mot · G902kr247 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Kr247 m. fl. (m) Vården av kulturhistoriskt värdefulla föremål, m. m. Vård och förvaring av museiföremål är ett problemområde som alltmer kommit i förgrunden. Skall museisamlingarna kunna vara en bas för museernas forsknings- och utställningsverksamhet är det nödvändigt att säkra deras fortbestånd med riktig vård och förvaring. Många museer saknar personal både för direkt konserveringsarbete och för sådana förebyggande åtgärder som kan säkra samlingarnas fortbestånd. Ofta är dessutom magasinsförhållandena bristfälliga. Vårdproblemen är gemensamma för museer av alla kategorier, även om de är störst vid regionmuseerna på grund av samlingarnas komplexitet. Den breda konserveringskompetens som dessa samlingar kräver kan museerna skaffa sig genom att samarbeta kring olika materialkategorier. Ett sådant storregionalt konserveringsarbete har västsvenska museer inlett genom bildandet av stiftelsen konservatorsateljé. Vi anser detta vara en lyckad utveckling för att lösa uppkomna problem. Regionalmuseernas tillgång på konservatorer är dock mycket ojämnt fördelad över landet, t. ex. finns i norra regionen flera museer utan konservatorer med specialkompetens. Den centralt samordnade planeringen av föremålsvård, för vilken regeringen anvisade särskilda medel, avslutades /85. De projektbidrag, som utdelats , har i viss mån bidragit till en utjämning av vårdförutsättningarna i landet och till att skapa en högre medvetenhet och kunskap över lag om föremålsvård. Ytterst är det nu fler konservatorer som behövs. Vi kan konstatera ett ökat intresse hos allmänheten för gamla föremål. Detta visar sig såväl genom ett stort intresse för antikauktioner som genom prisökningar på de föremål som utbjuds. Många är också villiga att bekosta renoveringar av gamla föremål för att därigenom säkra deras fortbestånd. Det är däremot svårt att få tillgång till kunniga hantverkare. Den service som museerna erbjuder allmänheten för restaurering av föremål är ytterst ringa som det finns en efterfrågan på sådana tjänster. Den unika kompetens som finns på våra museer skulle i betydligt högre grad kunna utnyttjas för att mot kostnadstäckning stå till allmänhetens förfogande. En sådan utbyggd serviceverksamhet skulle också ge museerna vidgade möjligheter att utöka sin personal och därmed förstärka sin egen föremålsvård. En sådan verksamhet i kombination med de informationsinsatser som skulle bli ett naturligt led i arbetet vore en viktig kulturinsats, långt mer betydelsefull än utförselförbud. Verksamheten bör givetvis vara avgiftsbelagd så att den inte behöver något driftsbidrag. stället bör ett visst täckningsbidrag för museernas fasta kostnader eftersträvas. Vi anser att ett visst stöd för att starta sådan utbyggd verksamhet kan behövas för investeringar i lokaler, utrustning, marknadsföring m.m. bör därför besluta att av anslaget , Bidrag till särskilda kulturella ändamål, 1 milj. kr. bör avsättas för sådant stöd, att fördelas mellan de museer som vill starta serviceverksamhet av här angivet slag. Många museer har lokalproblem. För små förvaringsutrymmen och för stora lager gör arbetet tungrott och svårigheter finns att bevara samlingarna på ett tillfredsställande sätt. En tidigare vanlig ekorrmentalitet medförde att alltför många lika eller likartade föremål utökade samlingarna. När föremål skänkts till ett museum kunde konflikt uppkomma mellan kravet på att ta emot föremålet enligt donators önskan och avsaknad av behov av föremålet för museets samlingar. Även föremål i lager måste underhållas, vilket i många fall är kostnadskrävande. I vissa fall är också tillgängliga lokaliteter inte lämpade för förvaring av konst eller gamla föremål. Museerna måste i ökad utsträckning ställa sig frågan i vilken grad likadana eller likartade föremål är önskvärda i museets samlingar. Vissa föremål skulle vara till större glädje i enskild ägo i stället för att ligga nerpackade i lårar på museivindar. Det saknas regler för i vilken grad och på vilket sätt museerna har rätt att avyttra från sina samlingar. Vi beklagar detta. Vi är också medvetna om att frågan om avyttring har såväl juridiska som kulturpolitiska aspekter. Vi föreslår därför att regeringen tar initiativ till att få fram regler för hur en avyttring av museiföremål skall kunna ske när föremålen saknar betydelse för museets verksamhet, hur bedömningarna skall göras och hur en försäljning till allmänheten skall kunna komma till stånd. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs 1. att beslutar att 1 milj. kr. av anslaget , Bidrag till särskilda kulturella ändamål, avsätts för startande av service till allmänheten för vård av föremål, 2. att hos regeringen begär förslag om regler för museerna vid avyttring av föremål till allmänheten. () () (m) . () () () () 1985/86 Kr247