mot · G902567 · 1986-05-13 00:00:00 — har i modern tid alltid lyckats hålla arbetslösheten tillbaka bättre än jämförbara länder. Detta var inte minst påtagligt i de svåra påfrestningarna . Vad som hänt är att regeringen i mindre 9 utsträckning lyckats hävda tätposition. Antalet öppet arbetslösa och Mot. 1985/86:567 i arbetsmarknadsåtgärder är trots den nuvarande högkonjunkturen över 60000 personer fler än under den föregående högkonjunkturen 1980. Med ett betydligt kärvare ekonomiskt klimat i omvärlden lyckades den dåvarande regeringen att hålla arbetslösheten i internationell jämförelse på en exceptionellt låg nivå. Det är inte minst de stora regionala skillnaderna som påverkar de totala arbetslöshetstalen. Enligt vår mening måste detta mötas med en aktiv regionalpolitik och inte med flyttlasspolitik. Vi har till innevarande väckt förslag om ändrade principer för flyttningsbidragen, vilka skulle innebära en besparing i statsbudgeten med 100 milj. kr. Vi finner inget motiv att driva på flyttningsrörelserna så som propositionens förslag att utge flyttningsbidrag vid tillfälliga arbeten skulle innebära. Vidare bör förslaget att flyttningsbidrag skall utgå till byggnadsarbetare oberoende av om traktamente utgår avslås. Arbetsgivaren bör enligt vår mening svara för de kostnader som uppkommer vid ett visst begränsat antal hemresor. har genom förslag om utökat småföretagsstöd, en aktivare regionalpolitik och glesbygdspolitik och en satsning på teknisk forskning och utveckling sökt ge sysselsättningspolitiken en mera offensiv inriktning. Vi har ansett det vara rimligt att begränsa kostnaderna för sysselsättningspolitiken inom AMS med för att få utrymme för en sådan satsning. Vi har begärt att en sådan förändrad inriktning skulle redovisas för . AMS kommer att ha viktiga uppgifter också . Med den stora omfattning verksamheten nu har finns enligt vår mening utrymme för en viss omläggning. Enligt vår mening bör det också finnas utrymme inom AMS att genom omprioriteringar tillgodose de angelägna behov som uppstår för att möta de många flyktingarnas behov av arbetsförmedling. bör inom den angivna ramen med tillstyrkan av vårt krav om en generell besparing på arbetsmarknadsverket bevilja det särskilda anslaget om 14 milj. kr. för att markera behovet av att möta flyktingarnas behov av arbetsförmedling. Den otillräckliga arbetsmarknaden har skapat särskilda problem för ungdomen. Det kan inte accepteras. har lämnat en rad förslag vilka syftar till att underlätta ungdomens inträde på arbetsmarknaden. Vi har föreslagit ett samlat kommunalt ansvar för alla ungdomar upp till och en utveckling av ungdomsplatser och ungdomslag för att skapa bättre möjligheter till arbete i det enskilda näringslivet. Socialdemokratin och regeringen har avvisat våra förslag och i huvudsak förordat placering av ungdomar inom den offentliga sektorn. Det är först sedan AMS aktualiserat förslag om s. k. inskolningsplatser som regeringen följer upp tankegångar som liknar . Vi tycker detta är bra, men vill varna för att regeringens hittillsvarande halvhjärtade engagemang i denna fråga skall få bli rådande i det fortsatta arbetet. Vi vill särskilt peka på de stora regionala skillnaderna i arbetslöshet och på det faktum att särskilt de unga kvinnorna i stora delar av landet har mycket Tyvärr visar det sig att också välutbildade unga kvinnor har relativt svårt att få arbete. Detta understryker att könsdiskriminerande attity- Mot. 1985/86:567 der fortfarande präglar arbetsmarknaden och framhäver den allmänt sett besvärliga situationen för kvinnorna. När det gäller de något äldre ungdomarna så konstaterar vi att arbetslösheten där är fortsatt mycket hög. Enligt vår mening bör dessa ungdomar få stöd liknande 16-19-åringarna. Vi har tidigare förordat att en parlamentarisk utredning tillsätts för att ge förslag till åtgärder för denna ungdomsgrupp. I anslutning till att under allmänna motionstiden presenterade sin politik uttalade vi att behovet av en målmedveten fördelningspolitik är stort. Vi presenterade mot denna bakgrund en politik till gagn för barnfamiljer, människor i normala eller låga inkomstlägen, för att minska befolkningskoncentrationens negativa miljöeffekter i storstadsregionerna och för att skapa goda och likvärdiga möjligheter till arbete och service i hela landet. Grunden för en sådan utveckling är en fasthet i den långsiktiga ekonomiska politiken med målet att nå ekonomisk stabilitet. Skattepolitiken, regionalpolitiken, närings- och småföretagspolitiken samt olika former av transfereringar måste målmedvetet användas för detta syfte. Dessa utgör delar av en samlad centerpolitik som representerar en helhetssyn på samhällsutvecklingen. Vi kan nu konstatera att regeringen i vissa avseenden har tagit intryck av centerförslagen. noterar vi de allvarliga brister som den socialdemokratiska politiken har när det gäller helhetssynen på samhällsutvecklingen. förslag till vårriksdagen har bl. a. inneburit: o Det kommunala grundavdraget höjs från . Det innebär en skattesänkning för alla med . o Den kommunala skatteutj ämningen byggs ut och förstärks med 1000 milj. kr. Det innebär möjligheter till rättvisare skatter mellan landets olika kommuner och landsting, o Den statliga skatteskalan inflationsskyddas. Det innebär att inflationen inte tillåts att smyghöja skatten och att avtalsförhandlingarna underlättas, o Gränsen för marginalskatt höjs från . Det innebär att intentionerna i marginalskattereformen fullföljs, o En beskattad och ATP-grundande vårdnadsersättning om /år införs i en första etapp till dess barnen är . Det innebär ökad valfrihet i barnomsorgen för familjerna, mer tid för barnen och ökad social rättvisa för dem som tar det största ansvaret för barnen, o Skattereduktionen för familjer med enbart en inkomst byggs i en första etapp ut från . Det innebär att de hårdast trängda barnfamiljernas ekonomi förstärks med . o Barnbidraget höjs från . Det innebär en generell förstärkning av barnfamiljernas ekonomi - inte minst flerbarnsfamiljernas, o Pensionssystemet förbättras genom att alla med låg eller ingen ATP tillerkänns rätt till pensionstillskott. Det innebär rättvisa för de pensionärer som nu har den lägsta pensionen. o Det regionalpolitiska stödet och glesbygdsstödet byggs ut. Högskolan och Mot. 1985/86:567 utbildningsväsendet i övrigt ges en mera aktiv roll i regionalpolitiken. Jordbruket ges mera rimliga arbetsvillkor. Satsningen på energihushållning och inhemska energikällor fullföljs. De mindre företagen ges rimligare villkor. Det innebär en allsidig utveckling i landets olika delar och större möjligheter till arbete. Den idélöshet och passivitet som präglar regeringens regionalpolitik utgör en av de största riskerna för en positiv utveckling av alla delar av vårt land. Det våldsamma trycket på bostadsmarknaden, trafikapparaten, på servicen i storstadsregionerna leder till att grönytor och rekreationsområden byggs igen, att luftföroreningar förvärras, att människor får svårare att utveckla en god livskvalitet. Bristen på arbetstillfällen och service i avfolkningsbygder hotar dessa bygders framtid och omintetgör deras speciella värden och produktionsförutsättningar. Den mest påtagliga aktivitet regeringen visar är att vara irriterad över att påtalar missförhållandena. Enligt uppfattning har alla människor rätt till arbete, god miljö och en bra service. Det innebär att regionalpolitiken måste vara ett instrument för decentralisering och de regionalpolitiska stödåtgärderna utgå från en uttalad vilja och medvetenhet om nödvändigheten av att bryta den pågående koncentrationsutvecklingen. För att nå detta mål krävs emellertid en helhetssyn på samhällsutvecklingen och att alla verksamheter underordnas de regionala målen. I annat fall förblir regionalpolitiken en rännil som försöker motverka den stora koncentrationsströmmen där staten med otillräckliga resurser försöker lindra verkningarna för människorna i utsatta orter och regioner utan att i realiteten kunna påverka utvecklingen. Det mest slående exemplet är den nya teknikens - data, elektronik, bioteknik - snabba genombrott i koncentrationområdena. Situationen är nu så allvarlig att det behövs en ny strategi för regionalpolitiken. Koncentrationen i samhället förstärkt av den socialdemokratiska regeringens underlåtenhet att föra en aktiv regionalpolitik har medfört att utvecklingen tagit en vändning som innebär att det nuvarande stödsystemet riskerar att vara helt föråldrat och verkningslöst. Stödsystemet är inriktat på att främja tillverkningsindustrin medan den framtida sysselsättningen kommer att ske inom andra områden. Det torde enligt vår mening både krävas ekonomiska resurser av mycket större omfattning än de som har anvisats för regionalpolitiska ändamål och ett mer flexibelt stödsystem för att vända den negativa utvecklingen. a. måste statens transfereringar till hushåll och kommuner omstruktureras på ett sådant sätt att en regionalpolitisk utjämningseffekt fås, varvid det kommunala skatteutjämningssystemet kan tjäna som förebild. En effektiv politik med syfte att få till stånd en balanserad befolkningsutveckling i landets olika delar förutsätter vidare ett regionalpolitiskt stödsystem som tar hänsyn till de behov som finns i hela landet. Avfolkningsproblemen gäller nu tre fjärdedelar av landet. Det är de riktigt stora städerna som 12 ökar med bristsituationer på olika områden som följd. Det regionalpolitiska Mot. stödsystemet måste vidare vara så flexibelt uppbyggt att det kan anpassas till de reella behov man har i olika kommuner. Den negativa utvecklingen har drabbat olika kommuner olika hårt. Vi har tidigare krävt en utredning med direktiv att snabbt lägga förslag om ett stödsystem som innehåller åtgärder som både ställer krav på samhället att ta övergripande regionalpolitiska hänsyn vid alla typer av beslut och innehåller stimulansåtgärder riktade mot såväl företag som individer. Samhällets uppgift är att skapa förutsättningar genom sysselsättning och boende i alla delar av landet. Samhället måste svara för att det finns en infrastruktur så att företag och individer kan leva och verka över hela landet. När det gäller att bygga ett decentralistiskt samhälle är självfallet de infrastrukturella investeringarna av avgörande betydelse. Det gäller t. ex. väg- och järnvägsnät samt utbyggnaden av telekommunikationerna. anser det vara positivt att, som anmäls i propositionen, låta Nordiska Investeringsbanken finansiera investeringar i väg- och järnvägsnätet. När det gäller prioriteringen av hur resurserna utnyttjas vill vi erinra om den syn vi redovisat beträffande regionalpolitiska hänsyn vid vägbyggande och att satsningen på järnvägen skall ha högsta prioritet. bör ge regeringen detta till känna. Ett program för en aktiv regionalpolitik skulle kunna utformas enligt följande, men måste självfallet i detalj utformas av den ovan förordade regionalpolitiska utredningen. o Statsmakterna måste vid beslut inom alla samhällssektorer ta hänsyn till vad de regionalpolitiska målen kräver och samordna samhällets insatser så att dessa gynnar en regional utveckling. Sektoriseringen i samhällets maktutövning- de politiska besluten - måste brytas, o En lugn befolkningsutveckling för storstadsregionerna ger de bästa möjligheterna socialt, miljömässigt, på arbets- och bostadsmarknaden, i trafikplaneringen och för att bevara omistliga rekreationsområden. En sådan positiv utveckling förutsätter allsidiga insatser för att skapa inomregional balans och för att totalt sett minska trycket av inflyttande, o Satsning på framtidsinriktade energiinvesteringar för effektivare energianvändning och förnybar energi i stället för på awecklingsalternativ som olja, kol och kärnkraft. En sådan energipolitisk satsning skapar ekonomisk utveckling och en god miljö som jobben skapas där de bäst behövs. o Den nya tekniken inom data- och elektroteknik, kemisk-tekniska området, bioteknik etc. måste komma hela landet till del. Utvecklingen inom de högteknologiska branscherna måste spridas utanför några få universitetsorter. o Den tekniska utbildningen av tekniker och ingenjörer utanför universitetsorterna måste förstärkas. Det är viktigt att kompetensnivån är bra på alla nivåer och att de kvalitetshöjande åtgärderna inte enbart inriktas mot exempelvis civilingenjörsutbildningen. o Bevarade utbildningsmöjligheter på alla nivåer inom skolan. Stoppa skol- Mot. 1985/86:567 döden på grundskole- och gymnasienivå. Bevara de små högskolorna. Möjligheterna till utbildning är en grundläggande faktor för många människors val av boende och det är framför allt avgörande för ungdomars och unga familjers val av bostadsort, o Traditionella landsbygdsnäringar som jord- och skogsbruk måste utvecklas - inte avvecklas - och kunna kombineras med annan sysselsättning, o Ett rättvisare skattetryck mellan fattiga avfolkningskommuner och rika inflyttningskommuner genom en förstärkt skatteutjämning, o Utveckling av avancerad teknik för småskalig produktion på livsmedelsområdet och förädling av livsmedel över hela landet, o En näringspolitik som främjar små- och medelstor företagsamhet. En livskraftig småföretagsamhet är av avgörande betydelse för möjligheterna att sprida tillgången på sysselsättning över landet. Tillgången på arbete i en ort eller region är i sin tur helt avgörande för möjligheterna att motverka utflyttning/alternativt åstadkomma återflyttning till de utsatta kommunerna. o Samhället måste också främja en rättvis kapitalförsörjning mellan landets olika delar. Löntagarfonderna innebär att företag ute i regionerna dräneras på kapital till förmån för investeringar i de stora företagen, oftast lokaliserade i storstadsregionerna. Fonderna måste därför avskaffas även av detta skäl. o Förändrade regler för flyttningsbidragen i syfte att ge dem en inriktning som stimulerar regional balans och minskar belastningen på statsbudgeten. o Decentralisering av funktioner i statlig verksamhet och omlokalisering av nytillkommande statliga verk och myndigheter måste ske. Samhällets uppgifter är således att skapa en infrastruktur som ger varaktiga möjligheter till sysselsättning och boende, bevarade möjligheter till service och utbildning osv. Men det krävs också mera direkta åtgärder inriktade på att stimulera företagsetableringar i utsatta regioner. Tillgång på arbete är en förutsättning om åtgärder för stimulans till återflyttning skall få någon effekt. förordar en sänkt skatt på arbete för företagen. Vi pekar särskilt på möjligheten att sänka arbetsgivaravgiften för småföretagen. I de mest utsatta regionerna bör man gå vidare med den sänkta arbetsgivaravgift som infördes genom den centersignerade regionalpolitiken. Det finns vidare skäl förstärka stödet för både varu- och persontransporter. Företagens möjligheter att rekrytera kvalificerad arbetskraft vid etablering utanför de stora tätorterna bör underlättas. Den yrkesmässiga rörligheten mellan branschen och företag bör öka. De företagsstimulerande åtgärderna kan också kompletteras med direkt individinriktat stöd avsett för dem som bor eller väljer att bosätta sig i de mest utsatta kommunerna. Sådant individinriktat stöd kan gälla insatser på skatteområdet, inom det studiesociala området, återflyttningsstöd till dem som väljer att flytta till glesbygd och småorter, taxesättning på olika områden som gynnar bosättning utanför de befolkningstäta områdena m. fl. I avvaktan på att vi får ett nytt regionalpolitisk! system måste självklart de Mot. 1985/86:567 befintliga stödformerna förstärkas. Vi har från sida krävt att särskilt länsanslaget och stödet till utvecklingsfonderna kraftigt räknas upp. Vi vill vidare särskilt betona utbildningens roll för en allsidig utveckling i landets olika delar. Regeringen framhåller: Politiken måste därför inriktas så att önskvärd utveckling på universitetsorterna inte utarmar det övriga landet utan tvärtom verkar stimulerande också för andra regioner. Detta uttalande följs inte upp i något avseende i kompletteringspropositionen i övrigt. Det finns därför bl. a. skäl att överväga ett direkt regionalpolitisk! ansvar när det gäller inriktningen av verksamheten vid de stora högskolorna. bör, i anslutning till regeringens uttalande i kompletteringspropositionen om utvecklingen i universitetsorterna, hos regeringen begära förslag om hur verksamheten vid universitet och högskolor skall kunna bidra till utvecklingen i områden som utsatts för strukturomvandling med bl. a. betydande avfolkning som följd. Mot bakgrund av det stora behovet av sådana åtgärder bör regeringen återkomma till med konkreta förslag i dessa hänseenden senast i samband med budgetpropositionen 1987. Enligt mening har skogsnäringen stor betydelse för landets ekonomi. Detta motsvaras inte av en insikt om det nödvändiga samspelet mellan skogsbruk och skogsindustri. Detta gäller särskilt de enskilda skogsägarnas roll och betydelse för utvecklingen av skogsbruk och skogsindustri. För en produktion med hundraårig omloppstid innebär en ryckighet i skogspolitiken uppenbara risker för felbedömningar. Det enskilda engagemanget från ett stort antal skogsägare är viktigt för att bäst tillgodose de framtida möjligheterna. Såväl skogsvård som miljöhänsyn främjas bäst i ett sådant skogsbruk. Drivkrafterna för avverkning, skogsvård och investeringar måste utgå från de starkt skiftande förutsättningarna för produktion och ekonomi i det praktiska skogsbruket. Den skogsägare bör anses vara aktiv som utnyttjar markens produktionsförmåga och följer skogsvårdslagens rekommendationer beträffande skogsskötseln. Den faktiska avverkningen får inte utgöra måttet på aktivitet. Det är parterna på virkesmarknaden som måste ha det avgörande ansvaret för att virkesförsörjningen fungerar. har i motioner till under en följd av år krävt att skogsvårdsavgiften skall tas bort och att de skogliga bidragen med undantag av dem som har regionalpolitisk karaktär avskaffas. Skogsvårdsavgiften används inte längre på det sätt som var avsett när den infördes utan innebär en punktskatt på skogsbruket. Regeringen föreslår nu en differentiering av skogsvårdsavgiften. I själva verket innebär förslaget en ökning av intäkterna med 30 milj. kr. Minimiavgiften syftar till att förbättra strukturen inom skogsbruket. Vi vill avvakta dödsboutredningens förslag till åtgärder mot det passiva ägandet. avvisar regeringens förslag om ändring av skogsvårdsavgiften och föreslår att avgiften slopas. Regeringen föreslår nu att de översiktliga skogsinvesteringarna ökas under Mot. 1985/86:567 en treårsperiod och att rambeloppet höjs med 4,5 milj. kr. Bidraget finansieras med skogsvårdsavgiftsmedel. Vi avvisar också de ökande anslagen för myndighetsuppgifter till . motsätter sig förändringar i jordförvärvslagen eller dess tilllämpningspraxis, som skulle öka skogsbolagens möjligheter att förvärva skogsfastigheter. Det kombinerade skogs- och jordbruket är i stora delar av en förutsättning för en positiv landsbygdsutveckling. Regeringen har aviserat en översyn av jordförvärvslagen i detta syfte. behöver kompletteras med skog som ägs av domänverket, bolag och kyrkan. Även enskilda skogsbruksfastigheter bör kunna tillskapas. En översyn av jordförvärvslagen borde följaktligen pröva hur mark kan överföras till de enskilda skogsägarna i stället för att öppna för skogsbolag att öka sitt innehav av skogsfastigheter. Skogsvårdsstyrelserna får i propositionen sin framställning om ytterligare medel för frö- och plantverksamhet tillgodosedd. Vi ser det som angeläget att så sker men att dessa resurser används så att en långsiktig kvalitet kan upprätthållas. De vidgade möjligheterna till avsättning till skogskonton som föreslås är ett sätt att förbättra skogsbrukets villkor. Vi anser dock att en ytterligare förbättring skulle ske om tiden utsträcktes till för medel avsatta på skogskonto. För de skogsägare vars skogar drabbats av insektsangrepp bör en förlängning ske till . Detta skulle också vara rimligt ur skogsvårdande synpunkt. Skogsbrukets regionalpolitiska betydelse är stor. Det finns därför skäl att i detta sammanhang förbättra förutsättningarna för skogsbruket i framför allt inland. Skogsbilvägarnas utbyggnad har stor betydelse för möjligheterna att öka virkestillgången. Byggande av vägarna skapar i sig också sysselsättning. begär att regeringen mot denna bakgrund lämnar förslag om en fördubbling av anslaget till byggande av skogsbilvägar i inre zonen, dvs. en ökning till 35 milj. kr. Vi har i annat sammanhang motionerat om att inga bidrag skall utgå till byggande av skogsbilvägar ovan skogsodlingsgränsen. I reservation till finansutskottets betänkande nr 10 redovisade vi ett i förhållande till budgetpropositionens förslag minskat budgetunderskott med ca . Också den socialdemokratiska majoriteten gav i sin bedömning av centeralternativet en sakligt sett svidande kritik mot påståenden om att budgetalternativ skulle innebära en försvagning med . Under riksdagsbehandlingen och i anslutning till regeringspropositioner har beslut i viktiga avseenden kommit att överensstämma med vad argumenterade för . I många avseenden har centerpolitiken kunnat drivas till positiva riksdagsbeslut. Det gäller exempelvis: o beslutet att avvisa regeringens förslag att spara på skolans område. o beslutet att höja det kommunala grundavdraget till , o beslutet att höja barnbidraget, o beslutet att klara ut statens ansvar för spannmålsöverskottet, 0 beslutet att begära åtgärder för omställning av energiförsörjningen i anslutning till oljeskattehöjningen. 1 samtliga avseenden där redovisade besparingar i FiU 1985/ 86:10 äger dessa fortfarande relevans. Vi förordar en sådan politik i varje enskilt fall och med de motiveringar härför som vi lämnat. Detsamma gäller de förslag vi lämnat på det skattepolitiska området. Vi vill här erinra om att , med angivande av särskilda villkor, förordat energiskattehöjningar. Vi har däremot avvisat förslaget om höjd omsättningsskatt på aktier. Vi yrkar nu avslag på den särskilda skatteutjämningsavgiften och förordar att särskilda medel anvisas för skatteutjämningen. Regeringen redovisar nu ett budgetunderskott som är lägre än vad som förordades i budgetpropositionen. I huvudsak beror denna förbättring på minskade räntekostnader och minskade valutaförluster. budgetalternativ innebär i förhållande till regeringens förslag besparingar med ca , ökade utgifter med samt minskade skatter och avgifter med . Vi har då beaktat de halvårseffekter som uppstår genom ikraftträdande av olika åtgärder samt förutsatt omedelbara justeringar vid ikraftträdandet av preliminärskattetabellen. Sammantaget innebär budgetalternativ ett i förhållande till regeringens förslag med minskat budgetunderskott. Med politik skulle budgetunderskottet minska till . Till detta kommer betydande engångseffekter för vilka vi anser det vara rimligt att enbart beakta ränteeffekten till följd av minskad statlig upplåning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordats i motionen, 2. att beslutar godkänna de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som förordats i motionen, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om främjande av enskilt sparande genom inrättande av privata investeringskonton, 4. att beslutar att till Sparfrämjande åtgärder utöver vad som begärts i proposition 1985/86:100 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med 5 milj. kr. förhöjt anslag om , 5. att beslutar upphäva lagen (1985:533) om skatteutjämningsavgift, 6. att beslutar att hos regeringen begära förslag till statsbidrag och skatteutjämningssystem för kommuner och landsting enligt j de riktlinjer som framförts i motionen. 7. att beslutar till skatteutjämningsbidrag till kommunerna för /87 anvisa ett förslagsanslag om , 8. att beslutar avslå regeringens förslag om Bidrag till kommunerna med anledning av avskaffandet av den kommunala företagsbeskattningen,