mot · G902332 · 1986-03-18 00:00:00 — Motion till 1985/86:332 () Färjetrafiken till (prop. 1985/86:105) Den av regeringen framlagda propositionen om färjetrafiken till (1985/86:105) innehåller förslag som, om de antas och genomförs, kommer att få en rad negativa konsekvenser för . skall ha en tillfredsställande transportförsörjning I propositionen påstås att de föreslagna förändringarna av färjetrafiken kommer att kunna genomföras med bibehållande av målet om en tillfredsställande transportförsörjning. Detta är enligt min mening ett oriktigt påstående. Trots att det i propositionen fastslås att trafiken under lågsäsong skall bedrivas på en nordlig och en sydlig linje innebär förslaget att skära ned Oskarshamnstrafiken i realiteten att den civila persontrafiken under lågsäsong koncentreras till . Det färre antalet turer till kommer ju i hög grad att beläggas av värnpliktiga, som i fortsättningen inte kan utnyttja flyget i någon större utsträckning. Även om alltså departementschefen i propositionen anfört att en bashamnstrafik bör genomföras först då en bredare uppslutning kring denna kan uppnås, så innebär propositionen på den här punkten i praktiken ingenting annat än ett förslag om bashamnstrafik. Att fartyget skulle kunna användas för persontrafik är orealistiskt. M/s är ett lastfartyg som, när det gäller tillgänglighet och komfort för människor, inte motsvarar rimliga krav. Trapporna är branta och smala, hiss saknas m. m., vilket praktiskt taget omöjliggör för äldre, handikappade och personer med barnvagn att ta sig fram. En möjlighet att med bibehållen servicenivå på ett tillfredsställande sätt anpassa transporterna på den sydliga linjen till den minskade efterfrågan under lågsäsong och därmed minska underskottet i trafiken är att förändra tonnagets sammansättning. Ett nytt fartyg som kan ersätta de båda fartygen och bör därför anskaffas. Det förhållandet att propositionen vidare förordar att bindningen av person taxan till SJ-taxan skall slopas och att avgifterna inom Gotlandstrafiken framför allt under högsäsong men även under andra tider mer uttalat utnyttjas för att styra efterfrågan till tider och turer med ledig kapacitet måste betyda att priserna på de mest välbefolkade turerna, dvs. 1 * 1985186.3 sami. under högsäsong (sommaren), kommer att höjas på ett sätt som inverkar menligt på turismen genom att de direkt avhåller människor från att resa till ; det torde ju knappast vara möjligt att förmå turisterna att i någon större utsträckning åka till än sommaren. Nedskärningen av Oskarshamnstrafiken, slopandet av kopplingen till SJ-taxan och styrningen av priserna mellan hög- och lågsäsong innebär att såväl den gotländska civilbefolkningens som det gotländska näringslivets kommunikationer med övriga delar av landet avsevärt försvåras och fördyras; kopplingen till SJ-taxan har utan tvivel haft en dämpande effekt på biljettpriserna på färjorna. Släkt- och vänkontakter genom in- och utflyttningar, fastlandsstudier eller militärtjänstgöring, serviceresor till och från företag etc. generear ett visst behov av resande oberoende av säsong. Färjan är på samma gång gotlänningarnas väg, bro och järnväg. drygt 56 000 invånare måste erbjudas ett fungerande vardagssamhälle som i vilken annan landsdel som helst. Goda kommunikationer är en livsnerv för . Som en jämförelse kan nämnas att på åtskilliga ställen i landet har satt in färjor som ger många öbor en god trafikstandard med en turtäthet som erbjuder stora valmöjligheter i resandet. finns en bro som gör att man helt slipper följa en tidtabell. Gemensamt för färjor och broar är att man inte tar ut avgift av resenärerna. Allt finansieras genom statsbudgeten. I landets järnvägsnät ingår olönsamma banor som viktiga länkar. Underskottet på dessa banor finansieras via statsbudgeten. För att målet om en tillfredsställande transportförsörjning skall kunna uppnås måste såväl person- som godstrafiken bedrivas på en nordlig () och minst en sydlig (och/eller ) linje med dagliga förbindelser året runt. Taxorna skall i största möjliga utsträckning anpassas till de avgifter som gäller för transporter på motsvarande vägsträcka med allmänna kommunikationsmedel i övriga delar av landet. Personer som är mantalsskrivna på skall ges särskild rabatt. I propositionen föreslås vidare att det s. k. Gotlandstillägget och det särskilda statsbidraget till lastbilsföretagen skall avskaffas. Om inga andra stödåtgärder vidtas kommer detta emellertid att få svåra följder för det gotländska näringslivet. För många företag skulle borttagandet av fraktstödet nämligen medföra en höjning av fraktkostnaderna . Om denna höjning övervältras på produkterna medför detta att dessa inte kommer att kunna konkurrera på marknader utanför . De gotländska företagen kommer att förlora marknadsandelar med försämrad lönsamhet och allvarliga konsekvenser för sysselsättningen som följd. Allra hårdast skulle åtgärderna naturligtvis slå mot rena Gotlandsföretag som inte ingår i något koncernförhållande med företag på fastlandet. Flera av de små och medelstora företagen på har ytterst små vinstmarginaler. hotas många gotländska företags existens. Företagare som har expansionsplaner kommer inte att förverkliga dessa om de kan räkna med dyrare frakter som hämmar försäljningen. Nya företag kommer inte att vilja Mot. 1985/86:332 etablera sig på ön om produkter som säljs därifrån fördyras genom högre frakter än man har på andra håll. För exempelvis trädgårdsnäringen på skulle slopandet av fraktstödet vara en katastrof, inte bara för företagen utan även för odlarna. Grönsaker är en lågprisprodukt, som inte tål några ytterligare pålagor. av t. ex. Trädgårdsprodukters produktion går till fastlandet. underströks i en utredning från statens industriverk att tillverkare behöver ökat stöd på fastlandsmarknaden. Att ta bort fraktstödet på 20-30 milj. kr. kommer att verka i rakt motsatt riktning. Om frakterna fördyras och färjeförbindelserna försämras förstärks en redan nedåtgående trend för näringslivet på . Arbetslösheten, som är högre än på de flesta andra håll i landet, kommer att öka ytterligare. För statens del innebär detta sannolikt betydligt större utgifter än de nu aktuella, eftersom behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder och olika typer av stödåtgärder kommer att öka. De föreslagna åtgärderna kommer förmodligen också att medföra en utglesning av befolkning, vilket skulle vara olyckligt från försvarssynpunkt. Med anledning av angivna skäl är det väsentligt att något form av fraktstöd utgår även i fortsättningen. Den nuvarande konstruktionen av Gotlandstilllägget är emellertid både krånglig och ineffektiv, varför den bör avskaffas. De medel som Gotlandstillägget inbringar uppgår till ca 21 milj. kr. För /87 bör 25 milj. kr. Eftersom inte får del av det årliga stödet till järnvägstrafiken bör dessa medel tas ut anslaget D 3 Ersättning till för köp av vissa tjänster. Frågan om socialisering av Gotlandstrafiken Propositionens förslag att staten skall äga hela eller delar av det tonnage som används i Gotlandstrafiken är ingen lösning på de gotländska trafikproblemen. Visserligen måste staten i princip anses ha ett övergripande ansvar för trafikförsörjningen i t. ex. glesbygden, men detta kan å andra sidan inte vara ett motiv för trafikmonopol. Förslagets enda syfte torde vara att ta ytterligare ett steg mot en helt socialiserad trafiksektor. Enligt min mening bör Gotlandstrafiken även ske på privatägt tonnage. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts under avsnittet skall ha en tillfredsställande transportförsörjning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts under avsnittet Fraktstödet, 3. att beslutar att fraktstöd skall utgå med statsbudgetmedel till färjetrafiken mellan och fastlandet, 4. att beslutar att 25 milj. kr. av anslaget D 3Ersättningtill för köp av vissa tjänster för /87 får användas till fraktstöd för färjetrafiken mellan och fastlandet, 5. att avslår propositionens förslag (under avsnittet Ökad konkurrens) om att statens planering för den framtida Gotlandstrafiken bör utgå ifrån ett statligt ägande av hela eller delar av det tonnage som används i Gotlandstrafiken, 6. att uttalar att den framtida Gotlandstrafiken skall ske på privatägt tonnage.