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /87 (prop. 1986/87:25) Enligt propositionstexten har aktiebolaget beviljats statliga lån med sammanlagt 29,9 milj. kr., vilka lån emellertid efter avskrivningsbeslut numera blott omfattar 11,6 milj. kr. Propositionen redovisar ett avtal som träffats mellan svenska statens företrädare, under förutsättning av regeringens godkännande, och Norske Fina A/S om överlåtelse av aktierna i för en köpeskilling av 3,5 milj. kr. Därtill kommer att Norske Fina A/S skall återbetala en del ax det förut redovisade statliga lånet som beräknas uppgå till 3 milj. kr. Återstående del av lånet förutsätts avskrivas. För att få in sammanlagt 6,5 milj. kr. i köpeskilling och låneåterbetalning överlåter således svenska staten ett aktiebolag vilket leder till en total förlust om 5,6 milj. kr. Därtill kommer att staten enligt propositionstexten förpliktar sig att svara för vissa skaderisker som grundas på förhållanden sorn uppstått före överlåtelsen. skulle således överlåta till norska bolaget /S ett aktiebolag genom att avskriva 5,6 milj. kr. av en fordran om 11,6 milj. kr. och skulle därtill påtaga sig skadeståndsansvar vars storlek eller grunder över huvud taget inte redovisats i propositionen. Beräkningen av köpeskillingen 6,5 milj. kr., om däri inräknas återbetalning av lån med 3 milj. kr., har över huvud taget inte förklarats i propositionen. Det underlag för beslut som framlagts av regeringen är fullständigt oacceptabelt och kan icke få tjäna som underlag för beslut. Med stöd av det som ovan anförts hemställs att avslår regeringens proposition 1986/87:25 i här angivet avseende. 1 1986/87.
mot · GA02sk102 · 1986-11-07 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Skl02 m.fl. (fp) Följdändringar till slopandet av den kommunala garantioch utbobeskattningen m.m. (prop. 1986/87:30) Lagförslaget i proposition 1986/87:30 är föranlett av de förändringar i utbobeskattningen som föreslogs i kompletteringspropositionen . Slopandet av beskattningen i utbokommun kan innebära ett väsentligt skattebortfall för vissa kommuner med stor fritidshusbebyggelse. Vi påpekade att det var angeläget att konsekvenserna för de enskilda kommunerna till följd av slopandet av den kommunala utbobeskattningen skulle klarläggas. Vi vidhåller detta krav. Vi kan även konstatera att samhällsutvecklingen går mot ökad internationalisering till följd av vidgad utrikeshandel, förbättrade kommunikationer etc. Såväl kapitalströmmarna som de enskilda skattebetalarna uppvisar en tilltagande internationell rörlighet. Detta faktum har givetvis gett högskattelandet problem. Detta var bakgrunden till att regeringen, trots hård kritik, drev igenom proposition 1984/85:175, lag om ändring i kommunalskattelagen. Syftet med lagen var att komma åt de individer som lämnade på grund av skatteskäl. Det har framkommit att den som önskar lämna till följd av skatteskäl oftast lyckas anpassa sig till de regler som ställs upp. Risken med att ständigt försöka höja staketen är att de som flyttar utomlands även tar med sig sitt kapital. En sådan utveckling kommer knappast att få någon positiv effekt på den svenska samhällsekonomin. I proposition 1986/87:30 föreslås en utbyggnad av kommunalskattereform. Vi anser att en återgång till den ursprungliga kommunalskattelagen (paragraf 53 KL) skulle vara att föredra. Med anledning av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utbobeskattningen. () /e (fp) 1986/87 Sk 102 1 1986/87.
mot · GA02sk103 · 1986-11-15 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Skl03 () Ändring av tidpunkten för avlämnande av självdeklaration vid taxering, m. m. 1986/87:64) I proposition 1986/87:64 föreslås bl. a. att tidpunkten för att avlämna självdeklaration vid taxering ändras till . Förslaget är föranlett av höstens stridsåtgärder på den offentliga arbetsmarknaden. Det finns en rad skäl till att permanenta detta förslag. Framför allt skapas tid för mindre företag och banker att skaffa fram deklarationsunderlagen. Vidare ges större tidsutrymme åt den enskilde att färdigställa sin deklaration. Antalet uppskovsansökningar skulle minska. Därmed skulle resurser kunna frigöras från administrationen av dessa uppskovsansökningar. Resultatet skulle bli att skattemyndigheterna kunde avsätta mer tid åt sin egentliga verksamhet. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att beslutar att tidpunkten för den allmänna självdeklarationen permanent ändras till . 1986/87 Sk 103 1 1986/87.
mot · GA02sk104 · 1986-11-13 00:00:00 — Motion till 1986/87: Skl04 m. fl. Ändringar i vinstdelningsskatten, m. m. 1986/87:42) I proposition 1986/87:42 föreslår regeringen vissa ändringar i vinstdelningsskatten. Ett av förslagen gäller höjning av det fasta fribeloppet från . till 1 milj. kr. Skälen som anförs för höjningen är förenklingsvinster och att detta skulle vara till särskild nytta för små, expanderande företag med goda vinster. Höjningen som föreslås överstiger väsentligt den penningvärdeförsämring som skett sedan vinstdelningslagens tillkomst. kommunisterna finner inte skäl att höja nivån på det fasta fribeloppet. I likhet med vad som anförts av LO i remissbehandlingen av promemorian (Ds Fi 1986:19) Översyn av vinstdelningsskatten, anser vi att vinstdelningsskatten fått mildare konsekvenser i detta avseende än vad som beräknats. LO anför även beträffande argumentationen för en höjning att det är en truism att anföra att antalet berörda företag ökar mer än minskningen i skatteintäkter. Samma förhållande skulle inträffa om fribeloppet höjdes med ytterligare en miljon, ytterligare en, osv. Med det anförda föreslås att beslutar avslå förslaget i proposition 1986/87:42 om höjning av det fasta fribeloppet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 1986187.3 samt.
mot · GA02sk105 · 1986-11-14 00:00:00 — Motion till 1986/87:Skl05 Ändringar i vinstdelningsskatten, m. m. 1986/87:42) motsätter sig att vinstdelningsskatt tas ut eftersom den utgör en viktig del av det kollektiva löntagarfondssystemet. regler medger dock inte att i anslutning till förevarande proposition föreslå ett upphävande av vinstdelningsskatten eftersom propositionen enbart berör delfrågor såsom exempelvis det fasta fribeloppet. Mot den bakgrunden anser vi det vara rimligt att höja detta fribelopp så kraftigt att vinstdelningsskatt i praktiken inte kommer att tas ut. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring av reglerna för vinstdelningsskatt att det fasta fribeloppet höjs från .
mot · GA02sk107 · 1986-11-18 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Skl07 m. fl. (m, fp) Ändringar i vinstdelningsskatten, m. m. 1986/87:42) Alltsedan riksdagsbehandlingen av propositionen om löntagarfonder har vi bekämpat dessa fonder och motionerat om avskaffande av fonderna och lagen om vinstdelningsskatt. Så har skett även inför behandlingen av proposition 1986/87:42 med förslag om bl. a. lag om ändring i lagen (1983:1086) om vinstdelningsskatt. Så länge lagen om vinstdelningsskatt gäller, är emellertid dess utformning betydelsefull för många skattskyldiga företag. Propositionens förslag innebär härvidlag förbättringar, som enligt vår mening är väl motiverade. Det gäller bl. a. förslaget om ökade möjligheter till resultatutjämning inom koncerner. Emellertid föreslås att dessa nya möjligheter till resultatutjämning vid vinstdelningsbeskattningen skall tillämpas första gången vid taxering. Föredraganden skriver härom, att tillräckliga skäl att börja tillämpa reglerna redan vid taxering anser jag inte föreligga. Detta finner vi vara ologiskt och olyckligt. Alla skäl som anförts för den föreslagna lagändringen utgör enligt vår mening också lika goda skäl för att inte fördröja lagändringarnas ikraftträdande. De föreslagna reglerna om återläggning av koncernbidrag bör därför träda i kraft vid taxering. Med anledning av det anförda hemställs att beslutar att de föreslagna nya bestämmelserna i 3 § andra stycket i lagen (1983:1086) om vinstdelningsskatt tillämpas första gången vid taxering. () ()
mot · GA02sk113 · 1986-11-17 00:00:00 — Motion till 1986/87:Skl 13 Beskattning av förmån av fri bil (prop. 1986/87:46) I propositionen föreslås bl. a. att nuvarande rätt till avdrag för kostnader för bilresor mellan bostad och arbete slopas för skattskyldiga med bilförmån. Som har framhållits under remissbehandlingen medför ett slopande av reseavdraget en påtaglig försämring vid långa körsträckor. Förslaget får direkt negativa konsekvenser för skattskyldiga inom glesbygdsområden eller som eljest måste färdas långa körsträckor mellan bostad och arbetsplats. Finansministern har i propositionen medgivit att ett slopande av avdragsrätten i sådana fall innebär en påtaglig försämring (s. 13). Flan anser ändå att avdragsrätten bör slopas och att man i stället får beakta nämnda konsekvenser när nivån på beskattningen bestäms. Förslaget att förmån av helt fri bil skall värderas till av nybilspriset för alla skattskyldiga utan hänsynstagande till längden av körsträckor mellan bostad och arbetsplats löser inte förevarande problem. Skattskyldiga med långa arbetsresor kommer sålunda att missgynnas jämfört med dem som har kortare sådana resor. Beskattningen är således inte neutral i förevarande hänseende. För att erhålla neutralitet i beskattningen bör innehavare av tjänstebil ges samma rätt till avdrag för resor mellan bostad och arbete som den som färdas med egen bil. Med nuvarande begränsningar för att erhålla sådant avdrag i förening med det nya schablonavdraget om . torde det komma att röra sig om ett relativt begränsat antal tjänstebilsinnehavare som skulle komma i åtnjutande av reseavdrag. Vid taxering deklarerade 109 000 personer bilförmåner! Enligt uppgift skulle knappt hälften av dessa ha rätt till reseavdrag enligt de regler som gäller för resa med egen bil. Denna grupp av skattskyldiga är i jämförelse med det totala antalet skattskyldiga som skall kunna använda den förenklade självdeklarationen (ca 4 miljoner) mycket begränsad. Med det anförda hemställs att beslutar att skattskyldig som åtnjuter förmån av fri bil erhåller rätt till avdrag för resor med bilen mellan bostad och arbete enligt samma regler som gäller för skattskyldig med egen bil vid sådana resor.
mot · GA02sk114 · 1986-11-18 00:00:00 — Motion till 1986/87: Skl 14 Beskattning av förmån av fri bil (prop. 1986/87:46) I förslaget till förändrad beskattning av förmån av fri bil föreslås att varje bil skall kunna utrustas med extra tillbehör upp till ett värde av . I propositionen skriver departementschefen att biltelefoner, vid sidan av bilradioapparater, solluckor, vinterdäck, motorvärmare m.m., skall ingå i fribeloppet. Lägger man in biltelefoner i fribeloppet för dem som måste ha dessa i tjänsten kommer det att innebära att de får betala skatt för dessa tjänstetelefoner. Kostnaden för en biltelefon ligger nämligen kring fribeloppet. Tar man sedan med i beräkningarna att många som har biltelefon tar med sig den gamla telefonen när de byter bil uppstår en fullkomligt orimlig situation. Rent teoretiskt kan den enskilde via skattesystemet få betala sin tjänstetelefon själv och därtill . Mot ovanstående bakgrund hemställer jag att beslutar att biltelefon icke skall ingå i underlaget för förmånsvärdet.
mot · GA02sk115 · 1986-11-18 00:00:00 — Motion till 1986/87:Skll5 Beskattning av förmån av fri bil (prop. 1986/87:46) I den pågående miljöförstöringen spelar utsläppen från bilismen en mycket stor roll. Det är först som den fulla vidden av kväveoxidernas antal i försurningsprocessen kommit att uppmärksammas. Medan de försurande svavelutsläppen minskat kraftigt har bilavgasernas försurade kväveoxidutsläpp legat kvar på en oförändrat hög nivå. har fattat beslut om skärpta avgasreningskrav, fr. o. m. inkluderande krav på katalytisk avgasrening. Bilavgaslagens obligatoriska krav gäller fr. o. m. 1980, men finns ett stort antal bilmodeller tillgängliga med utrustning enligt de nya skärpta avgasreningskraven; detta gäller inte minst de vanligaste tjänstebilmodellerna. Genom statliga subventioner är priset inte högre på en bil med katalytisk avgasrening av modell jämfört med standardbilens, men 1988 minskar bidraget, och en bil utan katalytisk avgasrening blir dyrare än en som saknar sådan rening. Enligt kds uppfattning kan den obligatoriska miljölagstiftningen med stor fördel kombineras med olika typer av ekonomiska stimulansåtgärder, som sammantagna leder till minskad miljöbelastning och därmed till nationalekonomisk vinst. Regeringen föreslår nu i proposition 1986/87:46 nya regler för beskattning av förmån av fri bil. Detta är ett lämpligt tillfälle att med beskattningsreglerna stimulera företagen att välja bilar utrustade med katalytisk avgasrening . Genom den föreslagna konstruktionen med en värdering av förmånsvärdet i en fast procentsats av nybilspriset kommer i praktiken bilar med katalytisk avgasrening att t. o. m. missgynnas 1988 genom det högre priset. I stället för att diskriminera de miljörenare bilarna borde ett nytt skattesystem som styr investeringarna på den mycket stora tjänstebilssektorn stimulera till investeringar i bilar med katalytisk avgasrening. Med ett sänkt förmånsvärde för bilar av 1987 och modeller som redan nu uppfyller de kommande obligatoriska bilavgaskraven kan man anta att en väsentligt ökad andel av nybilsförsäljningen under de två aktulla åren kommer att uppfylla de skärpta avgasreningskraven. Genom att förmånsvärdena också skall ligga till grund för beräkningen av arbetsgivaravgiften vore det lämpligt att utforma miljörabatten på förmånsvärdet så att även arbetsgivaren stimuleras att satsa på bilar med katalytisk avgasrening före obligatoriet 1989. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar begära att regeringen utarbetar förslag till en miljörabatt för bilar av 1987 och modeller vid beskattningen av förmån av fri bil i enlighet med vad som anförts i motionen. 1986/87 Skll5
mot · GA02sk117 · 1986-11-18 00:00:00 — Motion till 1986/87: Skl 17 m. fl. (m, c, fp) Beskattning av förmån av fri bil (prop. 1986/87:46) I propositionen föreslås att anskaffningsutrustning överstigande ett värde av . skall läggas till ny bilspriset och beskattas i enlighet med de procentsatser som anges i propositionen. Detta förfarande kan dock få en klart negativ effekt, inte minst från trafiksäkerhetssynpunkt. Många direkt säkerhetshöjande tillbehör kan förväntas uteslutas vid framtida införskaffande av tjänstebilar. Exempel på sådana tillbehör är låsningsfria bromsar, air bags, vinterdäck m. m. Dessa extratillbehör kommer att beskattas om 20 000-kronorsgränsen redan närmats eller uppnåtts genom inköp av exempelvis en mobiltelefon. Utvecklingen i övriga går i helt motsatt riktning. Inom har ett förslag om skatterabatt för låsningsfria bromsar diskuterats (A 720/t). diskuterar även ett liknande förslag. Extrautrustning som har trafiksäkerhetshöjande effekt bör, enligt vår mening, ej beskattas enligt de föreslagna reglerna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att extrautrustning med trafiksäkerhetshöjande effekt ej skall beskattas enligt de i propositionen föreslagna reglerna. () ()