mot · G902K318 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:K318 och () Information om nya lagar m. m. Antalet nya lagar, ändringar i lagar samt nya och ändrade förordningar har ökat så kraftigt att betydande informationsproblem skapats för enskilda, företag och organisationer. En politisk styrning som i ökande utsträckning bygger på selektiv närings- och arbetsmarknadspolitik, tyngdpunkt på fördelningspolitik samt prioritering av den offentliga sektorn måste som redskap använda sig av ett snabbt växande antal lagar, ofta av ramkaraktär. Ramlagar måste sedan konkretiseras i förordningar, anvisningar m. m. Detta skapar, vilket ofta påpekats i den aktuella debatten, djupgående problem av rättssäkerhetskaraktär. I denna motion skall endast en delaspekt av detta beröras, nämligen informationen till medborgarna om nya lagar, förordningar m. m. Det blir allt vanligare att människor bryter mot lagen på grund av bristande kunskaper om vilka regler som gäller. Påföljder för denna typ av brott ger upphov till kostnader, handläggningskostnader för myndigheterna, kostnader för prövning i domstol samt exempelvis kostnader för biträde av advokat eller revisor för den enskilde. Till detta kommer kostnader av ett annat slag, psykologiska kostnader. Medborgaren blir frustrerad och tilltron till myndigheter och vår lag undermineras. Myndigheterna blir också frustrerade inför en, som de tycker, ökande misstro från allmänheten, en misstro som vuxit fram på grund av alltmer omfattande regleringar och en ofullständig information till medborgare, företag och organisationer. Högre krav måste därför ställas på information till allmänheten om nya reformer, lagar m. m. Ett minimikrav som regeringen bör tillgodose, när förslag till nya lagar läggs fram, är att också i förslaget ange hur information om de nya bestämmelserna skall nå ut till medborgarna samt vilka kostnaderna blir för den nödvändiga informationen. Att samhällsinformation kan vara effektiv visade sig exempelvis vid övergången från vänster- till högertrafik. Ingen svensk var okunnig om denna förändring. Effektiva informationsinsatser är emellertid kostnadskrävande. Därför bör lagstiftaren i större utsträckning väga nyttan av en eventuell ny reglering mot kostnaden för denna även i informationshänseende. Redan nu skall propositioner innehållande förslag till nya reformer vara kostnadsberäknade både vad gäller direkta och indirekta kostnader, t. ex. kostnader för kommuner och landsting. Om dessa krav skärps, så att de också gäller informationskostnader, skulle lagstiftarna få ett bättre underlag för sina beslut. skulle politiker och myndigheter också få en mera realistisk uppfattning om vilka kostnader ett genomreglerat samhälle drar. skulle detta leda fram till en återgång till en lagstiftning som i första hand Mot. inriktades på att ge regler för hur konflikter mellan medborgare, företag och organisationer skall kunna lösas i stället för att i huvudsak använda lagstiftningen som ett statligt styrmedel, som har som uppgift att i detalj styra människors liv och verksamhet. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen angående uppgifter om information och kostnader härför i regeringens propositioner med förslag till nya lagar m. m. Per Stenmarck (m)