ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902ub408 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub408 m. fl. (s) Fördelningen av timmar i vuxenutbildning Enligt tidigare riksdagsbeslut och i enlighet med gällande vuxenutbildningsförordning, 1 kap. 9 §, åligger det varje länsskolnämnd att ta initiativ till att de lokala styrelserna för vuxenutbildning i länets kommuner och landsting samt länets vuxenutbildningsnämnd regelbundet samråder om utbildningens planering och genomförande i syfte att tillvarata utbildningsresurserna på bästa sätt. Gällande system för fördelning av komvuxresurser till kommunerna lägger emellertid stora hinder i vägen i vad gäller att uppnå det egentliga syftet med samrådet, dvs. att tillvarata utbildningsresurserna på bästa sätt. Nuvarande system, då huvuddelen av resurser fördelas direkt från SÖ till kommunerna, får nämligen till följd att kommuner som tidigt i komvuxreformens uppbyggnadsskede bevakade sina möjligheter allt framgent får betydande resurser, medan kommuner som först i ett senare skede haft anledning att starkare utveckla sin komvuxverksamhet inte kan få annat än mycket blygsamma resurstillskott inom ramen för länsvis fördelade resurser. Bieffekter av nuvarande system är att kommunerna med förhållandevis god resurstilldelning har skäl att bibehålla aktivitetsnivån, alternativt kvarhålla resurser, som man inte har behov av. Detta får till följd att omfördelningsarbetet försvåras och i vissa fall starkt försenas, till men för verksamheten i kommuner med resursbrist. S. k. uppsökande verksamhet kan i vissa fall betraktas som meningslös, om man inte har resurser att utöka utbildningen. Totalt sett medför nuvarande resursfördelningssystem med bl. a. s. k. garantitilldelning starka låsningar i ett läge där betydande flexibilitet är angelägen. har också inom ramen för det s. k. frilandstingsförsöket i en dispensansökan till regeringen hemställt att beslut om resursfördelning till komvux överförs från SÖ till länsskolnämnden. Fördelarna med införande av ett resursfördelningssystem för komvux av liknande slag som för gymnasieskolan är stora. De regionala ambitionerna kan tillgodoses och bättre anknytas till lokala förutsättningar, som en mera långsiktig planering kan stimuleras och arbetet med s. k. uppsökande verksamhet, riktad till korttidsutbildade, ge bättre utbyte. Avskaffande av systemet med den s. k. garantitilldelningen till kommunerna förstärker ytterligare möjligheten till flexibel planering, innefattande en samlad bedömning av utbildningsbehov och utbildningsinsatser inom en kommuns komvux och gymnasieskola. O att länsskolnämndernas samråds- och planeringsansvar ytterligare poängteras, O att i konsekvens därmed en ny beslutsordning för fördelning av timmar i komvux och grundvux införs, innefattande möjligheter till långsiktigare planering och större regional flexibilitet, O att därvid system med garantitilldelning till kommunerna avskaffas och länsskolnämnderna åläggs ett samlat resursansvar inom anvisade länsramar. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ny beslutsordning för fördelning av timmar i vuxenutbildning. () () 1985/86 Ub408
mot · G902ub409 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub409 m. fl. (vpk) En kompletterande utbildning för alla lågutbildade Den allt snabbare utvecklingen av teknik, produktionssätt och övriga samhällsförhållanden ställer starkt ökade krav på kunskaper och färdigheter hos alla människor. 1 arbetslivet liksom i andra sammanhang möter vi nya tekniska metoder och alltmera komplicerade processer som måste bemästras. Det krävs därför en ständig vidareutbildning av alla samhällsmedlemmar. Allra störst är emellertid detta behov för de många i vårt land, framför allt tillhörande medelålders och äldre generationer, som endast har en låg utbildning. Var gränsen för lågutbildning skall dras i detta sammanhang kan givetvis diskuteras. Den kan aldrig fastställas en gång för alla utan förskjuts ständigt uppåt. För anhängare av en humanistisk och socialistisk samhällssyn finns det ett annat helt avgörande skäl som talar för att alla bereds reella möjligheter till vidareutbildning. Idealet bör vara en allsidigt utvecklad människa, vilkens möjligheter till ett fullt liv inte snöps av en långt driven arbetsdelning. Vår grundsyn är att alla människor skall ha möjlighet till en rik och allsidig personlighetsutveckling. Innehållet i en frivillig, kompletterande utbildning för alla lågutbildade skall därför vara en kombination av humanistiska och tekniska ämnen. Utbildningen bör vara tvåårig men kunna fördelas på olika perioder. skall lön utgå. Utbildningen bör kunna finansieras inom ramen för en fortsatt utbyggnad av förnyelsefonderna en fråga som berörs i en annan motion kommunisterna. Med hänvisning till det anförda yrkas att hos regeringen begär förslag om en frivillig tvåårig humanistisk och teknisk utbildning för alla lågutbildade. (vpk) (vpk)
mot · G902ub412 · 1986-01-24 00:00:00 — m. fl. (vpk) Den kommunala utbildningen för vuxna Vpk har föreslagit ett särskilt program för studier för vuxna. Målet i detta program är att kraftigt höja utbildningsnivån för framför allt de som saknar kunskaper motsvarande skolgång. Vi får nu stöd för våra uppfattningar i bl. a. den utredning som gjorts om vuxenutbildningen av f. d. arbetsmarknadsrådet . I betänkandet Ds U 1985:10 påvisar utredaren att det lägsta deltagandet i vuxenutbildningen finns hos dem som har kortast utbildning än motsvarande grundskola. Utredningen visar, som vi i tidigare motioner påpekat, ett klart samband mellan klasstillhörighet och utbildningsnivå. Att inför dessa kalla fakta föreslå nedskärningar av statsbidragen till komvux och grundvux anser vi vara något bakvänt om man vill nå en rättvisare fördelningspolitik inom vuxenutbildningens område. Om statsbidragen skärs ner till kommunerna kommer detta att hårdast drabba kommuner med svag ekonomi. Sambandet mellan svag ekonomi, hög arbetslöshet och låg utbildningsnivå hos dem som först slås ut från arbetsmarknaden, är direkta och klara. Vi kan därför inte biträda regeringens förslag om nedskärningar av statsbidragen till komvux och grundvux. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att avslår proposition 1985/86:100 Bil. 10, C 1. mom. 5 i vad avser minskning till komvux och grundvux, 2. att med ändring i proposition 1985/86:100 Bil. 10, C 1. Bidrag till utbildning för vuxna, anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G902ub415 · 1986-01-27 00:00:00 — 1985/86 Ub415417 I budgetpropositionen föreslår utbildningsministern att grunderna för fördelning av bidraget till löntagarorganisationerna för deras verksamhet med skolinformatörer m. m. skall ändras till att i fortsättningen fördelas i förhållande till organisationernas medlemstal. I förhållande till dagens fördelningsprincip, som bygger på ett grundbelopp och därefter fördelning enligt medlemstal, kommer detta att missgynna de organisationer som har en omfattande verksamhet men ett begränsat antal medlemmar. De motiv som anges för en ändring av fördelningsprinciperna synes inte vara hållbara. Däremot kommer de helt uppenbart att missgynna de löntagarorganisationer som har en hög ambitionsnivå att bedriva information och utbildning av sina medlemmar. bör därför inte godkänna en ändring av fördelningsprinciperna. I stället bör nuvarande principer bibehållas. Med anledning av ovanstående hemställer jag att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att nuvarande principer för fördelningen av Bidrag till löntagarorganisationer skall gälla också fortsättningsvis. 1 1985/86.
mot · G902ub416 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Ub416 Hans Nyhage och (m) Datautbildning inom studieförbunden I budgetpropositionen föreslås att bred datautbildning skall organiseras inom studieförbunden. Utbildningen föreslås omfatta och finansieras med medel ur förnyelsefonderna. Genom att för denna utbildning tillämpa de särskilda regler för studieverksamheten som försöksvis prövas inom studieförbunden ges möjlighet att sammanföra studierna till sammanhållna block. Vidare förutsätts den av arbetsgivaren betalda utbildningen bli genomförd på arbetstid och utan kostnad för den enskilde. Utbildningen arrangeras därmed som en ren uppdragsutbildning. De fackliga organisationerna har vetorätt gentemot arbetsgivaren om man är oense om hur fömyelsefondernas resurser skall användas. I propositionen sägs vidare: De studietimmar som studieförbunden anordnar inom ramen för denna utbildning bör räknas in i underlaget för en senare fördelning av högschablontimmarna. infördes nya regler rörande uppdragsutbildning i studieförbundens regi. Häri stadgas att den utbildning som arrangeras som uppdragsutbildning kan tillföras ytterligare resurser i form av statsbidrag om överenskommelse träffats härom mellan arbetsmarknadens parter. Vi anser att uppdragsutbildning och traditionellt bedriven studiecirkelverksamhet skall hållas isär. Vidare bör uppdragsutbildning upphandlas i fri konkurrens mellan olika utbildningsanordnare. Detta bör leda till en god utbildning och ett effektivt utnyttjande av resurserna. Genom det fackliga inflytandet kan vissa studieförbund komma att ensidigt gynnas när den föreslagna utbildningen skall arrangeras. Genom att räkna in den utbildning som genomförts med resurser ur förnyelsefonder i beräkningsunderlaget för fördelning av de s. k. högschablontimmarna till studieförbunden inleds en omfattande omfördelning av resurser mellan studieförbunden. Fondmedel blir motorn i en omfördelningsprocess som för resurser till de studieförbund som har facklig anknytning. Dessutom är det tveksamt om förfaringssättet att låta medel ur förnyelsefonderna generera bidrag på annat håll är förenligt med principen om fritt och frivilligt folkbildningsarbete. Den påtaliga fackliga och politiska styrning som detta förslag innebär är ett hot mot enskilda människors valfrihet i vad avser bildning och utbildning. För att skydda det fria och frivilliga folkbildningsarbetet och för att värna om kvaliteten inom folkbildningen föreslår vi att arbetsgivaren ensam äger disponera en lika stor summa som den över vilken facket har ett avgörande inflytande i vad avser utbildningsfrågor. Vidare bör timmar som presteras genom denna verksamhet inte kunna utgöra grund för beräkning av högre schablonbidrag enlig folkbildningsförordningen. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om datautbildning inom studieförbunden. 1985/86 Ub416 Hans Nyhage (m)
mot · G902ub417 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub417 Hans Nyhage och (m) Studieförbundens verksamhet Studieförbunden driver en mycket omfattande och bred verksamhet, som engagerar ett stort antal människor landet runt. Detta vittnar om att verksamheten har en stor uppgift att fylla. En av de stora fördelarna med studier i cirkel är att detta underlättar för många människor att kunna delta. Studierna kan i betydande omfattning bedrivas i eller nära deltagarnas hemort. Men för all verksamhet är detta inte möjligt. Det gäller cirkelstudier, som ställer krav på speciell utrustning och därför måste genomföras i särskilda lokaler. I hög grad gäller detta för de estetiska ämnena. För deltagarna i studiecirklar inom detta ämnesområde blir avståndet mellan bostad och studielokal ofta långt. För dem är det angeläget att såväl tiden som kostnaderna för resorna till och från studielokalen nedbringas, vilket kan ske om studierna får bedrivas i längre pass än vad som sker. har den maximala studietiden per cirkelsammankomst varit . Den tidigare möjligheten finns med några få undantag. Erfarenheterna av denna förändring är inte goda. Kraven på att tiden för en sammankomst skall kunna anpassas så, att den kan utnyttjas effektivt och ändamålsenligt, är stor. Nedskärningen av tiden har framtvingat ett större antal sammankomster. De studiecirklar som tidigare genomfördes med 10 sammankomster å omfattar nu ofta 1415 sammankomster å . Den totala tiden för dessa cirklar har således inte minskat. Om studieförbunden själva skulle få bestämma antalet timmar per sammankomst, så skulle både deltagare och ledare vinna på detta. Färre veckor skulle tas i anspråk, lokalerna skulle bli bättre utnyttjade och kostnaderna för resor och andra transporter skulle begränsas. Studieförbunden har ett totalt ansvar för sin ekonomi och för de bidrag som de erhåller från stat och kommun. Inom ramen för detta ansvar borde de också ha rätt att få disponera de timmar som de blivit tilldelade och alltså själva bestämma om en cirkel skall omfatta 2, 3 eller per gång. Någon utökning av det totala antalet timmar med det högre timbidraget kan detta inte innebära. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att beslutar att studieförbunden inom ramen för den tilldelade timkvoten skall äga rätt att anordna studiecirklar per sammankomst. 1985/86 Ub417 Hans Nyhage (m)
mot · G902ub502 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub502 () Särskilda intagningsbestämmelser för läkarstuderande vid Vid är intaget av läkarstuderande 100 personer/år. Stora delar av har en besvärande läkarbrist. Undersökningar visar att studeranden som har norrländska hemorter i hög utsträckning efter avslutad utbildning tar tjänster i norrländska orter. Några åtgärder har vidtagits för att häva läkarbristen. En ytterligare sådan åtgärd skulle vara att till universitets läkarutbildningsplatser rekryterades studenter från den norra sjukvårdsregionen, alltså Z-, Y-, AC- och BD-län. Övriga utbildningssäten skulle i vanlig ordning ha riksrekrytering. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar uttala att till läkarutbildningsplatser i bör rekryteras studerande från Z-, Y-, AC- och BD-län.
mot · G902ub503 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub503 m. fl. (s) Utbildning av järnmetallurger vid högskolan i utbildning av järnmetallurger finns vid bergsvetenskapliga sektionen på KTH i . Bergsingenjörer utbildade där är inte intresserade att söka sig till företagen i övre . Det finns en metallurgisk utbildning vid högskolan i med i huvudsak hydrometallurgisk inriktning. Utbildningen ges inom den geoteknologiska linjens inriktning mot mineralteknik som föreslås byta namn till mineralteknik och metallurgi. Utbildningen resulterar i bergsingenjörsexamen. Den befintliga utbildningen vid högskolan i täcker övre behov av hydrometallurger. Därutöver finns ett behov av att anställa järnmetallurger vid , , , och . Dessa företag möter därvid stora rekryteringsproblem. Utbildningen av järnmetallurger vid KTH skiljer sig inte mer än ca 25 poäng från den liknande utbildningen vid högskolan i . Genom att byta ut sex kurser av standardmodultyp får man därför en utbildning i som nära stämmer överens med KTH:s. Om man väljer att ge utbildningen i en något annorlunda profil, minskar behovet av kursutbyten. Av de erfordrade sex modulerna kan tre lämpligen ges i . De bör innehålla oorganisk kemi, metallurgisk kemi (halv modul), transportfenomen (halv modul) resp. metallurgiska processer (en modul som också innehåller avsnitt ur processmetallurgins grunder samt värme- och ugnsteknik). Övriga tre moduler bör förläggas till KTH. De omfattar hela kurserna pulvermetallurgi, metallernas gjutning ak, metallernas gjutning fk och teoretisk processmetallurgi I. Dessutom bör delar av processteknik I ingå Om specialundervisning ordnas bör det vara tillräckligt att Luleåteknologerna vistas 10-12 veckors läsperiod vid KTH. Genom nämnda förslag kan utbildningen av metallurger vid högskolan i kompletteras för att bättre motsvara behovet av järnmetallurger för de norrländska företagen. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utbildning av järnmetallurger vid högskolan i . () () 1985/86 Ub503
mot · G902ub504 · 1986-01-15 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Ub504 () Samordnat utnyttjande av lokaler och utrustning vid de små konstnärliga högskolorna De små konstnärliga högskolorna arbetar under pressade ekonomiska förhållanden. Det gäller t. ex. dramatiska institutet, , , och . Besparingskrav som ålagts dem har lett till att väldigt litet utrymme finns för utvecklingsarbete, vilket måste betraktas som en av de viktigaste uppgifterna vad gäller konstnärlig utbildning och forskning. Även i övrigt måste utomordentligt sträng återhållsamhet med utgifter råda. Den utrustning som krävs är ofta dyrbar och blir i flera fall snabbt föråldrad. Flera av skolorna kräver stora utrymmen för sina aktiviteter, utrymmen som ibland utnyttjas periodiskt. Kostnaderna för verksamheten per elev varierar betydligt mellan de olika högskolorna. Den utbildning som förmedlas är av hög kvalitet, och elevernas intresse, engagemang och satsning är mycket stor. Det är då beklagligt om än nödvändigt att man tvingas hålla tillbaka och t. o. m. avstå från en del inslag i undervisningen på grund av brist på medel. Vissa av de nämnda högskolorna skulle kanske kunna få ett större ekonomiskt utrymme om materiel och lokaler kunde samutnyttjas. Detta gäller t. ex. videomateriel, belysningsutrustning, scen och scenutrustning, musikinstrument m.m. En lokalmässig samordning underlättar för gemensam städning, bevakning av lokaler, viss administration etc. Med hänvisning till vad i motionen framförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av möjligheterna till samordnat resursutnyttjande av lokaler och utrustning för de små konstnärliga högskolorna.
mot · G902ub505 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Ub505 och () Lokalisering till högskolan i av den föreslagna bostadsoch fastighetsförvaltningslinjen Regeringen föreslår i budgetpropositionen att en allmän påbyggnadslinje om 60 poäng, bostads- och fastighetsförvaltningslinjen, inrättas . Antalet nybörjarplatser bör, enligt förslaget, vara 30. Regeringen föreslår att utbildningen förläggs till högskolan i /. Såsom vi tidigare framfört i motioner, är det vår uppfattning att högskolan i har mycket goda förutsättningar att genomföra sådan utbildning. Utbildning för bostads- och fastighetsförvaltning passar bra med redan etablerad utbildning. Enligt UHÄ bör utbildning i bostads- och fastighetsförvaltning bygga på ekonomlinjens eller förvaltningslinjens basblock. Den skall även vara öppen för yrkesverksamma inom branschen. Vid högskolan i finns förvaltningslinje och ekonomlinje och dessutom driftteknikerutbildning som bl. a. ger kunskaper i fastighetsförvaltning och aktuell lagstiftning på området. En högskoleutbildning för bostads- och fastighetsförvaltning passar också mycket väl in i fina traditioner som föregångare på bostadsområdet. I kommun finns enhetliga bostadsområden som ger god praktisk exemplifiering av olika förvaltningsproblem. Ytterligare skäl är de olika former av hyresgästinflytande som utvecklats inom Stiftelsen i , ledande roll när det gäller kommundelsnämnder och att är frikommun i försöksverksamheten med ökad självstyrelse. Att förlägga bostads- och förvaltningslinjen till högskolan i är således helt i enlighet med de krav som anges i budgetpropositionen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att den föreslagna allmänna påbyggnadslinjen om 60 poäng, bostads- och fastighetsförvaltningslinjen, förläggs till högskolan i . () ()
mot · G902ub508 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub508 () Förskollärar- och fritidspedagogutbildningen i beslöt en riksdagsmajoritet på regeringens förslag att förskollärar- och fritidspedagoglinjerna vid högskolan i skulle läggas ned. Nedläggningsbeslutet var olyckligt i flera avseenden. De båda linjerna utgör en väsentlig del av högskolans i totala verksamhet. Utbildning är av största betydelse för att långsiktigt förändra och förbättra en regions situation. En nedläggning av linjerna försvagar märkbart högskolan i en region (), som genom sitt ensidiga näringsliv hårt drabbats av krisen inom tekoindustrin och som därför också av utpekats som prioriterad när det gäller statlig lokalisering. Naturligtvis kan utbildningslinjer vid en högskola ytterst endast motiveras, om de ger en utbildning som efterfrågas av samhället och av den enskilde. Och det ger omsorgsutbildningen vid högskolan i . I de båda största kommunerna i , och , är det t. ex. mycket svårt att få utbildade förskollärare och fritidspedagoger som vikarier inom barnomsorgen. Det är ett problem som inte torde minska genom det beslut fattade om rätt till barnomsorg för alla barn. Regeringens argument att det skulle utbildas för många förskollärare och fritidspedagoger i regionen stämmer alltså inte. Det förtjänar också påpekas i detta sammanhang att antalet platser för förskollärar- och fritidspedagogutbildning är lågt inom högskoleregion (, och ) vid en jämförelse med andra högskoleregioner i riket. Det gör inte problemet mindre att den geografiska rörligheten bland dem som söker omsorgsutbildning och bland de färdiga förskollärarna och fritidspedagogerna är begränsad. Sedan fattat sitt nedläggningsbeslut om omsorgsutbildningen vid högskolan i har där skett en intressant utveckling av fortbildningsverksamheten inom barnomsorg och angränsande områden. För att underlätta en utveckling inom detta kompetensområde fordras en bas i form av grundutbildning av förskollärare och fritidspedagoger. Med anledning av det anförda hemställer jag att beslutar ompröva sitt beslut att lägga ned utbildningen av förskollärare och fritidspedagoger i .
mot · G902ub511 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub511 m. fl. (s, c) Fortsatt lärarutbildning vid högskolan i , m. m. Svensk företagsamhet är i behov av bättre utbildad personal, främst inom områden som data, ekonomi, marknadsföring och produktionsteknik. Företagsledningar från hela landet anser vid förfrågan att en satsning på civilingenjörer skulle hjälpa att få bättre och billigare produkter för såväl export som inhemsk konsumtion. Vid en närmare betraktelse av behovet finner man att det inte är enbart civilingenjörer som behövs, utan snarare är behovet större av personal vars utbildningsnivå återfinns någonstans mellan dagens ingenjör och civilingenjör. Detta innebär, menar vi motionärer, att vad som behövs utöver satsningen på civilingenjörsutbildningen är en fort- och kompletteringsutbildning av redan anställda inom de ovan berörda områdena. Genom riksdagsbeslut om Uppdragsutbildning för Högskolan har dessa en unik möjlighet att snabbt kunna starta den ovan nämnda fortoch kompletteringsutbildningen. De flesta högskolorna har inom sin organisation denna utbildningsform. Detta är resurser som vi måste utnyttja till förmån för svensk arbetsmarknad. Förutsättningen för att högskolan skall kunna åta sig en sådan uppdragsutbildning är att de basresurser som finns bibehålls. har genom sitt geografiska läge ett upptagningsområde som omfattar , och delar av . Basresursen för högskolan i är till inriktad på lärarutbildning, främst då låg- och mellanstadiet, vars elever till största delen kommer från nämnda upptagningsområde. UHÄ:s förslag om en nedbantning av lärarutbildningen har vi förståelse för då vi är medvetna om att antalet elever minskar som utbildningen ges en bredare inriktning. Enlingt förslaget kommer högskolan i att drabbas hårt då basresursen skulle försvinna. Det borde enligt vår mening vara möjligt att banta lärarutbildningen på de orter där denna inte utgör den huvudsakliga basresursen. Om detta förslag genomförs tas också möjligheten till den ovan nämnda ort- och kompletteringsutbildningen bort. Det kommer också att innebära att hela den region som högskolan i 1* 1985/86. nu har som sitt upptagningsområde blir helt utan möjligheter till en nödvändig vidareutbildning. 1. att ger regeringen till känna vad som i motionen framförts om att högskolan i får behålla sin basresurs i form av fortsatt lärarutbildning, 2. att ger regeringen till känna vad som i motionen framförts om att högskolan i ges möjlighet att starta uppdragsutbildning i enlighet med vad som redovisats i motionen. (i) () 1985/86 Ub511
mot · G902ub512 · 1986-01-21 00:00:00 — m. fl. Ökad journalist- och mediautbildning på de norrländska högskoleorterna Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1985/86:Kr217 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande möjligheterna att initiativ tas för att åstadkomma en ökad journalist- och mediautbildning i de norrländska högskoleorterna. () () () ()