mot · G902K627 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till JjJou 1985/86 1985/86: K627 och () Ändring i kommunallagen Kommunerna finansierar en allt större del av sin verksamhet med avgifter. Enligt SCB ligger avgifternas andel av de samlade inkomsterna nu kring . I löpande priser har de kommunala avgifterna ökat från 1970 till 1983. Avgiftsfinansiering av verksamhet kan ske i olika syften. Avgiftsbeläggning kan öka kommunmedlemmarnas kostnadsmedvetande och därigenom minska benägenheten till överkonsumtion av tidigare fria nyttigheter. En ökad avgiftsfinansiering kan också syfta till att hålla tillbaka skatteökningar eller att, vid oförändrat skattetryck, skapa utrymme för en expansion av den kommunala verksamheten. Oavsett vilka motiv som styr kommunernas handlande kan vi troligen räkna med en fortsatt ökad avgiftsfinansiering även . Inte minst behovet att täcka underskotten i den offentliga sektorn talar för en fortsatt höjning av avgiftsnivåerna. Tre fjärdedelar av de kommunala avgifterna tas ut inom den s. k. industriella verksamheten, dvs. el, gas, fjärrvärme, vatten- och avloppsförsörjning, renhållning etc. Inom dessa verksamhetsområden har kommunerna antingen juridiskt grundade monopol eller så stark marknadsposition att den liknar monopolistens, och kommunerna har en mycket stark ställning i förhållande till allmänheten även i de fall när avgifter tas ut till följd av individuellt ingångna avtal. I olika sammanhang har bristen på balans mellan avtalsparterna kritiserats och kommunerna har anklagats för att sammanblanda affärsverksamheten med myndighetsutövning och beskattning Flera rättstvister har aktualiserat om inte kommunerna tar ut högre avgifter än vad som svarar mot den avgiftsbelagda verksamhetens självkostnader. redovisar kommunerna kostnader enligt flera olika principer och många kommuner belastar den avgiftsbelagda verksamhetens ekonomi med kostnader som andra kommuner anser vara främmande för den aktuella verksamheten. saknar kommunallagen ett uttryckligt stadgande om avgiftssättning. har föreslagit ett sådant (SOU 1982:49) av lydelsen: Kommunala avgifter skall bestämmas så att de ej överskrider kommunens självkostnad. Syftet med att införa detta lagrum, som en ny 6 § i lagens första kapitel, är främst att få fastlagt självkostnadsbegreppets innebörd. Rättstvisterna har även belyst ofullständigheter i gällande lagstiftning. För vissa av de avgiftsbelagda kommunala verksamhetsområdena finns specialla Förekomsten av speciallag, typ lagen om allmänna vatten- och avlopps- Mot. anläggningar, har visat sig vara av stor betydelse när allmänheten har velat K627 hävda sin rätt. Allmänhetens möjligheter att få till stånd en saklig prövning av en debiterad avgift, eller annat kommunalt beslut i avgiftssammanhang, är till stor del beroende av om det aktuella verksamhetsområdet omfattas av någon speciallag eller ej. Rimligt vore att allmänheten hade en generell och lika rätt att få taxor och avgiftsfrågor prövade oavsett vilket avgiftsområde Åtminstone borde en förstärkt besvärsrätt införas inom de verksamhetsområden som ger stora kommunala intäkter. besvärsrätt skulle kunna införas genom en speciallag, en lag om kommunala avgifter som tillförsäkrar berörd part rätt att få sina avgiftsfrågor prövade i Med hänsyn till det ovan sagda hemställs 1. att hos regeringen begär att förslag till ny 6 § i kommunallagen föreläggs , 2. att hos regeringen begär förslag till att en lag om kommunala avgifter föreläggs . () ()