ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902A263 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:A263 () Försöksverksamhet med ökat studiestöd har en försöksverksamhet för arbetslös ungdom mellan pågått vid , den s. k. ungdomslinjen. Då verksamheten varit framgångsrik planerar att starta liknande verksamhet vid samtliga fyra folkhögskolor. dock med viss annorlunda inriktning. Målgruppen är fortfarande arbetslös ungdom med bristfällig eller dålig grundutbildning, men syftet skall vara en vidare slussning till konkret yrkesutbildning. Därför finns nu en projektgrupp där länsarbetsnämnd, länsskolnämnd, kommunförbund, de fackliga organisationerna m. fl. Samarbete är påbörjat mellan och Komvux för att utforma lämplig påbyggnadsutbildning efter ett första år på folkhögskolan. En förutsättning för att man skall kunna rekrytera denna utsatta ungdomsgrupp till meningsfulla längre studier är givetvis att man erbjuder en god utbildning. Projektgruppen menar dock att det också är nödvändigt att kunna erbjuda ett studiestöd som åtminstone motsvarar vad som annars kan erhållas vid arbetslöshet, ungdomsplats, ungdomslag m. m. Medel bör därför föras över från arbetsmarknadspolitiken och ungdomsuppföljningen till en försöksverksamhet med ett utvecklat studiestöd. Ungdomarna skulle ju ändå ha fått dessa ersättningar så totalkostnaden blir densamma. Problemet är bara att olika huvudmän är inblandade varför särskilt beslut om medelstilldelning måste till. För de 60 elever som utbildningen planeras för blir det en extra utgift för studiestöd på ca 1 milj. kr., men dessa pengar skulle som nämnts ändå ha utbetalats i någon form. Ersättningen till eleverna har då beräknats efter /dag, vilket vid beräkningstillfället motsvarade vad som kunde erhållas på en ungdomsplats och i ungdomslag. Verksamheten planeras pågå och det särskilda studiestödet skulle eleverna få ha . Kostnaden för andra året skulle då bli 1,5 milj. kr., likaså för det tredje året. Den här försöksverksamheten passar väl in i de allmänna målsättningarna för denna åldersgrupp, nämligen att alla skall erbjudas utbildning. Här kan då folkhögskolan komma in som en naturlig länk i uppföljningsansvaret genom sina särskilda förutsättningar med ett mer totalt ansvar för eleven. Med hänvisning till ovanstaende hemställs 1. att beslutar om en försöksverksamhet med vidgat studiestöd i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att beslutar omfördela i förhållande till budgetpropositionen 1986 - . från anslagspost B 20 (Bidrag till åtgärder inom kommunernas uppföljningsansvar för ungdom m. till anslagspost E 3 (Studiehjälp m. 3. att beslutar omfördela - i förhållande till budgetpropositionen . från anslagspost B 6 (Statsbidrag för ungdomslag) i arbetsmarknadshuvudtiteln till anslagspost E 3 (Studiehjälp m. svik (s)
mot · G902A264 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:A264 () Statsbidraget till Samhällsföretags lönekostnader Målsättningen att hjälpa handikappade ut i arbetslivet och därmed också ett socialt värdigt liv måste vara en av de allra viktigaste arbetsmarknadsoch sociala frågorna. Men vägen för en handikappad ut till en ordinarie anställning i näringslivet eller offentlig sektor är lång och kantad av många problem. Inte minst finns många fördomar som måste övervinnas. Ett viktigt steg på väg ut är Samhällsföretags verkstäder. Här tränas den handikappade till att ha ett arbete och här finns möjligheten till utbildning inom olika yrken. Men vistelsen i Samhällsföretag måste ha ett slut. Nya handikappade står och väntar på platsen. Därför krävs att en efterfrågan finns ute i näringslivet/offentlig sektor liksom att det inom Samhällsföretag finns en utslussorganisation i samverkan med länsarbetsnämnderna. I min motion om ett nytt lönebidragssystem (1985/86: A225) har jag beskrivit hur efterfrågan på handikappad arbetskraft kan ökas, medan denna motion avser hur statsbidragsgivningen skall ordnas för att skapa en ökad motivation för Samhällsföretag att slussa ut handikappade till den öppna arbetsmarknaden. Statsbidraget till lönekostnaderna utgår med viss variation till . Detta sammanhänger med faktiska kostnader. För att skapa den ökade motivationen/trycket på Samhällsföretag att utslussa handikappade föreslår jag att statsbidraget för lönekostnaderna av räknas ner till av lönekostnaden. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avtrappningssystem av statsbidraget till lönekostnaderna inom Samhällsföretag.
mot · G902A265 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:A265 och () Arbetslösheten bland psykiskt utvecklingsstörda Psykiskt utvecklingsstörda människor har svårare än alla andra att fa arbete. av landets ca 37000 utvecklingsstörda har arbete på den reguljära arbetsmarknaden och i skyddad verksamhet. Utvecklingsstörda har i likhet med andra människor behov av den stimulans och känsla av att bidra till produktionen som ett arbete ger. Arbetslöshet är nedbrytande för den enskilde och medför i sin förlängning stora kostnader för samhället i form av vårdkostnader. Det är ingen tvekan om att bland begåvningshandikappade finns en reserv med resurser och förmåga att göra sig gällande på arbetsmarknaden om de bara får chansen. bedrevs i några län en verksamhet med koncentrerade insatser för att skaffa arbete åt unga handikappade. Verksamheten omfattade totalt 547 personer, av vilka fick arbete. Ser man enbart till de 136 begåvningshandikappade placerades hela 40,. Detta visar att man med särskilda insatser kan nå mycket positiva resultat. En sådan viktig insats är att det på länsarbetsnämnder och distriktskontor finns kontaktpersoner med kunskap om utvecklingsstörning och med uppgifter att ge särskild service och stöd åt utvecklingsstörda i arbetsvägledning och arbetsplanering. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om särskilda kontaktpersoner vid länsarbetsnämnderna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna behovet av att det särskilda lönebidraget görs flexibelt i stället för att som sänkas från till , 3. att som sin mening ger regeringen till känna att anordningsbidrag på arbetsplats får användas för hjälp i form av fadder- och stödpersonal i de fall bidrag till arbetsbiträde ej kan utgå. 4. att som sin mening ger regeringen till känna att möjligheterna för begåvningshandikappade att få anställning inom bör utökas, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att Mot. arbetsmarknadsverkets s. k. uppsökarmedel i särskild utsträckning A265 skall användas för att uppmärksamma behovet av arbete bland de utvecklingsstörda. () ()
mot · G902A267 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: A267 () Förbättrad arbetsförmedlingsservice åt högskoleutbildade Arbetsmarknaden för de högskoleutbildade blir allt kärvare. Under 1970talet fanns en ständigt växande offentlig sektor där de nyutexaminerade akademikerna fick anställning. Så är inte fallet . Arbetslösheten bland anslutna till AEA (Akademikernas erkända arbetslöshetskassa) har mer än fördubblats. För nyutexaminerade är situationen ännu sämre. Arbetsförmedlingen måste kunna ge service åt alla arbetssökande och nå alla arbetsmarknadens sektorer. För det behövs en ökad grad av kundorientering. prövas också mer okonventionella lösningar på olika håll. Ett exempel är den arbetsförmedlingsterminal som har stationerats vid Arbetsforum på . Dit kan studenterna komma och få information om vilka arbetstillfällen det finns just för dem och få rådgivning av en arbetsförmedlare som finns på plats. Ett annat exempel är länsarbetsnämndens i försöksverksamhet med den s.k. platshörnan i . Denna effektiva och obyråkratiska platsförmedling har fått stor framgång. Det är också en viktig service för en del nytillträdande på arbetsmarknaden som vill få information om vilket utbud av arbetstillfällen det finns i olika sektorer. Under akademikerkrisen inrättades s. k. akademikerförmedlare vid arbetsförmedlingarna. De var specialiserade på just de högskoleutbildades arbetsmarknad och hade kunskaper om utbildningssystemet och innehållet i olika examina, men försvann då arbetsförmedlingens organisation inriktades efter arbetsgivare i stället för olika grupper av arbetssökande. Varje förmedlare förväntades nu kunna sätta sig in i alla arbetssökandes speciella förutsättningar oavsett utbildning och arbetsmarknadssektor. Det stora förändringar av högskolan har gjort den svåröverskådlig. Det finns t. ex. ca 70 examensbenämningar för olika utbildningar inom systemet. I det perspektivet är det fullt förståeligt att det är svårt för arbetsförmedlare att hålla en hög kunskapsnivå om de högskoleutbildades situation och vilka sysselsättningar en viss utbildning borde kunna leda till. För att arbetsförmedlarna skall kunna se de arbetssökande akademikernas förutsättningar för olika yrken måste de ha omfattande kunskaper om högskolan och de olika utbildningarnas innehåll. En sådan kunskap kan inte alla arbetsförmedlare skaffa sig eftersom de skall ge service åt personer med den mest skiftande utbildning och bakgrund. Så länge man inte får till stånd en viss specialisering av arbetsförmedlar- Mot. nas arbetsuppgifter kommer det att bli mycket svårt att ge en god service A267 Såväl många akademikers svåra arbetsmarknad som den alltmer komplicerade högskolan talar för att arbetsförmedlingen specialiserar sig för att möta vissa kundkategorier. Ett återinförande av akademikerförmedlarna vore ett sätt att bättre möta det behov av förbättrad service som finns från de högskoleutbildades sida. Kanske det finns andra lösningar som är mer ändamålsenliga, men målet måste vara att akademiker får en bättre service när de söker arbete. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen har anförts om förbättrad arbetsförmedlingsservice åt akademiker.
mot · G902A271 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: A271 och () Hjälpmedel och utrustning för arbetshandikappade Bidrag till speciella arbetstekniska hjälpmedel och särskilda anordningar på arbetsplatsen kan beviljas till den som är handikappad och som behöver hjälpmedel för att kunna utföra sitt arbete. Bidraget kan utgå till både anställda och egna företagare. förekommer allt oftare att framställningar från egna företagare avslås med hänvisning till att begärt hjälpmedel är att betrakta som normal utrustning för företaget i fråga. Som exempel kan nämnas att lantbrukare med svåra allergiska problem, som gjort framställning om bidrag till industridammsugare, blivit nekade detta med ovanstående motivering. Allt fler verksamma inom jordbruket drabbas av allergi. Ofta är det damm som utlöser reaktionen. En dammsugare av ovannämnda slag kan vara avgörande för att den enskilde skall kunna fortsätta sin verksamhet. Det faktum att hjälpmedel som industridammsugare numera förekommer på en del större jordbruksenheter får inte tas till intäkt för att sådant redskap är ett normalt inventarium på familje- eller småjordbruk. Det som här nämnts är bara ett exempel, men åtskilliga fler finns där framställningar blivit avslagna därför att myndigheten i fråga (AMS) i sin bedömning utgått från de större företagens möjligheter. Den restriktivitet som sålunda visas från ett statligt organ gentemot småföretagare kan inte anses försvarbar. Inte minst arbetsmarknadsmässiga skäl talar för en större generositet vad det gäller de jämförelsevis små bidrag det ofta handlar om för att arbetshandikappade personer skall kunna fortsätta den verksamhet som de har sin utkomst från. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bidrag till hjälpmedel och utrustning för handikappade.
mot · G902A273 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: A273 (c) Distriktsarbetsnämnderna I budgetpropositionen bil. 12 skriver arbetsmarknadsministern följande: Inom slutförs nu ett arbete med omfattande ändringar i instruktionen för arbetsmarknadsverket. I detta arbete ingår också att anpassa länsarbetsnämndernas organisation till den omorganisation av verket som inleddes genom omorganisationen av AMS centrala kansli. Genom dessa ändringar i instruktionen kommer det enligt min mening att bli möjligt för AMS att genomföra den föreslagna organisationen utan ytterligare beslut av regering eller riksdag. Då omorganisationen även innebär en indragning av distriktsarbetsnämnderna bör denna fråga först prövas av . Distriktsnämnderna tillkom genom beslut som försöksverksamhet, permanentades av 1979. Därför bör det också tillkomma att fatta beslut om deras vidare öden. ville med sitt beslut ge inflytande för arbetsmarknadens parter och kommunerna i arbetsförmedlingen. Med kommunernas växande ansvar för sysselsättningen inte minst bland ungdomen är det nödvändigare än någonsin att distriktsarbetsnämnderna finns kvar. De utgör själva grunden för kommunernas engagemang. De innebär en värdefull lokal förankring. Deras ställning bör tvärtom stärkas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar att i bemyndigande när det gäller omorganisation av AMS ingår icke ett avskaffande av distriktsarbetsnämnderna.
mot · G902A274 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:A274 och i (c) Samhällsföretagsgruppens sociala mål Den regionala styrelsen för Exellan i tillhörande Samhällsföretagsgruppen planerar att lägga ner Arbråverkstaden och i stället erbjuda de anställda arbete vid Bollnäsverkstaden. Ett sådant beslut skulle visa på ett byråkratiskt tänkande utan förståelse för och insyn i den faktiska verkligheten. Arbråverkstaden är ett relativt lönsamt företag med 35 anställda som tillverkar furumöbler. Lokalerna har en god standard och där finns en god arbetsgemenskap och trivsel. kräver emellertid större arbetsytor och minskat buller. I stället för att lösa dessa krav på enklast möjliga sätt genom att flytta över lackeringen till Exellan i tar styrelsen för Exellan kraven som intäkt för avveckling av verkstaden. De fackliga organisationerna och lokala politiker protesterar. kommun anser att en nedläggning skulle stå i strid med beslut att besparingar skall ske utan att de sociala målen hotas. För Samhällsföretagsgruppen är de sociala målen primära. Då får man inte för att göra en mindre ekonomisk förtjänst - medverka till social nedrustning för arbetstagare. En nedläggning av Arbråverkstaden kan innebära ökade risker för sjukskrivning och förtidspensionering och även andra svårigheter för de anställda. Bollnäsverkstaden har inte möjlighet att ta emot alla de anställda vid ; det skulle äventyra den egna sysselsättningen om ej ny produktion startar. Tydligen räknar den regionala företagsledningen med att flera anställda skall förtidspensioneras. Exellan i framhåller det relativt korta avståndet mellan Bollnäsoch Arbråverkstäderna. Vad som är relevant är de anställdas resväg. Uppenbarligen skulle den bli längre för många anställda om verkstaden lades ner. Man måste då ta med i beräkningen att flertalet ej är bilburna. Ett annat argument som Exellan i för fram för en avveckling av Arbråverkstaden är den hårda konkurrenssituationen på furumöbelmarknaden som innebär risk för utslagning av privata snickerier. Arbråverkstaden arbetar med att ta fram alternativ produktion. Så t. ex tog man fram en prototyp på en möbel, men den överlämnades till annan verkstad för produktion. Vidare anförs från Exellan i att en överföring av arbetstimmar bör ske från till och ställer därvid antalet arbetstim- Mot. mar i relation till landskapens invånarantal. De måste självfallet ställas i A274 relation till behovet. Det är angeläget att får sitt behov täckt, men det bör ej ske på bekostnad av fungerande verksamhet i . Samhällsföretagsgruppen har en arbetsmarknadspolitisk funktion med sociala mål som primära och övergripande. Dessa mål måste bl. a. innefatta även gemenskap, allmän trivsel, intresse för arbetet. Det är nödvändigt att detta beaktas vid eventuella besparingar. Likaså att verksamheten är decentraliserad och lokaliseras till de områden där behoven finns. bör göra uttalande om detta. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar att allmän trivsel, gemenskap och intresse för arbetet skall ingå i Samhällsföretagsgruppens sociala mål samt att verksamheten lokaliseras till de områden där behoven finns, vilket innebär ett bevarande av Arbråverkstaden. (c) ()
mot · G902A275 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:A275 m.fl. (c) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86: N328 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om fördelning av ekonomiskt stöd till kooperativt ungdomsföretagande. P.-O. () () () ()
mot · G902A403 · 1986-01-14 00:00:00 — i och (c) En sammanhållen skärgårdspolitik i södra 1985/86 A403 405 I kustbandet utanför , dvs. vid såväl Gästrike- som Hälsingekusten, har befolkningen minskat mycket . Antalet aktiva fiskare har t. ex. minskat kraftigt i orter som Bönan, Utvalnäs, Mellanfjärden, Skärså, för att bara nämna några orter, dvs. i , och Gävleområdet. Antalet fyrplatser i landet som bebos är också allt färre. Som exempel på den minskning som skett i vårt område kan nämnas att fyrplatser som och inte längre bebos . Skärgårdsproblemen rymmer i sig mycket av glesbygdsproblem. Men i vissa avseenden olika till sin natur. Ett problem som vi vill belysa berör kusten utanför och gäller det lilla antalet väderleksstationer. Detta gäller hela kuststräckan från till Kvarken. Detta har försämrat service till sjöfarare och dem som arbetar i kustbandet utanför . Av krävs ökade insatser på grund av det ökade antalet fritidsbåtar. upplever i länet en osäkerhet över framtida organisationsförslag. Vi är angelägna att peka på den stora betydelse som har i vårt län. De automatiserade fyrarna utanför har minskat möjligheterna att upptäcka främmande verksamhet. Vad som i vårt län kännetecknar avsaknaden av en skärgårdspolitik är att flera statliga organ som , domänverket, , , , fortifikationsförvaltningen, , , , för att nämna några, dåligt samordnar sin verksamhet, särskilt vid organisationsförändringar. Med denna uppdelning, utan samordning värd namnet, agerar var och en för sig vilket leder till att skärgården och kustbandet dör ut. Därefter får vi med konstlade medel skjuta till stora belopp för att reparera dessa skador. Visserligen har vi fått en bestämmelse som säger att de statliga verken måste tala med sina resp. länsstyrelser innan de vidtar en avveckling inom sitt ansvarsområde. Men utvecklingen visar att detta inte räcker. Länsstyrelserna har inte medel att sätta makt bakom orden. Ytterligare åtgärder måste till för att stoppa den sektorsvisa successiva avfolkningen av våra kuster och öar. Det är angeläget att vi får en samlad skärgårdspolitik. Vi anser att denna fråga bör bli föremål för en särskild utredning. 1985/86 A403 () (c) Med stöd av vad som anförts i motionen föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om en sammanhållen skärgårdspolitik i södra .
mot · G902A411 · 1986-01-20 00:00:00 — Motion till 1985/86:A411 och () Lokalisering av tung industri till , m. m. i har i den fysiska riksplaneringen utpekats som den kanske lämpligaste lokaliseringsorten vid för tung industri med viss miljöpåverkan. Skälen för etablering av sådan industri i just är flera: - Utmärkt hamn med djupgående för tyngsta Vänertonnage och med isbrytarservice, som medger åretruntsjöfart. - Kvalificerad hamnservice med alla tjänster som stuveri, spedition, klarering, befraktning, förtullningsuppdrag m. m. i ett paket. - Stor lagringskapacitet. - Industrimark utan omedelbar kontakt med tätbebyggelse men ändå relativt nära och tätorter. - Tradition för tung industri med plywoodfabrik och ferrolegeringsverk. - Nära förbindelse med Bergslagen genom järnväg och vägar och därigenom en port för Bergslagsregionen mot exportmarknaden i . Trots dessa uppenbara lokaliseringsfördelar och trots den besvärliga arbetsmarknadssituationen i angränsande kommuner och i Bergslagen har den fysiska riksplaneringen inte följts upp med konkreta åtgärder. Detta innebär också att stora investeringar i utbyggnad av och i isbrytarservice inte utnyttjas på ett samhällsekonomiskt riktigt sätt. Tung industri i skulle leda till att infrastruktur och potential för industriell tillväxt tas till vara och utgöra en stimulans för norra delen av och angränsande områden i Bergslagen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av att beakta lokaliseringsfördelar för tung industri vid lokaliseringssamråd och övriga kontakter med industrin, 2. att beslutar att hos regeringen begära att tillfälligt inplaceras i stödområde.
mot · G902A414 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:A414 () En utredning om de regionalpolitiska problemen i har för inneburit stora folkmängdsförluster. Enbart har länets befolkning minskat med närmare 3 800 invånare, vilket är mer än något annat län i landet. Dess värre anger prognoserna en fortsatt och lika negativ befolkningsutveckling . Folkmängdsförlusterna har sin grund i ett betydande födelseunderskott beroende på den stora utflyttningsvågen , men också beroende på en arbetsmarknad som inte kan erbjuda främst unga människor tillräcklig sysselsättning. har befolkningen minskat med drygt 5 500 personer till 262 300 personer . Jämfört med riket har länet en stor andel ålderspensionärer. Andelen barn däremot är lägre. beräknas andelen ålderspensionärer i länet öka till . Avståndet ned till riksgenomsnittet förblir oförändrat dvs. Barnens andel av befolkningen minskar till . Förvärvsfrekvensen för både män och kvinnor är lägre i länet jämfört med genomsnittet för landet. ökar avståndet till riket vad beträffar männen. Den positiva sysselsättningsutvecklingen i länet beräknas enligt prognoser ändras till en minskning med 1 400 personer . i har, sedan länets särställning i fråga om negativa utvecklingsdrag noterades, sökt göra statsmakterna uppmärksamma på problemen. Tyvärr har dessa ansträngningar givit endast begränsade resultat. Insatser från centralt håll har inte på långa vägar varit till fyllest. som brottas med stora och mångåriga problem så rymmer länet betydande utvecklingsmöjligheter inom de mest skilda områden. innehåller nedslående bristanalyser men ger exempel på insatser som syftar till att ta till vara länets ansenliga tillgångar i fråga om kunnande, engagemang och framtidstro inom såväl näringslivet som den offentliga sektorn. har varit det enda län i riket där alla kommuner visat befolkningsminskningar - en unik utveckling i landet. kommer att förblöda om inte betydande insatser snabbt sätts in för att hejda den negativa utvecklingen. Länsmyndigheterna och kommunerna i klarar inte längre av att bemästra de djupgående och mångåriga sysselsättnings- och befolkningsproblem som har brottats med sedan början av 1985/86 A414 Med hänvisning till vad sorn ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en särskild länsutredning för . och som kommer att fortsätta in om inte snabba åtgärder vidtas. Centrala myndigheter som regering och riksdag måste känna ett särskilt ansvar för dessa mångåriga sysselsättnings- och befolkningsproblem som uppvisar. Det behövs därför en särskild länsutredning för . Utredningen skall bidra till fördjupade kunskaper och vidgad förståelse för länets svårbemästrade problem och dess utvecklingsmöjligheter samt påkalla konkreta åtgärder hos såväl näringslivet som hos myndigheter, verk och organisationer.