mot · G902n263 · 1986-01-24 00:00:00 — i m. fl. (m) verksamhet har en särskild myndighet haft uppdraget att förvalta statens innehav av skogsmark. gavs instruktion för statens domänverk. har sedermera bildat ett antal dotterbolag och tillsammans kallas dessa nu domängruppen. totala markinnehav är . Därav är ca produktiv skogsmark - knappt en femtedel av produktiva skogsmark. Verket är också största förvaltare av jordbruksmark. Detta innehav utgör totalt ca . Marken utarrenderas till ca 2 000 arrendatorer. Förutom markförvaltning har domängruppen bl. a. jaktmarker, fiskevatten, fritidsbostäder och även åretruntbostäder i sin verksamhet. Domängruppen bedriver, förutom ren förvaltningsverksamhet, också industriell verksamhet på ett flertal platser i . Totalt var mer än 7 100 personer anställda i gruppen. har successivt utökat sitt markinnehav. Verksamhetsgrenarna har blivit allt fler. Några av dotterbolagen har perifer anknytning till domänverkets ursprungliga uppgift, skogsförvaltningen. Det är från principiell synpunkt tveksamt att statliga företag utvecklas till en sorts konglomerat med små möjligheter till överskådlighet. Enligt vår mening skall staten äga mark och driva företag i så liten omfattning som möjligt. Det stora markinnehav som förvaltas av domänverket strider direkt mot denna uppfattning. Ett visst statligt företagande kan försvaras. Viktigt är då att detta konkurrerar på lika villkor med andra företagsformer. Den största delen av domänverkets virkesleveranser, , är uppbundna för leverans till den statliga skogsindustrin . Därutöver går en stor del virke till de egna dotterbolagens sågar. Genom att en så stor del av virket är uppbundet kan små och medelstora skogsindustrier som är beroende av köpvirke för sin verksamhet hotas. Dessa industrier är ofta viktiga från regional synpunkt. Statens markinnehav bör minskas. De jordbruksfastigheter som domänverket förvaltar bör i första hand utbjudas till dem som arrenderar marken. Försäljning bör ske vid innevarande arrendeperiods utgång. Skogsmarken kan i betydande utsträckning säljas till enskilda personer. skogsinnehav kan med fördel användas som tillskottsmark vid strukturrationaliseringar. Därutöver kan hela skogsfastigheter säljas. Där så är lämpligt kan nya fastighetsbildningar för att få bärkraftiga skogsbruk göras. mark bör också användas som utbytesmark vid bildandet av naturreservat och naturskyddsområden när detta är möjligt. Även när staten tar enskild mark i anspråk för andra ändamål bör domänverksmark kunna användas som utbytesmark. skogar ligger till inom det inre skogliga stödområdet. Betydande arealer, ca 1 miljon hektar, är fjällnära skog där skogsbruk måste bedrivas med hänsyn till svårigheter med återbeskogning och samernas rennäringsintressen. Detta bör beaktas när möjlighet till försäljning diskuteras. Det finns ingen anledning för domänverket att syssla med annan verksamhet än ren markförvaltning. Verkets övriga verksamheter kan lämpligen överföras på andra industrigrupper och ägare. har en utveckling i denna riktning påbörjats. Detta är glädjande och bör fortsätta tills all främmande verksamhet har avyttrats. En avveckling av de statliga ägararrangemangen kommer att ta tid. Det är därför angeläget att en försäljning av egendomar och verksamhet påbörjas möjligt. För nästkommande budgetår bör försäljningarna resultera i intäkter på ca 400 milj. kr. Målet skall vara att domänverket återgår till sin ursprungliga roll att förvalta statens då krympta skogsinnehav. Med stöd av vad som anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om domänverkets roll som enbart markförvaltare, 2. att beslutar att bemyndiga regeringen att uppdra åt domänverket att genomföra försäljningar i enlighet med vad som i motionen anförts samt att intäkter från genomförda försäljningar inlevereras till statskassan som budgetförstärkning. L. () 1985/86 N263 (m) () () () () () () () ()