ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902kr240 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Kr240 () Ett cirkusmuseum i De turnerande cirkusarna blir allt färre. Antalet svenska cirkusar har minskat och är endast tre. Än finns historia och material bevarat, bl. a. hos cirkusakademien. För att inte intressant material skall skingras bör resurser ställas till förfogande så att katalogisering och insamlande kan verkställas. Det bör ankomma på ett museum att svara för denna dokumentation. Under överinseende av i borde med sin långa cirkustradition och med en egen cirkusbyggnad vara en alldeles utmärkt plats för ett cirkusmuseum. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om inrättandet av ett cirkusmuseum i , .
mot · G902kr241 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Kr241 i (m) Försöksverksamhet i med reklam i närradion Runt om i har det visat sig att intresset är stort för en varierad och mångfaldig närradioverksamhet. Jag delar uppfattningen att rätten att sända närradio i princip bör vara fri. De enda krav som bör ställas är att sändande föreningar följer gällande lagar, regler och sändningsschema och uppfyller de krav ur teknisk synpunkt som fördelningen av frekvenserna förutsätter. Jag anser också att reklam i närradion bör möjliggöras och menar härmed att en lagändring i syfte att tillgodose detta krav åstadkommes. Det finns enligt min åsikt många förespråkare för reklam i närradion, liksom det finns de, vilka hävdar att reklam i närradion inte fyller någon funktion. Möjligheten till en delvis reklamfinansiering av närradion bör innebära att sändande föreningar kan åstadkomma ett förbättrat utbud till lyssnarna. Påståendet att reklam i närradion innebär en inkomstminskning för pressen är inte bekräftat. En ökad konkurrens vad det gäller reklam och information bör i stället verka stimulerande till tidningsläsarnas och närradiolyssnarnas fromma. När som fallet är med åsikterna avseende reklam i närradion, nämligen delade, bör försöksverksamhet kunna igångsättas i syfte att samla behövliga erfarenheter. Enligt min åsikt går det inte att döma ut reklam i närradion förrän ordentliga erfarenheter inhämtats. Av det skälet menar jag att en försöksverksamhet med reklam i närradion bör startas i . Intresset för närradio är stort i och flera sändande föreningar därstädes är positiva till reklam i närradion. Närradioverksamhet är för många föreningar ett kostsamt företag, och härför kan reklamintäkter vara värdefulla. Hur reklammedlen från annonsörerna skall fördelas mellan föreningar kan provas på olika sätt. Ett exempel är att samtliga sändande föreningar erhåller reklamintäkter i förhållande till sändningstiden. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att vidta erforderliga ändringar i närradiolagstiftningen i enlighet med vad i motionen anförts om försöksverksamhet med reklam i närradion.
mot · G902kr245 · 1986-01-24 00:00:00 — 1985/86: Kr245 m. fl. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1985/86:Ub809 hemställs 1. att hos regeringen begär att FOLKMUSIKENS ÅR arrangeras 1988 i samråd med berörda kulturorganisationer, 2. att anvisar . för planeringskostnader av FOLKMUSIKENS ÅR 1988 till fördelning framför allt bland berörda riksorganisationer. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 * 1985/86.3 sami.
mot · G902kr246 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Kr246 m. fl. (vpk) Höjt bidrag till Stiftelsen Stiftelsen är ett centralt arkiv för arbetarrörelsen och specialvetenskapligt bibliotek. Institutionen har bl. a. till uppgift att främja forskning om arbetarrörelsen och andra folkrörelser. Institutionen har alltmer försökt inrikta sin verksamhet på att initiera och underlätta forskning om folkrörelserna. Som exempel kan nämnas att i samarbete med Frikyrkoråd och samorganisation 1979-1981 anordnade tre konferenser om folkrörelseforskning (F79 Folkrörelserna - forskningen och framtiden, F80 Folkrörelse och F81 Folkrörelserna och forskningen). Denna institutions verksamhet har ytterligare betonats genom att ett forskningsråd 1980 knöts till institutionen. har anordnat två större seminarier (1982 om korporativism och 1983 om arbetarförfattare) och ett flertal mindre sammankomster med forskare och representanter för folkrörelseorganisationer. och institutionen vill alltså på olika sätt informera om relevant källmaterial, initiera forskning samt sammanföra forskare och nyttjare för att levandegöra arbetarrörelsens och folkrörelsernas historia och utveckling och framtida roll. Mot denna bakgrund anser vpk att det är ytterst viktigt att reella förutsättningar skapas för ökad forskning om folkrörelsernas framväxt och roll i samhällsutvecklingen, vilket kan ge viktiga bidrag till förståelsen av det historiska skeendet. kan sådan forskning ge underlag för t. ex. överväganden om vidgade uppgifter för folkrörelserna . Institutionen har lyckats genomföra denna verksamhet med tillfälliga anslag. För att säkra verksamheten och för att skapa förutsättningar för utveckling av den för den svenska arbetarrörelsen så viktiga forskningen fordras en mer permanent lösning av anslagsfrågan. Med hänvisning till det anförda föreslås att belutar att med ändring i proposition 1985/86:100 bil. 10 , F 31, Bidrag till vissa arkiv, till och dess forskningsråd anvisa ett anslag på . utöver regeringens förslag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1985/86 Kr246
mot · G902kr248 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Kr248 m. fl. (m, fp, c, vpk) Marionetteatern har Marionetteatern bedrivit såväl teater- som museiverksamhet med ett mycket brett register inom dockteatern. I samband med en turné i besökte teatern under ledning av sin chef, , de flesta länder i . Denna första turné, som väckte stor uppmärksamhet i de besökta länderna, har senare lett till flera återbesök. 1975 ombads Marionetteatern av att genomföra en gästturné i . Under benämningen rönte teatern även här stora framgångar. Den internationella gästspelsverksamheten har givit upphov till utbyte med flera utländska dockteaterensembler. Som torde vara välbekant tyngs även Marionetteatern av den hårda, ekonomiska verkligheten. Man ser från teaterns sida en bild framför sig där uteblivet eller minskat stöd hotar att omintetgöra dess fortsatta verksamhet i vårt land. Kontakter har tagits med riksdag, departement, kulturutskott, kulturråd, kulturnämnd m.fl. Det kan utan vidare konstateras att den konstnärliga uppskattningen från myndigheters och enskildas sida är stor. En ljuspunkt utgjorde utan tvivel flyttningen från utdömda lokaler till de nuvarande vid . Dock innebär lokaldelning med ett problem, då endast står till Marionetteaterns förfogande. En lösning av lokalfrågan är nödvändig. Förhandlingar mellan staten och bör komma till stånd. Liksom i fallet har det delade huvudmannaskapet inneburit tveksamhet inför ansvarstagande och problemlösningar. I detta sammanhang måste uppmärksamheten också fästas vid den utbildning av dockteaterutövare som initierat och genomfört. Det kan hävdas att de hos oss verksamma dockteaterutövarna erhållit sin utbildning antingen i Meschkes regi eller genom utlöpare av densamma. Även på utbildningsområdet, som ju ligger under statligt ansvar, har Meschke därigenom gjort en banbrytande insats. För den stora samling dockteatermasker och annan rekvisita som dockteatermuseet förvaltar har för /87 äskat , vilket skulle ha inneburit en höjning med . I föregående budgetproposition äskades en höjning med 40 000 till . Föredraganden biföll dåliksom nu - en höjning med enbart , en i sammanhanget minst sagt anmärkningsvärd summa! Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att till Marionetteatern under anslag F 49, Bidrag till vissa museer, anvisar . utöver vad regeringen föreslagit, 2. att hos regeringen begär att förhandlingar i och för överenskommelse beträffande Marionetteaterns fortsatta verksamhet upptas med . 1985/86 Kr248 () () () (m) (vpk)
mot · G902kr249 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Kr249 och () Skådebanan i Enligt , En granskning av statlig förvaltning av kulturen, framgår att, trots ökade anslag till kultursektorn, inga nya grupper kommer till våra kulturinstitutioner. I proposition 1974:28, Den statliga kulturpolitiken, anges en rad kulturpolitiska mål. I nämnda proposition tillmäts decentralisering och kulturens tillgänglighet för s. k. eftersatta grupper särskilt stor betydelse. Av propositionen framgår att ett viktigt område som måste ses över är hur vi når ut till kulturovana grupper. Institutionskulturen måste möta dessa människor utifrån deras tidigare erfarenheter och kunskaper på kulturområdet. Inom folkrörelsearbetet är det ett känt faktum att individens kulturella utveckling ligger i ett växelspel mellan att konsumera god kultur och att få tillfälle att utöva olika former av förändringsarbete och främst då med hjälp av s. k. skapande verksamhet. Den organisation som har den allra bästa kunskapen om publikarbetet och dess pedagogik är enligt vår mening Skådebanan. Förutom Riksskådebanan finns regionkontor. De mest eftersatta grupperna finns oftast i glesbygden, och där finns ingen publikorganisation enligt Skådebanemodellen. LO-, TCO-, ABF- och TBV-distrikten i har tagit initiativ till bildande av en Regionskådebana för detta område. Vid arbetet med bildandet av Regionskådebanan framkom att de fasta institutionerna erhållit statliga stöd för produktion och marknadsföring. Skådebanan däremot hade ingen möjlighet att erhålla grundbelopp för det publikarbete som utgår från den enskilde individen. Marknadsförarna når nu liksom tidigare de människor som redan har en positiv syn på kulturutbudet. Det känns otillräckligt att staten i rapport efter rapport understryker vikten av ett bra publikarbete utan att utgå från den lilla människans behov och möjligheter att ta emot kulturutbudet. Skall Skådebanan kunna utveckla sitt publikpedagogiska program som utgår från folkrörelseideologin måste den också ha medel att utföra det arbetet. Det är därför angeläget att Skådebanan i tilldelas det antal grundbelopp som fordras för att kunna genomföra planerad verksamhet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om Skådebanan i . () () 1985/86 Kr249
mot · G902kr250 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Kr250 m. fl. (m, fp, c) Statliga myndigheters lån av konstföremål Enligt 6 § förordningen (1984:535) om statliga myndigheters lån av konstföremål för lokalutsmyckning skall staten ha ansvar för inlånade konstföremål endast i de fall vederbörande myndighet inte kan visa att skadorna ej beror på försummelse av myndigheten eller av någon som myndigheten svarar för. Detta innebär att staten inte har något strikt ansvar utan endast ett s. k. presumtionsansvar (jfr proposition 1982/83:98). Vidare innehåller förordningen i 4 § en begränsning av den krets från vilken en statlig myndighet får låna in konstföremål. I praktiken lär det fortsättningsvis främst bli fråga om inlåning från olika slag av kommunala museer. Den inlånade konsten torde ofta ha placerats i utrymmen som är tillgängliga för allmänheten. Inte sällan är en sådan placering en förutsättning för depositionen, eftersom vederbörande kommunala museum syftar just till att göra konsten tillgänglig för den allmänhet som besöker myndigheten. Vanligt är att museet förbehåller sig rätten att bestämma placeringen av konsten. Den största risken för skada på eller förlust av deponerad konst torde ligga i att besökare gör åverkan på eller stjäl ett konstföremål. Inte minst finns en sådan risk i fråga om konst som har deponerats hos domstolar. Något ansvar för en sådan händelse lär knappast kunna utkrävas av staten, eftersom risken är en direkt följd av placeringen och inte kan förebyggas genom åtgärder från myndighetens sida. Innebörden av det sagda är att statens ansvar i praktiken har ett ringa värde för det utlånande museet. a. har vederbörande kommunala myndigheter tagit konsekvenserna av detta och drar nu successivt tillbaka deponerad konst hos statliga myndigheter. I en del fall - såsom för t. ex. och hovrätten för gäller det en betydande del, kanske merparten, av myndigheternas konstinnehav och konst som dessutom har funnits i myndigheternas lokaler . Enligt vår mening har lagstiftningen fått konsekvenser som inte har varit avsedda. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär utredning om vilka åtgärder som bör vidtas för att undanröja de negativa effekter vid utlåning av konstföremål som påpekas i motionen. () () 1985/86 Kr250
mot · G902kr251 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Kr251 m. fl. (c, m, fp) Statlig försäkringsgaranti för regionala utställningar Då riksmuseerna i arrangerar tillfälliga utställningar med inlån av föremål, t. ex. konstverk, från museer och institutioner utanför åtar sig svenska staten ett ansvar för de inlånade föremålen. Detta har till följd att utställningen i fråga slipper premiekostnader för försäkringar för brand, inbrott och andra skador. För regionala museer, t. ex. i , med en verksamhet som i övrigt kan jämföras med riksmuseernas, är en sådan statlig garanti formellt omöjlig. Det innebär att en och samma utställning kanske blir ett par dyrare, om den anordnas vid ett museum utanför . Helt klart kan sådana belopp visa sig avgörande för om utställningen över huvud taget kan förverkligas eller ej. Vi anser detta vara ologiskt, orimligt och orättvist. Regionala utställningar måste få samma villkor som riksmuseerna i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående statlig försäkringsgaranti för regionala utställningar. () ()
mot · G902kr252 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Kr252 och () Folkbiblioteksdatasystemen I folkbiblioteksutredningens betänkande SOU 1984:23 behandlas bl. a. informationsteknologin i folkbibliotekens tjänst. Man förutser en snabb utveckling av datainformationssystem och databaser . Från början möttes den nya tekniken med viss skepsis av allmänheten, men har många människor genom att lära sig söka i det egna dataterminaler fått upp ögonen för de fördelar som informationsteknologin erbjuder. Ett åttiotal svenska kommuner är anslutna till det datasystem för katalogisering som lanserats av i , BUMS, men nya system prövas på andra håll. Det är naturligtvis av godo att olika system tillåts konkurrera med varandra, men i ett litet land som där marknaden för olika datasystem är begränsad är det också viktigt att man kan överföra poster från en bas till en annan utan de extra kostnader som hantering skulle medföra. Biblioteksväsendet är en offentlig verksamhet som lika väl som andra måste ta rationaliseringsvinster till vara. Statskontoret har i uppdrag att föreslå hur katalogiseringen inom biblioteksväsendet skall kunna samordnas. Dess förslag skall sedan läggas till grund för en utredning. kan djungelns lag komma att råda vad beträffar bibliotekens datasystem och databaser. är det oklart var upphovsrätten till databasernas katalogposter ligger - hos databasens ägare eller hos den som levererar in posterna. BUMS anser sig t. ex. ha rätt att kräva ett högt pris för att släppa sina kataloguppgifter till det nya system, (Libis), som beslutat pröva i ett par av sina filialer, och svarar med att blockera registrering av nyförvärv i BURK (BUMS-systemets databas). har som länsbibliotek och en av landets tre lånecentraler stor betydelse, inte minst för kommunerna i , som kan komma att få sämre service om ingen överenskommelse kan träffas mellan och Bibliotekstjänst. Utvecklingen inom informationsteknologin kan komma att innebära fler problem, och det är synnerligen viktigt att den utredning som statskontorets förslag skall initiera genomförs med den största skyndsamhet och att de upphovsrättsliga frågorna löses utan dröjsmål. Det är oacceptabelt att en verksamhet som bekostas av allmänna medel försvåras och fördyras genom fruktlösa kompetenstvister. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om upphovsrätt, samordning och samutnyttjande av skilda databaser inom biblioteksväsendet. (m) () 1985/86 Kr252
mot · G902kr254 · 1986-01-23 00:00:00 — m. fl. 1985/86 Kr254264 I motion 1983/84:1670 lämnades en noggrann redogörelse för Svenskt barnbildarkiv, som är en del av Barnkulturcentram i . Det har förutsatts att arkivet skulle betraktas som en riksangelägenhet och att detta skulle ta sig uttryck i kostnadsfördelningen mellan stat och kommun. Det har allmänt vitsordats att barnbildarkivet utför ett mycket värdefullt arbete med att samla in teckningar, målningar och en del tredimensionella arbeten utförda av barn och ungdom i och utomlands. Till arkivet, som är unikt för , är knuten en referensgrupp med representanter för högskolor, universitet och andra institutioner. uttalade med anledning av ovan nämnda motion i sitt betänkande 1983/84:18 att den dokumentationsuppgift som Svenskt barnbildarkiv utför är av stor vikt. Med tanke på arkivets insatser av rikskaraktär förordade utskottet att regeringen skulle ge arkivet ökat stöd. För /86 gjordes en mindre uppräkning med . Det totala statliga stödet uppgick till . Detta innebär att verksamheten till finansieras med kommunala medel, vilket ingalunda var den ursprungliga meningen. Av bilaga 10 till budgetpropositionen 1986/87 framgår att anslagets uppräkning begränsas till , så att anslaget föreslås bli . Det innebär att barnbildarkivet görs beroende av en enda kommuns insatser. Inom pågår enligt uppgift vissa förberedelser för planering för ökat ekonomiskt engagemang så att en verksamhet i rimlig omfattning vid Svenskt barnbildsarkiv möjliggörs. Det är angeläget att dessa planer snabbt förverkligas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av statliga insatser för att garantera Svenskt barnbildsarkivs framtid. () () () () 1 1985/86.3 sami.
mot · G902kr256 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Kr256 () Utvärdering av lagen om automatspel Lagen om anordnande av visst automatspel har varit i kraft . Syftet med lagen är att motverka uppkomsten av olämpliga ungdomsmiljöer i anslutning till spelautomater samt att samhället genom kommunerna skulle få viss kontroll över spelverksamheten. Med hänsyn till att tillstånden skall prövas ur sociala synpunkter är det sodialnämnden som är tillståndsmyndighet. Uppgiften sammanfaller väl med vad som ankommer på socialnämnderna enligt socialtjänstlagen. Nämnderna skuller ha frihet att bedöma frågan efter de lokala förhållandena. Någon utvärdering av lagens effekter har veterligen inte gjorts. En erfarenhet är att vid överklaganden har socialnämndsbesluten i flera fall upphävts. Jag anser det därför motiverat att en redovisning görs av erfarenheterna av lagen. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvärdering av lagen om automatspel.
mot · G902kr257 · 1986-01-24 00:00:00 — m. fl. (s, c) Distribution av spelfilmer m. m. uttalade angelägenheten av att biograferna på mindre orter fortlever. En förutsättning är tillgången på färsk film. De försök som gjorts med s. k. parallelldistribution av filmkopior har på ett positivt sätt medverkat till att i synnerhet mindre orters biografer kan få filmkopiorna än vid traditionell distribution. De gjorda försöken räcker mer än väl för att förorda en väsentligt bredare satsning på parallelldistribution. uttalande om värdet och angelägenheten av att rädda mindre orters biografer bör därför följas upp. Småbiografernas möjligheter att överleva är beroende av tillgången på ny och aktuell film, och i synnerhet svensk film. De filmpolitiska målet måste vara att ge fler människor möjligheter att på flera orter se värdefull film på biografer. I första hand måste man inrikta sig på sådana orter där biografen inte kan fungera på marknadens villkor. En väg skulle vara att ge utrymme för en bred distribution av filmkopior genom en utbyggnad av parallelldistributionen. En sådan utbyggnad skulle kunna ske genom att en engångsinsats från statens sida skapade förutsättningar för en långsiktig självförsörjning och uppbyggnad av en sådan verksamhet. En insats av 3 milj. kr. borde ge förutsättningar för att större delen av filmutbudet kunde distribueras i tillräckligt antal kopior. bör en sådan verksamhet kunna vara självförsörjande. En sådan engångsinsats från statens sida kan finansieras på olika sätt, antingen genom ett direkt budgetanslag eller som ett stående lån eller som garantier för lån på öppna marknaden. Vilken väg som skall väljas bör övervägas av regeringen i samarbete med och berörda branschorganisationer. Medlen eller lånen bör sedan ställas till förfogande för fördelning inom branschen. Den snabba utbredningen av video innebär ett allvarligt hot mot de mindre och medelstora biograferna av samma art som har drabbat dessa genom TV. Den fortsatta utbyggnaden av TV-verksamheten innebär också nya faromoment. Överläggningar har mot den här bakgrunden förts i olika sammanhang mellan biograf- och videobranschens organisationer för att få till stånd överenskommelse om en viss spärrtid för biograffilm innan den blir föremål för videovisning och TV-visning. I en del andra länder finns sådana överenskommelser. I andra där överenskommelse ej har kunnat nås, har lagstiftning tillgripits, exempelvis i . Eftersom en överenskommelse ej kan nås i vårt land, bör lagstiftning övervägas innebärande förbud mot visning av biograffilm på video eller i TV av 24 månader från det att filmen har haft premiär på bio i vårt land. Dispens skall kunna medges om berörda parter är överens därom. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om medel för en utvidgad parallelldistribution av biograffilm samt införande av spärrtid för video och TV när det gäller visning av biograffilm. () () 1985/86 Kr257
mot · G902kr259 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Kr259 () Rätt till fri etablering av TV-sändningar med reklaminslag Debatten om det statliga monopolet i etermedia och finansieringen av programutbudet har intensifierats . I de flesta organisationer som varit för ett statligt monopol i etern och motståndare till reklaminslag i TV är omprövningen nu i full gång. Framför allt är det den nya satellittekniken som de facto kommer att eliminera de hittillsvarande effekterna av monopolet i kombination med den snabba utbyggnaden av kabel-TV-nätet. Inom kommer svenska TV-tittare att ha tillgång till en mängd TV-alternativ, som bl. a. har reklaminslag. Många menar att svenska företag snabbt kommer att köpa reklamtid riktad mot den svenska marknaden via satellit. Denna nya internationella situation och det faktum att svensk TV har representerat ett mycket begränsat opinionsspektrum gör behovet av en nyordning aktuell. TV-monopolet bör brytas. TV1 och TV2 bör fortsätta som reklamfria kanaler, finansierade med licenser och stadsbidrag. Fri etableringsrätt föreslås för icke-kommersiella folkrörelser enligt principer liknande dem som gäller för närradion. Men även rikssändningar skall ingå. Allt talar för att de intresserade folkrörelserna kommer att enas om ett gemensamt distributionssystem. Folkrörelserna bör få möjlighet att reklamfinansiera sina program enligt principen med fasta, förhandsannoserade reklamblock. Reklamtiden bör stå i proportion till den redaktionella sändningstiden, enligt den princip som gäller för pressstödets relation mellan redaktionell text och annonser. Självfallet skall folkrörelserna kunna finansiera sina sändningar också på annat sätt än via reklam. Man får anta att TV-reklamens omfattning och inriktning påverkas av att det är svenska folkrörelser som är huvudmän för sändningarna. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag till fri etableringsrätt av TV-sändningar, finansierade bl. a. genom reklam , i enlighet med det som anförts i motionen.