mot · G902Sk303 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sk303 och . Åsling (c) Ökat hushållssparande i aktier Småspararna i aktier håller på att försvinna från aktiemarknaden och ersättas av korsvist agda företag, investmentbolag, pensionsfonder, försäkringsbolag och löntagarfonder. Detta är ur flera synpunkter mycket olyckligt. Regeringen bör därför nu ta sig samman och låta utreda och lägga fram ett samlat förslag på åtgärder i linje med vad vi föreslår i motionen. De små aktieägarnas ställning på aktiemarknaden måste stärkas och hushållssparandet i aktier öka. Mångfalden är viktig för en vital och väl fungerande aktiemarknad. Ett ökat hushållssparande i aktier är nödvändigt för näringslivets kapitalförsörjning och för att stärka de enskilda människornas intresse och engagemang för näringslivets utveckling och förnyelse. En väl fungerande aktiemarknad utgör ett nödvändigt villkor för ökad välfärd, tryggad sysselsättning och stigande reallöner. De många småspararna är oumbärliga i detta sammanhang. De bidrar till att ägande sprids. De medverkar också till en större spridning av riskkapitalet. De små aktieägarna sprider kunskap om företagen. Direkt aktieägande kräver i de flesta fall medvetet handlande och aktiva åtgärder från den enskilde. Allt detta är bra för den enskilde, bra för företagen och bra för samhället. Ett ökat enskilt aktieägande på bekostnad av det institutionella ägandet stärker aktiemarknadens position och skapar därmed förutsättningar för en god börsetik. Det enskilda hushållssparande! i aktier måste därför stimuleras. Den ekonomiska politjk som den socialdemokratiska regeringen för har lett till att hushållssparandet i har minskat katastrofalt. Hushållssparandet ligger på en oacceptabel nivå. Inget annat OECD-land visar en sådan låg nivå som . I tabellen nedan visas sparkvoten för 15 . ligger där i särklass sämst till. Det fall i sparkvoten som skett i under den socialdemokratiska regeringen har inte någon motsvarighet inom OECD-området. Hushållens sparkvot i 15 -0,5 Källor: , , Kl. 1984 och 1985 är prognoser. Tabellen visar att vi inte har något sparande alls. Detta skadar hushållen, som får allt svårare att klara sin ekonomi och framför allt tillfälliga svårigheter. Det ger bl. a. utslag i socialhjälpsstatistiken. Det skadar också samhällsekonomin, där bristen på sparande motsvaras av vår utländska upplåning som gör det svårt att klara bl. a. inflationsproblemet. som sparandet i landet har minskat kommer alltmer av kapitalet till börsen från utländska aktieägare. kommer över hälften av allt nykapital från utlandet. , när allt fler företag behöver förbättra sin kapitalbildning och lönsamheten planar ut, kommer anspråken på aktiemarknaden att öka än mer. För att näringslivet skall få tillgång till kapital till de investeringar som är nödvändiga för att klara sysselsättningen måste hushållens bidrag till aktiemarknaden öka kraftigt. Den socialdemokratiska politiken som gör sparandet oekonomiskt genom dålig inkomstutveckling efter skatt, hög inflation och hård sparandebeskattning måste ersättas av en offensiv politik som stärker det enskilda sparandet. Utveckla nya sparformer i aktier utan skattekostnad För att öka hushållens sparande krävs en mångfald av sparformer som passar olika människor. Ett viktigt komplement till dessa är sparande i aktier. För att stimulera ett ökat hushållssparande i aktier måste nya sparformer prövas. Ett sätt är att införa ett system med privata investeringskonton. Detta system utvecklas i motion 1985/86:F727 från . På detta konto, ett reinvesteringskonto, skall man med uppskjuten beskattning kunna spara och fritt välja att investera i t. ex. aktier. Omplacering och värdeökning görs skattefri. Beskattningen sker vid uttaget från depån. Ett andra sätt är att införa ett miljonsparande i aktier med förebild från vinstsparandet. Vinstsparandet har slagit väl ut. Eftersom det också finns ett framgångsrikt vinstsparande även i premieobligationer bör det nu vara dags att pröva även denna form i sparande av aktier eller snarare i aktiefonder. Ett tredje sätt är att introducera ett aktivt försäkringssparande. Nästan alla svenskar är försäkringssparare. Utöver grundstadgade placeringar får försäkringsbolagen fritt placera . Enligt en engelsk modell, som har fungerat stimulerande både på hushållens försäkringssparande och på aktiemarknaden, skulle försäkringsföretagen kunna erbjuda varje sparare att välja placeringsform för den fria kvoten i t. ex. obligationer, aktier, fastigheter eller likvida medel. Vi föreslår att de tre här föreslagna sparformerna introduceras för att stimulera till ett ökat småsparande i aktier. De enskilda aktieägarnas andel av aktiemarknaden har minskat radikalt till förmån för de institutionella placerarna. Det beror främst på att hushållen är diskriminerade gentemot institutionerna när det gäller aktiebeskattning och formerna för aktiehantering. De borgerliga regeringarna tog flera steg för att hindra beskattningen av de aktiesparande hushållen. Under den nuvarande regeringens tid har aktieskatterna skärpts betydligt för de små aktiespararna men inget gjorts åt de institutionella placerarna. Aktiemarknadens aktörer beskattas helt olika i en glidande skala från de helt skattebefriade löntagar- och AP-fonderna till utländska placerare, icke rörelsedrivande och rörelsedrivande institutioner samt de fullbeskattade hushållen. Man kan helt enkelt säga att hushållen på aktiemarknaden är dubbelt så hårt beskattade som institutionerna. Det innebär att institutionerna kan betala betydligt högre eller sälja betydligt billigare än hushållen och ändå få samma placeringsresultat. På så sätt konkurreras hushållen ut från marknaden. Det är framför allt trippelbeskattningen av aktier (bolagsskatt + vinstdelningsskatt -t- inkomstskatt) som slår hårt mot hushållens aktieplaceringar jämfört med institutionernas. Beskattningen innebär också att företagens soliditet urholkas, eftersom avkastningen på främmande kapital (låneräntor) är avdragsgill i rörelsen, medan avkastningen på eget kapital (t. ex. aktieutdelningar) beskattas. Trippelbeskattningen bör därför elimineras. Även arvs- och förmögenhetsbeskattningen av hushållens aktieägande är diskriminerande. Till skillnad från de flesta andra placeringsformer utgörs en del av aktiernas värde av ganska stora latenta skatteskulder på reavinst, vilket ur beskattningssynpunkt paradoxalt nog anses vara en tillgång för den enskilde. De ålderdomliga formerna för aktiehantering, onödigt komplicerade regler för skattedeklaration även av obetydliga (obeskattade) aktieinnehav samt den ojämlikhet som råder beträffande likvärdig information om aktiemarknaden diskriminerar hushållens aktiesparande gentemot de professionella institutionerna. Långsamheten i VPC:s systemutveckling är ett sådant problem som försvårar för småspararna. För att småspararna på börsen skall känna sig trygga måste börsen vara etisk. Småspararna måste ha tillgång till samma information som de stora placerarna. Vägar för att nå denna jämställdhet i fråga om information måste Erfarenheter från t. ex. den tyska aktiehandeln bör därvid studeras närmare. Hushållens aktiesparande och näringslivets riskkapitalbildning försvåras också av att den statliga upplåningen i ökande utsträckning sker på särskilt skattefavoriserade villkor. Målet måste vara att göra det möjligt för alla medborgare att personligen delta i näringslivets utveckling som aktieägare. För att uppnå detta mål bör följande åtgärder övervägas. Trippelbeskattningen av aktier bör provisoriskt minska och skatteavdraget återinföras för aktieutdelningar på . för makar). Vid förmögenhets- och arvsbeskattning för eliminerande av skatt på skatteskuld bör börsaktier åsättas ett värde på och aktier i icke börsnoterade rörelsedrivande företag . Regeringen bör uppdra åt kapitalvinstkommittén att utarbeta förslag om trippelbeskattningens slutliga avskaffande, så att t. ex. en skälig avkastning på eget kapital blir, liksom för främmande, en avdragsgill kostnad i företagens rörelse. att hos regeringen begär åtgärder för ett ökat hushållssparande i aktier i enlighet med vad som anförs i motionen. () . Åsling (c)