mot · GA02Kr264 · 1986-01-01 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Kr264 m. fl. Rätten till ersättning för visning av konst Införandet av visningsersättningen innebar ett steg framåt för konstnärerna genom tillerkännandet av ersättning för offentlig visning av de verk som är i offentlig ägo. Visningsersättningen vidhäftas, trots detta framsteg, vissa principiella brister. Visningsersättning innebär att konstnärerna erhåller ersättning för det offentligas innehav av bild- och formkonstverk och den därav följande rätten att visa dessa verk offentligt. Visningsersättningen borde, enligt vår mening, därför grundas på upphovsrättsliga principer i stället för offentligrättsliga. Förhandlingsrätt har inte tillerkänts bildkonstnärerna. Visningsersättningen är principiellt att likställa med en lön. Det är därför otillfredsställande att ersättningen ensidigt bestäms av staten utan att förhandlingar genomförts med konstnärernas fackliga organisation, KRO. praktiserar staten ett förlegat system. Förhandlingsrätten är allmänt erkänd och bör genomföras även på detta område. Ett avtal om förhandlingsrätt bör träffas med KRO. I detta avseende ser vi inget hinder att tillämpa samma avtalsmodell som gäller för biblioteksersättningen. Förhandlingsrätten kan utövas genom att ett beräkningsystem som möjliggör reella förhandlingar om ersättningens storlek tillskapas. Ett sådant beräkningssystem har föreslagits av KRO och innebär följande: Visningsersättningen skall betraktas som en tillgänglighetsersättning, dvs. konstnärerna ersätts för det offentliga innehavet av bildkonstverk och den därpå följande rätten att visa verken offentligt. I beräkningsmodellen fastställs dels antalet verk och dels ersättningsbeloppet per verk. Genom multiplicering av ersättningsbelopp och antal verk erhålls visningsersättningen totalt. Beräkningssättet visar stora likheter med biblioteksersättningen. KRO menar att antalet verk kan fastställas antingen genom att använda sig av tidigare utredningar (Ds U 1981:3), vilka indikerar att lägst 600 000 verk förvärvats (fotografi undantaget), eller att en totalinventering genomförs. Väljs det senare skall förvärvade verk totalinventeras avseende på skyddstid och upphovsman. Ett sådant arbete behöver inte vara särskilt omfattande. Det är antalet och typen av deluppgifter i en sådan allmän registrering som avgör arbetsbelastningen. Det är också ett engångsarbete. Dessutom finns andra värden i att en inventering av den offentligt ägda bildkonsten kommer till stånd. Därefter registreras samtliga nyförvärv löpande. Ersättningstiden bör för varje ingående konstverk vara konstnärens livs längd plus en skyddstid (lägst ). För att verket skall ingå i ersättningssystemet krävs att upphovsmannens upphovsrätt gäller vid tillfället för förvärvet. Som upphovsman betraktas den som är svensk medborgare eller stadigvarande bosatt i . Det finns starka skäl för att knyta beräkningen av ersättningen till redan existerande och därmed erkända former för beräknande av ersättningens storlek. Från biblioteksersättningen lånas ersättningen för referensexemplar, 1:80 per exemplar. Skillnaderna mellan bildkonst (visningsersättning) och litteratur (biblioteksersättning) bör uppmärksammas. Det är t. ex. skillnad på nyttjandet av en konstbild och en bok, det är inte samma upplaga på en bok (massupplaga) som på en bild (original), att en konstnär mättar ett museum, landsting etc. med sina bilder i jämförelse med en författare i förhållande till biblioteken etc. Därför kombineras referensersättningen med en multipel i enlighet med BONUS-ersättningen. Storleken på multipeln måste diskuteras fram mellan parterna. Följande beräkning ingår i systemet för att fastställa visningsersättningen. Befintliga konstverk - verk som ej längre omfattas av skyddstiden + nyförvärv = antalet verk. Multipel x referensexemplarsbelopp = ersättningsbeloppet. Antalet verk x ersättningsbeloppet = visningsersättningen totalt. Fördelningen av visningsersättningen avgörs av styrelsen för . I styrelsen har olika konstnärsorganisationer representation, och medlen fördelas mellan olika konstnärsgrupper. Vår uppfattning är att den föreslagna anslagsökningen om 10 milj. kr. skall tillfalla bildkonstnärerna för att förbättra deras situation. Det är önskvärt att en sådan vilja markeras av då det är bildkonstnärernas svåra situation vi i första hand nu avser att förbättra. I detta sammanhang vill vi erinra om vår tidigare redovisade inställning att visningsersättningen stegvis bör byggas upp i nivå lägst motsvarande biblioteksersättningen. Vi ser den föreslagna anslagsökningen som ett första steg härvidlag. Inom bildkonstnärsfonden ligger tyngdpunkten i arbete och fördelning på bildkonstnärerna. Trots det befinner sig bildkonstnärerna i en minoritetsposition i fondstyrelsen. Bildkonstnärsfonden borde utforma sina beslut och sitt arbetssätt i enlighet med de önskemål som huvudintressenten, bildkonstnären har. Med hänvisning till det i motionen framförda hemställs [att som sin mening ger regeringen till känna att visningsersättningen skall grundas på upphovsrättsliga principer,1] 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om avtal med KRO om förhandlingsrätt gällande visningsersättningen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om ett beräkningssystem, enligt ovan, för visningsrätten, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att den föreslagna ökningen av anslaget skall gå till bildkonstnärerna samt att den skall ses som en första etapp i en stegvis ökning till att minst motsvara biblioteksersättningen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)