mot · G902329 · 1986-03-18 00:00:00 — Motion till 1985/86:329 () och () Färjetrafiken till (prop. 1985/86:105) Goda kommunikationer med fastlandet är en livsnerv för fortbestånd som en integrerad del av det svenska samhället. Transporterna utgör ständigt ett diskussionsämne och en källa till bekymmer för dem som bor och har sin utkomst på . har många förslag till förbättringar framförts beträffande turtäthet, bekvämare avgångstider och trafik på flera hamnar på såväl som fastlandssidan. Proposition 1985/86:105 innehåller förslag som av en enig gotländsk opinion i stället betraktas som försämringar. Den innehåller dock en del positiva inslag som vi gärna vill påpeka. För det första fastslås att trafiken även i fortsättningen skall bedrivas på en nordlig och en sydlig linje. I propositionen antyds emellertid att frågan om en bashamn kan komma att resas på nytt. Vi anser att det vore djupt olyckligt om de företag och enskilda som har att ta ställning till verksamhet på skulle känna osäkerhet i denna fråga och menar därför att bashamnsalternativet klart och entydigt bör förkastas. För det andra konstaterar föredragande statsrådet att det fortsättningsvis måste godtas att trafik planeras för en högre årlig kostnad än det tidigare, 40 milj. kr.. är det så att kostnader för järn vägsbanor, vägar, broar, vägfärjor m. m. inte alls belastar trafikkostnaderna på fastlandet i samma utsträckning som kostnader för tonnage och hamnar belastar Gotlandstrafiken. Enligt beräkningar från skulle underskottet i Gotlandstrafiken uppgå till ca 15 milj. kr., om kostnaden för infrastrukturen betraktades på liknande sätt som inom trafiken på fastlandet. Det förtjänar i sammanhanget påpekas att statsbidraget i reella termer sjunkit och att det, med samma ökningstakt som konsumentprisindex, skulle ha uppgått till ca 90 milj. kr. (beräknar bolaget behovet av statsbidrag till 67 milj. kr., alltså en ytterligare minskning.) Kostnadsutvecklingen kan inte anses som särskilt alarmerande i sig men har kännetecknats av en viss ryckighet, bl. a. beroende på tonnageförsäljning 1982 (statsbidrag 56 milj. och en felbudgetering från Gotlandsbolagets sida 1984 (71 milj. kr. mot ursprungligen beräknade 43). Att låta resenärer och fraktköpare inom Gotlandstrafiken betala för detta framstår som orimligt. Persontaxans bindning till SJ:s taxa Enligt riksdagsbeslut skall biljettpriset inom Gotlandstrafiken vara kopplat till kostnaden för motsvarande sträcka med tågets andra klass (SJ-principen). Denna princip frångicks delvis 1982, när priset för resa mellan Mot. och likställdes med resa mellan och trots det kortare Även om SJ-taxan numera fastställs av SJ och grundar sig på SJ:s marknads- och kostnadsbild måste det enligt vår mening vara rimligt att utgå ifrån SJ:s genomsnittliga taxor och genomsnittliga rabattdjup för en viss sträcka, när det gäller att avgöra vilka taxor och rabatter som kan vara skäliga I propositionen föreslås också en kraftfull prisdifferentiering i syfte att förbättra resursutnyttjandet. Det är, menar vi, utomordentligt viktigt att en prisdifferentiering inte ges en sådan form att den menligt inverkar på turistströmmarna till , som uppgår till 320 000 personer och som ger sysselsättning åt 2 000 personer. De turister som är bundna i tiden av arbete och skola får inte genom en oskälig prissättning utestängas från en Gotlandssemester. Redan med nuvarande prissättning har resandet stagnerat. Om taxorna ytterligare skulle ökas när resandefrekvensen är hög skulle detta enligt vår mening markant minska turistantalet. Trafikutbudets anpassning till efterfrågan Trafikutbudet skall enligt propositionen anpassas bättre till efterfrågan. om Gotlandstrafiken visade att de utbudsförändringar som krävs för att nå ner till den av regeringen föreslagna nivån för transportstödet är av mycket omfattande karaktär. av året inskränks turerna med passagerarfärja till Oskarhamn till och . Under ytterligare går passagerartrafik även och . (finns dagliga turer utom under lågsäsong.) De möjligheter som finns för passagerare att - i mån av plats - medfölja godsfärjan de dagar ingen passagerartrafik går är synnerligen begränsade. Fartyget är inte avsett för persontransport, och såväl serverings- som gemensamhetsutrymmen i övrigt är otillräckliga. Det största problemet är dock att eventuella passagerare måste ta sig fram i smala och branta, flera våningar höga trappor. Hiss saknas och kan inte installeras, varför rörelsehindrade, resande med små barn och många äldre helt utestängs från att resa annat än . Kapaciteten räcker inte heller till, då de lastbilschaufförer vilka utrymmena är avsedda för tar upp i genomsnitt 10 platser. Återstående hyttplatser täcker inte den genomsnittliga resandefrekvensen till Oskarhamn under vinterveckorna. TPR skriver i sin utredning: Under de vardagar då inte planeras trafikera reser normalt ca 9 000 personer. Med hänsyn till Gutes passagerarkapacitet m. m. antas hälften av trafiken falla bort. Därutöver finns restriktioner av olika klasser när s. k. farligt gods fraktas. Det rör sig alltså om en avsevärd försämring av möjligheterna att resa till och från under sju och en halv av årets månader. Beträffande indragningen av Ölandstrafiken är den från turistsynpunkt beklaglig. TPR har räknat med att bortfallet kan bli 10 000 resenärer, vilket skulle motsvara ett inkomstbortfall på drygt en miljon. En indragning kan 8 dock accepteras om linjen släpps fri för trafik utan statsbidrag. Ölandstrafiken har upprätthållits med Gotlandsbolagets äldsta färja har även gått på och som förstärkning på andra hamnar under högsäsong. Om den tas ur trafik innebär detta en kapacitetsminskning under den viktigaste säsongen då samtliga linjer utom Ölandslinjen uppvisar ett positivt täckningsbidrag. Prisreglering av lastbilstaxorna och statsbidrag till lastbilsföretagen Propositionens förslag att slopa nuvarande prisreglering av lastbilstaxorna till och statsbidraget till lastbilsföretagen ser vi som ett allvarligt hot mot det gotländska näringslivet. Den uppfattning som framförts i , att det gotländska näringslivet inte skulle vara transportkostnadskänsligt, är enligt vår mening fel och grundar sig på ett missvisande material. De 26 milj. kr. som Gotlandstillägget och därtill hörande statsbidrag uppgår till motsvarar av nettofraktsumma i Gotlandstrafiken och måste på ett eller annat sätt täckas av antingen besparingar eller avgiftshöjningar. Att kostnadsövervältringen blir något lägre än 26 milj. kr. vilket RRV hävdar, är inte omöjligt, men beräkningen är osäker, vilket även RRV påpekar. Helt klart är att även en något mindre kostnadsökning skulle vara förödande för det gotländska näringslivet. Det transportföretag som får den största delen av Gotlandstillägget och statsbidraget, , har redan aviserat att man, om propositionens förslag går igenom, måste återinföra det s. k. sjötillägget, som avskaffades i och med att Gotlandstillägget infördes. Därigenom skulle frakttaxorna höjas med . Att transportkostnadsandelarna av saluvärdet är lägre än för landet i övrigt säger i sig ingenting om förutsättningarna att klara en högre transportkostnad. I de allra flesta fall finns alternativ på fastlandet till de gotländska produkterna och råvarorna och även en liten höjning av slutproduktens pris kan då innebära förlorade marknadsandelar. Flera större Gotlandsföretag har även fabriker på andra håll i landet (, Arla, Tekniska gummifabriken) och kan, för att inte göra någon förlust, flytta produktion från ön till andra orter till stor nackdel för den gotländska arbetsmarknaden. Förslaget har förorsakat stor oro inom det gotländska näringslivet. Enligt länsarbetsdirektören på har flera företag haft planer på utökningar men skjuter på dessa i avvaktan på utvecklingen av bl. a. Gotlandstrafiken och dess kostnader. I det sammanhanget bör nämnas att var öppet arbetslösa, medan var placerade i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Bland remissinstanserna var det endast TPR och som tillstyrkte förslaget. SPK t. ex. förordar i stället ett slopat Gotlandstilllägg i kombination med företagsekonomisk prissättning och ett särskilt stöd till transportköparna. TPR anser att det borttagna Gotlandstillägget senare kan byggas på med dessa komponenter om det behövs. Skadan i form av förlorade marknadsandelar och flyttad produktion är då redan skedd och kan vara mycket svår att reparera. Såväl RRV (i tidigare nämnd utredning) som TPR (vid utvärdering av norrlandsstödet i TPR Rapport 1981:9) har påpekat . att transportstöd är ett viktigt regionalpolitisk! I den av SIND utförda utredningen om hur det gotländska näringslivet kan stödjas framförs flera viktiga förslag. Det upplevs av den gotländska allmänheten som synnerligen motsägelsefullt att länet anses vara berättigat till andra statliga stödåtgärder, som man drar in ett välbehövligt och etablerat stöd till transporterna som är en ödesfråga för ön. Transportstödet till godstrafiken bör bibehållas på nuvarande nivå och ansträngningar göras för att få till stånd ett rättvisare system. Om inte trafikens kvalitet helt skall styras av det ekonomiska utrymmet anser vi det nödvändigt att definiera begreppet tillfredsställande transportförsörjning och ansluter oss därvid till de krav som ställts i Gotlandsintressenternas särskilda yttrande till transportrådets utredning. Där tas upp kapacitetsfrågor som möjlighet till sitt- och sovplats och möjlighet att medta fordon med kort varsel. Vidare formuleras önskemål rörande kollektiva anslutningsmöjligheter, överfarts- och ankomster samt långsiktighet i trafikuppläggningen. Kapacitetsproblemen i Oskarshamnstrafiken löses lämpligen genom ett nytt tonnage anskaffas som kan kombinera gods- och passagerartransport. Här är emellertid staten bunden av gällande avtal med Gotlandsbolaget. Frågan om en tonnageanpassning är således en fråga på någon sikt. Med hänvisning till ovan anförda hemställs 1. att beslutar att förslaget om slopande av nuvarande prisreglering av lastbilstaxorna till och statsbidraget till lastbilsföretagen avslås, 2. att beslutar att förslaget om ett slopande av persontaxans bindning till SJ:s taxa avslås, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående bashamnsalternativet, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att ingen försämring i trafikutbudet bör ske under innevarande avtalsperiod utöver indragning av Ölandstrafiken, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående principen för differentiering av taxorna, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vad som bör avses med tillfredsställande transportförsörjning. () ()