mot · G902So423 · 1986-01-20 00:00:00 — Motion till 1985/86 :So423 m. fl. (c, m, fp,) Bibehållande av den fasta paviljongen vid sjukhus Vårdformerna för särskilt vårdbehövande patienter har länge varit under utredning för att förändras. Tidsutdräkten i det arbetet bevisar svårigheten i att finna andra mer ändamålsenliga former. Av det som framkommit sedan förändringsarbetet startade tyder allt på att en riksenhet behövs även . Regeringen bör därför vidta sådana åtgärder att den fasta paviljongen vid behålls som riksenhet för den rättspsykiatriska vården. Fasta paviljongen - riksenhet Vid norra klinikerna. , finns en särskild enhet för vård av särskilt vårdkrävande patienter. Enheten, benämnd den fasta paviljongen, är en s. k. riksenhet. Det innebär att den inte har ett begränsat geografiskt upptagningsområde utan tar emot patienter i enlighet med de avtal som slutits mellan resp. sjukvårdshuvudmän. har ett arbete pågått för att förändra den nuvarande organisationen för denna kategori patienter. Förslagen till förändringar innebär att begreppet särskilt vårdbehövande skall utgå. Benämningen för vården av dessa patienter skall i stället vara rättspsykiatrisk regionsjukvård. Därav följer att den skall samlas under gemensamt landstingskommunalt huvudmannaskap. Någon överenskommelse om en sådan förändring mellan sjukvårdshuvudmännen och staten föreligger ännu inte. I något fall har man försökt att vårda patienter av denna kategori inom det egna områdets regionsjukvård. Regionsjukvården har inte klarat av att vårda dessa mycket vårdkrävande patienter. Det har gett till resultat att man från resp. landsting önskat fortsatt vård av dessa patienter på Västerviksenheten efter 1990 om regionplanerna förverkligas. Även kriminalvården har erfarenheter som visar att de mest vårdkrävande inte inom regionsjukvården. En del av de patienter det här är fråga om är mycket hårt kriminellt belastade. JO har fått in flera anmärkningar om patienter som släppts för tidigt, eller där rymning förekommit. Anmälningarna innehåller nya svåra brott i form av både mord, våldtäkter, rån och misshandel som begåtts i samband med eller strax efter rymning eller frisläppande. En icke adekvat vård i dessa avseenden leder till att rättstryggheten för tredje man sätts i fara. Riksenhet: önskemål och behov Oavsett vårdorganisation visar det som hänt diskussionerna om vårdorganisationen pågått att det finns ett klart önskemål och behov av en kvalificerad vårdenhet med riksintagning för de mest vårdkrävande patienterna - de patienter som inte regionsjukvården klarar av. Skulle varje region bygga ut vården till den kvalitativt höga nivå som finns på fasta paviljongen skulle det orsaka onödigt dryga kostnader totalt för vårdhuvudmännen. Regeringen bör därför som ansvarig för riksintresset verka för att den fasta paviljongen får vara kvar som med riksintagning. Statens ansvarstagande för denna speciella vårdform kräver också att statsmakterna garanterar en fortsatt kvalificerad vård på detta område även för framtiden. Staten har också ett särskilt ansvar för att rätsstryggheten för tredje man säkras. För valet av som riksenhet för den rättspsykiatriska specialistvården även talar starka helt entydiga skäl. I har denna typ av vård för särskilt vårdkrävande - och med riksintagning - bedrivits praktiskt taget sedan denna form av vård kom till. I finns en erfarenhet och ett kunnande som är unikt. Det bör man dra nytta av även för framtiden. har också en hög effekt i vårdarbetet kunnat visas upp. I finns expansionsmöjligheter i form av såväl medicinskt kvalificerad personal som lokaler genom den decentralisering av länspsykiatrin som skett. Regional- och sysselsättningspolitiska skäl Etablering av en vårdinstitution kan inte i sig motiveras av regionalpolitiska skäl eller av sysselsättningsskäl. Det måste i första hand vara medicinska och vårdideologiska skäl som skall fälla avgörandet. Först då hinder av medicinsk eller vårdideologisk karaktär inte föreligger kan regionalpolitiska och/eller sysselsättningsmässiga skäl vägas in. Beträffande Västerviksenheten sammanfaller samtliga dessa skäl mycket väl. I är utvecklingen beträffande sysselsättning och befolkning vikande. Kommunen har tappat många arbetstillfällen i samband med att länspsykiatrin decentraliserades. Sammanslagningen av de tidigare två landstingen 1971 har medfört en centralisering av landstingsverksamheten till . har under en följd av år minskat i befolkning. var den kommun i hela landet där befolkningsminskningen numerärt var störst 1985. Kommunen minskade med 427 personer. har kommunen förlorat närmare 1 500 invånare. Starka sysselsättnings- och regionalpolitiska skäl talar således också för att riksenheten i får vara kvar även . Med hänvisning till det anförda hemställs att belutar att hos regeringen begära åtgärder som syftar till att den fasta paviljongen vid behålls som riksenhet för den rättspsykiatriska vården. (fp) ()