ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02N110 · 1986-10-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: NI 10 m. fl. (vpk) Vissa åtgärder m. m. efter (prop. 1986/87:18) radioaktiva utsläpp har drabbat stora delar av och förorsakat svåröverblickbara skador. Bland dem som drabbats svårast är befolkningen i områden som traditionellt behållit en hög grad av naturahushållning. Hitintills har inte de åtgärder och skadeersättningar som staten utbetalat gällt dessa grupper. En av dessa grupper är samerna. Samernas näring hotas. Rennäringen är också grunden för det samiska livet, språket och kulturen. Hotet mot rennäringen är ett allvarligt hot mot samerna som etnisk minoritet. SSR har i en skrift vänt sig till regeringen och begärt skyndsamma åtgärder. Av innehållet i denna skrift framgår att samerna ställer flera olika krav. Det gäller skatteutjämnande insatser i form av renkonto uppbyggt efter i stort sett samma principer som skogskonton. Man vill ha ett klart besked om framtida forskningsorganisation för rennäringen. Samerna lägger också förslag om hur ökade levnadsomkostnader, jakt och fiske för avsalu, sommarslaktstoppet, ökad administration inom samebyarna och i skall utredas och åtgärdas. Vidare önskar man ett utvecklingsstöd till samebyarna. Vi finner dessa krav välmotiverade. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att hos regeringen hemställer om förslag till renkonto som kan tillämpas vid taxeringen av inkomster, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till kompensation till samer för fördyrade levnadsomkostnader, skador på jakt och fiske för avsalu, förluster för utebliven sommarslakt samt utvecklingsstöd till samebyar, 3. att hos regeringen hemställer om förslag till riktad uppdragsforskning för framtagande av lämpliga typer av cesiumfritt renfoder, gärna som utvecklingsprojekt inom samebyarna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GA02sf103 · 1986-10-22 00:00:00 — m. fl. (c) Förslag om förhandsbesked i socialavgiftsfrågor, m. m. 1986/87:16) I de flesta fall är det inte någon tvekan om vem av uppdragsgivaren och uppdragstagaren som är skyldig att inbetala sociala avgifter. Flera gränsfall har pekat på nödvändigheten av striktare regler på detta område. Arbetsgivare har tvingats betala sociala avgifter trots att de varit övertygade att den som för deras räkning utfört arbetet varit egen företagare. I några fall där uppdragstagaren ådömts avgiftsskyldighet har beslutet klart överstigit gränsen för vad som i det allmänna rättsmedvetandet kan anses som rimligt. har vid ett flertal tillfällen påpekat bristerna i det nuvarande systemet. De förändringar regeringen föreslår är därför välkomna. Regeringen föreslår en registrering av B-skatteskyldiga och mervärdeskatteskyldiga som företagare. Dessa skulle automatiskt bli betalningsskyldiga för sociala avgifter. Detta system är välkommet. Regeringen föreslår vidare att uppdragsgivaren och uppdragsställaren på gemensam ansökan skall kunna få förhandsbesked från den lokala skattemyndigheten om skyldigheten att betala sociala avgifter. Det förslag^ regeringen har lagt är dock alltför krångligt, tidsödande för den enskilde och skapar onödig byråkrati. gäller annorlunda regler för småhusägare och lägenhetsinnehavare som vi anser bör gälla generellt. Då betalning erläggs mot en faktura där registreringsnummer för mervärdeskatt och mervärdeskattens belopp eller uppgift om att utställaren är skyldig att betala B-skatt är utställaren skyldig att inbetala egenavgifter. Vi anser att detta borde vara huvudregeln för samtliga uppdragsgivare. I de fall där tveksamheter uppstår bör den i propositionen föreslagna gemensamma ansökan kunna tillämpas utöver denna regel. Detta skulle minska antalet ansökningar och därmed bördan på de lokala skattemyndigheterna. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om regler för betalningsskyldighet för sociala avgifter. () ()
mot · GA02Bo106 · 1986-11-18 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bol06 och () Bostadspolitiken (prop. 1986/87:48) I propositionen föreslås att kvarboendegarantin skall omfatta ärenden, som inkommit till förmedlingsorganet efter den , dvs. närmare efter det att propositionen avlämnats. Per år uppgår ombyggnadsvolymen till drygt 25 000 lägenheter. Om ansökningarna om bostadslån till ombyggnader skulle inflyta normalt kommer ca 4 000 hushåll att gå miste om det stöd till kvarboendet, som garantin innebär. Det troliga är emellertid att tidpunkten för ansökningar om bostadslån avsevärt påverkas av tidpunkten då garantin träder i kraft. Vid upplåtelse med bostadsrätt är det högst sannolikt att bostadsrättsföreningarna väljer att vänta med att inlämna låneansökan till efter . De boende har vid upplåtelse med hyresrätt ingen möjlighet att påverka tidpunkten för när ansökan inlämnas till förmedlingsorganet. Det betyder att hyresgästerna är utlämnade till fastighetsägarens godtycke i detta avseende. Fastighetsägaren kan, av omsorg om de boende, välja att vänta med ansökan till . På orter med balans på bostadsmarknaden skulle detta vara en åtgärd, som ligger i linje med fastighetsägarens eget ekonomiska intresse. Det är emellertid tänkbart att hans bedömning skulle vara annorlunda på orter med bostadsbrist. Konsekvenserna av att fastighetsägarna och bostadsrättsföreningarna skjuter upp ansökningarna blir en olycklig anhopning av ärenden till . För kommuner och länsbostadsnämnder betyder det en avsevärd nedgång i arbetsvolymen och motsvarande anhopning av ärenden . Denna obalans förskjuts givetvis till entreprenadledet i byggprocessen. Redan gjorda upphandlingar kommer att tidsförskjutas och eventuellt rivas upp. Vi vill därför föreslå att ikraftträdandet tidigareläggs så att kvarboendegarantin kan tillämpas på låneärenden där beslut om bostadslån till ombyggnad lämnats fr. o. m. tidpunkten för propositionens avlämnande. 1 1986/87. Nr Bo 106 111 Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen förordats om ikraftträdandet av kvarboendegarantin. () fs) 1986/87 Bo 106
mot · GA02Bo107 · 1986-11-18 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bol07 och () Bostadspolitiken (prop. 1986/87:48) Bostadsministern anför att efterfrågan på mindre och medelstora hyresoch bostadsrättslägenheter ökar. Enligt vår mening drar han inte rätta slutsatser av denna upptäckt. Det utgår statliga lån för att slå samman mindre lägenheter. har motionerat om att avskaffa dessa. Man skall självfallet inte subventionera en utveckling som inte är önskvärd! De stora ungdomskullarna som försöker få tag i en egen bostad har stora svårigheter att finna någon som de har råd med. Lånebestämmelserna vid upprustning kräver att bostaden skall bli fullvärdig. Kommunstyrelsen i har skrivit till regeringen och bett att själva få avgöra om avvikelser kan göras från lånekraven på fullvärdig bostad bl. a. för ungdomar som håller på att etablera sig på bostadsmarknaden. Bostadsministern hänvisar till att kan meddela föreskrifter om förutsättningarna för mindre avsteg från kravet på fullvärdig bostad vid ombyggnad, om det finns särskilda skäl. Enligt vår mening blir det alltför mycket byråkrati med den nuvarande ordningen. Det är rimligt att en kommun får avgöra när dispens kan lämnas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att lån för sammanslagning av lägenheter inte bör utgå, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att kommunerna själva bör få rätt att lämna dispens från kravet på fullvärdig bostad som villkor för .
mot · GA02Bo108 · 1986-11-18 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bol08 och () Bostadspolitiken (prop. 1986/87:48) För att främja nyproduktion av bostäder i storstadsregionerna föreslår bostadsministern att ett tillfälligt stöd skall införas med hyresrabatter på /m2 och /m: . Stödet skall bara beviljas i kommuner som regeringen bestämmer, och statsrådet motiverar det med överhettningen i storstadsområdena som gör det för dyrt att bygga där. Det är inte rimligt att hela landets befolkning skall subventionera storstädernas expansion! Det måste vara en regional rättvisa när det gäller statliga lån. Det är inte önskvärt att storstäderna fortsätter att expandera. Överhettningen är marknadens sätt att bromsa denna tillväxt. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avslå regeringens förslag om hyresrabatter på vissa orter.
mot · GA02Bo109 · 1986-11-19 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bol09 Bostadspolitiken (prop. 1986/87:48) Bostadsbidragssystemet har 1985, utöver barnfamiljerna, också omfattat hushåll utan barn. Man kan nu se växande svårigheter, särskilt för ungdomar med låga inkomster, att hävda sig på bostadsmarknaden. har funnit att många barnlösa hushåll lever under knappa ekonomiska villkor och föreslår att bostadsbidrag skall återinföras för dessa grupper. Bidraget bör dessutom förbättras både med hänsyn till storlek, inkomstgränser och hyresgränser. behandlade motioner i denna fråga och förutsatte att bidraget återinförs och att förslag om den närmare utformningen skulle föreläggas när beredningen av bostadskommitténs betänkande avslutats. En stor grupp som tidigare fanns i systemet var studerandehushåll utan barn. Bostadsbidraget var för dessa hushåll ett mycket viktigt komplement till de generella studiemedlen som ju inte tar någon hänsyn till skillnader i bostadskostnader. Flera ekonomiska undersökningar visar att det är just den här gruppen som bland studerandehushåll har de största ekonomiska svårigheterna, särskilt på orter med hög hyresnivå. Enligt min mening bör bostadspolitiken vara det instrument som bäst är ägnat att utjämna sådana skillnader. Här finns organ över hela landet med specialkunskaper och ett redan befintligt administrativt system. Därför är det ytterst angeläget att bostadsbidraget till barnlösa hushåll återinförs. Beslutet bör ske , även om ikraftträdandet ligger något längre fram i tiden, så att man kan samordna detta med framtida förändringar av studiemedlen. Dessutom vore det ett välkommet besked till stora låginkomstgrupper med låg bostadsstandard. Att avvakta översynen av socialbidragen kan tyckas logiskt, men bostadsbidragssystemet kan aldrig mera allmänt användas för inkomstutjämning utan har sitt speciella syfte. har på ett bra sätt klargjort detta. Med hänvisning tilt ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ett bostadsbidrag för hushåll utan barn. /irsvik (s) 1986/87 Bo 109
mot · GA02Bo110 · 1986-11-19 00:00:00 — Motion till 1986/87:BollO och () Bostadspolitiken (prop. 1986/87:48) I proposition 1986/87:48 tas bidragen till konstnärlig utsmyckning i bostadsområden upp. Föredraganden föreslår att ett nytt statsbidrag införs till av kostnaden för den konstnärliga utsmyckningen. Detta förslag vore mycket bra om det inte som villkor hade att statsbidraget inte betalas ut om inte kommunerna ställer upp med samma belopp. Det vore bra cm kommunerna också fattade samma beslut som statsmakterna. Tyvärr kan man vara tveksam till att kommunerna i nu trängda läge följer upp det statliga bidraget med ett eget. Vi föreslår därför att det nu föreslagna statsbidraget inte binds med krav på samma kommunala uppslutning. Det senare får bli en långsiktig målsättning. kan kommunerna göra sådana frivilliga åtaganden. Med stöd av ovanstående föreslås att beslutar att statligt bidrag till konstnärlig utsmyckning skall kunna utgå även i fall då kommun inte gör en likvärdig ekonomisk insats.
mot · GA02Bo113 · 1986-11-19 00:00:00 — Motion till 1986/87: Bol 13 i och () Bostadspolitiken (prop. 1986/87:48) Regeringens proposition 1986/87:48 innehåller bl. a. förslag om särskilda åtgärder i landets tre storstadsregioner. Förslagen omfattar dels begränsning av s. k. övrigt byggande, främst i , liksom begränsning av ombyggnadsverksamheten. Vidare ingår förslag om en särskild bostadsrabatt för bostadshus med hyres- och bostadsrätt som påbörjas i storstadsregionerna åren 1987 och 1988. Denna bostadsrabatt kan skapa orättvisa i boendekostnaden. Det kan emellertid inte uteslutas att orter utanför storstadsområdena drabbas av bostadsbrist och att behov också där kan finnas för stimulansinsatser av den art bostadsrabatterna utgör. Inom ramen för tillgängliga resurser bör därför regeringen ha möjlighet till punktvisa insatser även utanför de i propositionen angivna områdena. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen påtalats om behovet av stimulansinsatser för nyproduktionen också på orter utanför storstadsområdena. L. () i
mot · GA02Bo121 · 1986-11-19 00:00:00 — Motion till 1986/87: Bo 121 och (c, fp) Bostadspolitiken (prop. 1986/87: 48) I proposition 1986/87:48 föreslås en återinföring av bestämmelsen att energisparåtgärder får inräknas i låneunderlaget vid ombyggnad av egnahem. Därmed råder överensstämmelse mellan de olika upplåtelseformerna beträffande stimulans till energisparåtgärder. Det som senast varit rådande beträffande energisparåtgärder vid ombyggnad av egnahem har också i princip gällt beträffande allmänna samlingslokaler. När nu återinföring av reglerna för energisparande åtgärder vid ombyggnad av egnahem sker kvarstår omotiverat en diskriminering av de allmänna samlingslokalerna. Vi föreslår därför att samtliga energisparande åtgärder i samband med upprustning och ombyggnad av allmänna samlingslokaler får räknas in i låne- och bidragsunderlaget för upprustning av allmänna samlingslokaler. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att energisparande åtgärder får inräknas i låne- och bidragsunderlaget vid upprustning av allmänna samlingslokaler i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · GA02Bo123 · 1986-11-28 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bol23 m. fl. Förlängning av undantag från markvillkoret i fråga om bostadslån för vissa egnahem (prop. 1986/87:67) I propositionen föreslås att undantaget från markvillkoret för småhus som skall bebos av lånesökanden skall förlängas med till utgången av . Markvillkoret innebär att statliga bostadslån bara beviljas om marken har förmedlats av kommunen såvida kommunen inte medger dispens. Markvillkoret har därmed främst blivit ett instrument för kommunen att påverka byggprojekten i samband med dispensgivningen. anser att kommunernas möjligheter att styra byggandet är fullt tillräckliga, inte minst genom den fysiska planeringen. Några ytterligare instrument behövs inte. Det bör framhållas att förhållandena på bostadsmarknaden har förändrats avsevärt sedan markvillkoret infördes. Nybyggandet har bl. a. minskat betydligt. Markvillkoret bidrar bara till att ytterligare komplicera förhållandena på ett område som redan lider av omfattande regleringar. anser därför att markvillkoret bör avskaffas och återkommer till detta förslag i en motion senare under . Det undantag från markvillkoret för låntagarbyggda egnahem som regeringen nu vill förlänga har varit i kraft . Detta antyder att det i det här sammanhanget utan vidare kan undvaras. Det vore dessutom en mer praktisk ordning att helt avskaffa markvillkoret för denna grupp än att ständigt förlänga en undantagsregel. Tanken att markvillkoret skulle bidra till att pressa ned prisnivån har efter hand skjutits alltmer i bakgrunden. Regeringen anger själv i propositionen att markvillkoret syftar till att kommunerna skall ha möjlighet att ställa krav på projekten. Mot den bakgrunden är det överraskande att regeringen ändå tycks oroa sig för att undantaget skulle kunna påverka priserna längre fram. Med hänvisning till vad som i motionen anförs hemställer vi att beslutar att avskaffa markvillkoret för låntagarbyggda egnahem. () () 1 1 1986/87.
mot · GA02Jo101 · 1986-11-14 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jol01 Åtgärder mot miljöfarliga batterier (prop. 1986/87:55) Genom propositionen vill regeringen utverka bemyndigande från att föreskriva att den som yrkesmässigt hanterar eller importerar miljöfarliga batterier skall betala samhällets kostnader för hanteringen av avfallet av batterierna samt för andra åtgärder som är nödvändiga för att förebygga sådana skador på hälsan eller i miljön som kan uppkomma genom miljöfarliga batterier. Denna regeringens begäran har stöd i regeringsformen allenast om pålagan statsrättsligt sett är att bedöma som avgift. Det är emellertid tvivelaktigt, huruvida pålagan är att statsrättsligt sett beteckna som avgift och ej som skatt. Enligt min mening talar i stället övervägande skäl för att pålagan utgör en form av skatt (prop. 1973:90 s. 219 och KU 1983/84:24 s. 44). Denna konstitutionella fråga berörs icke med ett enda ord i propositionen. Det är därför inte möjligt att granska de överväganden som bör ha föregått bedömningen att det här är fråga om avgift. Lagrådet har ej heller hörts. Som framgått är enligt regeringsformen förhindrad att överlämna sin beskattningsmakt till regeringen. Med hänsyn till de konstitutionella brister som sålunda vidlåder propositionen bör avslå densamma, så vitt nu är i fråga. att beslutar avslå proposition 1986/87:55 i förevarande del. I 1986/87.
mot · GA02Jo104 · 1986-11-19 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jol04 i m. fl. (m) Åtgärder mot miljöfarliga batterier (prop. 1986/87:55) I proposition 1986/87:55 om åtgärder mot miljöfarliga batterier föreslås ett antal åtgärder för att minska tungmetallutsläppen i miljön. a. föreslås att hushållen skall åläggas en skyldighet att avskilja miljöfarliga batterier från hushållsavfallet. Insamlingen av batterier skall bli en angelägenhet, och kostnaderna för insamlingen skall betalas av dem som yrkesmässigt hanterar och importerar batterier. Ytterst kommer naturligtvis konsumenterna av batterier att få betala. Batterier är små och har relativt lång varaktighet. Det faller sig tämligen naturligt att kasta dem bland hushållssoporna även om särskilda insamlingssystem finns tillgängliga. Det torde vara omöjligt att kontrollera det enskilda hushållet. Vilka straffsatser som skall tillämpas om mot förmodan någon skulle ertappas med att slänga batterier förbigås i propositionen. Enligt vår uppfattning är det bättre med stimulanser än straff och förbud för att åstadkomma miljöförbättringar. Detta vårt synsätt har accepterats av i vad gäller införandet av skatterabatt på avgasrenande bilar och på blyfri bensin. Med hänsyn till angelägenheten av att minska tungmetallutsläppen föreslår vi att ett pantsystem för batterier införs. Panten bör vara relaterad till innehållet av miljöfarliga ämnen. Brunstensbatterier bör således inte ingå i pantsystemet. Hanteringsmässigt medför detta stora fördelar, eftersom huvuddelen av de batterier som används är brunstensbatterier. bör besluta att ett pantsystem för batterier skall införas och ge regeringen i uppdrag att utarbeta reglerna för ett sådant. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar begära att regeringen återkommer till med förslag om ett pantsystem för batterier. 1986/87 Jo 104 (m) () fm) () () () () () () fm)
mot · GA02Jo107 · 1986-11-12 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jol07 och () Bilavgaslag (prop. 1986/87:56) I proposition 1986/87:56 föreslås nya lagregler för att genomföra skärpta avgasreningskrav på personbilar. Efter bilavgaser utgör bensinhanteringen den kolväteemission som har störst påverkan på vår hälsa. Utsläpp från bensinstationerna utgör av den omsatta bensinmängden. För en medelstor bensinstation blir detta . Bensinstationerna är ofta belägna i närheten av bostäder och arbetsplatser varför bensinångor från stationerna har stor betydelse för miljön i omgivningen liksom givetvis i ännu högre grad för den personal som ständigt vistas vid bensintapparna. Även den person som själv tankar sin bil blir starkt utsatt för dessa ångor. Bensinhanteringen är således en av de viktigaste emissionskällorna när det gäller kolväten och miljölagens kravregler bör givetvis gälla oavsett verksamhetens storlek och enbart utgå från dess miljöstörande påverkan och möjligheterna att begränsa denna. Teknik finns numera för att återföra större delen av de bensinångor som trängs ut vid påfyllningar av bensin i olika distributionsled. Återvinningen bör ske i tre led: Återvinning av gaser som trängs ut vid påfyllning av tankbil i depå När bensinstationernas tankar fylls från tankbilen Vid tankning av bilar vid bensintapparna Miljön runt bensinstationerna kan alltså förbättras på två sätt, dels genom att återföra ångorna vid bensinleverans från tankbil, dels genom återföring vid tankning av bil vid bensintapp. Detta system har prövats vid ett antal bensinanläggningar i landet. skall alla bensinstationer med mer än en pump tillhandahålla blyfri bensin vilket medför vissa ombyggnader på de flesta stationerna. I samband härmed kan t. ex. ledningsdragning för återföring av bensinångor göras till låg kostnad. Kostnaderna för ombyggnader av bensinstationer och tankbilar torde för övrigt uppvägas av minskade förluster vid bensinhanteringen. Sålunda försvinner enligt gjorda beräkningar totalt 1 * 1986/87. 1986/87 Jol07 Enligt gjorda undersökningar kan ångorna från oblyad bensin vara skadligare att än de blyade vilket är ytterligare ett skäl för att åstadkomma miljömässigt bättre bensinhantering. Man bör således se över behovet av generella krav på riktlinjer för bensinhantering i alla led syftande till att återföring av bensinångor genomförs vid praktiskt taget all bensinhantering. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om nödvändigheten att minska utsläppen vid all bensinhantering. () () ca bensin per kubikmeter i i de olika distributionsleden enligt följande
mot · GA02Jo109 · 1986-11-19 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo 109 m. fl. (fp) Bilavgaslag (prop. 1986/87:56) I propositionen om ny bilavgaslag föreslår regeringen en ordning för överprövning av myndighetsbeslut som lagrådet uttalat stark tveksamhet mot. Regeringen föreslår att ett föreläggande för en biltillverkare att vidta rättelseåtgärder skall kunna överklagas till med regeringen som sista instans. Enligt lagrådet finns det goda skäl att i stället förlägga det slutliga avgörandet hos regeringsrätten. Kammarrätten skulle då bli första besvärsinstans. Det måste enligt mening finnas mycket starka skäl för att riksdag och regering skall frångå lagrådets uppfattning i den här typen av frågor. Vi kan inte finna att sådana skäl redovisas. Regeringen påpekar själv att kravet på rättssäkerhet måste tillmätas stor vikt. Enligt vår mening tillgodoses det bäst genom prövning i domstol. Regeringen motiverar sitt förslag dels med att det blir fråga om skälighetsbedömningar i många fall, dels med att det är praktiskt att föreläggandefrågorna samordnas med bl. a. dispensprövningen. Lagrådet bedömer dock att det blir fråga om ganska typiska domstolsfrågor. Dispenser bör dessutom bli aktuella i ett fåtal fall där besluten är av delvis annan karaktär än de förelägganden om rättelseåtgärder som här diskuteras. Vi menar därför att lagrådets synpunkter borde beaktas vid utformningen av besvärsreglerna i bilavgaslagens 12-13 §§. Det torde ankomma på jordbruksutskottet att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar utforma bilavgaslagens 12-13 §§ i enlighet med vad som anförs i motionen. () ()