mot · G902A456 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: A456 (vpk) Åtgärder mot den ekonomiska och sociala krisen i Vad som under en lång följd av år utvecklats i - och företrädesvis dess sydvästra del - är lika allvarligt som egenartat. Landets tidigare mest expansiva region har utsatts för en process av ekonomiskt och socialt sönderfall. Den regionalpolitiska problematiken i känner inget liknande fall. Att regioner med stor jord- och skogssektor haft svåra problem och att områden starkt beroende av klassiska basindustrier råkat i kris - detta är välbekant. har emellertid nu fått ett exempel på en företeelse, som varit känd i och östra , nämligen en kris i ett folkrikt och industriellt mångsidigt storstadsområde. har traditonellt en relativt bred industristruktur, en etablerad kommersiell service och en stark offentlig sektor - dvs. sådant sorn normalt brukar skydda från en allmän regional kris. Man finner inte den svaghet i strukturen, som kännetecknar skogslänen, inte den brist på någon stark tätort, som t. ex. fallet är i det hårt drabbade . Det rör sig i Malmös och västra fall om en ny, speciell företeelse. Den djupare bakgrunden till krisen är en process av centralisation och transnationalisering av svenskt kapital. Detta har förflyttat den industriella och kommersiella tyngdpunkten bort från de tre sydliga länen. De skånska finansfamiljerna har tappat mycket av sin självständighet. tenderar att bli en satellit till finansiella maktkoncentrationer med centra på annat håll. Skall denna utveckling kunna vändas, fordrar det en från de traditionella finansgrupperna och etablissemangen självständig kraft, som griper in. Det är högst osäkert, om det går att göra till ett kommersiellt och industriellt centrum av det gamla slaget. Och det är närmast en illusion att hoppas på patentlösningar i form av Öresundsbrobyggen, vars verkningar på hamn- och sjöfartsrörelser är destruktiva och vars lokaliseringseffekt är minst sagt tvetydig. Det är sannolikt att man måste gå en delvis ny väg för att häva sönderfallet och stagnationen i . Man har då skäl att utgå, inte från de sektorer som blivit Malmös svaghet, utan från dem, som alltjämt är och kan öka dess styrka. är en viktig knutpunkt för kontinenttrafiken. Gemensamt med andra skånska städer, kanske i första hand , borde staden kunna bilda startpunkten för ett mångsidigt system av transportrelationer. Till skillnad från den omständliga och ensidiga linje, som en Köpenhamnsbro skulle utgöra, bör transporterna vara sjöburna och organiseras i flera Mot. Lastfärjor direkt från /till främst de båda A456 tyska staternas hamnar leder rakast till kontinentens olika marknader. Färjesystemens utbyggnad skapar en naturlig grund för industriell produktion av fartyg, fartygsutrustning, hamnutrustning m. m. Den av SJ planerade och av sanktionerade överföringen av stora mängder tungt gods till järnväg, borde vara utgångspunkt för Malmös pånyttfödelse i rollen som klassisk järnvägsort. Investeringar i järnvägskapacitet bör ske. Produktion av lastvagnar kommer att krävas och ligger väl till för Malmös industriella kompetens. Kombinationen sjöfart-järnväg kan ge en bas för viktigt transporttekniskt utvecklingsarbete. borde därför vara lokaliseringsort för ett transporttekniskt centrum. Organisering av och kunnande kring kombinerade transportlösningar borde då också kunna säljas till andra länder. Kollektivtrafiken i har länge varit svag i förhållande till befolkningskoncentration och behov. Dessa behov borde ge utgångspunkt för att utveckla också provinsens egen spårbundna lokaltrafik. Även detta är ett värdefullt inslag i basen för transporttekniskt utvecklingsarbete. Privatbilismen i regionen behöver reduceras och transporterna förbilligas. Mikroelektroniken är allmänt ansedd som ett attraktivt nytt område för vetenskaplig och industriell aktivitet och har lidit av att inte riktigt kunna hävda sig på detta område. Datatekniken utvecklas dock ytterst snabbt. Därför skymtar redan nästa stadium i förloppet de optiska datorsystemen. Kompetensen på detta område är fortfarande i sin linda. Här föreligger alltså en unik möjlighet att från grunden bygga upp en ny kompetens, inom vilken man kan inta en tätposition och i väsentlig grad frigöra sig från US A-beroendet. I föreligger möjlighet att nu börja bygga upp en vetenskaplig och praktisk kompetens på detta revolutionerande område. har forskningsbasen, och det övriga basen för tillämpning och tillverkning. Den tidigare snabba tillväxten i skapade en omfattande och kvalificerad offentlig sektor. Ännu finns denna grundläggande bas kvar, även om den trängs allt hårdare. På den allmänna hälsovårdens, tandvårdens och område finns en hög kompetens. Denna kompetens har ett stort praktiskt tillämpningsfält. Det är t. o. m. så, att den sociala krisen i och faktiskt kan ge nya kunskaper och metoder för att bekämpa ohälsa och sociala utslagningsfenomen. Detta skulle kunna utnyttjas för att på det medicinska och socialvetenskapliga området bygga upp ett vidgat praktiskt och teoretiskt kunnande. Mycket av detta kunnande kan - som visats bl. a. på tandvårdens område - vara av stort intresse för andra länder. En liknande kombination av teoretisk och praktisk kompetens skulle kunna byggas upp på pedagogikens område. Kombinationen skulle kunna bli ett centrum för kvalificerad kompetens i fråga om undervisning och kunskap rörande barns psykiska utveckling och bemästrandet av kunskapsöverföringens många problem. Liksom på det sociala och medicinska fältet har detta en viktig klassaspekt - det är de sämst lottade i samhället, vars sociala och kunskapsmässiga situation man därvid kan Mot. 1985/86 höja. Det kan alltså hävdas, att västra har anledning att söka sina nya expansionsområden på den infrastrukturella sidan av samhället. Detta bildar sedan en stimulans för den industriella och kommersiella. Där avancerade initiativ tas för infrastrukturen, där följer vanligen det privatkommersiella intresset också med. Tre ting krävs för ett sådant återtagande av initiativet i utveckling. Det första är, alt nedrivningen av viktiga offentliga verksamheter upphör. Sådana kortsiktiga och destruktiva åtgärder som den planerade kommunalskattesänkningen i är oförenliga med en positiv utveckling. Det andra är, att löntagarfonden får en annan självständigare och mer förnyande inriktning. Den konventionella placeringspolitik, som bedrivs, måste förändras. Det tredje är slutligen, att statsmakterna på olika sätt hjälper till att samordna och bana väg för de regionala initiativen. Det sker genom statens järnvägs- och sjöfartspolitik, genom dess stöd till hälsovårdssektorns förnyelse och genom en starkare forskningspolitik. är av för stor betydelse för landet och dess kris för djup för att den centrala statsmakten skall kunna undgå detta sitt ansvar. Detta är också en demokratisk fråga - rullar den sociala krisen djupare, leder det till att reaktionär populism och politiskt sönderfall lätt fortplantar sig till andra delar av landet. Mot bakgrund av det anförda föreslås att begär att regeringen gemensamt med kommuner och länsorgan i tar initiativ till ett utvecklingsprogram i enlighet med vad som framförs i motionen.