ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Jo785 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo785 Höjt bidrag till jägare Jaktvårdsfonden är till största delen uppbyggd av medel som tillförts fonden genom de jaktvårdsavgifter som uttas av alla landets jägare. Huvuddelen av jaktvårdsfondens disponibla medel utgår som bidrag till de båda jägarorganisationerna och jägare. i direkt bidrag till samt . Svenska jägareförbundets medlemstal uppges till ca 142 000, medan jägares medlemstal anges vara ca 19 000. Båda jägarorganisationerna utför värdefulla arbetsinsatser inom faunavårdens område. Jaktvården är en viktig del i den totala naturvården, varför det arbete jägarna och deras organisationer utför måste tillmätas stor allmännyttig betydelse. Naturen är en livsnödvändig tillgång för alla och en var. Ett samhällsstöd i form av ekonomiska bidrag till jägarorganisationerna är således väl motiverat. Det skall särskilt uppmärksammas att dessa bidrag tas ur jaktvårdsfonden, som tillskapats av medel som jägarna själva erlagt i form av föreskrivna jaktvårdsavgifter. De båda jägarorganisationernas verksamhet är till stora delar likvärdig. Således är båda organisationerna representerade i förekommande allmänna utredningar. Båda är likvärdigt representerade i länsälgnämnderna. Båda är remissinstanser för alla officiella frågor som rör jakt och viltvård. Båda organisationerna har uppdrag att svara för jägarexamens praktiska genomförande. Båda lämnar kostnadsfri hjälp och rådgivning till allmänheten i alla frågor som rör jakt, viltvård och därmed sammanhängande naturvård. Däremot råder det stor åtskillnad i fråga om bidrag till organisationernas allmännyttiga verksamhet. Bidraget till motsvarar ca . per medlem, medan jägares bidrag motsvarar . Detta förhållande verkar i hög grad hämmande på jägares allmännyttiga verksamhet. En uppräkning av bidraget till jägare är väl motiverad och angelägen. Jaktvårdsfonden bär denna kostnad. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar uppräkna bidraget till jägare verksamhet till . () () 1985/86 Jo785 - - « - *Ls"""
mot · G902Jo786 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo786 och () Prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen Gällande prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen innebär allvarliga konsekvenser för bl. a. småföretagsamhet inom exempelvis och motorsport, nyetableringar och även för själva miljöskyddsarbetet. Tillsynen enligt miljöskyddslagen blir efter hand alltmer krävande och omfattande. Tillsynen kan bestå av granskningar eller upprättande av kontrollprogram, utredningar vid upptäckta olägenheter eller efter klagomål, samråd om driftsförhållanden och reningsåtgärder m. m. Det nuvarande systemet med prövning och tillsyn innebär en stor byråkrati. Mycken tid åtgår för att klara det administrativa arbetet. Den tiden måste naturligtvis tas från något annat, vilket sannolikt kan medföra att tiden till det egentliga miljöskyddsarbetet reduceras vilket måste få oönskade konsekvenser Nuvarande avgiftssystem för prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen ses över av . Det är angeläget att regeringen, efter det att fullföljt sitt översynsarbete, förelägger ett nytt system för avgift vid prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen. Det är rimligt med någon form av avgift för prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen. Ett sådant system måste bli mer rättvist och mindre byråkratiskt än det system som gäller. Ett avgiftssystem bör i första hand innehålla en prövningsplikt på större och mer miljöstörande anläggningar. Systemet bör också vara så utformat att det ömsesidiga förtroende, samråd och samförstånd som tidigare präglat miljöskyddslagstiftningen åter skall vara vägledande i miljöskyddsarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar begära att regeringen förelägger ett nytt förslag vad gäller prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen i enlighet med de riktlinjer som anförts i motionen. () () 1 1985/86.3 sami.
mot · G902Jo787 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo787 () Information till utländska fartyg om förbud mot nedskräpning, m. m. är ett av de livligast trafikerade havsområdena i världen. Den intensiva användningen av medför tyvärr också en omfattande nedsmutsning. Avsevärda mängder avfall av de mest skilda slag hamnar i genom dumpning från fartyg och genom oljeindustrin i . Havsströmmar och vindar samverkar så att det blir den svenska som till stor del får agera mottagare av avfallet. Vid samlas vattenmassorna från Jutiska strömmen som går från längs över där sötare vatten från ansluter. Uppe vid bildas en virvel när den nordgående strömmen möter vattnet från uppblandat med föroreningarna från och norskälven Glömma. Ett intressant experiment i har genomförts. har man dumpat behållare med meddelanden längs den brittiska och behållare har i många fall hittats längs den svenska . Några decenniers plastålder har påtagligt förändrat bilden av de bohuslänska stränderna. Det mesta av skräpet som funnit sin slutstation längs härrör från utlandet. Efter vintrarnas olika stormar kan skräpvallar upp till en höjd av ibland mätas i vissa vrakvikar. I vrakhögarna går det ofta att utläsa varifrån skräpet kommer, t. ex. på förpackningar med produktnamn och ursprung tydligt synligt. Den utländska handelssjöfarten är en av de stora avlämnarna av avfall. Internationella konventioner mot dumpning i finns, men en stor del av sjöfarten struntar ofta i gällande lagstiftning. Bekvämlighetsregistrerade fartyg anses vara värst. Enligt renhållningsstadgan är det kommunernas egen angelägenhet att hålla rent - även utmed stränderna. Att skräpet kommer från annat håll, har formellt ingen betydelse. Något direkt statligt stöd för att hjälpa kommunerna finns inte, och de bohuslänska kommuner som ansökte om sådant fick avslag. Nedskräpning från havet är därför en extra börda för västkustkommunerna. Det vore värdefullt om utländska fartyg som trafikerar svenska hamnar fick mottaga aktuell information om nedskräpningen på svenska och gällande internationell och svensk lagstiftning. Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att begär att regeringen uppdrar åt att i samråd med ta fram och distribuera aktuell information till utländska fartyg som trafikerar svenska hamnar om gällande lagstiftning avseende nedskräpning till havs samt informera om på vilket sätt den svenska har drabbats, 2. att hos regeringen begär förslag om bättre mottagningsservice för handelsfartygens avfall.
mot · G902Jo788 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo788 () Utsläpp av lösningsmedel i Luftföroreningarna har i allt högre grad kommit att betraktas som vår tids stora miljöproblem. Såväl i vår omvärld som i har åtgärder vidtagits för att minska utsläppen av framför allt svaveldioxid och kväveoxider. Moderata samlingspartiet har föreslagit stränga utsläppskrav vid t. ex. kolförbränning, vilka tyvärr ännu inte vunnit bifall. har däremot antagit ett förslag om bilavgasrening, som i allt väsentligt ansluter sig till tidigare framförda moderata förslag. Industriutsläpp i form av luftföroreningar regleras normalt genom koncessionsbeslut från och i sista hand av regeringen om koncessionsbeslutet överklagas av den sökande. I vissa fall måste det vara naturligt att inflytande ökar. Inte minst gäller detta för utsläpp av lösningsmedel, som ofta innehåller cancerframkallande ämnen och som även kan framkalla andra sjukdomssymtom. I dessa fall talar starka miljöskäl för att ställa upp höga krav. I den nu aktuella frågan om utsläpp av lösningsmedel från Volvos planerade Uddevallaanläggning finns därför skäl att stödjer statens naturvårdsverks krav på låga gränsvärden för utsläpp av lösningsmedel, dvs. /år vid tvåskift och /år vid enskift under en prövotid . Dessa värden är avsevärt lägre än de av föreslagna på /år. Teknikutvecklingen på reningsområdet talar för att statens naturvårdsverks gränsvärden är fullt möjliga att uppnå. Man bör dessutom överväga att stimulera ytterligare rening genom att utlova en miljövårdsstimulans per ton minskade utsläpp i förhållande till fastställda gränsvärden på förslagsvis . Med anledning av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om låga gränsvärden vid utsläpp av lösningsmedel i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om miljövårdsstimulanser för att ytterligare minska utsläppen i .
mot · G902Jo790 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo790 m. fl. (c, fp) Grustäktsavgiften Enligt gällande regler tas grustäktsavgift ut i förskott. Detta ger stora administrationsproblem och kostnader för entreprenörerna. Själva avgiften är /m3 grus, men för entreprenören kan kostnaden bli /m3, när kostnader för administration och räntor inräknats. Om man därtill lägger administrationskostnader ger avgiften med nuvarande system statskassan bara ca /m3, som den kan kosta entreprenörerna en bra bit /m3. Möjligheterna till restitution i händelse av att täkten ej utnyttjats fullt är krångligt och har ej givit önskvärt resultat. Det nuvarande förskottssystemet har också en annan nackdel. I landsändar med långa avstånd är det önskvärt att kunna utnyttja ett antal täkter, så att transportkostnaderna inte blir för höga. Eftersom avgift tas ut så snart en ny täkt öppnas, motverkar förskottssystemet ett samhällsekonomiskt förnuftigt grusuttag. Körsträckorna blir längre och kostnaderna därmed högre. Vi föreslår att täktavgiften i stället tas ut i efterskott på basis av deklaration från entreprenörerna. Med hänsyn till det anförda hemställs att beslutar att täktavgiften för grus uttas i efterhand på basis av deklaration från entreprenörerna. () ()
mot · G902Jo792 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo792 Ett pantsystem för batterier Spridning av tungmetallar sker när uttjänta batterier bränns med hushållsavfall. Detta innebär en svår belastning på miljön. har /82 gjort tillkännagivanden till regeringen om behovet av kraftfulla åtgärder mot miljöfarliga batterier. har upprättat ett handlingsprogram för hantering av batterier. saknas förslag från regeringen om återvinning och insamling av batterier. Ett pantsystem är nödvändigt för att minska utsläppen av tungmetaller. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag om pantsystem på batterier.
mot · G902Jo793 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo793 och () Reglerna om ersättning för viltskador Viltskadorna i vårt land är omfattande och många jordbrukare drabbas av detta. Reglerna ändrades så att den drabbade först, innan någon ersättning utgår, själv får stå för en självrisk. Denna självrisk baseras på hela arealen oavsett om den gröda som finns där kan ta skada av vilt eller inte. För den som i huvudsak har vallproduktion och dessutom havre, kan skadan på havren vara mycket omfattande utan att någon ersättning kommer att utgå. Viltskador i skogen kan ibland vara mycket omfattande, där utgår trots det ingen ersättning. Ett ungt tallbestånd kan bli helt förstört med dryga kostnader för omplantering som följd. Vi anser att det finns klara motiv att göra en översyn av de regler som gäller för viltskador. Denna översyn bör ske och ha som utgångspunkt att förändra de missförhållanden som vi här pekat på. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om ersättning för viltskador.
mot · G902Jo794 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo794 och () Avgifterna för prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen Frågan om avgiftsfinansiering av myndigheternas arbete med prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen har diskuterats livligt . föreslog att fasta prövnings- och tillsynsavgifter skulle tas ut. Avgifternas storlek skulle sättas i relation till verksamheternas bedömda miljöfarlighet. Ett tillstånd hos koncessionsnämnden skulle för en tung miljöfarlig verksamhet kunna uppgå till . medan avgifterna för mindre miljöfarliga verksamheter skulle bli väsentligt lägre. Regeringen lade 1984 fram ett förslag till avgifter och tillsyn enligt miljöskyddslagen. Från avvisade vi förslaget. På naturvårdshåll är man mycket oroad över att detta riskerar att innebära en försämrad miljövård, eftersom avgiften kommer att slå mycket hårt på vissa verksamheter. Förslaget innebär till skillnad från att det skulle ankomma på koncessionsnämnden och länsstyrelserna att ta ut avgifterna med utgångspunkt från sina egna arbetsinsatser och enligt timkostnadsprincipen. Dessa timkostnader får med detta system sättas så höga att personalkostnader kan täckas in. Ett system uppbyggt enligt dessa principer torde verka kraftigt hämmande på intresset att starta nya verksamheter och torde motverka kontakterna mellan myndigheterna och företag. Ett debiteringssystem enligt förslaget - dvs. där det centrala verkets aktuella personalkostnader inräknas - kan för den enskilde företagaren säkert te sig orättvist. Många skäl talar för en ändring av miljöavgifterna. Särskilt timavgifterna för tillsynsverksamheten slår orättvist. Så måste t. ex. en småbrukare betala samma timkostnad som företag med allvarliga utsläpp. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar hos regeringen begära en översyn av avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen i enlighet med motionen.
mot · G902Jo795 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Jo795 () Utbyte av vissa transformatorer och kondensatorer PCB polyklorerade bifenyler är en grupp ämnen som visat sig ha stor beständighet i naturen och som anrikas i näringskedjorna. Denna ämnesgrupp tillhör i likhet med DDT de klorerade kolvätena och förekommer i flytande eller hartsliknande form. Vissa ämnen kan lätt förgasas. Vid förbränning uppstår lätt de mycket farliga dioxinerna. Höga halter av PCB påträffades i vissa fiskarter, sjöfågel, rovfågel och säl. Tidigt upptäcktes PCB:s ogynnsamma inverkan på fåglarnas och fiskarnas fortplantningsförmåga. Sälarnas fortbestånd i anses hotat på grund av ökad sterilitet där PCB anses spela en avgörande roll. Dioxiner påträffas i oroväckande halter i fisk, sjöfågel och modersmjölk enligt nyare rön som kommit . PCB:s betydelse för att dioxinhalterna är så höga är inte utredd, men det kan ingalunda uteslutas som en viktig faktor. PCB och PCB-haltiga ämnen används huvudsakligen som elektriskt isolerande medium i transformatorer och kondensatorer. De används även inom färgindustrin framför allt som mjukgörare i vissa färger, bl. a. industrifärger och skeppsbottenfärger, samt i byggnadsindustrin som komponent i tätningsmassa. Upptäckterna av PCB-förekomst i näringskedjorna resulterade i PCB-lagen (SFS 1981:385). togs PCB-bestämmelserna in i kungörelsen om hälso- och miljöfarliga varor (SFS 1973:344). Dessa bestämmelser har senare tagits upp i stort sett oförändrade i förordning till lag om kemiska produkter (SFS 1985:426), Förordning om PCB m. m. (SFS 1985:837), som trädde i kraft . Där stadgas att PCB inte får importeras eller hanteras utan tillstånd. Transformator eller viss storlek av kondensatorer får inte saluhållas, överlåtas eller tas i bruk utan tillstånd om den innehåller PCB. Vissa varor som innehåller PCB får inte saluföras, överlåtas eller användas yrkesmässigt utan tillstånd. Det gäller bl. a. målarfärg, olika oljor, värmeöverföringsmedium och mindre separata kondensatorer. Förordningen begränsar dock inte användningen av PCB i transformatorer och kondensatorer som funnits i bruk innan bestämmelserna trädde i kraft. Den samlade hotbilden som är förknippad med PCB men särskilt riskerna med dioxinbildning vid bränder där kondensatorer och transformatorer är i närheten gör att det behövs en sanering. Samtliga i bruk varande transformatorer och kondensatorer bör bytas ut av 3 . Om det är nödvändigt av praktiska skäl att begränsa saneringen till 1 1985/86 Jo795 799 1 1985/86. Nr Jo795 - 799 transformatorer och kondensatorer över en viss storlek kan det ske om det inte medför olägenhet ur miljö- och hälsoskyddssynpunkt. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag om att de transformatorer och kondensatorer som innehåller PCB och är i bruk skall bytas ut mot PCB-fria . 1985/86 Jo795
mot · G902Jo796 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo796 Per och () Dumpning av giftiga kemikalier i havet Tankbåtar har fortfarande svårigheter att bli av med slopvattnet med giftiga kemikalier efter rengöring av tankar, ledningar och pumpar. var tidigare överens om att dumpning av giftiga kemikalier skulle vara förbjuden från . Det visade sig att beslutet var för optimistiskt och det framflyttades till . har vi passerat detta datum, men fortfarande dumpas praktiskt taget allt tvättvatten från sloptankarna efter frakt av farliga kemikalier i havet. Det kan röra sig om bortåt två tusen kubikmeter som släpps ut i svenskt eller internationellt vatten i närhet. Beräkningen gäller endast fartyg som anlöper svenska hamnar. importerar ca kemikalier . Hälften kommer hit per båt. Kemikalierna klassas från A till D. A är farligast. Det skulle vara förbjudet att släppa ut en droppe tvättvatten med kategori A och B, men skepparna har ingenstans att göra av sloptankarnas innehåll. Hamnarna har ingen beredskap. Mottagarna av kemikalielasterna har föga intresse av att ta emot slopvattnet. Avsikten är dock att fartyget ej får lämna hamnen förrän tankarna rengjorts och slopvattnet lämnats till mottagningsanläggningar. Dit skulle kemikalieavfallet föras landvågen från hamnarnas mottagningsanläggningar. Men eftersom hamnarna inte har någon mottagningsberedskap behöver inte heller ha bråttom. Båtarna kan inte ta sig till Närkesslätten. Dit borde strömmen ju nu vara på väg om planerna hade varit mer än planer. Kategori A omfattas av ett antal gifter med ämnen som är farliga för människor och djur. Havets flora och fauna är främst i fara. Flertalet av gifterna i kategori A är frätande eller cancerframkallande. Även kategori B innehåller ämnen som är direkt farliga och minst av allt lämpade att dumpas i havet runt våra kuster. Lagar och bestämmelser om omhändertagande av slopvatter. efter giftiga kemikalier finns eller är på väg. Det är åtgärderna och resurserna som saknas. Människor, djur och växter måste befrias från detta kända hot. Skeppsfarten med kemikalier måste befrias från ett dilemma som man kommit i. Våra hav får inte bli giftigare. De måste avgiftas. får inte skylla på att andra länder ligger efter i motivation och åtgärder för att förbättra vår miljö. 1 * 1985/86. Med hänvisning till vad som anförts ovan hemställs att beslutar att hos regeringen begära att får i uppdrag att vidta åtgärder för att förhindra att slopvatten från fartyg, som fört giftiga kemikalier, dumpas i havet. Per () () 1985/86 Jo796
mot · G902Jo797 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo797 m fl (c) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:A498 hemställer vi att hos regeringen begär förslag om inrättande av en miljöfond för med finansiering och uppgifter enligt vad som anförts i motionen.
mot · G902Jo798 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Jo798 och () Ersättningen för skada enligt naturvårdslagen och skogsvårdslagen Restriktioner kan införas på areella näringar med hjälp av naturvårdslag, skogsvårdslag och byggnadslagstiftning. Reglerna för när skada skall ersättas är i princip lika. En fastighetsägare skall tåla ett visst intrång utan att ersättning för skada skall utgå. 1 lagstiftningen har detta angetts så att om pågående markanvändning avsevärt försvåras skall skadan ersättas, annars inte. Det råder i och för sig mycket delade meningar om vad som skall ligga i detta begrepp, men när ersättningströskeln överskrids skall skadan ersättas var tröskeln än ligger. I förslaget till ny plan- och bygglag har införts regeln att skador får ackumuleras vid bedömande av om ersättningströskeln har överskridits. Detta är en nödvändig regel med den karaktär restriktioner kan ha. Någon motsvarande ackumuleringsregel finns dock inte i naturvårdslagen och skogsvårdslagen. Detta är en uppenbar brist så som lagarna nu kan utnyttjas. Förordnanden med områdesbestämmelser enligt , naturvårdsområden enligt naturvårdslagen och naturvårdshänsyn enligt skogsvårdslagen kan utnyttjas som komplettering till varandra. Restriktioner enligt dessa bestämmelser kan ha ungefär samma innebörd för fastighetsägaren. Ett förordnande enligt den ena lagstiftningen kan avlösas av ett förordnande enligt den andra så att den praktiska effekten för markägaren egentligen inte ändras i nämnvärd grad. Vill myndigheterna utnyttja dessa möjligheter kan man alltså genom att byta form för förordnande kringgå ersättningsreglerna. 1 samtliga tre lagar bör därför ingå den ackumuleringsregel för skada som intagits i förslaget till ny plan- och bygglag. I samtliga tre lagar bör också intas en regel med innebörd att skada av motsvarande art enligt annat förordnande skall beaktas vid bedömande av om ersättningströskeln har överskridits. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att regler för ackumulering av skada införs i naturvårdslagen och skogsvårdslagen på samma sätt som motsvarande regler intagits i förslaget till ny plan- och bygglag, 2. att beslutar att i naturvårdslagen och skogsvårdslagen intas bestämmelser med innbörd att vid bedömande av om ersättningströskeln vid skada har överskridits skall även beaktas för ordnande enligt annan lagstiftning, [3. att beslutar att i intas bestämmelser med innebörd att vid bedömande av om ersättningströskeln vid skada har överskridits skall även beaktas förordnande enligt annan lagstiftning.1] () () 1985/86 Jo798 1 1985/86:B0518.
mot · G902Jo802 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo802 m. fl. (s) Rätt för att föra talan i vattenmål Framför allt tre lagar reglerar skyddet av vattenmiljön naturvårdslagen, miljöskyddslagen och vattenlagen. De har fått en i väsentliga delar olika uppbyggnad. Miljöskyddslagen har systemet med koncelssionsnämnd, vilket har sina fördelar när det gäller kretsen av intressenter som kan göra sin talan hörd. Vattenlagen har sina särskilda domstolar. När det gäller formerna för hur det allmännas talan skall förås vid mål enligt de olika lagarna har, när det gäller naturvårdslagen och miljöskyddslagen, detta ansvar lagts på . I mål enligt vattenlagen däremot förs det allmännas talan av kammarkollegiet ett statligt verk helt utan egen miljö- och naturvårdsexpertis. I förarbetena till den nya vattenlagen har förutsatts att kammarkollegiet skall samråda med och ta hänsyn till vad fackmyndigheterna inom området anför. Hur detta hänsynstagande skall ske är dock inte reglerat, utan avgörandet ligger i sista hand hos kammarkollegiet. I ett uppmärksammat fall, som gäller Båtforsområdet i nedre , har det visat sig att kammarkollegiet icke beaktat de synpunkter , naturvårdsenhet, berörd kommun och de ideella naturvårdsorganisationerna anfört. Den nya vattenlagen ger visserligen kommunerna rätt att föra talan för de allmänna intressena. Det förefaller dock orimligt att den statliga naturvårdsmyndigheten inte har rätten att själv föra talan i vattenmål. Detta borde vara så mycket mer angeläget som våtmarkerna och skyddet av dessa allmänt anses vara en av de viktigaste uppgifterna för naturvården . Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i vattenlagen som ger rätten att företräda de allmänna intressena i mål enligt vattenlagen.