ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902So445 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: So445 och () Specialistutbildning i dermatologi Sedan ett tiotal år pågår en decentralisering av den kroniska hudsjukvården i landet. Psoriasissjuka och personer som lider av atopiska eksem kan t. ex. numera i stor utsträckning ges adekvat vård vid behandlingsanläggningar ute i samhället. Allt flera kroniskt hudsjuka kan därigenom leva ett normalt familje- och yrkesliv som kostnaderna för vård- och sjukförsäkring etc. minskar. utgjorde dessa grupper en stor del av patienterna i den slutna hudsjukvården. Utbyggnaden av behandlingsanläggningarna med högt speicialiserad vård hotas emellertid av en akut brist på dermatologer, dvs. läkare som är hudspecialister. Antalet utbildningsplatser för blivande dermatologer har successivt minskat . är platsantalet tio. Detta kommer inte att räcka till för täckning av dermatologtjänster i landsorten. har möjligheten för läkare som genomgår specialistutbildning till allmänläkare att välja frivilligt moment i hudsjukvård helt varit borttagen. En översyn av läkarnas specialistutbildning pågår . Det är då angeläget att utbildningen av dermatologer särskilt belyses. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att utbildningen av dermatologer särskilt belyses i den nu pågående översynen av läkarnas specialistutbildning, så att det långsiktiga behovet av hudspecialister tillgodoses. () ()
mot · G902So453 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So453 m. fl. (vpk) Specialistvården inom primärvården En hög kvalitet på vården av blivande mödrar och barn drevs fram från framför allt arbetarrörelsens kvinnor. Den låga spädbarnsdödlighet som vi har uppnått i har säkerligen ett samband med vår höga kvalitet inom mödra- och barnhälsovården. Detta får inte raseras av sparsamhetsivrare, som gärna offrar en god hälso- och sjukvård för att kortsiktigt minska på utgifterna. För att upprätthålla kvaliteten förespråkar vpk att barnläkare och gynekologer även skall knytas till primärvården. En allmänläkare har i sin vidareutbildning till specialist i allmänmedicin bara fyra månaders utbildning i barnhälsovård mot den utbildade barnläkaren som har . Lika knapp är utbildningen för allmänläkare när det gäller kvinnosjukdomar och förlossningar. Vi vill också peka på risken för att en kvalitetsförsämring inom mödra- och barnhälsovården kan bereda mark för en privatisering med allt vad det innebär i form av orättvisor, avgifter m. m. En grundläggande värdering inom mödra- och barnhälsovården är att den skall vara avgiftsfri och frivillig för den enskilde. Att barnhälsovården är betydelsefull visar besöksstatistiken: av spädbarnen och nio av tio fyraåringar kommer till barnavårdscentralerna. Om mödra- och barnhälsovården helt inlemmas i primärvården ökar också risken för att dessa verksamheter avgiftsbeläggs på samma sätt som övrig sjukvård. Med hänsvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för att specialistmedverkan i form av gynekologer och barnläkare bör finnas inom primärvården även . (vpk) (vpk)
mot · G902So454 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: So454 () Ändring av miljö- och hälsoskyddsnämndernas beteckning trädde den nya hälsoskyddslagen i kraft, vilket också medförde nytt namn på före detta hälsovårdsnämnden till miljö- och hälsoskyddsnämnden. Detta har medfört olägenheter för såväl allmänheten som myndigheten och de anställda. Speciellt i och andra glesbygdslän med långa avstånd och behov av miljövårdsinsatser lokalt ställs speciella krav på förenklad administration mellan företag, anställda, allmänheten samt myndigheter. Det är viktigt att inte ett onödigt avstånd i efterfrågan av insatser från nämnden skapas genom en komplicerad beteckning. Som ett led i denna strävan föreslås namnändring till miljönämnd alternativt miljöskyddsnämnd. Med det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag til ändring i miljöskyddslagen av beteckningen på nuvarande miljö- och hälsoskyddsnämnden till miljönämnd alternativt miljöskyddsnämnd.
mot · G902So458 · 1986-01-27 00:00:00 — och i (c) Åtgärder mot aids Vi är säkert alla skakade av den utveckling som aidssjukdomen har fått i . 1983 fanns 6 fall, 1984 10 fall och 1985 25 fall. Det visar samma skrämmande bild som förekommer i internationella sammanhang, dvs. Får denna utveckling fortsätta kommer hela svenska folket att ha insjuknat i aids . är aids en obotlig sjukdom, och dödligheten är i princip hundraprocentig. Denna bild ger besked om att vi, med ansvar för varandra, måste vidta alldeles särskilda åtgärder för att bryta denna utveckling. Även har epidemier under depressionsförhållanden skördat miljontals dödsoffer. I spanska sjukan dog ca 20 miljoner europeer. Inte ens pesten hade sådan dödlighet () som aids. Detta gör aidsbekämpningen till en viktig överlevnadsfråga. Epidemier har sällan kunnat stoppas med medicin. Självklart hoppas vi alla på att dagens vetenskapsmän snabbt skall finna ett effektivt botemedel, men är det endast ett hopp utan förankring i konkreta resultat. Därför måste, nu som tidigare, det främsta försvaret mot smittsamma sjukdomar vara isolering av smittade, i kombination med bästa vård och allmänna hälsofrämjande åtgärder. Även åtgärderna mot aids måste följa denna linje. Aids måste klassificeras som en allmänfarlig smittosam sjukdom i smittskyddskungörelsen. För att ta reda på alla smittbärare måste hela befolkningen aidstestas. Detta medför givetvis ett chockbesked till dem som är smittade. Men det blir inte bättre för att de senare får besked om att de kanske genom fördröjningen fört sjukdomen vidare till andra. Faktum är att ju snabbare vi kan genomföra ett test, desto färre blir de som drabbas av det tragiska budskapet att de är smittade. Aidstestet måste, för att bli effektivt, följas upp med ett register över alla aidssmittade, bl. a. för att skydda sjukvårdspersonal. Jämsides med att stora resurser satsas på att hitta botemedel mot aids (och det är i högsta grad en global fråga) måste de aidssmittade ges den bästa möjliga vård. De åtgärder som här föreslås är drastiska, men känner vi verkligt ansvar för varandra måste vi acceptera detta. Detta kan vara lätt att säga för oss som tror att vi är friska. Men vi tror att också den som är smittad kommer till samma slutsats, om hon/han orkar tänka igenom sitt ansvar för sina medmänniskor. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att begära att regeringen skyndsamt tar fram konkreta förslag till bekämpning av aids enligt de riktlinjer som redovisas i motionen. () () 1985/86 So458
mot · G902So461 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So461 m. fl. (fp, m, c) Åtgärder mot aids Immunbristsjukdomen aids uppmärksammades först i . Sjukdomen har blivit ett utomordentligt stort hot mot vissa riskgrupper i samhället. Det gäller främst bi- och homosexuella män samt sprutinjicerande narkomaner. Det är mycket angeläget att sjukdomens spridning stoppas. De flesta aidssjuka finns i storstadsområdena. Därför bör kraftfulla åtgärder sättas in i dessa områden för att hindra spridningen till övriga delar av landet. Att så sker är av nationellt intresse. I har 44 fall av aids konstaterats. 25 personer har avlidit i sjukdomen. 4 000-5 000 personer beräknas vara smittade av HTLV-3. HTLV-3-smittans utbredning torde fördubblas . Enligt de beräkningar som gjorts kommer det att finnas ca 5 800 aidsfall och 2 800 döda. Utvecklingen kommer att ställa mycket stora krav på sjukvården. Något vaccin eller någon framgångsrik behandlingsmetod finns ännu inte. Merkostnaden för behandlingen av aidspatienter beräknas inom uppgå till 80 milj. kr. beräknas kostnaden till ca 200 milj. kr. Det arbete som bedrivs i storstadsregionerna för att minska spridningen av aids bör enligt vår mening få ett ekonomiskt stöd från statens sida. Ett sätt är att staten i samband med den framtida ersättningen till sjukvårdshuvudmännen reserverar medel till de som har de största kostnaderna för bekämpningen av aids. Även storstadskommuner, som inte har landstingsuppgifter, framför allt , bör komma i fråga för stöd. Med bakgrund av ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om behov av ekonomiskt stöd till landsting och kommuner med stora kostnader för bekämpning av immunbristsjukdomen aids. () ()
mot · G902So466 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So466 och () Barnmorskeutbildningen I barnmorskeutbildningen ingår ett moment med insättande av spiral på patienter. Det förekommer att elever i denna utbildning vägrar att utföra dessa övningar. De hänvisar till en etisk övertygelse, grundad i deras kristna tro. Man betraktar sprial som ett abortmedel varmed det befruktade ägget hindras från att växa fast i livmodervägen och inte som ett preventivmedel som förhindrar befruktning. Det finns all anledning att ompröva den stelbenta attityden i den här frågan genom att möjliggöra för barnmorskeelever att erhålla legitimation utan att ha genomgått just detta moment som uppenbart strider mot deras djupa övertygelse. Därmed skulle respekten för enskildas samvetsfrihet på ett välgörande sätt demonstreras. Det kan nämligen inte på allvar hävdas att ett sådant hänsynstagande skulle skada vare sig samhällsintressen eller enskilda människor. Förutom att berörda myndigheter har all anledning att samvetsgrant och så långt som möjligt besluta sig om hänsyn till enskildas djupt grundade övertygelse så bör man inte i onödan och av skäl som kan upplevas som byråkratisk stingslighet minska rekryteringsbasen. Det finns anledning att ompröva nuvarande ordning, särskilt som det inte torde möta några svårigheter att finna en praktisk lösning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts angående barnmorskors rätt att erhålla legitimation.
mot · G902So468 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So468 m. fl. (m) Översyn av stadgan om enskilda vårdhem Stadgan om enskilda vårdhem m. m., som tillkom 1970, innehåller bestämmelser om tillsyn och kontroll över enskilda sjukhem och vissa andra enskilda vårdinrättningar. Då stadgan infördes var det främst långtidssjukvård och åldringsvård som avsågs med regleringen. Stadgan innehåller även bestämmelser om att patienter som inte lämpligen kan vårdas vid vårdhemmet eller som väsentligen försvårar vården av andra skall kunna förflyttas därifrån. har utfärdat anvisningar till stadgan. I nu gällande anvisningar kan bl. a. utläsas att svårt åldersdementa personer inte bör vårdas på enskilt vårdhem. Enligt anvisningarna bör i regel inte heller långvarigt kroppssjuka med stort vårdbehov eller höggradigt rörelsehindrade personer vårdas på sådant hem. Det kan ses både som en rättvisefråga och som en fråga om valfrihet i vården att enskilda vårdhem får ta emot samma patientgrupper som vårdhem inom , om de uppfyller samma krav som man ställer på vårdhem för motsvarande patientkategorier. Motsvarande bör gälla gentemot primärkommunala vårdhem. Enligt vår uppfattning finns det därför skäl att se över stadgan och därmed anvisningarna rörande vilka patienter som får vårdas på enskilt vårdhem. I anledning av tidigare motioner om en översyn av stadgan har upplysts från att en översyn av anvisningarna pågick. Utskottet utgår från att , om översynen ger anledning till det, även aktualiserar frågan om eventuella ändringar av stadgan. Utskottet anser det därför inte motiverat att nu göra en särskild översyn av stadgan i enlighet med motionärernas förslag. föreskrifter och allmänna råd för tillämpningen av stadgan om enskilda vårdhem m. m. blev klar , men utan att i tillräcklig omfattning tillgodose de enskilda vårdhemmens intressen, varför vi upprepar kravet om översyn av stadgan. 1 1985/86. Med hänvisning härtill hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående en översyn av stadgan för enskilda vårdhem. hamre (m) 1985/86 So468
mot · G902So469 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :So469 m. fl. (m) Avveckling av Det nuvarande systemet med statliga investeringsbidrag till bestämda objekt genererar en inte obetydlig byråkrati. Det har bl. a. föranlett inrättandet av ett särskild statligt organ - (). Nämnden har till uppgift att för statens del granska och godkänna förslag till byggnadsarbeten och anskaffande av utrustning vid kommunala undervisningssjukhus i de fall där statlig investeringsersättning kan utgå enligt avtal om läkarutbildning och forskning samt handha uppgifter i övrigt som regeringen bestämmer. Från olika håll har kritik framförts mot NUU. () i föreslog i motion 1978/79: lil dess snara avveckling. konstaterade i sitt betänkande SoU 1978/79:39 att detta inte kunde ske innan det har klarlagts hur den statliga kontrollen på området skall vara organiserad efter avvecklingen. SOU 1981:29 kap. 3.5.5. ifrågasatte NUU:s funktion och ställning: Från högskolans sida har klagomål framförts över bristande insyn i förhandlingarna mellan NUU och sjukvårdshuvudmannen. Vi ifrågasätter om ej en betydande förenkling skulle kunna åstadkommas om investeringsbidraget ersattes med ett schablonmässigt beräknat belopp inom ramen för driftbidraget. I forskningsproposition 1981/82:106 har föredragande statsråd förståelse för att kritiken från högskoleenheterna mot NUU förs fram men konstaterar med anledning av den : Gällande läkarutbildningsavtal skall enligt en överenskommelse tillämpas . I skrivelse till regeringen har statens förhandlingsnämnd anmält att parterna är överens om att ta upp frågan om det nuvarande systemet med investeringsersättning kan omvandlas till ett mer generellt utformat system och att utredningsarbetet härom skall drivas med sikte på en ändring . Vi motionärer anser att en sådan förändring skulle vara ett bidrag i avbyråkratiseringsprocessen, och eftersom inte bara utan även 1984 och 1985 har passerat utan att något mer generellt system har införts, vill vi framföra förslaget om NUU:s avveckling, genom att det särskilda investeringsbidraget slopas. Enligt vår uppfattning finns det goda skäl för detta. Det särskilda investeringsbidraget bör i stället ersättas med ett schablonmässigt belopp som fördelas inom ramen för läkarutbildningsavtalet (LUA). Eftersom är tillsynsmyndighet för undervisningssjukhusen kan vi inte se några svårigheter med ett sådant förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att () skall avvecklas och att de medel som fördelas av nämnden i stället fördelas enligt de principer som anges i motionen. (m) () Per Stenmarck (m) 1985/86 So469
mot · G902So470 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :So470 och () Drivande av hälsohem, m. m. har intresset för alternativa behandlingsformer, dvs. alternativ till den sjukvård som bedrivs på lasarett och vårdcentraler, ökat. Allt fler inser att den verksamhet som bedrivs på seriösa hälsohem i form av fasta, naturliga behandlingsformer och kostinformation är av stor betydelse som ett komplement till övrig sjukvård. Många människor med besvär såsom ledvärk, migrän, eksem, högt blodtryck, bensår m. m. har blivit botade av fasta och kunnig behandling på hälsohem, detta ofta efter att resultatlöst ha konsulterat den etablerade sjukvården . Trots en djupt rotad skepsis hos den etablerade sjukvårdsapparaten har man efter hand insett naturmedicinens positiva effekter. Något motsatsförhållande borde inte behöva råda utan de alternativa terapiformerna kan vara ett mycket bra komplement till övrig medicinsk vård. Hälsohemmens verksamhet har också en odiskutabel betydelse ur förebyggande synpunkt. De naturenliga metoderna bygger på att arbeta upp människans självläkande förmåga. Eftersom de naturenliga metoderna saknar stöd i vetenskapligt accepterad bevisföring bör en förutsättningslös forskning ske. Inom det här som inom alla andra områden finns det de som är mer eller mindre seriösa i sitt arbete. Viktigt är att skilja på vad som är hälsohem och vad som är vegetariskt pensionat. a. hälsokostrådet ingår har en grupp som bedömer hälsohemmens kvalitet efter vissa normer satta så att egentligen skulle kunna godkänna de hälsohem som uppfyller normerna. Några få hälsohem är godkända som enskilda vårdhem . Eftersom samhället bevisligen har stor nytta av den verksamhet som bedrivs på hälsohemmen dels som förebyggande verksamhet, dels i form av minskade sjukdomar och därmed minskade kostnader för samhället, bör samhället också underlätta för seriös hälsohemsverksamhet. För att få starta verksamhet måste man uppfylla samma krav på hygien, utrymning och övrig standard som ett konventionellt vårdhem vilket kan medföra så svåra ekonomisk konsekvenser att projektet ej kommer till stånd. Till saken hör att patienterna på ett hälsohem inte är sängliggande och därmed inte i samma behov av säkerhetsåtgärder som patienter på ett vanligt vårdhem. Samma normer som för hotellverksamhet bör gälla. Med hänsyn till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som ovan anförts om forskning om naturläkemedel och lättnader för drivande av hälsohem. () () 1985/86 So470
mot · G902So473 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So473 och () Invandrarkvinnors rätt till kvinnlig gynekolog Nya invandrargrupper från bl. a. och olika muslimska länder ställer nya krav på hälso- och sjukvården. Vi svenskar berömmer oss av att vara vidsynta och demokratiska men vi har trots allt vissa svårigheter att leva oss in i andra kulturgruppers situation. Inte minst gäller detta förhållandena inom hälso- och sjukvården. Många invandrarkvinnor ställs inför svåra problem i samband med graviditet, förlossning och kvinnosjukdomar. En del kan endast tänka sig att bli undersökta av en kvinnlig gynekolog av religiösa och kulturella skäl. En gynekologundersökning utförd av en manlig gynekolog vore för många en katastrof, så även för deras män och familjer. Det finns t. o. m. exempel på att invandrarkvinnor, som undersökts av manlig gynekolog, blivit förskjutna av sina män och familjer. Det bör vara en strävan från sjukvårdshuvudmännens sida att bereda de kvinnor, som så önskar, möjlighet att bli undersökta av en kvinnlig gynekolog. I många landsting strävar man säkerligen också efter att lösa problemen på ett för patienten medicinskt och psykologiskt tillfredsställande sätt. Som ett exempel bör nämnas, att vid antagandet av sin nya hälso- och sjukvårdsplan beslutat att invandrarkvinnor bör ha rätt till undersökning av kvinnlig gynekolog, om de så önskar. Detta är ett efterföljansvärt exempel. Med stöd av ovanstående hemställer vi att uttalar sig för att invandrarkvinnor, som så önskar, bör ha rätt att bli undersökta av kvinnlig gynekolog.
mot · G902So474 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So474 Hans Nyhage (m) Befrielse från visst moment i barnmorskeutbildningen Linjenämnderna vid i och södra vårdskola vägrade 1983 medge tre barnmorskeelever, två resp. en, befrielse från ett i den lokala kursplanen för barnmorskeutbildningen föreskrivet moment, som innebär träning i insättning av s. k. spiral intrauterint. Ej heller medgavs de att sätta in och avlägsna spiral, vilket de var villiga att göra. För att momentet skulle kunna genomföras på detta sätt hade kurskamrater till dem förklarat sig villiga att medverka. Eleverna anförde besvär, och trots att UHÄ tidigare medgivit två andra barnmorskestuderande det alternativa förfaringssättet, lämnade UHÄ nu besvären utan bifall. Eleverna erhöll svaret från UHÄ efter det att de var färdiga med utbildningen. De fullföljde då besvär till regeringen, som utan minsta motivering avslog besvären. Spiralinsättning ingick inte i barnmorskeutbildningen enligt den studieordning, som gällde till 1974. De barnmorskor, som utbildades enligt denna ordning, har inte behövt komplettera sin utbildning för att få behålla legitimationen, om de inte arbetar med preventivmedelsrådgivning. Det går inte att belägga att dessa barnmorskor skulle fungera sämre i sin yrkesutövning. Spiralinsättandet påverkar inte alla de andra moment, som ingår i en barnmorskas arbetsuppgifter. Det är anmärkningsvärt att inte så mycket respekt visas de människor som av etiska skäl inte vill utföra den handling det här gäller, att de erhåller befrielse från uppgiften, detta så mycket mer som de ovan angivna eleverna var villiga att medverka till en alternativ lösning av frågan. Det torde inte uppstå något hinder för någon kvinna att få spiral insatt på grund av att någon enstaka barnmorska inte vill medverka i detta. Enligt min mening skall legitimation som barnmorska ges även till dem, som av etiska skäl vägrar medverka vid spiralinsättning på patient. Detta kan ske genom att i behörigheten ange den ifrågavarande begränsningen i utbildningen. Dessa barnmorskor befrias då från kravet att sätta in spiral men har alltså legitimation att utföra en barnmorskas alla andra uppgifter. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om legitimation som barnmorska. Hans Nyhage (m)
mot · G902So475 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:So475 och () Förbättrad analys av orsaker till olyckor Information och upplysning om alkoholens faror ökar kunskapen och därmed individens möjligheter att positivt förändra sitt beteende. Samhällets olika institutioner tillsammans med organisationerna inom arbetsliv och föreningsliv gör stora ansträngningar för att nå ut till olika grupper. finns det dock ingen samlad kunskap på området sambandet alkohol och dödsfall som skulle kunna vara relevant för ett åtgärdsprogram inom alkohol-trafik-arbetsliv-olyckor i hemmet. Det bästa undersökningsområdet torde vara trafiken där undersökningar med avseende på förekomsten av alkohol vid dödsfall förbättrats avsevärt . analyseras av trafikdödsfallen enligt berörda institutioner. Detta gäller dock endast omedelbara dödsfall. De snabba ambulanstransporterna och avancerade medicinska metoder har medfört att många offer klarar sig längre och överlever i större utsträckning. Vilken roll alkoholen spelar här är dåligt dokumenterat. Det är nog ganska ovanligt att den behandlande läkaren tar blodprov på vederbörande, när det inte finns några anvisningar på området. Här har vi ett stort mörkertal. Denna fråga berör inte bara trafikoffer utan också andra akuta olycksfall såsom hushållsolyckor och arbetsplatsolyckor. Det vore ur informationssynpunkt angeläget att få klarhet i alkoholens omfattning i dessa olyckor. Statistik över dödsorsaker produceras av (). Den grundar sig på främst dödsbevis utfärdade av läkare. Dödsbevis är obligatoriskt för samtliga personer som avlider och som är kyrkobokförda i . Vid SCB kodas dödsorsakerna i enlighet med anvisningar från (). Alkoholen spelar dock en större roll vid sjukdom och död än vad som kan utläsas av dessa siffror. Många sjukdomstillstånd som leder till döden kan uppstå och/eller påskyndas av alkoholkonsumtion. I (Ds S1981:21) framgår att den använda kodtekniken medför att alkoholens roll vid döds- och olycksfall inte framgår i hela dess omfattning. Det stora problemet är avsaknaden av centrala anvisningar så att behandlande läkare åläggs ta blodprov. På så sätt skulle basmaterialet för förebyggande åtgärder kraftigt förbättras. Resursmässigt skulle detta inte innebära några större problem eller kostnader utan mer bli en enkel organisationsfråga. Med anledning av det anförda föreslår vi att beslutar att sorn sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförs om att nya rutiner utformas vid akutmottagningar m. m. i avsikt att förbättra kunskapen om orsakerna till olycksfall. () () 1985/86 So475