mot · G902412 · 1986-03-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:412 i och () Riktlinjer för industripolitiken på rymdområdet, m. m. 1985/86:127) I propositionen föreslås att rymdverksamheten skall bedrivas inom en ram av 966 milj. kr. En stor del av dessa pengar är öronmärkta för teknologiutvecklingsprogram i samarbete mellan staten och industrin (ca 100 milj. kr), bilateralt samarbete med inom ram (65 milj. samt finansiering av redan påbörjad nationell rymdverksamhet och rymdforskning vilken inte utan stora skador går att avbryta (ca 110 milj. Konsekvenserna för det svenska ESA-deltagandet blir att det efter avdrag av ovanstående belopp återstår ca 690 milj. kr. för finansiering av svenska bidrag till de olika ESA-programmen /87 1989/90. För de obligatoriska ESA-programmen (vetenskap och infrastruktur), där bidragen är baserade på medlemsländernas BNP, är bidragsandel . deltar i de frivilliga programmen i förhållandevis mindre utsträckning än övriga medlemsländer. bidrag till ESA:s totala budget är således . En utgångspunkt för såväl DFR:s anslagsframställning /87 som för var att skulle delta i flertalet av ESA:s nya frivilliga program med BNP-andel (4,) för att kring 1990 bidra till ESA:s totala budget med . Förslaget motiveras bl. a. av att ju längre den genomsnittliga bidragsandelen till det totala programmet blir, desto lägre blir utbytet av ESA-deltagandet räknat i industrikontrakt, eftersom en stor del av det obligatoriska bidraget går till ESA:s gemensamma drift och investeringskostnader. Den ekonomiska ram som föreslås i proposition 1985/86:127 innebär att bidrag till ESA:s totala budget sjunker från till , dvs. bidraget blir mindre än hälften av vår BNP-andel. Endast har en lägre bidragsandel. Denna utveckling anser vi ytterst oroande. Följden av detta blir att visserligen kommer att kunna gå med i kärnprojekten inom ESA-programmet 5, och . Att enbart genomföra dessa projekt utan att planera för hur de resurser som utvecklas skall användas är enligt vårt förmenande inte meningsfullt. Inom inriktas därför ett antal program på hur i eller utan samarbete med skall an vändas t. ex. förgrundforskning, fjärranalys, tyngdlös tillverkning osv. 1985/86:412 är nödvändigt för att gå med även i användarprogrammen. Problemet är att den föreslagna ramen endast kommer att tillåta en mycket låg bidragsandel () med åtföljande låg industriretur. En höjning av fyraårsramen med 100 milj. kr. fördelat med 25 milj. kr. budgetåren 1986/871989/90 skulle medge deltagande på en industripolitiskt meningsfull nivå. Även för kan ett genomförande av propositionens förslag komma att ha negativa konsekvenser. Propositionen är på denna punkt motsägelsefull. viktiga roll betonas starkt som ett motiv för deltagande i europeiskt rymdsamarbete. Om detta sägs att bör delta i flertalet av ESA:s tillämpningsprojekt. Det skulle inte funnits något att invända mot dessa uttalanden om de föreslagna anslagsramarna hade anpassats till dem. Men som redovisats i det föregående kommer deltagandet i de olika ESA-programmen att få ske på en mycket låg nivå. Det finns en uppenbar risk att detta kan gå ut över ESA:s vilja att ta i bruk för olika typer av tjänster, något som man utgått från i sin planering. Bakgrunden till detta är att 1987 inträder som fullvärdig medlem i . I har man satsat starkt på utbyggnad av olika rymdtekniska anläggningar i och visat stort intresse för att infoga dem i ESAprogrammen. Sannolikt kommer att få svårt att genomföra en ordentlig industriåterbäring till eftersom den norska industrin är föga rymdanpassad. Med ett sjunkande svenskt bidrag till ökar risken för att organisationen kompenserar en svag norsk industriåterbäring med ökad användning av på bekostnad av och sysselsättningen där. Propositionens långsiktiga effekter på svenska intressen framgår alltför dåligt. Det är viktigt att man vid utskottsbehandlingen undersöker dessa effekter. För DFR:s nationella rymdtillämpningsprogram kommer ett genomförande av propositionens förslag att ha följande konsekvenser. Tillgängliga medel för nationell teknologiutveckling föreslås bli minskade från nu 22,4 milj. kr. till 7 milj. kr. tillkommer ett nytt anslag för nationell industriutveckling som föreslås uppgå till 100 milj. kr. eller 25 milj. kr. , för vilket man avsäger sig allt inflytande och som går tillbaka till givarna. Man kan fråga sig om det är en bra förhandling industridepartementet genomfört. Från förvaltningsrättslig synpunkt är beslutanderättskonstruktionen egendomlig eftersom den innebär att myndighetens styrelse fråntas beslutanderätten över en väsentlig del av verksamheten och att denna delege- 4 ras till en delegationen underställd kommitté. Risken är sannolikt stor för Mot. att den frestar industrirepresentanterna till kortsiktiga beslut, t. ex. att styra över medelsanvändningen till tillfälliga förlustområden inom verksamheten i stället för utvecklingsintensiva områden. I varje fall fråntas myndigheten helt sin möjlighet till övergripande planering och prioritering. Vidare bortfaller i realiteten DFR:s initiativ- och förslagsmöjligheter helt. har det svenska rymdprogrammet utvecklats på grundval av utredningar, som DFR tagit initiativet till och sedan låtit Rymdbolaget genomföra. De 7 miljoner som återstår av det nationella teknologiutvecklingsprogram över vilket DFR alltjämt har beslutanderätt kommer endast att räcka till för att vidmakthålla redan igångsatt fjärranalysverksamhet av vikt bl. a. för sysselsättningen vid . Ifrågavarande anslag kommer alltså ej att förslå till objektiva och förutsättningslösa initiativ vad gäller framtidsplanering. Man kan t. ex. fråga sig om DFR nu kommer att kunna genomföra den utredning om en nedrustnings- och övervakningssatellit som föreslagits i anslagsframställningen /87. Vi måste konstatera att de offensiva satsningar som regeringen gjorde nu avstannar. Dessa satsningar som var ämnade att styra över delar av svensk industri mot modern högteknologisk industri. Dessa framtidssatsningar får inte avstanna om ambitionen skall vara en framtidsinriktad svensk industripolitik. Den inriktning som regeringen slår in på i denna proposition verkar vara ett steg tillbaka och visar en konservativ syn på framtida svensk industripolitik. Effekterna för har blivit mycket svåra. Ur regionalpolitisk synvinkel är detta illavarslande. Detta verkar vara en mycket defensiv regionalpolitik. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att anslaget för nationell industriutveckling skall disponeras och fördelas av statens delegation för rymdverksamhet i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att beslutar att till Europeiskt rymdsamarbete m. m. för /87 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med 25 milj. kr. förhöjt förslagsanslag om totalt , 3. att beslutar att satsningen på som svenskt rymdcentrum skall vidareutvecklas i enlighet med vad som anförs i motionen. () P.-O. () 1* 1985/86. 3 sami Nr 411417