mot · G902Sk308 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk308 () Rätt för arbetsgivare att dra av kostnader för vård m. m. av anställd Förekomsten av en väl fungerande vård och omsorg i olika avseenden är en viktig socialpolitisk frågeställning och som ständigt står under debatt. Orsaken till denna debatt rör mindre servicens omfattning och kvalité än form och produktionskostnad, och sist men inte minst var kostnaden skall tas ut. En viktig princip i denna vårddebatt är att den enskilde vårdbehövande skall ha möjlighet att välja just den behandling som han tror gagnar honom bäst. Förutsättningen för att detta skall vara möjligt är att försäkringspenningen blir starkare individanknuten, eller att det i nuvarande situation öppnas en annan möjlighet. En lösning som ligger nära till hands och som skulle göra det möjligt för anställda att välja olika former av behandling och vård är, om arbetsgivaren medges avdrag i beskattningen för styrkta utgifter för vård och omsorgsinsatser till anställda i företaget. Denna möjlighet skulle stå öppen för alla arbetsgivare såväl inom privat som offentlig sektor. Avdrag för insatser av vård- och omsorgskaraktär Frågan om huruvida avdrag i beskattningen får göras av en företagare som genom kapitalinsats kunnat erbjuda anställd vård och behandling är mycket oklar. Mot den bakgrunden faller det sig naturligt att endast några av de allra största koncernerna i landet ställde upp som stiftare och avnämare till det behandlingshem enligt Minnesotamodell, som byggts upp i . Det finns starka skäl att anta att många mindre företag också skulle ha nytta av stiftelsens tjänster, men sannolikt framstod kostnaderna som direkt avskräckande. Det fanns säkert många anställda ute i landet som inte fick del av denna utbildning på grund av att det var obekant att denna utgift kunde dras av i beskattningen. Enligt 29 § mom 1 kommunalskattelagen får från bruttointäkt av rörelse avdrag göras för allt som är att anse som driftkostnad. Hit räknas bl. a. sådant som lönekostnader, pensioner, periodiska understöd eller därmed jämförliga periodiska utbetalningar och andra kostnader för personal, som är eller har varit anställda i rörelsen. Det är möjligt att man i detta skulle kunna läsa in också en möjlighet att avdrag skulle kunna medges för kostnader som jag i motionen tagit upp. Dessa kostnader som avser så viktiga ting som vård och omsorg av olika slag måste dock i en sådan lagtext klart uttryckas. Om en regel införs, som medger att företagare/arbetsgivare får rätt till avdrag i beskattningen för utförda vård- och omsorgsinsatser till den anställda personalen, är det av vikt att denna förmån inte anses såsom skattepliktig. Behovet av insatsen bör vara klart dokumenterad och avgöras av exempelvis läkare. Det kan naturligtvis inte bli aktuellt att erhålla avdrag för erhållen allmän social service eller behandling som kan antas vara en av de flesta efterfrågad tjänst. har i sitt betänkande DsFi 1985:13 Beskattning av naturaförmåner, behandlat frågan om skatteplikt för vissa särskilda naturaförmåner. Det heter i kommitténs betänkande, att har förmånen åtnjutits på grund av enskild tjänst och utgått efter väsentligen förmånligare grunder än som gäller anställda i statens tjänst, skall dock förmånen tas upp såsom intäkt till den del den utgått efter förmånligare grunder. Den i denna motion aktualiserade regeln skulle avse alla arbetsgivare. Möjligheten att kunna erhålla ett lämpligt vårdalternativ genom arbetsgivarens försorg skall stå öppen för alla. Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär utredning av frågan om dels avdrag för företagare i beskattningen för utförda vård- och omsorgsinsatser till anställda, dels att erhållen vård ej skall anses såsom skattepliktig förmån. 1985/86 Sk308