ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902So625 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So625 () Psykiskt utvecklingsstörda barn i förskolan Utvecklingsstörda barn behöver mer tid än andra barn för att lära sig saker, förstå sammanhang, vänja sig vid nya människor osv. För att hinna få nytta av den stimulans förskolan ger kan det utvecklingsstörda barnet behöva mer tid där än andra barn. Förskolan för utvecklingsstörda är inte en särskild omsorg enligt nya omsorgslagen. Utvecklingsstörda barn får i stället rätt till plats i förskola enligt socialtjänstlagen 15 § på samma sätt som andra barn med särskilt behov av stöd i sin utveckling. Den lagliga rätten till plats i förskola finns alltså kvar, men förskolan blir inte längre avgiftsfri för utvecklingsstörda barn. Det finns stor risk för negativa effekter av detta. Avgiften innebär utan tvekan en ekonomisk belastning för familjerna. Kanske blir den så stor att föräldrar tvekar att söka plats på förskola för sitt utvecklingsstörda barn. Regeringen bör uppdra åt att med uppmärksamhet följa de förändringar för utvecklingsstörda barn i förskoleåldern som den nya omsorgslagen kan medföra. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om effekterna för utvecklingsstörda barn av den nya omsorgslagen.
mot · G902So626 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So626 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:Sk350 hemställs att beslutar att höja barnomsorgsavgiften för att finansiera införande av vårdlön enligt vad som anförts i motion 1985/86:So606 av .
mot · G902So707 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86: So707 m. fl. (s, m, fp) Lokalisering till av distrikts- eller lokalkontor för yrkesinspektionen distriktsindelning har varit uppe till diskussion i olika utredningar, liksom i riksdagsmotioner, under en följd av år. I en proposition , baserad på en utredning, Samlad tillsyn av arbetsmiljön, behandlas översynen av arbetarskyddsstyrelsens och yrkesinspektionens organisation och arbetssätt samt förslag om överföring av den kommunala tillsynen till yrkesinspektionen. Andra frågor, som t. ex. ytterligare distriktsindelning eller lokalkontor, beslutas . Från har tidigare motionerats om att borde utgöra ett eget yrkesinspektionsdistrikt. tyder beklagligt nog mycket på att detta inte kan bli möjligt på grund av det kärva ekonomiska läget i landet. När det ekonomiska läget så medger och regeringen skall fatta beslut om att skall bli ett eget yrkesinspektionsdistrikt eller få ett lokalkontor bör man följa lekmannastyrelses uppfattning och förlägga detta till . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om lokalisering av yrkesinspektionens distriktskontor eller lokalkontor till . (m) ()
mot · G902So710 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:So710 m. fl. (s) Arbetsmiljölagen Svårigheter uppkommer i arbetsmiljöhänseende då arbetstagare är sysselsatta på arbetsplatser, över vilka den egna arbetsgivaren inte råder. Speciellt uttalat är detta där verksamhet som faller under arbetarskyddslagstiftningen i övrigt inte förekommer. Det betyder att fastighetsanställda i städentreprenadföretag och i fastighetsservicebolag arbetar i fastigheter, mestadels flerbostadsfastigheter, som tillhör de gemensamma arbetsställen där det enligt arbetsmiljölagstiftningen inte är reglerat ett obligatoriskt samordningsansvar. var i sitt betänkande uppmärksamt på att det med anledning därav skulle kunna uppstå brister i skyddsarbetet på dessa arbetsställen. Propositionen jämte utskottsbetänkandet förutsatte v dock att arbetarskyddsmyndigheterna med uppmärksamhet skulle följa utvecklingen på sådana gemensamma arbetsställen. De anställda och deras fackliga organisationer kan utifrån sina erfarenheter konstatera att en närmare reglering i arbetsmiljölagen rörande skyddsarbetet på deras arbetsplatser måste komma till stånd för att de skall kunna få åtgärdade de brister som fortfarande finns och som förstärkts. Det har således inte fungerat så som förutsattes i behandlingen av propositionen om arbetsmiljölagstiftning. Med hänvisning till ovannämnda hemställer vi att hos regeringen anhåller om förslag till reglering i arbetsmiljölagen av skyddsförhållandena på i motionen angivna gemensamma arbetsställen. () ()
mot · G902So711 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So711 och (vpk) Sänkt gränsvärde för etylenoxid Etylenoxid har ett vidsträckt användningsområde, bl. a. vid tillverkning av kylämne (etylenglykol), polyesterfibrer, film och andra kemiska produkter. Ämnet används även vid sterilisering av medicinskt material m. m. Totalt förbrukas ca i av denna cancerframkallande kemikalie. kände man till att etylenoxid är mutagent även i låga koncentrationer. Enligt beräkningar som gjorts åt arbetarskyddsverket induceras sex cancerfall i en population om 1 000 personer som utsätts för 1 ppm etylenoxid under 40 tim./vecka. Trots detta är det hygieniska gränsvärdet 5 ppm. Enligt samma källa som använts för ovanstående uppgifter (Arbete och Hälsa 1981:6) föreligger ett linärt samband mellan koncentration av etylenoxid och mutationsfrekvens. Detta faktum innebär att det inte finns en lägsta gräns under vilken koncentrationen kan anses utesluta allvarliga skador på människa. Kromosomskador i samband med exponering av etylenoxid är kända . Det är också känt att arbetare som oavsiktligt utsatts för läckande gas från steriliserade produkter drabbats av leukemi i högre grad än förväntat, trots att halterna varit låga (Arbete och Hälsa På yrkesmedicinska avdelningen vid utfördes en undersökning 1978-1979 (överläkare . ) av etylenexponerade arbetare, anställda vid bl. a. i . I undersökningen påvisas att reparationen av skador på DNA-molekylerna var hämmad som frekvensen kromosomskador ökat. En uppföljning av andra svenska studier av exponerade arbetare har förstärkt intrycket av att cancerrisken ökar vid användning av etylenoxid. Leukemi och magcancer är vanligare hos exponerade än hos normalbefolkningen. Allt talar för att även tillfällig exponering av etylenoxid medför ökad cancerrisk (Arbete och Hälsa 1984:49). Vpk anser med utgångspunkt i etylenoxidens omfattande användning och redovisade allvarliga risker för de arbetare som utsätts för kemikalien att gränsvärdet skall sänkas till noll. Detta behöver inte innebära att användningen måste upphöra. Helt slutna processer, där ämnet efter användning genom tillsatser omvandlas till ett annat, mindre farligt ämne eller återanvänds, ter sig möjligt. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om att omedelbara åtgärder vidtas för att sänka gränsvärdet för etylenoxid till 0. 1985/86 So711
mot · G902So715 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So715 m. fl. (vpk) Bensinstationspersonalens arbetsmiljö Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:Jo774 hemställs att hos regeringen begär att en undersökning av bensinstationspersonalens arbetsmiljö och hälsotillstånd genomförs. (vpk) (vpk) 1985/86 So715717 1 1985/86.
mot · G902So717 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So717 En förutsättning för att målen för undervisningen i skolan skall uppfyllas är att de i skolan verksamma trivs och har en god psykisk och fysisk arbetsmiljö. Den arbetsmiljölag (AML) som trädde i kraft gäller också i de flesta avseenden elever fr. o. m. årskurs 7. Av de 9 kapitel som AML omfattar är kap. 2 det mest väsentliga för eleverna. Där stadgas hur arbetsmiljön skall vara utformad. 1 § lyder: Arbetsförhållandena ska anpassas till människans förutsättningar i fyskiskt och psykiskt avseende. Det ska eftersträvas att arbetet anordnas så att arbetstagare själv kan påverka sin arbetssituation. Vidare sägs i 2 §: Arbetet ska planläggas och anordnas så att det kan utföras i en sund och säker miljö. Dessa bestämmelser ger som synes eleverna en hel del att säga till om. saknas dock former och kanaler för detta inflytande. Lagen har med andra ord inte fått några konsekvenser för elevernas ställning i skolan med avseende på dessa frågor. I många fall sammanfaller brister i elevernas arbetsmiljö med brister för andra kategorier. Då tillvaratas elevernas intressen på köpet. Men många arbetsmiljöproblem är elevspecifika, och skyddsombuden saknar tid, intresse och kännedom om dessa. Elever accepterar ofta stillatigande arbetsförhållanden som den vuxne skulle kräva ändring på. Brister på skåp och hemklassrum tvingar eleverna att bära omkring på en tung väska fylld med böcker. Standardstorlek på bänkar kan tvinga småväxta sjundeklassare och långa gymnasister att sitta i samma bänkar. kan belysningen i aula och klassrum vara under all kritik och närmast att hänföra till stämningsbelysning. Eleverna bör av dessa skäl få rätt till egna skyddsombud. Dessa måste kunna fullgöra sina åligganden utan påföljder. I likhet med löntagarnas skyddsombud bör elevernas få rätt att avsätta tid till skyddsarbetet. En särskild utbildning bör tas fram för elevskyddsombudet eftersom elevernas arbetsmiljö ofta skiljer sig från de miljöproblem lärare och övrig skolpersonal har. Elevskyddsombudens kunskap och status är en grundförutsättning för att arbetet skall fungera bra. Ett problem i sammanhanget är den s. k. stoppningsrätten. Den innebär att skyddsombudet har rätt att stoppa visst arbete eller arbete i viss lokal. Denna rätt måste kopplas till ett skadeståndsansvar som omyndiga elever knappast kan ha. Stoppningsrätten är dock av underordnad betydelse i sammanhanget. I extremfallen kan helt enkelt annat skyddsombud eller 1985/86 So717 Mot bakgrund av ovanstående hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om elevskyddsombud. finns fungerande verksamhet med elevskyddsombud i ca 75 av landets kommuner, genom initiativ från skolor eller skolstyrelser. Det finns alltså en lång rad exempel på hur elevskyddsombud kan fungera. bör också resten av elever få rätt till elevskyddsombud.
mot · G902t202 · 1986-01-10 00:00:00 — Motion till 1985/86:T202 och () En bro över Instö ränna i En väl fungerande transportapparat är en förutsättning för svensk industri och inte minst för den regionala spridningen av industriell verksamhet. Genom minskade transporttider och ökad leveranssäkerhet stiger nyttjandegraden av företagens produktion. En bro till i har diskuterats . En bro skulle betyda en uppryckning för som levande kustsamhälle med företag som kan fungera och överleva. Det kostar företagen i genomsnitt . per dag i transporter och ersättning för personal. i har färdigprojekterat brobygget men pengar saknas. Bron finns med i länets flerårsplan med start först . Eftersom det ofta uppstår förskjutningar i gällande planer kan igångsättandet komma ännu . Det kan inte vänta på. Andra vägar till finansiering måste prövas. Det går att bygga både broar och vägar genom ett mera marknadsinriktat låne- och leasingförfarande. Ett sådant finansieringssätt är av stort samhällsekonomiskt värde och innebär en avlastning av den magra statsbudgeten. De eventuella hindren för en dylik finansiering bör kunna undanröjas. För svenska byggexportföretag kan det också vara av värde att kunna visa på referensobjekt i form av t. ex. broar utförda åt svenska staten på villkor som också innebär ett stort ekonomiskt ansvarstagande från företagens sida. kan också förränta och amortera lånen med de driftmedel som frigörs när färjetrafiken läggs ned. Ett brobygge över Instö ränna är beräknat att kosta 30 milj. kr. Färjetrafiken kostar 5 milj. kr. Bron skulle vara betald inom loppet av om man tar med alla omkostnader. Det är alltså en god affär för alla parter, och det finns ingen anledning att dröja med beslutet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om tidigareläggning av brobygget över Instö ränna i .
mot · G902t205 · 1986-01-10 00:00:00 — Motion till 1985/86:T205 och andre vice talman () Återinförande av trycksaksportot har vi motionerat om återinförande av trycksaksportot. Tyvärr har regering och riksdagsmajoritet inte velat medverka till detta. I samband med den beslutade portohöjningen aktualiseras detta krav på nytt. Ingen har lämnat en mera talande argumentation till förmån för detta än kulturchef i en artikel i , betitlad Aktiebolaget . Vi återger här artikeln i dess helhet: är det igen. General , vars civila namn är , klipper till på nytt. I full postgeneralsmundering går han bärsärkagång på sitt förflutna som socialdemokratisk kulturminister. I de nya posttarifferna, som fastställdes av regeringen i går och som träder i kraft , finns inte skymten av kulturellt ansvarstagande. Kulturen, tycks han resonera, det är sak. För mig handlar det bara om att se till att lönsamheten blir så hög som möjligt. Så talar en krämare som ser till att hålla politiker-föraktet vid liv. Så här blir det. Normaltaxan för vanliga brev höjs mycket blygsamt. I stället för . får vi betala . Skickar vi ett lite tjockare brev, till exempel innehållande fakturor, blir det ingen höjning alls om vikten understiger . Sedan ökar portot för den tyngsta viktklassen (). Men sen kommer det. Ekonomitaxan för försändelser över , dit merparten av våra kulturtidskrifter hör, ökar . Det betyder att portot för just dessa försändelser har ökat med i jämförelse med vad det kostade före förra höjningen, som skedde under stort rabalder . Eller vågar man hoppas på att något av skadan kan tas igen genom en generösare rabattering för frankoetiketterna? Är man bokhandlare och vill packa in tre böcker och sända till en kund får man - eller rättare sagt kunden - vara beredd att betala mer för portot, vilket betyder en portoökning jämfört med vad det kostade års höjning. Kontentan av denna sanslösa politik är således att bland annat böcker och tidskrifter skall subventionera affärslivet. Förmodligen är det rädslan för att företagarna slutar använda sig av postverket, om affärsbreven blir dyrare, som tvingat fram de drastiska höjningarna för tyngre försändelser. Till vad nytta? När kulturministern, bedrövad över det postala kultursabotaget tillsatte en arbetsgrupp med representanter för sitt eget departement, och postverket, då var det knappast detta resultat han förväntade sig. Men gruppen finns kvar, fast reducerad till postverk och kulturråd. Till vad nytta? Som om inte dessa postala dråpslag skulle vara nog skyndar sig också distributionsföretaget att hjälpa till med kultursläkten. har man käckt bestämt att alla småtidningar - alltså sådana med upplagor under 10 000 exemplar - ska inlämnas före den planerade utgivningsdagen. Där fick Arbetaren och Folket i Bild så att de tiger eller åtminstone avhålls från att kommentera dagshändelserna. Fibban kommer att vara åtminstone när den äntligen ligger i kiosken, om den alls kommer att ligga där. Posten och Presam har tydligen bestämt sig för att bilda AB Kulturmord. Vad säger kulturministern? Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att trycksaksportot bör återinföras. () ()
mot · G902t214 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:T214 () Postnummer i telefonkatalogen Våra affärsverk har en mycket självständig roll. kan denna självständighet leda till praktiska problem för den enskilda medborgaren genom att en effektiv samordning inte alltid sker. ger ut telefonkataloger, där både gatuadress, postanstalt och telefonnummer finns med hos abonnenten. ger ut postnummerkatalog. För den enskilda människan, som letar efter en adress, betyder det att hon måste slå upp två kataloger för att få med postnumret. Det vore därför lämpligt att tillförde postnumret till abonnentens adress. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar uttala sig för att postnumren tillförs abonnenternas adresser i telefonkatalogen.
mot · G902t216 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:T216 och () Reglerbar ljudförstärkare till telefon Att vara hörselskadad medför ofta ett handikapp som kan vara både psykologiskt och praktiskt svårt att förebygga, inte minst vid umgänge och kontakt med andra människor. Problemet kan med moderna hjälpmedel till en viss del undanröjas. I sådan utrustning ingår bl. a. telefon med reglerbar förstärkare. Sådana telefoner återfinns i bostäder men också på många arbetsplatser. Dessa telefoner utnyttjas ofta av andra, som inte är hörselskadade men ändå har svårt att höra, t. ex. vid utlandssamtal. Svårigheterna för hörselskadade uppstår egentligen när man skall utnyttja telefoner utanför hemmet, vid resor, vistelse på annan ort eller för den som reser i arbetet. För att underlätta hörselskadades situation borde de telefoner som tillverkas vara utrustade med reglerbar ljudförstärkare. Alla som vill skulle med den lösningen kunna ha tillgång till telefon med ljudförstärkare. Enligt vad vi erfarit kostar en sådan apparat ca . extra, men vid massproduktion torde kostnaderna för troligen inte överstiga några tiotal kronor. Denna lilla merkostnad borde kunna inom nuvarande apparatkostnad eller med ett mindre extratillägg. För staten skulle en sådan lösning innebära att kostnaderna för varje hörselskadad som erhåller hjälpmedel minskar. Färre skulle söka hjälpmedel, eftersom telefonen ofta är den avgörande faktorn. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om reglerbar ljudförstärkare till telefon.
mot · G902t221 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:T221 () Överlåtelse av taxitillstånd Reglerna för överlåtelse av taxitillstånd ändrades från . Enligt den före gällande ordningen fick taxitillstånd överlåtas om tillståndsinnehavaren dog eller gick i konkurs. Det kunde även finnas andra skäl för att tillstånd fick överlåtas. Enligt den nya lagen däremot skall ett tillstånd få överlåtas endast om det finns synnerliga skäl. Synnerliga skäl i lagsammanhang innebär en mycket restriktiv bedömning. Detta understryks av att föredragande statsrådet i propositionen framhåller att varken dödsfall eller konkurs kan anses utgöra synnerliga skäl. Regelmässigt kommer alltså inte taxitillstånd att kunna överlåtas, utan när tillståndsinnehavaren av någon anledning slutar kommer tillståndet att dras in. Det har visat sig att framför allt glesbygden har blivit lidande av de nya bestämmelserna, vilket inneburit en försämrad service och försämrade möjligheter för kombinerade företag att leva vidare. Enligt min mening var den tillämpning som fanns innan den nya lagen kom riktigare och bättre. På landsbygden och på mindre orter är ofta taxiverksamheten kombinerad med annan verksamhet, t. ex. buss, kiosk eller dylikt. Om en sådan rörelse överlåts är taxiverksamheten en viktig del av det sammanlagda underlaget för verksamheten, varför taxitillståndet måste kunna överlåtas. Generellt borde det också vara möjligt att överlåta taxirörelse till son eller dotter, vilket det inte är. Den nya lagen har bara varit i kraft och har därför inte använts i så många fall. Men den oro som fanns vid lagens tillkomst har visat sig befogad. Tillstånd har dragits in utan att det funnits egentliga motiv för det, och de tillstånd som dragits in har oftast gällt landsbygden. Får denna utveckling fortsätta kommer det att innebära en väsentligt försämrad service och även ökade kostnader för de människor som bor på landsbygden. Med det anförda som bakgrund föreslår jag att yrkestrafiklagen ändras så att överlåtelse av taxitillstånd kan ske på det sätt som redovisas i motionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ändring av yrkestrafiklagen 2 kap. 21 § på sätt som redovisats i motionen. 1 1985186.3 sami.
mot · G902t222 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:T222 m. fl. (s) Åtgärder mot trafikolyckor Trafiken ökar alltmer på våra vägar, och ökar tyvärr antalet allvarliga trafikolyckor. ökade antalet dödsolyckor i trafiken kraftigt, dvs. med 31 personer jämfört med föregående år. Vi vet också att många människor skadas mycket allvarligt och lemlästas för livet. En bidragande orsak till ökningen av antalet trafikolyckor är kollisioner med vilda djur. Dessa kollisioner inträffar i allt större utsträckning och förorsakar skador och mycket lidande för både människor och djur. Många olika orsaker bidrar till olyckorna. Det blir därför allt viktigare hur vi framför fordonen och hur det framtida vägnätet planeras. Även föredragande statsråd framhåller i budgetpropositionen, bilaga 8, att tidigare lagt fast sju mer generella delmål för den framtida väghållningen. Ett av dessa är att antalet olyckor och olycksrisker skall fortlöpande minska. är ett turistlän, där många vid vinterförhållanden ovana bilister trafikerar vägarna. Många av de bilister som besöker fjällområdena är ovana vid vintervägförhållanden och de situationer som kan uppstå. Trots detta håller många bilister mycket höga hastigheter och gör otroligt vansinniga omkörningar. I länet förekommer också en omfattande pendling till och från arbetsplatser, och många tunga godstransporter sker på landsvägen. Dessa tunga godstransporter är en nödvändighet för att industrin skall fungera. Nämnda förhållanden i gör det angeläget att närmare studera trafiksäkerhetsförhållandena och i förebyggande syfte mycket noggrant analysera orsakerna. Med tanke på det stora antalet trafikolyckor med dödlig utgång som inträffat i landet är det angeläget att närmare intensivstudera ett län. borde vara lämpligt som försökslän för studier i syfte att förebygga alla former av trafikolyckor. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär ytterligare undersökningar om trafikolyckornas orsaker samt möjligheterna att begränsa dessa, med som försöksområde. () () () () 1* 1985/86.3sami.
mot · G902t224 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:T224 m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:A405 hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om i sin utvecklingsverksamhet underordnar sig regionalpolitiska mål. . Åsling (c) () (c) () ()
mot · G902t230 · 1986-01-20 00:00:00 — Motion till 1985/86:T230 () Återinförande av korsband som postförsändelse avskaffade med dåvarande regeringens godkännande möjligheten att sända trycksaker i kuvert som s. k. korsband. Beslutet innebär att om man t. ex. skall sända en bok, får man betala vanlig portoavgift för det. Detta förhållande är olyckligt, inte minst från kulturpolitiskt synpunkt. Samhället måste göra allt för att underlätta spridande av kultur. Även med tanke på föreningslivet var borttagandet av möjligheten till korsbandsförsändelse olyckligt. Mycket talar således för ett återinförande av s. k. korsband. Eventuella förluster kan finansieras med en generell portohöjning. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om återinförande av s. k. korsband.