mot · G902447 · 1986-04-02 00:00:00 — Motion till 1985/86:447 m. fl. (c) Lag om näringsförbud, m. m. 1985/86:126) En grundläggande förutsättning för en positiv ekonomisk utveckling är ett livskraftigt och differentierat näringsliv, där de små och medelstora företagen är den mest betydelsefulla delen. Det är väsentligt att företagen kan verka i en sund miljö och under likvärdiga ekonomiska förutsättningar. Den verksamhet som oseriösa företagare bedriver förtrycker konkurrensförhållandena och försvårar avsevärt möjligheterna för de företagare som tar sitt sociala ansvar och på ett korrekt sätt möter de krav som samhället ställer på dem. 1 proposition 1985/86:126 föreslås en ny lag om näringsförbud samt vissa lagändringar som syftar till en utökad vandelsprövning av näringsidkare inom restaurang- och transportbranscherna. Enligt föredraganden är förslagen ett led i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Enligt nuvarande regler kan näringsförbud meddelas en näringsidkare först när han försatts i konkurs. Motsvarande gäller även för företrädare för juridiska personer. Det föreliggande förslaget innebär att näringsförbud skall kunna meddelas personer även om de inte försatts i konkurs. Exempelvis skall brott liksom underlåtelse att betala skatter, tullar och avgifter till det allmänna kunna leda till näringsförbud. En grundläggande förutsättning för att näringsförbud skall kunna meddelas är att näringsidkaren grovt åsidosatt vad som ålegat honom vid utövande av näringsverksamhet och att förbud är påkallat från allmän synpunkt. Från sida har vi tidigare, i samband med att olika förslag som rört åtgärder mot ekonomisk brottslighet behandlats, understrukit att de olika regelsystem som införs skall vara enkla och lättförståeliga. De skall vara ett stöd för den seriösa näringsverksamheten utan att i onödan försvåra dess arbete. Det föreliggande förslaget till lag om näringsförbud har enligt vår mening efter lagrådets granskning och de ändringar denna medfört i det förslag som remitterades fått en acceptabel utformning. Vi kan därför biträda den utvidgning av möjligheterna att meddela näringsförbud som förslaget till ny lag ger. Vi vill dock understryka att den praktiska tillämpningen av lagen måste vara sådan att endast personer drabbas som uppenbart och medvetet åsidosatt sina samhälleliga skyldigheter. Personer som utan egen förskyllan dragits in i oegentligheter som enskilda näringsutövare eller företag bedrivit får inte ställas vare sig till rättsligt eller ekonomiskt ansvar för den verksamhet som en oseriös näringsidkare bedrivit. Det krävs, kort sagt, enligt vår mening att en lagstiftning av denna typ tillämpas med sunt förnuft av de myn digheter och rättsliga instanser som har att övervaka dess efterlevnad. Vi kan däremot inte acceptera förslaget om utökad vandelsprövning för näringsutövning inom restaurang- och transportbranscherna. Det finns självklart avarter inom dessa branscher, men enligt vår mening kan krav på prövning av en företagares vandel inför en etablering på det sätt som föreslås i propositionen ifrågasättas ur integritetssynpunkt. Det är vidare inte acceptabelt att man skall nekas näringstillstånd innan något oegentligt har kunnat påvisas i näringsutövningen. Med de vidgade möjligheter att meddela näringsförbud som förslaget till ny lag om näringsförbud innebär torde inte något behov finnas av att införa ett krav på en särskild prövning av vissa personers vandel för att näringstillstånd skall kunna meddelas. Förslagen till ändringar i yrkestrafiklagen och i lagen om handel med drycker bör därför avslås. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar avslå proposition 1985/86:126 vad avser förslag om ändringar i yrkestrafiklagen (1979:559) och i lagen om handel med drycker (1977:293), 2. att beslutar att ansluta sig till de riktlinjer för tillämpningen av lagen om näringsförbud som förordas i motionen. () () P.-O. ()