mot · G902Ju507 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ju507 och () Ökat anslag till frivården Den i budgetpropositionen föreslagna besparingen inom kriminalvården på sammanlagt 22,7 milj. kr. fördelat med 15 miljoner på kriminalvårdsanstaltema och 7,7 miljoner på frivården kan förefalla relativt blygsam, om besparingarna slår ungefär lika över hela linjen. Kriminalvården är emellertid ett exempel på vilka effekterna kan bli om man huvudsakligen inriktar sig på att låta besparingarna drabba den del av verksamheten som är oerhört omfattande men där resurserna för verksamheten endast motsvarar en mindre del av det totala anslaget för hela kriminalvården. Kriminalvårdens frivård - skyddskonsulentorganisationen - verkställer påföljden skyddstillsyn och utövar kontroll och stödverksamhet även för de som villkorligt friges från kriminalvårdsanstalt - totalt ca 12 000 klienter, medan den slutna kriminalvården - anstalter och häkten - förvarar ca 4 000 intagna, allt ungefärliga dagssiffror. Lagstiftarnas och politikernas intentioner har utgått från att domstolarna skall döma ut färre fängelsestraff och fler påföljder av icke frihetsberövande karaktär, t. ex. skyddstillsyn och villkorlig dom. Så har även skett alltsedan ikraftträdande . kriminal vårdsreform fastslog ännu klarare denna princip i svensk kriminalpolitik. En nedskärning av frivårdens resurser med vad gäller behandlingsassistenterna skall sålunda genomföras som man från ansvarigt politikerhåll går ut med budskapet om att de dyrbara och destruktiva anstaltsstraffen skall nedbringas. kostar en frivårdsklient /dag och en intagen på anstalt mellan /dag, beroende på vilken typ av kriminalvårdsanstalt vederbörande är intagen på. Det har även talats mycket om alternativa frivårdspåföljder, speciellt inriktade på det tyngre missbrukarklientelet och för rattfyllerister med klart uttalade missbruksproblem. Vad som ligger närmast till hands i lagstiftningshänseende för dessa kategorier kan då bli olika former av kontraktsvård. Att frivården i samband med genomförandet av sådana reformer kommer att få nya uppgifter torde vara helt klart. Det är ett skäl till att man bör avvakta neddragning av frivårdsresurserna, innan man vet konsekvenserna av en eventuellt förestående lagstiftningsförändring. Regeringens aidsdelegation går ut med en uppmaning där det heter att hela samhället ska ställa upp i kampen mot spridning av sjukdomen AIDS. Sprutnarkomanerna utgör en av de farligaste riskgrupperna när det gäller faran för att epidemin sprider sig utanför riskgrupperna. Aidsdelegationen säger vidare att det krävs resursförstärkningar på flera områ den; att den uppsökande verksamheten skall intensifieras; att missbrukare aktivt skall motiveras till HTLVIII-test samt avgiftning, vård och behandling; att former skall sökas för organiserad samverkan mellan myndigheter och vårdorgan etc. säger i ett uttalande att det med hänsyn till den snabba spridningen av aids som konstaterats bland intravenösa missbrukare ses som synnerligen angeläget att intensiva åtgärder för denna grupp sätts in. manar i en PM samtliga kriminalvårdsdirektörer att lägga upp en plan för ett arbete i kampen mot sjukdomen aids spridning bland kriminalvårdsklientelet. Man säger där att det är viktigt att samtliga narkotikamissbrukare i kriminalvården identifieras - speciellt gäller det sprutnarkomaner. Frivården skall företa ett aktivt motivationsarbete för att förmå dessa till test samt vård och behandling. är det viktigt att särskilda insatser görs. säger vidare att § 34-institutet samt möjligheten till frigång utökas. (I dessa aktiviteter har frivården ett klart delansvar.) Inom frivården finns ca 3 500 narkomaner. Dessa skall - enligt KVS - effektivare än hitintills stödjas och följas upp i den planerade narkomanvården . Frivården skall även informera och stödja de frivilliga övervakarna (10 000) i fråga om problematiken kring aids. har frivården erhållit medel för att arbeta fram bättre samarbetsformer med socialvård samt andra vårdmyndigheter vad gäller kampen mot drogmissbruket. På många skyddskonsulentdistrikt har redan påbörjats projekt, där frivårdsassistenter bl. a. ingår i samarbete med andra socialarbetare. Det har här visat sig att frivårdarna ofta har bättre kunskaper och erfarenheter vad gäller det äldre missbruksklientelet () än vad social- och landstingsvårdens socialarbetare har. Frivårdarna är den grupp av socialarbetare som kan narkomanerna - både vilka de är och vilken behandling de behöver. I den situation som ovan beskrivits avser att ta bort 40 tjänster för den grupp socialarbetare som står i frontlinjen i kampen mot drogmissbruket och spridningen av sjukdomen aids. Kriminalvårdens frivård är och skall utgöra ett alternativ till fängelsevistelse och det råder ingen som helst tvekan om att frivården är ett alternativ i så måtto att hade verksamheten inte funnits hade vi inte haft ca 4 000 intagna i kriminalvårdsanstalt utan kanske mellan 10 000 och 15 000. En minskning av frivårdens redan nu förhållandevis små resurser - 770 personer mot anstalternas 5 000 - skulle göra organisationens möjligheter att verkställa påföljden skyddstillsyn mindre trovärdig hos tingsrätterna i deras val av straffpåföljd. Den tänkta besparingen får en bumerangeffekt så till vida att domstolarna i stället för att döma till en icke frihetsberövande påföljd dömer till fängelse. En fortsatt satsning på frivården leder till att man kan fortsätta strävandena att hålla nere antalet intagna i kriminalvårdsanstalt. Den föreslagna nedskärningen på 7,7 milj. kr. för /87 bör göras på byggnadsarbeten för kriminalvården genom en senareläggning av vissa diverse objekt. Den nedskärningen får inte samma genomslagskraft som en nedskärning av frivården och blir sålunda mindre märkbar för kriminalvården i dess helhet. Med anledning av ovanstaende hemställs 1. att beslutar att under anslaget E 3. utöver vad regeringen har föreslagit, 2. att beslutar att under anslaget E 7. Byggnadsarbeten för kriminalvården anslå . mindre än vad regeringen har föreslagit. () ()