mot · G902L238 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86: L238 m. fl. (s) Förvaltningen av stiftelser kan grundas av fysisk eller juridisk person. Som ett led i bildandet av en stiftelse krävs att egendomen skiljs från stiftarens förmögenhet och förs över till stiftelsen. Vidare krävs att stiftaren har bestämt det ändamål, vilket stiftelsen skall tjäna. Ändamålet får inte strida mot lag. Ändamålsbestämningen måste vara någorlunda preciserad. Annars anses en stiftelse inte ha kommit till stånd. Dessutom torde krävas att ändamålet skall vara åtminstone i någon mån varaktigt och den anslagna egendomen av sådan art och omfattning att det tilltänkta ändamålet skall kunna främjas annat än . Något krav på att stiftelseförordnandet och förmögenhetsdispositionen skall ha en viss form uppställs inte. I fråga om förmögenhetsdispositionen kan det dock av allmänna regler följa krav på viss form. Är förmögenhetsdispositionen en dödsdisposition måste den ske genom testamente. En förutsättning för att ett stiftelseförordnande skall leda fram till skapandet av ett särskilt rättssubjekt är att stiftare avsett att stiftelseegendomen skall utgöra en självständig förmögenhet. För att en stiftelse skall kunna verka i enlighet med donators föreskrifter måste någon ta emot stiftelseförmögenheten och svara för dess vård samt i övrigt sköta stiftelsens angelägenheter. De två huvudformerna för stiftelseförvaltning är att stiftelsen förses med en egen styrelse resp. att stiftelsen i förvaltningshänseende knyts till ett redan befintligt rättssubjekt. I sistnämnda fall används ofta begreppet fond i stället för stiftelse. Enligt den i Ds Ju 1979:4 redovisade stickprovsundersökningen var förvaltningen av nära 40 000 av totalt 50 000 stiftelser (och fonder) anförtrodd annat rättssubjekt. Stiftelsernas sammanlagda bokförda kapital torde enligt vissa beräkningar uppgå till . Stiftelser är visserligen principiellt skattskyldiga för såväl inkomst som förmögenhet. Vissa undantag är dock medgivna i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt (7 §) och lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt (6 §). Enligt dessa bestämmelser är vissa slag av stiftelser skattskyldiga (till staten) endast för inkomst av rörelse. Denna begränsade skattskyldighet gäller bl. a. stiftelser, som har till ändamål att främja vård och uppfostran av barn, lämna understöd för Mot. beredande av undervisning eller utbildning, utöva hjälpverksamhet bland L238 behövande eller främja vetenskaplig forskning. För inskränkning av skattskyldighet krävs, utöver ett kvalificerat ändamål enligt ovan, att av inkomsterna används för det kvalificerade ändamålet räknat som ett genomsnitt (det s. k. fullföljdsrekvisitet) och att inte heller ett fåtal personer gynnas. I proposition 1976/77:135 tolkade departementschefen fullföljdsrekvisitet så att av avkastningen skulle användas för det ideella ändamålet i genomsnitt av . ville för sin del dock inte utesluta att genomsnittsbedömningen i vissa fall borde kunna omfatta (se SkU 1976/77:45 s. 29). I ett avgörande från (dnr 3069-1979) synes regeringsrätten ha anslutit sig till utskottets bedömning. Den kontroll som står skattemyndigheterna till buds över stiftelseförmögenheterna består i att de obegränsat skattskyldiga stiftelserna är deklarationspliktiga enligt 22 § 1 mom. taxeringslagen (1956:623) om deras bruttointäkter överstiger , medan de begränsat skattskyldiga enligt 33 § samma lag har att avlämna en särskild uppgift om verksamheten. Den praktiska betydelsen av denna bestämmelse förringas dock i viss utsträckning av att skattechefen på ansökan från stiftelsen kan dispensera från den årliga uppgiftsskyldigheten. Möjligheten att kontrollera att alla stiftelser avlämnar deklaration eller uppgift torde endast finnas beträffande sådana som är kända hos skattemyndigheterna. Det kan här anmärkas att enligt en av utförd kartläggning var endast ca 9 500 stiftelser av uppskattningsvis totalt 50 000 stiftelser kända av skattemyndigheterna. På kort sikt skulle en landsomfattande skatterevision av stiftelser troligen medföra ett betydande tillskott till statskassan. Som belysande exempel kan nämnas att skatteförvaltningen i undersökte 96 stiftelser och fann enligt en offentliggjord rapport att en samlad utdelningssumma om minst 22 milj. kr. borde bli föremål för beskattning. På lång sikt skulle en sådan kontroll innebära att mera medel skulle kunna delas ut till allmännyttiga ändamål, däribland forskning och utbildning. Gemensam förvaltning av stiftelser Basen för stiftelsens verksamhet är förmögenhetsförvaltning. Vid avvägningen av hur olika placeringsformer närmare skall användas i den praktiska hanteringen gör sig många synpunkter gällande. Allmänt kan sägas att någon enhetlig, för alla situationer heltäckande lösning inte finns. För att vissa placeringsformer i praktiken skall vara aktuella krävs att stiftelseförmögenheten är av en viss minsta storlek. Med en stor förmögenhet följer större möjligheter att planera placeringarna på både kort och lång sikt. Vidare kräver hänsynen till kravet på låga förvaltningskostnader att förmögenheterna förvaltas så rationellt som möjligt. I fråga om mindre förmögenheter är det mest ändamålsenligt att möjligheterna till en samförvaltning av stiftelserna tas till vara. kan ske genom att ett flertal mindre stiftelser sammanläggs till en enda fond och att de ingående stiftelserna formellt upplöses. kan också ske utan att stiftelserna upplöses. En tänkbar L238 lösning är därvid att en stiftelse med ett betydande kapital och tillgång till professionell kompetens ger basservice åt stiftelser, dvs. fungerar som en moderstiftelse. Kapitalet kan då placeras gemensamt. Bokslut måste dock upprättas för varje stiftelse. De särskilda stiftelserna tar del i kostnaderna för den gemensamma medelsförvaltningen efter storlek och får sin andel av den gemensamma avkastningen i proportion till sitt andelstal i den gemensamma medelsförvaltningen. Förebilder till gemensam förvaltning av stiftelser, där en moderstiftelse ger basservice åt andra stiftelser, finns bl. a. i . , Stifterverband fur die Deutsche Wissenschaft (Stifterverband) är sålunda en paraplyorganisation för ca 5 000 olika stiftelser. Stifterverband förvaltar förutom sina egna medel de anslutna stiftelsernas kapital (totalt ca 325 miljoner ) och understödjer dessa stiftelser vid planering och genomförande av deras initiativ. delade Stifterverband totalt ut ca 80 miljoner . Stifterverband, som har till uppgift att främja vetenskaplig och teknisk forskning samt utbildning, grundades till följd av brist på medel till forskning. Stifterverband har till sig knuten en medlemsförsamling för stiftelserna, vissa organisationer samt enskilda personer. Stifterverband har hela som sitt arbetsområde men i varje delstat finns en dotterstiftelse som är anknuten till moderstiftelsen. Dessa dotterstiftelser har sina egna styrelser, som är i princip sammansatta på samma sätt som moderstiftelsens med representanter för det ekonomiska livet och vetenskapssamhället. har ett stort antal mindre stiftelser i erhållit en möjlighet att få sitt kapital förvaltat på ett effektivare sätt och dessutom haft tillgång till den expertis som Stifterverband förfogar över när det gäller investeringar och att avgöra hur pengarna skall användas, dvs. vilka personer och institutioner som skall få forskningsbidrag. Om den ovan skisserade lösningen med en gemensam förvaltning av stiftelser skall kunna införas i , kan det behöva övervägas, om en ändring möjligen bör göras av de bestämmelser som ibland begränsar den enskilda stiftelsens placeringsfrihet och/eller föreskriver viss angiven kapitalisering. Den mest praktiska lösningen är härvid att en generellt verkande ändring sker av de bestämmelser som kan tänkas lägga hinder i vägen för en rationellt bedriven gemensam förvaltning av stiftelser. Syftet med en gemensam förvaltning av stiftelser är, som tidigare påpekats, i första hand att rationalisera förvaltningen av stiftelser. På lång sikt kan även, som t. ex. i , det målet uppnås att ett för flera stiftelser gemensamt ändamål bättre kan tillgodoses genom att större belopp kan disponeras för ändamålet. Ett av de mera vanliga stiftelseändamålen, åtminstone vad gäller de större stiftelserna, är att liksom Stifterverband lämna bidrag till forskning. med betydande kapital (bokförda tillgångar på drygt 740 milj. och tillgång till professionell ekonomisk kompetens är Stiftelsen , som bildats av . sin direkta anknytning till en unik ställning som kontaktorgan Mot. 1985/86 mellan politiker och forskare. Enligt sina stadgar har fonden till ändamål att främja och understödja till anknuten vetenskaplig forskning. Stadgarna anger bl. a. att verksamheten skall ges en betydande flexibilitet. I princip skall inte något forskningsområde vara uteslutet från möjligheten att erhålla bidrag från fonden. Fondens resurser kan i första hand ses som ett komplement och alltså inte som ett alternativ till övriga resurser som finns för forskning i . Ett incitament till en gemensam förvaltning av stiftelser under ledning av en större stiftelse skulle kunna vara att vissa skattelättnader lämnades. En lösning som därvid kan övervägas är att dessa stiftelser generellt frikallas från skattskyldighet från all inkomst. Det torde ligga i sakens natur att en moderstiftelse i en med skattelättnader förenad gemensam förvaltning av stiftelser bör ha en offentligrättslig prägel. Stiftelsen är, som tidigare påpekats, en offentligrättslig bildning med betydande kapital och tillgång till professionell kompetens. Stiftelsen synes därför ha goda förutsättningar att kunna spela en samordnande roll vad gäller stiftelsers förvaltning i enlighet med vad ovan skisserats. Med hänvisning till vad nu förordats hemställs att begär att regeringen skyndsamt låter utreda frågan om en av skattelättnader initierad gemensam förvaltning av stiftelser. () () () () gotab 1986 10146 16