mot · G902So601 · 1986-01-15 00:00:00 — Motion till 1985/86:So601 Förälders rätt att avstå från förvärvsarbete för att vårda egna barn Skall vi ha en familjerättslig och social lagstiftning som innebär att den förälder som vill stanna hemma för att på heltid vårda sina små barn skall betraktas som arbetsvägrare? Det är den fråga som många ställer sig med anledning av en dom i regeringsrätten . Domen gällde två samboende med två barn, . Kvinnan ville - i stället för att anlita av kommunen anvisad förtursplats inom den kommunala barnomsorgen - avstå från förvärvsarbete utanför hemmet för att själv vårda barnen. Mannen hade heltidsarbete men hans inkomst var ej tillräcklig för att familjen skulle uppnå socialbidragsnormerna, varför man ansökte om socialbidrag. fordrades som s. k. normutfyllnad. avvisade dock begäran om socialbidrag med hänvisning till att barnen fått förtur inom barnomsorgen och till att kvinnan vägrade söka arbete utanför hemmet. De båda samboende besvärade sig över socialnämndens beslut och länsrätten och senare även kammaren biföll deras besvär. Regeringsrätten (med fem domare, varav två skiljaktiga) fastställde i den inledningsvis angivna domen socialnämndens beslut att vägra socialbidrag. I domen hänvisades dels till att enligt 6 § socialtjänstlagen har den enskilde rätt till bistånd för sin försörjning och sin livsföring i övrigt, om hans behov ej kan tillgodoses på annat sätt, dels till förarbetena och tidigare regeringsrättsdomar att den, som utan giltigt skäl vägrar att ta arbete, kan nekas bistånd. Att vara hemmafru för att vårda egna små barn får alltså numera bedömas som arbetsvägran. De två regeringsråd som var skiljaktiga och ansåg att kvinnan hade rätt till socialbidrag anförde bl. I 6 kap. 1 § i den lydelse som trätt i kraft stadgas att barn har rätt till omvårdnad, trygghet och en god fostran. I samma kap. 2 § föreskrivs att barn står under vårdnad av föräldrarna. Vidare sägs att den som har vårdnaden om ett barn har ansvar för barnets personliga förhållanden och skall se till att barnets behov enligt 1 § blir tillgodosedda I 14 § erinras om rätten för vårdnadshavare att få stöd och hjälp hos socialnämnden enligt bestämmelser i socialtjänstlagen. Enligt vår mening måste frågan om föräldrarna i förevarande fall ha giltigt skäl för sin ståndpunkt att avböja daghemsplatser för att i stället själva ta hand om sina barn bedömas mot bakgrunden av det långtgående ansvar för barnens personliga förhållanden som ålägger vårdnadshavare. Det kan med hänsyn till vad sålunda upptagits inte anses förenligt med grunderna för vårdnadsbestämmelser eller med de uppgifter som socialtjänstlagen tillagt det allmännas socialtjänst att socialnämnden i fall som det förevarande underkänner föräldrarnas bedömning av hur de bäst fullgör sina skyldigheter och utövar sina rättigheter som vårdnadshavare. Enligt uppfattning måste familjepolitiken utgå ifrån den självklara förutsättningen att alla barn har rätt till omsorg och att all omsorg måste värderas och ersättas. Föräldrarna måste ha valfrihet mellan att anlita samhällets eller annan barnomsorg och att avstå från förvärvsarbete utanför hemmet för att själv på heltid vårda sina små barn. Att stanna hemma och sköta sina små barn om man bedömer det som bäst för barnen och familjen, måste vara en av samhället helt accepterad och värderad insats. Därför har länge arbetat för införande av vårdnadsersättning till småbarnsföräldrar, så att de får både valfrihet och ekonomisk trygghet samt samhällets erkännande av att de utför en värdefull insats. Enligt den refererade domen kan i vårt land en förälder som avstår från förvärvsarbete utanför hemmet för att vårda sina små barn bedömas som arbetsvägrare och vägras samhällets stöd. Detta gäller trots regler om föräldrarnas ansvar för sina barn och trots den enskildes rätt till bistånd enligt socialhjälpslagen och lagens föreskrift om respekt för människors självbestämmanderätt och integritet. I det refererade fallet torde dessutom samhällets nettokostnader blivit betydligt lägre om familjen fått visst socialbidrag och kvinnan därigenom fått en liten ersättning för att hon själv vårdade sina barn. För att ge föräldrar valfrihet mellan att ha förvärvsarbete utanför hemmet och att själva vårda sina barn och för att det senare skall bli en av samhället helt accepterad verksamhet måste enligt vår uppfattning en översyn göras av socialtjänstlagen, så att erforderliga ändringar i denna kan genomföras. Ändringarna i socialtjänstlagen bör göras mot bakgrund av det långtgående och primära ansvar för barns personliga förhållanden, som ålägger vårdnadshavare. Vidare bör socialtjänstlagens föreskrift om att samhällets socialtjänst skall bygga på respekt för människans självbestämmanderätt och integritet vara en grund för ändringarna. Andra skäl för en sådan översyn av socialtjänstlagen är dessutom det förhållandet att olika domstolar och olika domare kommit till så skilda slutsatser i det här redovisade fallet. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära utredning och förslag till ändringar av socialtjänstlagen syftande till att vård av egna 1985/86 S06OI små barn skall bedömas som en av samhället helt accepterad Mot. 1985/86 verksamhet. () () 1* 1985186.3 sami.