mot · GA02K101 · 1986-10-21 00:00:00 — () Ändring i sekretesslagen (1980:100) (prop. 1986/87:3) Det är ofta nödvändigt med samverkan mellan olika samhällsorgan/myndigheter, t. ex. hälso- och sjukvården, , och arbetsförmedlingen. Sekretesslagen skall därvid utgöra ett integritetsskydd för den enskilde och innehåller därför bl. a. bestämmelser om tystnadsplikt. Sekretesslagen - en snårskog Sekretessbestämmelserna uppfattas ofta som något av en snårskog av handläggande personal, inte minst på grund av att olika bestämmelser delvis gäller för olika samhällsorgan. Den föreliggande propositionen pekar t. ex. på att intyg i ärenden rörande bostadsanpassningsbidrag ofta är av sådant innehåll att de skulle sekretessbeläggas inom hälso- och sjukvården, varför en ändring nu föreslås. Liknande förhållanden gäller emellertid även och arbetsförmedlingen. Bristande samstämmighet i sekretessen sekretess regleras i 7 kap. 7 § sekretesslagen. Det finns dock en s. k. generalklausul, 14 kap., 3 § sekretesslagen, som säger att utöver vad som följer av 1 och 2 paragraferna får sekretessbelagd uppgift lämnas till myndighet, om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen skall skydda. Denna paragraf gäller inte för , dvs. kan inte åberopa paragrafen för att få uppgifter från . Här regleras uppgiftsskyldigheten av 20 kap. 9 § lagen om allmän försäkring (AFL). Enligt nuvarande lagstiftning har och hälso- och sjukvården en sträng sekretess, medan och arbetsförmedlingen inte omfattas av samma stränga sekretessbestämmelser. Olägenheter därav för den enskilde kommer till uttryck bl. a. i rehabiliteringsärenden. Enligt 2 kap. 11 § lagen om allmän försäkring (AFL) skall senast efter 90 dagars sjukskrivning vidta rehabiliterande åtgärder för den sjukskrivne. har därför bl. a. föreskrivit att centrala och lokala rehabiliteringsgrupper skall finnas vid försäkringskassornas central- resp. lokalkontor för samråd med socialvård, arbetsförmedling (arbetsvärd) och hälso- och sjukvård. Detta helt enligt intentionerna i proposition 1979/80:1A Socialtjänstlagen, där det bl. a. uttalades att ett sådant samarbetsorgan bör ses som en resurs för att lösa problem som berör hade framhållit att en person som var Mot. aktuell inom ofta hade samtidig kontakt med försäkringskas- K101 san och att ett samordningsbehov kunde tillgodoses genom informationsutbyte. Det var enligt utredningens mening angeläget att den kommande var representerad i kassornas rehabiliteringsgrupper, vilket också är fallet . I rehabiliteringsgrupperna ingår representanter för bl. a. , arbetsförmedlingen, samt hälso- och sjukvården. Kallelser sänds ut till berörda handläggare med uppgifter om samtliga aktuella ärenden. Vid sammanträdena görs s. k. minnesanteckningar (protokoll), som sänds ut till dem som närvarit vid rehabiliteringsgruppernas sammanträden. Sådana anteckningar sänds ibland ut helt öppet. Det har i olika sammanhang påtalats att detta förfaringssätt inte är tillfredsställande ur sekretessynpunkt, även om den försäkrade har lämnat sitt samtycke och även om vederbörande haft möjlighet att närvara vid sammanträdet. Försök pågår vid vissa försäkringskassor, bl. a. i , för att öka sekretesskyddet för den enskilde. Endast berörda handläggare är exempelvis med när det enskilda ärendet diskuteras. Frågan är också, om inte rehabiliteringsgrupperna borde ersättas med små serviceteam", där handläggning skulle ske av ett par handläggare tillsammans med den hjälpbehövande/sjukskrivne. Det finns dock ett problem genom att och arbetsförmedlingen omfattas av generalklausulen, 14 kap., 3 § sekretesslagen, varför de ofrivilligt kan ställas inför faktum att de måste lämna ut uppgifter, dvs. samma förhållande som gäller för rehabiliteringsgrupperna. För att öka sekretesskyddet och skydda den enskilde från att lida men genom att obehöriga känner till ömtåliga uppgifter kan ifrågasättas, om inte vissa lagändringar behövs. Vad gäller skulle lagtexten i 7 kap. 7 § sekretesslagen t. ex. kunna omfattas av ett tillägg: När medverkar i samverkan med andra myndigheter/samhällsorgan, för vilka strängare sekretessbestämmelser gäller skall strängare sekretess även gälla för . För arbetsförmedlingen borde samma ändring kunna ske av 7 kap. 10 § sekretesslagen. Med stöd av ovanstående hemställer undertecknad att hos regeringen begär ytterligare utredning och förslag till ändring av sekretesslagen vad gäller och arbetsförmedlingens verksamhet med bl. a. rehabiliteringsärenden i enlighet med vad i motionen angivits.