mot · G902A497 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :A497 m. fl. (c) Åtgärder mot den regionala obalansen i är en gynnad del av landet, särskilt i fråga om arbetsmarknad och ekonomi. De fördelar regionen har på dessa områden är dock inte likformigt fördelade över . är en region med utpräglad obalans. Vissa delar intar en mycket gynnad ställning medan andra brottas med betydande problem. Dess värre tenderar klyftorna i många avseenden att öka. Att skapa en mera balanserad utveckling i är därför en central politisk uppgift. I hög grad är det naturligtvis regionens egna organ som har huvudansvaret för detta. De regionala balansproblemen intar också en viktig position såväl i enskilda kommuners planering som i regionalplaneringen i regi. Det faktum att är ett huvudstadsområde gör dock att staten har ett särskilt stort ansvar för regionens utveckling. Obalansen i kommer tydligt till uttryck i arbetsmarknadsläget. I regionens centrala delar är antalet arbetstillfällen 1,5 gång så stor som antalet förvärvsarbetande. I de nordliga förortskommunerna motsvarar antalet arbetstillfällen knappt två tredjedelar av de förvärvsarbetande medan arbetstillfällena i de södra förortskommunerna inte motsvarar mer än förvärvsarbetande. Antalet arbetslösa är också betydligt flera i regionens perifera delar än i de centrala och fler i söder än i norr. För ungdomar är skillnaden mellan norr och söder ännu större. Staten har ett mycket stort ansvar för denna ojämna fördelning av arbetstillfällen. av de arbetsplatser där har lokalansvaret finns i och kommuner. Denna oerhörda koncentration av arbetstillfällen till de centrala delarna av regionen innebär naturligtvis att de boende i de yttre delarna missgynnas ur sysselsättningssynpunkt. Särskilt drabbade är kvinnorna som enligt många undersökningar visar mindre benägenhet att acceptera långa pendelresor. Ett annat resultat är långa och tidsödande pendlingsresor, med betydande sociala problem som följd. Dessa ställer också mycket stora krav på trafikapparaten, både den kollektiva trafiken och vägnätet, med mycket stora trafiktoppar och en extremt ojämn belastning. Detta leder i sin tur till onödigt stora samhällsekonomiska kostnader. Staten bör därför, som en av de dominerande arbetsgivarna i 1 * 1985/86. regionen och en av de huvudansvariga för den ojämna fördelningen av Mot. arbetsplatserna, ta initiativ för en bättre fördelning av arbetsplatser i A497 Detta kan lämpligen ske genom att ett program utarbetas för omfördelning av statliga arbetsplatser i . Likaså bör staten genom sina regionala organ, länsstyrelse och regional utvecklingsfond samarbeta med landsting och berörda kommuner för att på olika sätt stimulera näringslivets utveckling i underförsörjda regiondelar och underlätta en omflyttning av enskilda företags arbetsplatser från överhettade delar av regionen till sådana med brist på arbetstillfällen. Ett annat område av stor betydelse för den regionala obalansen och där staten har ett betydande ansvar gäller utbildningssektorn. Också här är skillnaden mellan olika regiondelar stor. Gymnasieskolan är bättre utbyggd i regionens centrala delar än i dess yttre och i synnerhet i söderkommunerna. Särskilt markant är detta när det gäller högskoleförberedande linjer. I fråga om kortare mer praktiskt inriktade linjer är det snarare de mer centralt belägna kommunerna som är underförsörjda. Därför finns det anledning att i skolplaneringen i regionen eftersträva en mer balanserad utbyggnad av gymnasieskolan. När det gäller den högre utbildningen är obalansen än mer påtaglig. Praktiskt taget alla regionens högskolor är koncentrerade till och kommuner och norr om . En undersökning gjord vid planeringskontoret i kommun i fråga om benägenhet till universitetsstudier i olika kommuner i länet visar att denna koncentration har mycket påtagliga effekter. Enligt denna har kommunerna i norra dubbelt så många högskolestuderande i förhållande till sitt invånarantal som de i söder. Om man jämför kommunerna närmast med dem på två mils eller större avstånd därifrån blir relationerna 1:4. Givetvis måste man räkna med att den allmänna sociala segregeringen i bidrar till dessa skillnader. Sambandet mellan avstånd och benägenhet till universitetsstudier är dock så slående att detta är en viktig faktor. Intervjuundersökningar visar också att restiden är ett stort problem. En viktig åtgärd för att motverka de stora klyftorna i bör därför vara att bygga upp en högre utbildning i den . Underlaget i form av högskolestuderande är tillräckligt stort för att bygga upp en högskola med ett förhållandevis brett utbildningsutbud. Om benägenheten för högre studier i den södra regiondelen skulle närma sig vad som är genomsnittet för skulle detta ge underlag för ett mindre universitet av samma storlek som i eller . Att en högskola för södra skulle ha stor betydelse för utvecklingen av denna regiondel står utom allt tvivel. har det kommit att stå alltmer klart att tillgången till en högskola är en av de viktigaste utvecklingsfaktorerna. Kommunikationssystemets utformning har självfallet också en mycket stor betydelse för regionens utveckling. I huvudsak är det genom SL som har ansvar för den kollektiva trafiken i . Staten har dock ett särskilt ansvar för järnvägstrafiken och för regionens förbindelser med andra delar av landet. Det är viktigt att denna viktiga infrastruktur utformas så att inte bara regionens centrala delar utan också de yttre delarna har goda förbindelser utåt. har tvivelsutan mycket goda förbindelser såväl med övriga landet som med världen. Nyttan av dessa förbindelser hänger dock starkt samman med möjligheterna att snabbt ta sig till flygplatsen. En framtida trafikflygplats i södra delen av skulle i viss utsträckning förbättra tillgången till flyg för den delen av länet. Givetvis måste man dock räkna med att kommer att vara den dominerande trafikflygplatsen för såväl utrikes- som inrikesflyg också . Därför är det viktigt att alla delar av länet får goda förbindelser med . Detta skulle avsevärt underlättas om fick en järnvägsförbindelse. Därmed skulle kunna försörjas inte bara med snabbtåg till utan också genom snabbpendeltåg från länets sydvästra och sydöstra delar. Också förorterna längs norra stambanan skulle på detta sätt kunna få bättre förbindelser med . skulle man också kunna tänka sig att utsträcktes mot och . I kommunerna längs norra stambanan bor ca 130 000 invånare. Trots kommunernas läge vid norra stambanan är fjärrtågsförbindelserna dåliga. Förutom att lokaltågen till gör ett uppehåll i saknas fjärrtågsstation i området. Resande till och från dessa kommuner är hänvisade till att resa till och sedan ta pendeltåget tillbaka längs samma linje norrut. En avsevärt förbättrad trafikstandard för norra delen av skulle enkelt kunna ordnas genom inrättandet av en ny fjärrtågsstation förlagd till , Därmed skulle en situation jämförbar med vad som gäller för sydvästsektorn, som försörjs av en fjärrtågsstation vid södra, uppstå. En ny fjärrtågsstation i norrort skulle också innebära en avlastning i , till stor fördel för alla resenärer. Planeringen av en ny järn vägssträckning från över till är nu långt gången. Syftet med den nya sträckningen är att komma ifrån de kapacitetsproblem som råder på banan StockholmSödertälje och att förkorta restiden för fjärrtågen. Den nya bansträckningen har mött en hel del kritik ur olika utgångspunkter men finns det ingenting som tyder på att planerna skulle förändras. Det är dock av största vikt att den nya bansträckningen planeras på ett sådant sätt att största möjliga hänsyn tas till miljön i de områden som berörs. Vidare får inte den förkortning av restiden som den nya sträckningen möjliggör leda till avsevärt försämrade trafikförhållanden förstora trafikantgrupper. Valet av fjärrtågsstationer i den södra delen av är därvid av stor betydelse. Landsting och kommun gör nu stora utvecklings satsningar vid , vilket gör en förläggning av en kommande Mot. syd dit angelägen. Det är mycket viktigt att inte A497 fjärrtågsförsörjningen för försämras. Om järnvägssträckningen FlemingsbergJärna förverkligas är det därför ett oavvisligt krav att en fjärrtågsstation byggs i . är det angeläget att en upprustning av Södra kommer till stånd. Den stationen kommer att förbli en viktig fjärrtågsstation och även på lång sikt ha mycket stora resandeströmmar. a. behövs en handikappanpassning, större skärmtak på plattformarna och en allmän uppsnyggning. Med hänvisning till vad som anförts hemställer undertecknade 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om åtgärder för en bättre fördelning av arbetsplatser inom , [2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om gymnasieskolans utveckling i ,1] [3. att beslutar att hos regeringen hemställa om en utredning om inrättandet av en högskola för södra ,1] [4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om a) järnvägsförbindelse till , b) en fjärrtågsstation vid norra stambanan, c) järnvägsfrågor på och i Södertälje.2] () () 1 1985/86:Ub839. 2 1985/86:T437.