ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902A201 · 1986-01-15 00:00:00 — Motion till 1985/86:A201 och () Reglerna för anställning av arbetshandikappade i s. k inbyggda verkstäder Samhällsföretag är ett alternativ för svårplacerade arbetshandikappade att få sysselsättning i stället för förtidspension. Det har dock framkommit att många hellre skulle vilja arbeta på den öppna arbetsmarknaden. Ett sätt att tillmötesgå denna önskan är att organisera s. k. inbyggda verkstäder. De som erbjudits denna möjlighet är också mycket nöjda. har haft diskussioner med Samhällsföretag, eftersom man inom sin organisation har företag som är villiga att medverka i rehabiliteringsarbetet av det slag som erbjuds genom s.k. inbyggda verkstäder. Det har dock framkommit att gällande regler, att minst fem anställda måste finnas på varje arbetsplats, utesluter mindre företag. Detta är mycket olyckligt, eftersom just de mindre företagen kanske är särskilt lämpliga, då där ofta finns ett personligt engagemang från såväl företagsledning som de anställda, som av naturliga skäl inte åstadkoms på samma sätt i större företag. Samhällsföretag borde därför ändra sina regler så att även företag, som endast kan ta emot en eller två personer, kan komma i fråga för anställning av arbetshandikappade. Med ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regler för anställning i s. k. inbyggda verkstäder. () () 1 1985/86.3 sami.
mot · G902A204 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86 :A204 och () Översyn av bidragssystemet för arbetslös ungdom Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:N209 föreslås att beslutar att hos regeringen begära en översyn av bidragssystemet för arbetslösa ungdomar med syfte att anpassa detta till den verksamhet som bedrivs också inom de ungdomskooperativa projekten.
mot · G902A205 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86 :A205 m. fl. (s) Ytterligare medel till kulturminnesvården Kulturminnesvården bedrivs traditionellt utan egna verksamhetsanslag. Det relativt nyinrättade byggnadsvårdsanslaget till förfogande om ca 14 milj. kr./år är det egentligen enda undantaget från denna regel. I stället finansieras kulturminnesvården genom andra verksamheter. Dess volym och inriktning blir därmed beroende av prioriteringar och behov inom andra samhällssektorer. Så är förhållandet med fomvården, som under en följd av år finansierats med AMS-medel. Till följd av en ny arbetsmarknadspolitik minskades AMS-anslagen till fornvård 1984/85 från 44,1 milj. kr. till 33,3 milj. kr. I några län kom forn vårdsanslaget att skäras ned till . I andra län rentav höjdes beloppen. Bland de län som helt berövades anslag finns , som inom sig rymmer ungefär en fjärdedel av landets fornlämningar. Det betyder att viktiga fomminnesplatser, som kunnat skyddas mot överväxning, nu kommer att förbuskas och därmed både skadas och bli omöjliga att uppleva för andra än en liten krets experter. Närmiljön för en femtedel av landets befolkning mister en viktig historisk dimension. Inom den del av fomvården, som utgörs av ruinvård, kom nedskärningarna för del redan till stånd . har ingen ruin erhållit anslag till sådan vård som måste utföras genom byggnadsarbete. I andra delar av landet har däremot en mycket aktiv vård kunnat bedrivas av såväl ruiner som industriminnen och andra märkliga byggnadsverk, allt med statsbidrag i form av s. k. tidigareläggningsmedel eller vanliga AMS-bidrag. Situationen för flera av medeltida ruiner är ytterst prekär. Det kan här räcka med att nämna kyrkoruiner som otvivelaktigt hör till landets allra märkligaste kulturminnen. En av dem - - står avstängd på grund av akut rasrisk. Kostnaden för de nödvändigaste skyddsåtgärderna på denna ruin har beräknats till 1 milj. kr. men kan snabbt komma att öka om inte omedelbara insatser görs. Kulturminnen i är allvarligt hotade av betydande förstörelse på grund av nuvarande anslagspolitik. Vi anser därför i första hand att kulturminnesvården bör tillföras tillräckliga verksamhetsmedel. Dessa bör beräknas så att de kan utjämna den skillnad som med nuvarande finansieringssystem uppstår mellan olika regioner och som går på tvärs mot all rimlig kulturpolitisk prioritering. I andra hand är det nödvändigt att utrymme åter ges inom arbetsmarknadspolitikens ram för reella satsningar på kulturminnesvård där den mest behövs. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs A205 att hos regeringen begär att nödvändiga satsningar för kulturminnesvård görs inom arbetsmarknadspolitikens ram enligt vad som angivits i motionen. () ()
mot · G902A208 · 1986-01-15 00:00:00 — Motion till 1985/86:A208 i (m) Ändring av arbetslöshetskassornas utbetalningsregler har präglats av en stor arbetslöshet världen över, och tyvärr är vårt land inte undantaget. Vår tidigare internationellt sett låga arbetslöshet har nått en nivå där vi måste gå mycket tillbaka för att finna motsvarighet. Som ett litet och exportberoende land är vi självfallet ytterst känsliga för konjunktursvackor utomlands, men ändå kan vi inte komma ifrån att vår nuvarande arbetslöshet till inte så ringa del är självförvållad. Vårt, vid jämförelse med andra länder, höga kostnadsläge är en bidragande orsak till vår höga arbetslöshet. Dessutom har vi en lagstiftning på arbetsmarknaden som gör att vår konkurrensförmåga undermineras. I försök att minska arbetslösheten har staten satsat stora penningsummor. Direkta och indirekta stöd till företag och branscher i kris har kostat stora pengar. Anslag till AMS i syfte att minska arbetslösheten utgör dryga poster i statens budget. Statens ersättning till A-kassorna har ökat mycket . Dessutom satsas mycket pengar från kommuner och landsting. Med tanke på vårt utsatta ekonomiska läge är det av yttersta vikt att de skattepengar som satsas för att minska arbetslösheten verkligen används effektivt. Varje krona måste ge resultat. Något annat har vi inte råd med! Det finns fullgoda skäl förmoda att delar av A-kasseersättningarna inte används på det sätt som avses, nämligen att hjälpa människor som ofrivilligt råkat ut för arbetslöshet. Det är möjligt att sluta ett arbete utan särskild motivering, och efter 30 dagars karens erhåller man ersättning från A-kassa förutsatt att A-kassans regler om medlemskap är uppfyllda. Detta är en stötande situation och det finns anledning att ändra just denna del av A-kassornas regler. Då A-kasseersättningarna till största delen består av medborgarnas skattepengar finns det skäl för statsmakterna att begära ändring av delar av A-kassornas regler. Människor som blir friställda från sina jobb skall självfallet erhålla full A-kassa. Samma skall också gälla för dem som t. ex. på grund av ohälsa inte kan arbeta och som kan styrka detta genom godtagbart läkarintyg. Familjeavflyttning till annan ort där nytt arbete inte kan erhållas bör också ge A-kasseersättning. Däremot finns det många skäl som talar för att den som slutar på grund av olust eller andra diffusa orsaker inte skall erhålla någon form av A-kasseersättning! I det ytterst besvärliga arbetsmarknadsläge vi har tillsammans med en mycket besvärlig ekonomisk situation statsfinansiellt sett har vi inte råd att betala A-kasseersättning till andra än dem som utan egen förskyllan blivit Mot. 1985/86 arbetslösa. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag till ändring av Akassornas utbetalningsregler enligt vad som anförts i motionen.
mot · G902A209 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:A209 () Viss översyn av lagen om arbetslöshetsförsäkring En ung man är efter avslutat objektarbete arbetslös och berättigad till ersättning från arbetslöshetskassa. Ersättningen från arbetslöshetskassan blir . Eftersom han är är han berättigad till ungdomslagsplats. Han får ersättning med . Därefter anvisas han ungdomslagsplats eller får ersättning med ca . per dag (ca . Vederbörande har inte som äldre arbetslöshetskassemedlemmar rätt att tacka nej till ungdomslagsplats när lönen är lägre än ersättningen från arbetslöshetskassan. När han fyller avbryts ungdomslagsarbetet, och om han då blir arbetslös erhåller han arbetslöshetsersättning grundad på . per dag (den ersättning han haft ). Han har tidigare kvalificerat sig för arbetslöshetsersättning och borde därför få ersättning enligt det första beslutet. Tiden i ungdomslag borde räknas som överhoppningsbar tid för att han skall få räkna tidigare intjänad tid som kvalifikationstid och därmed också få den arbetslöshetsersättning som är mest förmånlig för honom själv. Lagen om ersättning vid arbetslöshet bör därför ändras så att framförda synpunkter blir tillgodosedda. Med hänvisning till vad som ovan anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande lagen om ersättning från arbetslöshetskassa.
mot · G902A210 · 1986-01-20 00:00:00 — Motion till 1985/86:A210 () Beredskapsarbeten inom fornminnesvården , som reviderade den statliga kulturminnesvården, påpekade att det var ett dåligt samband mellan ambitionen att bevara och att vårda i fornvården. Det fanns också brister i informationen. Man tyckte emellertid att den markvård på fornlämningar som bedrivits med AMS-anslag var ett positivt undantag. Tyvärr finns inte det undantaget i längre. T. o. m. /84 kunde de viktigaste fornlämningarna i länet vårdas med hjälp av ett AMS-bidrag. Det innebar att dessa platser kunde hållas fria från den förbuskning som annars drabbar de ytor som bonden inte längre behöver för betesdrift. Fr. o. m. /85 drogs dessa anslag in. Det innebär att staten helt dragit sig undan det praktiska vårdansvaret för en fjärdedel av landets fornlämningar. (Skälet synes ha varit en omprioritering vad gäller användningen av beredskapsmedel.) Arbeten av typ fornvård skulle inte längre prioriteras. Sådana är villkoren för den praktiska kulturminnesvården. När andra samhällssektorer skall betala får man finna sig i deras prioriteringar. På samma sätt förhåller det sig med vården av våra medeltida ruiner. Här drogs AMS-medlen in i medan man i andra län kunnat driva en intensiv ruinvård med hjälp av arbetslösa byggnadsarbetare. Situationen i länet börjar nu bli desperat. Den stora slottsruinen i kommun hotas av definitivt förfall. har man tvingats stänga av kyrkoruin i för att inte äventyra människoliv. Denna ruin liksom de två andra stora kyrkoruinerna hör tveklöst till landets märkligaste fornlämningar. De var våra första stenkyrkor, och de vittnar om första kristna stad och den starka ställning som kristendomen så snabbt skaffade sig. Frågan är om de kommer att få uppleva sitt 1000-årsjubileum. Frågan är om vi vill ha något minne kvar av Alsnö hus, den byggnad där Alsnö stadga antogs och satte lås för bondens lada. I så fall krävs små men bestämda konserveringsinsatser - och mycket snabbt. Varför skulle vi vara den sista generationen som har rätt att t. ex. uppleva medeltid? Ett specialanslag måste till - ca 1 milj. kr. Då kunde en viss akutvård på de allra angelägnaste objekten komma till. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs A210 att som sin mening ger regeringen till känna att man inom ramen för anslaget till beredskapsarbeten skall avsätta erforderligt belopp för akuta räddningsåtgärder inom fornvården i .
mot · G902A213 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:A213 och () Speciella arbetsförmedlingsinsatser för ungdomar i Det finns anledning att särskilt uppmärksamma en grupp på arbetsmarknaden, 20-24-åringarna som slutade skolan och möttes av ett kärvt arbetsmarknadsläge. Arbetsmarknadsutvecklingen för denna grupp är oroande. Många har tillbringat med tillfällig sysselsättning i olika beredskapsarbeten omväxlande med perioder då de varit öppet arbetslösa. De har ett svagt fotfäste på arbetsmarknaden. I denna grupp finns en stor årskull född , vilket också bidrar till att fler är arbetssökande. I var 223 personer öppet arbetslösa. En stor del av dessa, 3 411 personer eller 22,, är ungdomar i åldern . Ytterligare 1 496 ungdomar var sysselsatta i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det är svårare för kvinnorna att erhålla ett arbete. Både när det gäller dem som är öppet arbetslösa och dem som har beredskapsarbete är det kvinnorna som dominerar. I samband med ungdomslagens tillkomst minskade resurserna för beredskapsarbete, vilket innebar att åtgärderna för 20-24-åringar krymptes. Även stöd till utbildning i företag har tagits bort. I årets budgetproposition föreslås att rekryteringsstödet avvecklas. Om inte speciella åtgärder vidtas för att minska effekterna av den höga arbetslösheten i M-län, är det risk för att de sociala konsekvenserna blir oöverskådliga. De unga som möter sin första arbetslivserfarenhet med arbetslöshet är särskilt känsliga och påverkbara. Vissa grupper ungdomar är mer utsatta än andra. Här spelar kamratkretsen en stor roll. Risken finns att de grundlägger vanor som är skadliga för hälsan. Erfarenheter från olika arbetsförmedlare pekar på att ungdomar i åldern riskerar att hamna utanför arbetsmarknaden. Det behövs förstärkta förmedlingsresurser för denna grupp, som kräver insatser efter sina förutsättningar, då orsakerna till arbetslösheten varierar från individ till individ. Särskilt i storstadsområdena är detta en förutsättning för att denna grupp skall få arbete. Efter lång bortovaro från arbetsmarknaden kan det för många vara svårt att anpassa sig, varför åtgärder av stödjande karaktär bör vidtas, där samarbete mellan olika myndigheter synes vara det riktiga. Nya idéer och försök bör åstadkommas för att stärka 20-24-åringarnas förutsättningar för en fast etablering på arbetsmarknaden. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av speciella insatser vid arbetsförmedlingarna i .
mot · G902A214 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:A214 och () Elektrifiering av järnvägssträckan Järnvägen har mycket stor regionalpolitisk betydelse för de berörda kommunerna längs banan och binder samman storstadsområdet /med sydvästra . Järnvägslinjen har förutom persontrafik en omfattande och snabbt växande godstrafik. Godstrafiken består till stor del av trafik till och från och övriga via järnvägsfärjeleden Ystad-Swinoujscie, en järnvägsfärjetrafik som är under stark tillväxt. Därtill kommer den lokala vagnslasttrafiken på banan. Beträffande passagerartrafiken på sträckan har den ökat kraftigt. En modernisering och utveckling av Malmö-Ystad-banan kommer att kunna bidra till en positiv närings- och befolkningsutveckling i sydöstra och därmed en bättre regional balans i länet. Detta har bl. a. redovisat i länsprogram, olika länsrapporter och i industriprogram för . I dessa rapporter och program har även begärt investeringar på järnvägen i form av bl. a. spårupprustning, mötesspår, delvis dubbelspår och fjärrblockering samt elektrifiering. Dessa investeringar skulle förutom utökad regional och internationell godstrafik även medge att Malmö-Ystad-banan kan trafikeras med eldrivna s. k. pågatåg. Utredningen eller buss visar att trafikeringsalternativet med eldrivna tåg ger det fördelaktigaste samhällsekonomiska resultatet. De investeringar som bedöms behövliga för upprustning och elektrifiering omfattar ca 150 milj.kr., och eftersom järnvägen tillhör riksnätet har SJ ett ansvar för att banan rustas upp för att tillgodose basstandarden. Investeringarna kommer även att få mycket stor betydelse för att SJ på ett rationellt sätt skall kunna klara den snabbt ökande godstrafiken via färjeleden Ystad-Swinoujscie parallellt med den omfattande persontrafiken. Mot denna bakgrund är det därför väsentligt att statsmakterna svarar för huvuddelen av de redovisade investeringarna. Läget på arbetsmarknaden i är mycket allvarligt. Olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder kommer att behöva vidtas. Eftersom de redovisade järnvägsinvesteringarna har stor regionalpolitisk betydelse, är arbetsintensiva och kan delas upp i ett antal etapper och bedrivas utgör de mycket lämpliga objekt för beredskapsarbeten. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att man beaktar vad som i motionen anförts beträffande upprustning och elektrifiering av järnvägen vid fördelning av anslaget för regionala och arbetsmarknadsåtgärder.
mot · G902A216 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:A216 m. fl. Arbetsmarknadsfrämjande åtgärder för handikappade Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:So218 hemställer vi att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförs om fondresurser för personalutveckling och arbetsplatsutveckling. () () () () () () ()
mot · G902A217 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:A217 m. fl. (fp, m, c) Lönebidraget för anställning av handikappad En viktig fråga i samhället är hur de arbetshandikappade skall medges en god sysselsättning i arbetslivet. Var tionde människa som söker arbete vid arbetsförmedlingarna är arbetshandikappad. De har haft svårt att finna anställning när efterfrågan på arbetskraft varit hög. När efterfrågan sjunkit har konkurrensen om lediga arbeten blivit allt hårdare. De arbetshandikappade har varit bland dem som haft det svårast att hävda sig i konkurrensen. har i genomsnitt drygt 30 000 arbetshandikappade sökt arbete vid arbetsförmedlingarna. Av dem har omkring 6 000 blivit placerade men bara omkring 600 har fått chansen till anställning på den öppna arbetsmarknaden. Resten har placerats i arbetsmarknadsutbildning, , beredskapsarbete eller skyddat arbete. För de övriga har förtidspensionering blivit en allt vanligare lösning. Den skyddade verksamheten bedrivs under en enda huvudman, . Samhällsföretag har expanderat snabbt från drygt 22 000 anställda till ca 30 1986. För statliga myndigheter, kommuner och enskilda företag finns stödformen anställning med lönebidrag. Detta bidrag varierar dock beroende på om det är en statlig institution som anställer eller om det är ett enskilt företag eller en kommun. har såväl stora företag som små blivit mindre intresserade av sådana anställningar. En förklaring till denna utveckling är lönebidragssystemet. anställer folk är lönebidraget från staten . När statliga myndigheter anställer handikappade kan lönebidrag på utgå. När enskilda företag anställer kan de få första året och därefter . Stödet får betraktas som ett introduktionsstöd. Om samhällets önskan är att slussa ut så många arbetshandikappade som möjligt på den öppna arbetsmarknaden så bör bidragen till de enskilda företagen likställas med bidragen till statliga institutioner och kanske rent av till Samhällsföretag. Ett sådant bidragssystem skulle sannolikt reducera Samhällsföretag men i gengäld få de positiva effekterna att fler arbetshandikappade totalt sett fick arbete och dessutom på den öppna arbetsmarknaden. Därtill skulle den konkurrenssnedvridande effekt som bidragen till Samhällsföretag har reduceras. Vi föreslår därför att hos regeringen anhåller om förslag till ändrat lönebidragssystem till enskilda företag för anställande av arbetshandikappade som ovan anförts. 1985/86 A217 Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående lönebidrag till enskilda företag vid anställande av arbetshandikappad personal. () () ()
mot · G902A218 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:A218 m. fl. (s) Rekryteringsstödet I bilaga 12 till budgetpropositionen 1986 föreslås att rekryteringsstödet för tillfället bör avvecklas fr. o. m. . Departementschefen föreslår att de enskilda beredskapsarbetena skall utnyttjas i stället för rekryteringsstöd. Med anledning härav vill vi framhålla följande. Rekryteringsstödet tillkom i ett expansionsskede i den svenska ekonomin. Avsikten var att rekryteringsstöden skulle stimulera och påverka rekryteringen till industrin. Så blev också fallet. Rekryteringsstödet hade en stor betydelse bl. a. för att understödja ett viktigt inslag vid hävdandet av den s. k. arbetslinjen. ändrades riktlinjerna för rekryteringsstödet så att det framför allt skulle utnyttjas för långtidsarbetslösa. I och med detta minskade antalet personer som erhöll arbete med rekryteringsstöd. Detta förhållande är i och för sig ej märkvärdigt utan närmast väntat. Förutom att rekryteringsstödet var ett verksamt instrument för att utnyttja och understödja konjukturen, nåddes också andra fördelar. Det administrativa förfaringssättet kunde starkt förenklas. Beslutsprocessen gjordes enkel och de administrativa kringrutinerna innebar mycket liten merbelastning för arbetsgivare, arbetsförmedling och länsarbetsnämnd. En annan och minst lika viktig effekt nåddes i och med att rekryteringsstödet riktade sig direkt mot näringslivet. Det ankom på arbetsgivare och arbetstagarorganisation på arbetsplatsen att avgöra anställningsformen och ett sedvanligt arbetstagarförhållande uppstod. Detta senare upplevs mycket positivt av den enskilde arbetssökanden. framhåller departementschefen att det, med hänsyn till den konjunkturavmattning som väntas, inte finns skäl att rekryteringsstödet finns kvar, utan avvecklas fr. o. m. . Det är helt riktigt, att rekryteringsstödet inte , och kanske inte framöver, behövs för att stimulera tidigareläggning av rekrytering. Men att därav dra den slutsatsen att rekryteringsstödet bör avvecklas, om än tillfälligt, är enligt vår mening att ta ett stort steg tillbaka i den arbetsmarknadspolitiska utvecklingen. Enligt vår uppfattning bör rekryteringsstödet finnas kvar som ett av de arbetsmarknadspolitiska instrument som skall stå till arbetsförmedlingens förfogande som ett individuellt stöd för att hjälpa in människor på den öppna arbetsmarknaden. Rekryteringsstödet är överlägset de enskilda beredskapsarbetena, både genom dess positiva klang hos såväl arbetslösa personer som arbetsgivare och genom att det är ett enkelt administrativt system utan krångligheter och med ett minimum av byråkratiska inslag. ett utomordentligt sätt att hävda arbetslinjen. Enligt vår mening borde Mot. rekryteringsstödet, i stället för att avvecklas, utvecklas, exempelvis för att A218 stimulera till icke könstraditionella yrkesval och rekryteringar. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande rekryteringsstödet. () ()
mot · G902A219 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:A219 m. fl. (s) Bibehållande av återflyttningsbidraget I bilaga 12 till budgetpropositionen 1986 föreslås att stödet för återflyttning skall upphöra fr. o. m. . Med anledning härav ber vi att få anföra följande. Departementschefen anför att skälet till att återflyttningsbidraget bör avskaffas från är att det utnyttjas i mycket ringa omfattning. Man kan därav dra den slutsatsen, att något behov av bidraget inte föreligger. har uttalat nödvändigheten av en rörlig arbetsmarknad. Det innebär att människor skall vara beredda på att byta såväl yrke som bostadsort. Vi delar denna uppfattning men menar att när staten stimulerar eller uppmuntrar till flyttning bör detta kunna ske under så socialt godtagbara former som möjligt. Det är ett stort steg att flytta. Det är många överväganden som skall göras innan beslut om uppbrott från släkt och vänner, från hembygd kan fattas. 1 denna beslutsprocess finns också frågan om hur man skall kunna klara en återflyttning om det visar sig att man själv eller familjen inte klarar av den påfrestning som en flyttning innebär. Härvid kan möjligheten till ett återflyttningsbidrag vara av avgörande betydelse inför beslutet. Det vore därför, enligt vår mening, fel att ta bort denna säkerhetsventil för en enskild människa eller familj som för sitt uppehälle tvingas flytta från sin hemort. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om återflyttningsbidrag. () () () () 1 1985/86.