ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902So418 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:So418 m. fl. (s) Forskning om barnlöshet Forskningen kring metoder att skydda sig mot oönskade graviditeter har givit oss ett flertal säkra alternativ, där läkemedelsindustrin varit starkt engagerad. Preventivmedelsrådgivningen har inneburit en nedgång av antalet aborter. Den ofrivilliga barnlösheten har däremot inte ägnats samma intresse. Barnlösheten drar ofta med sig stora psykologiska samlevnadsproblem för de drabbade paren. Det behövs kunnig hjälp och intresse hos sjukvården för att förbättra situationen. Metoderna för att söka befruktningshinder hos kvinnan har förfinats, men det räcker inte med det. Det behövs mer forskning kring barnlöshetens orsaker också hos männen. Vi måste också veta mera om hur den försämrade miljön, genom utsläpp av gifter, tillsatser i maten, stress osv. påverkar fertiliteten hos kvinnor och män. De medicinska forskningsinsatserna bör avvägas så att resurser också ställs till förfogande för detta område. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om forskning kring barnlöshet. vik (s)
mot · G902So420 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86: So420 NilsCarlshamre m. fl. (m) Återinrättande av en medicinalstyrelse 1985/86 So420426 övertog även de uppgifter som låg på dåvarande medicinalstyrelsen och medicinalsyrelsens sjukvårdsberedskapsnämnd. Syftet var att skapa en integrerad och effektiv statlig myndighet för i princip hela det socialpolitiska verksamhetsområdet. Efter hand växte till oanade proportioner och kunde knappast betecknas som ett effektivt statligt verk. Den organiserades om med verkan fr. o. m. Trots den senaste omorganisationen kan det inte hävdas att målsättningen bakom sammanslagning kommer att kunna uppnås. Framför allt gynnas inte medicinens intressen och dess behov att entydigt och klart bygga på specifikt medicinsk vetenskap och beprövad medicinsk erfarenhet. Med nuvarande ordning föreligger uppenbar risk att den medicinska kompetensen får stå tillbaka för andra socialt inriktade ansvarsområden. Att så sker är ett för högt pris för att behålla nuvarande socialstyrelse intakt. Den bör åter uppdelas så att en medicinalstyrelse återskapas. Behovet av en skärskild medicinalstyrelse torde dessutom nu vara större än 1968 med tanke på den medicinska och medicinskt tekniska utveckling som ägt rum . Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär skyndsamt förslag till återinrättande av en medicinalstyrelse. 1 1985186.3 sami.
mot · G902So421 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86: So421 Bo Finnkvist och () Kvotering av läkare Problemen i glesbygden är många. Samhällsutvecklingen har lett till svårigheter med sysselsättning och utflyttning. Dessa problem kan vara svåra att komma till rätta med, andra kan vara lättare att påverka från samhällets sida. Ett sådant problem är sjukvården i glesbygd. Sjukvården är visserligen utbyggd i glesbygden, och det finns tillgång till personal utom när det gäller en mycket viktig grupp, läkare. Situationen har varit besvärande vid vissa vårdinrättningar. Obesatta tjänster är mer vanligt än besatta, på många håll. Däremot förekommer det att extra tjänster inrättas vid de mycket stora vårdinrättningarna. Frivilliga överenskommelser om att läkarförsörjningen skall lösas vid de små vårdinrättningarna i glesbygden har inte lett till önskat resultat. Vakanserna har ökat på en del håll. De invånare som blir sjuka råkar ut för extra stora påkänningar på grund av detta. Det kan vara långa transporter till någon stor vårdinrättning eller det förhållandet att man aldrig får träffa samma läkare vid återbesök. Det enda som återstår att pröva är någon form av kvotering. Man kan inte i längden behandla vissa sjuka sämre än andra. Regeringen bör ta upp förhandlingar med och läkarnas organisationer, så att i varje fall nyutbildade läkare åläggs att tjänstgöra vid vårdinrättningar med dålig läkarförsörjning. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om kvotering av läkare till vårdinrättningar med dålig läkarförsörjning. Bo Finnkvist (s)
mot · G902So424 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: So424 m. fl. (s) Bruket av psykofarmaka I välfärdssamhället skall alla ha rätt att må väl till kropp och själ. Den som mår dåligt skall ha rätt till adekvat behandling och vård för att så snabbt som möjligt krya på sig. Sjukvårdens landvinningar har betytt att vissa sjukdomar och skador som betraktades som oerhört komplicerade eller t. o. m. omöjliga att göra något åt, kan av och med tämligen okomplicerade ingrepp. Även i vad gäller psykvården har vi kunnat bevittna större intresse och beredskap att utveckla nya, bättre och mera mänskliga metoder och hjälpmedel. Den utveckling som ägt rum på sjukvårdens område har också innefattat läkemedel. Forskning och industriell produktion har frambringat ett överskådligt antal läkemedel i stora kvantiteter, vilka till stor del har en påtagligt positiv läkande och helande effekt på de patienter som intar dem. Det är emellertid svårt att frigöra sig ifrån intrycken att en hel del läkemedelsföretag är intresserade av att deras läkemedel skall nå stora försäljningsframgångar, mera för den ekonomiska vinstens skull än för bekämpande av sjukdomar. har i vårt land debatten varit intensiv om bruket/missbruket av psykofarmaka. Visserligen har försäljningen - och därmed rimligtvis förbrukningen - av psykofarmaka minskat . utgör de emellertid av alla läkemedel, och deras användning ger, enligt åtskilliga vittnesmål, ofta oacceptabla konsekvenser. Mycket talar för yttersta restriktivitet i vad gäller användandet av psykofarmaka. Varje patient som kan tänkas vara aktuell för sådan medicinering måste så långt möjligt få vetskap om tänkbara effekter. Patienter måste kunna ges möjlighet till behandling fri från psykofarmaka. Forskning och utveckling rörande alternativa behandlingsformer måste ges hög prioritet. Det är inte enbart i den egentliga psykiatriska sjukvården som restriktivitet är nödvändig när det gäller användandet av psykofarmaka. Också allmänläkares utskrivning av s. k. lugnande medel måste uppmärksammas och nedbringas. I den statliga utredningen , tvånget och rättssäkerheten (SOU 1984:64) togs inte frågan om psykofarmaka upp. En översyn som komplettering till utredningen är i hög grad motiverad och skulle kunna resultera i förslag till åtgärder för att ytterligare minska bruket av psykofarmaka och i riktlinjer för forskning och utveckling rörande psykofarmakafria behandlingsformer. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om översyn av bruket av psykofarmaka. (s) () () () 1985/86 So424
mot · G902So429 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:So429 Ett centralt register över aidssmittade Aidssjukdomen ökar nu snabbt i . Avgörande för att få kontroll över aids - vår tids pest - är att få reda på alla smittbärare. fanns ca 5 000 smittade, varav endast drygt 1 000 var kända av myndigheterna. För att få kontroll över vilka som smittats kan det bli nödvändigt att aidstesta hela svenska folket. Med väl utvecklade sjukvård och med erfarenheterna från massvaccineringar och skärmbildsundersökningar är det i internationell jämförelse relativt enkelt att genomföra en sådan test. Den anonyma registrering av aidssmittade som görs dels hos smittskyddsläkaren på varje länsstyrelse, dels vid statens bakteriologiska laboratorium i , är inte ens tillräcklig för dem som direkt övervakar smittskyddsarbetet. Utan identifikation av de smittade reduceras de övervakande myndigheternas kontroll till enbart statistikförande. Kontrollen har lagts på den behandlande läkaren, som varken har resurser eller överblick för att kunna kontrollera om patienten sprider smittan vidare. Den anonyma registreringen av aidssmittade beror på att aids klassas som venerisk och inte som allmänfarlig smittsam sjukdom, vilket har lett till att jämförelsevis mindre farliga sjukdomar som smittsam gulsot kan kontrolleras mycket effektivare genom att de registren inte är anonyma. Myndigheternas möjlighet till kontroll av att aidssmittan inte sprids vidare kan därför tillgodoses genom att aids klassas som allmänfarlig smittsam sjukdom. Förutom de smittskyddsövervakande myndigheterna har även annan sjukvårdspersonal, polis, brandmän, sociala tjänstemän och andra yrkeskategorier krävt att få veta om de har att göra med en smittsam person. Det rör sig om personal som är ålagd att ta hand om personer som kan vara smittade. Så länge de ej får veta om de arbetar med aidssmittade riskerar de antingen livet genom att bli aidssmittade eller också kommer vitala samhällsfunktioner, som ofta är inriktade på att rädda människoliv, att försvåras. Sekretesslagen har gjort det betydligt lättare att utbyta information mellan myndigheter, vilket gör att dessa personalkategorier skulle kunna skyddas bara det fanns ett centralt register över de aidssmittade varifrån information kan hämtas inom ramen för sekretesslagen. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att beslutar att ett centralt register över aidssmittade skall upprättas så att det inom ramen för sekretesslagen blir möjligt dels att kontrollera att smittan inte sprids, dels att det blir möjligt för myndighetspersonal att skydda sig för aidssmittade personer. 1985/86 So429
mot · G902So430 · 1986-01-22 00:00:00 — () Bekämpande av det kulturella och moraliska förfallet Det råder ingen tvekan om att aidsepidemins snabba spridning i västvärlden är ett resultat av den nedbrytande kultur som blivit förhärskande. Den sexuella lössläpptheten, familjeupplösningen, narkotikan och den perversa utlevelsefilosofin har varit grogrunden för aidsepidemins spridning i och . För att åtgärderna mot aids skall få verkan måste det kulturella och moraliska förfallet bekämpas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att allt statligt stöd till propaganda för fri sex och samlevnad skall avbrytas och ersättas med information om nödvändigheten av stabila familjeförhållanden för att kunna skapa en bra miljö för barn att växa upp i, 2. att beslutar att alla lagar, statliga förordningar, bidragssystem m. m. skall ses över med utgångspunkt i att familjens roll i samhället skall stärkas, 3. att beslutar att allt statligt stöd till främjande av rockoch drogkulturen skall avvecklas till förmån för stöd till den klassiska humanistiska kulturen, som sätter människan i centrum.
mot · G902So431 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:So431 och (c, fp) Förbud mot amalgam som tandfyllning Frågan om oral galvanism har stötts och blötts i . Det är nu på sin plats att vi politiker visar att vi vågar ta ett beslut. Vi måste nu våga förbjuda amalgamet! Nästan med att framhärdar i sina gamla tankegångar presenteras nya undersökningar som ytterligare understryker de tidigare gjorda att amalgamet ger upphov till många svåra och ofta invalidiserande sjukdomstillstånd både lokalt i munhålan och i andra delar av kroppen. I den nya undersökningen har 519 personer med oral galvanism intervjuats. av de drabbade, som alla har haft symtom som kan förknippas med kvicksilverförgiftning, blev bättre sedan de bytt ut sina plomber. Symtomen har varit muskel- och ledvärk, allmän sjukdomskänsla och psykiska besvär som nervositet och koncentrations- och minnesstörningar. Just dessa symtom finns beskrivna i litteraturen i samband med kvicksilverförgiftning. Docent , som studerat det mesta som finns på detta område, säger att nu måste amalgamet förbjudas. Det finns då ingen anledning att vila på hanen och låta allt fler människor drabbas av oral galvanism, utan vi bör besluta i att förbjuda amalgamet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till förbud att använda amalgamfyllning yid lagning av tänder.
mot · G902So433 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:So433 och (c, fp) Thoraxkirurgi vid i Thoraxkirurgi som specialitet bör etableras inom regionsjukvården i sydöstra sjukvårdsregionen, dvs. , och vid i . Vi föreslår att regeringen medverkar till att så kan ske. Thoraxkirurgi som specialitet finns inte vid i . Patienter från län liksom från sydöstra sjukvårdsregionen i övrigt hänvisas beträffande thoraxkirurgin till . har antalet patienter som söker denna specialitet i mer än fördubblats. råder en väntetid för thoraxkirurgiska ingrepp och undersökningar. Den kraftiga ökningen av patienter inom thoraxkirurgin i hänger samman med att thoraxkirurgi blivit vanligare. Det beror dels på de tekniska och medicinska framstegen som gjorts, vilket gör att fler patienter kan behandlas. Det beror också på att hjärt- och kärlsjukdomar blivit mer frekventa. Hjärt- och kärlsjukdomar är en av de främsta dödsorsakerna. Kranskärlsoperationer utförs nu ofta i förebyggande syfte. Med den utveckling som sker beträffande thoraxkirurgin synes behovet av en etablering av denna specialitet inom den egna regionsjukvården vara väl belagt. För det andra är det angeläget att regionsjukvården utvecklas lika över landet. Regionsjukvårdens indelning och organisation är enligt vår uppfattning väl avvägd över landet. För att regionsjukvården skall kunna vara likvärdig krävs att en utveckling ständigt hålls levande inom varje sjukvårdsregion. Tillgång till thoraxkirurgi inom det egna skulle vara en positiv stimulator för regionsjukvården inom sydöstra sjukvårdsregionen. En etablering av thoraxkirurgisk specialitet vid i skulle därmed också vara en riktig åtgärd mot bakgrund av synen på en likvärdig regionsjukvård i samtliga regionsjukvårdsområden. Med hänvisning till det anförda hemställs att rikdagen hos regeringen begär åtgärder som innebär att thoraxkirurgi som specialitet kan etableras inom sydöstra sjukvårdsregionen vid i .
mot · G902So436 · 1986-01-23 00:00:00 — 1985/86 So436-445 Prostatacancer är den vanligaste cancerformen bland män. Den har som regel ett mycket långsamt naturligt förlopp och påträffas i flera fall vid undersökningar i samband med obduktion jämfört med diagnos som ställts . Färska uppgifter från anger att av alla patienter som har någon känd eller okänd cancerförändring i sin prostatakörtel kommer endast 1 av 350 verkligen att avlida i cancer. Detta har felaktigt givit en bild av att prostatacancer alltid är en skäligen ofarlig sjukdom. Verkligheten är den att prostatacancer är den vanligaste orsaken till cancerdöd bland män i . Enligt cancerregistret upptäcktes 4 015 fall av prostatacancer 1982. De utgör av samtliga registrerade cancerfall. Lungcancer hos män svarade för . Bröstcancer hos kvinnor utgjorde ; då bör man observera att det i alltmer ökad utsträckning förekommer riktade hälsokontroller för att tidigt upptäcka bröstcancer. Prostatatumören upptäcks ofta vid rutinkontroller eller som ett led i en smärtutredning. Diagnosen ställs genom rektalpalpation och bekräftas genom vävnadsprov. Dottersvulster sprids huvudsakligen till skelettet och kan spåras genom speciell undersökningsmetodik. Med den moderna kirurgin har man lyckats finna operationsmetoder som inte är så komplikationsbenägna som de varit tidigare. Utvecklingen inom denna specialitet har medfört att operationsingreppen i färre fall nu orsakat besvärande komplikationer i form av impotens och inkontinens (svårigheter att hålla urinen). Detta har medfört att det finns starkare skäl att intressera sig för en tidig upptäckt av sjukdomen, och det borde därför vara möjligt att rekommendera en allmän hälsokontroll för att tidigt spåra prostatacancer. har varit ett föregångsland när det gäller att kartlägga effekterna av en tidig upptäckt av bVöstcancer. De erfarenheter dessa projekt givit oss i forskningshänseende borde utnyttjas för att komma till rätta med det höga antalet fall av prostatacancer som redovisas. Den stigande medelåldern bland män talar mycket för att antalet fall av prostatacancer kommer att öka jämfört med den statistik som redovisas och som gäller året 1982.1 en allmän hälsoundersökning av äldre borde detta ingå som en given kontroll. Det finns stora vinster att hämta med att tidigt upptäcka denna form av cancer, inte minst ur mänsklig synpunkt. 1 1985/86.3 sami. Med stöd av det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om screeningverksamhet för att i tidigt skede spåra prostatacancer. 1985/86 So436
mot · G902So437 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:So437 och () Rationalisering av sjukvårdens läkemedelsförsörjning Apoteksbolaget har enligt avtal med staten åtagit sig att med ensamrätt bedriva detaljhandel med läkemedel. Denna ensamrätt har tolkats så att den också gäller inköp av läkemedel till sjukhus. Härigenom har Apoteksbolaget en för sjukhushuvudmännen negativ monopolställning, när det gäller sjukhusens läkemedelsförsörjning, som i väsentlig grad inskränker sjukhushuvudmännens möjligheter att påverka läkemedelskostnaderna. Huvudmannens inköp av läkemedel bör därför inte betraktas som detaljhandel utan undantas från monopolet. Villkoren för huvudmannens inköp av läkemedel bör således kunna regleras direkt med leverantör/grossist såsom sker i övrigt beträffande sjukhusens förnödenheter. Det finns enligt vårt förmenande ingen anledning att sjukhushuvudmännen inte själva skall kunna upphandla läkemedel direkt från leverantör/ grossist och genom t. ex. köp av olika läkemedel hos en och samma leverantör/grossist erhålla ett bättre totalpris än som är möjligt via Apoteksbolaget. Apoteksbolagets monopolställning bör därför begränsas. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rationaliserng av sjukvårdens läkemedelsförsörjning och begränsning av Apoteksbolagets monopolställning.
mot · G902So439 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:So439 och () Avgifter vid viss sjukhusvård Enligt nuvarande regler gällande avgifter för intagen på sjukhus uttas ingen avgift för sluten sjukhusvård av patient som genomgår legal abort. I detta fall jämställs abort med förlossningsvård som är kostnadsfri. Är däremot en patient intagen på sjukhus på grund av missfall - i många fall upprepade missfall - utgår avgift för sjukhusvistelsen. Denna inkonsekvens uppfattas som mycket stötande, inte minst av patienter med många ofullgångna graviditeter. Det är inte minst ur psykologisk synpunkt viktigt att samma avgift utgår för sluten sjukvård vid legala aborter och missfall. Därför bör nuvarande regel som jämställer legal abort med förlossningsvård ändras. Lämpligen skall avgift utgå för sluten sjukvård vid legal abort. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen gällande avgift för sjukhusvård vid legala aborter.
mot · G902So442 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: So442 m. fl. Ökad valfrihet och konkurrens på vårdområdet Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1985/86:Fi505 yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökad valfrihet och konkurrens på vårdområdet. (fp) () ()
mot · G902So443 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: So443 och () Samvetsfrihet för sjukvårdspersonal under utbildning Vi har förmånen att leva i ett land, där lagstiftning och dess tillämpningsföreskrifter fäster stor vikt vid invånarnas fri- och rättigheter. Trots detta inträffar situationer, där den enskildes samvetsfrihet kommer i konflikt med stel byråkrati. Det har t. ex. ansetts viktigt att sjukvårdspersonal, som finner abort oförenlig med sin etiska eller religiösa uppfattning, ges tillräckliga garantier för att slippa delta i abortarbetet, medan personal under utbildning inte är garanterad jämförbar samvetsfrihet. I anvisningar angående abortingrepp står att läsa: Det är angeläget att abortverksamhet primärt organiseras så att i densamma inte tas i anspråk personal, som finner det oförenligt med sin etiska religiösa uppfattning att medverka vid aborter. förutsätter sålunda att den, som under åberopande av sådana betänkligheter förklarar sig önska erhålla befrielse från att medverka i abortverksamhet, skall slippa delta däri. Sådant undantag får dock icke innebära befrielse från skyldighet att medverka vid abort, då situationen är sådan att fara föreligger för moderns liv och hälsa. har, vid behandling av motioner som berör abortingrepp, uttalat: Utskottet är berett att ånyo pröva den här aktuella frågan för den händelse det skulle visa sig att någon sjukvårdshuvudman söker tvinga läkare eller annan sjukvårdspersonal att medverka vid abort, trots att vederbörande befattningshavare av etiska eller religiösa skäl finner sådan medverkan oacceptabel och trots att det inte är frågan om abortingrepp, som är nödvändiga för att undvika fara för moderns liv eller hälsa. Elever under utbildning till barnmorskor har i upprepade fall förvägrats legitimation på grund av att de vägrat sätta in spiral på patienter. De har inte vägrat att skaffa sig det nödvändiga tekniska kunnandet för att utföra ingreppet men har begärt att det skall få ske under sådana former att utstötning av befruktat ägg ej kan ske. Begäran har föranletts av att de i likhet med katolska kyrkan anser att avstötning av befruktat ägg på grund av spiral är att jämställa med abort. Redan legitimerade barnmorskor måste, för att bli behöriga att sätta in spiral, komplettera utbildningen med en s. k. föreskrivningskurs. Denna är ej obligatorisk utan frivillig. Det föreligger ingen omedelbar fara för moderns liv eller hälsa och ingen annan person skadas, om personal under utbildning i här anfört fall får följa sin etiska eller religiösa övertygelse. Det borde vara självklart att sjukvårdspersonal under utbildning, om inte starka samhällsintressen talar däremot, tillerkänns samma rätt som anställd personal att slippa utföra handlingar, som strider mot deras etiska och religiösa övertygelse. Med hänvisning till vad ovan anförts är detta uppenbart ej fallet . Med hänvisning till det som i motionen anförts hemställs att beslutar att av regeringen begära sådana åtgärder att sjukvårdspersonal under utbildning ej tvingas handla i strid med sitt samvete. () () 1985/86 So443
mot · G902So444 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: So444 och (fp, c) Översyn av patientjournallagen beslöt (prop. 1984/85:189) om införande av en patientjournallag. Lagen trädde i kraft . har larmsignaler kommit från läkare och sjukvårdsansvariga att lagen skapar onödig pappersexercis. Särskilt är det bestämmelsen att läkaren skall läsa igenom och signera journalanteckningar som mött kritik. Läkarnas vilja till ansvar ifrågasätts inte men man anser att signeringen tar alltför mycket tid i anspråk, tid som måste tas från patienterna. På i beräknas den extra tidsåtgången motsvara 4-5 tjänster. En annan olägenhet är att det kommer att ta innan en journal kan läggas in i arkivet. Om en patient återkommer snabbt eller journalen skall sändas på remiss kan det uppstå svårigheter att finna handlingarna, vilket kan vara till men för patienten. Det finns således anledning att noga följa upp konsekvenserna av den nya lagstiftningen. Den nya lagen säger att journalhandlingar endast behöver bevaras . En så kort bevarandetid kan vara negativ ur flera synpunkter som t. ex. vid krav på skadestånd och ansvar, tidigare behandlingstillfällen och ur forskningssynpunkt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna behovet av att noga följa upp konsekvenserna av patientjournallagen, 2. att beslutar att patientjournaler skall bevaras . (fp) ()