ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902L277 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:L277 () Rättsligt biträde vid förordnande av god man Enligt 10 kap. 13 § (FB) skall, då ansökan gjorts att någon skall förklaras omyndig och då undantagssituationer som anges i 10 kap. 11 § tredje stycket FB ej föreligger, rätten förordna biträde att bevaka hans eller hennes rätt i målet om det ej är uppenbart att biträde ej erfordras. Som biträde enligt 10 kap. 13 § FB har nog de flesta domstolar brukat välja en med familjemål väl förtrogen advokat. Såvitt är bekant har systemet med rättsliga biträden av aktuellt slag fungerat väl och bidragit till att stärka rättssäkerheten för den vars försättande i omyndighet det varit fråga om. Omyndighetsförklaringar har blivit allt sällsyntare . I stället har i praktiken helt i linje med de nya bestämmelserna inom hithörande område som trädde i kraft gode män förordnats för den helt dominerande delen av den kategori människor, vilka förut blev omyndigförklarade. Även när fråga uppkommer att tillsätta en god man för exempelvis en person som drabbats av grava besvär i följd av uppnådd hög ålder kan känsliga avvägningar uppkomma för både inblandade parter och för resp. domstol. Någon möjlighet att i en sådan situation förordna ett rättsligt biträde för den vars förseende med god man det är fråga om föreligger inte. Från rättssäkerhetssynpunkt borde enligt min mening det finnas möjlighet för resp. domstol att förordna rättsligt biträde av analogt slag som anges i 10 kap. 13 § FB även för person vars förseende med god man det är fråga om. Med åberopande av det ovan anförda hemställs att beslutar begära att regeringen låter utreda frågan om rättsliga biträden vid prövning av frågan om förordnande av god man.
mot · G902L278 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:L278 och () Bestämmelserna om nykterhet till sjöss Alkoholbruket har en stor skuld vid olyckor i all slags trafik. Det leder till omfattande skador på människor och material. Antalet döda på grund av alkohol i trafik är bara i vårt land flera hundra . Problemet med onykterhet till sjöss är ett stort och rent av växande problem. Andelen döda på grund av alkoholbruk är för övrigt större på sjön än på land. Flera stora grundstötningar har bevisligen berott på onykterhet hos fartygsbefälet i det aktuella fallet. har påpekat att hälften av dödsolyckorna på sjön vållas av eller drabbar personer som är alkoholpåverkade. Uppfattningen att båtliv och alkoholförtäring hör ihop är tyvärr alltför spridd. Det har påtalats att just de båtförare som kan minst om sjön i första hand anammat en felaktig syn på alkoholförtäring i samband med sjöfartstrafik. ledde till en dyster och mycket negativ statistik beträffande alkoholrelaterade olyckor på sjön. Sjöpolisens rapporter och braskande tidningsartiklar gav vid handen att polisen fick föra en ojämn - och ibland hopplös - kamp för att beivra onykterhet till sjöss. av kända fall av omkomna i fritidsbåtsolyckor visar sig ha samband med alkoholpåverkan. Det innebär att några tidigare års förbättring vad gäller säkerheten på sjön har åter vänt och pekar åt fel håll. Även om onykterhet förekommer i trafiken på land torde ingen vara okunnig om att alkohol och trafik inte hör ihop. Dessutom är det väl känt att framföra fordon med alkohol i blodet leder till någon form av påföljd och straff. När det gäller reglerna till sjöss är okunnigheten stor. Regeringen bör därför överväga att även lägga in sådan trafikundervisning i skolan att kunskapen om alkoholens negativa roll i samband med sjötrafik aktualiseras. Denna kunskap borde mer aktivt också förmedlas vid t. ex. trafikskolor och andra sammanhang där unga människor konfronteras med trafikundervisning, t. ex. vid de militära förbanden. har sjölivet breddats för ungdomsgrupperna. är det ju inne att vindsurfa på bräda, köra snabba segeljollar och de numera mycket snabbgående motorbåtarna. Den ökade mängden farkoster på vattnet och de alltmer avancerade hastigheterna utgör en sådan kombination att det inte finns utrymme för någon alkohol i samband med förandet av eller att man har ansvarsuppgift på båtar m. m. Undervisning i trafik och alkohol kan även med fördel ges i samband med förarintyg eller skepparexamen. Det skulle vara en värdefull reform utan någon särskild kostnad. En sådan utbildning skulle också förbättra olycksstatistiken. Med hänvisning till vad vi anfört i motionen vill vi föreslå 1. att som sin mening ger regeringen till känna att samma regler beträffande nykterhet bör gälla vid framförandet av fartyg som gäller vid framförandet av fordon på land, 2. att begär att regeringen tar initiativ till en bättre undervisning om krav på nykterhet till sjöss i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · G902L279 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:L279 Hans Nyhage (m) Patentavgiften Enligt gällande bestämmelser skall den som fått patent för en uppfinning betala en årlig avgift till patentverket. Denna avgift höjs i princip under de för vilka patentet gäller. är högsta avgiften . per patent och år. utfärdar uppgifter om hur stor avgiften är för vart och ett av de 20 åren. Patentinnehavaren skulle således kunna beräkna den totala kostnaden för sitt patent, om det inte varit så, att de utfärdade uppgifterna ändras från till ett annat. angivna avgifter gäller inte längre. De höjs till nya belopp. Detta medför att patentinnehavaren drabbas av kostnader, som han således inte kunnat beräkna och som kan medföra svårigheter för honom att klara av. Någon garanti för att ett patent också blir inkomstbringande finns ju inte. I andra länder, t. ex. , tillämpas ett avgiftssystem, där avgiften erläggs vid ett enda tillfälle, nämligen då patentet beviljas. Genom en sådan anordning överblickar innehavaren kostnaderna för patentet. Det kan ur denna aspekt vara lämpligt, att ett motsvarande system också prövas i . En annan tänkbar lösning skulle kunna vara, att den årliga avgiften relateras till de inkomster, som vederbörande erhåller genom patentet och som på sedvanligt sätt deklareras. Härigenom skulle sådant patent, som ej medför inkomst för innehavaren, ej heller vara belagt med årliga avgifter. Enligt min mening bör frågan om patentavgifternas konstruktion bli föremål för prövning, vilket bör ge regeringen till känna. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om patentavgiftens konstruktion. Hans Nyhage (m)
mot · G902L280 · 1986-01-27 00:00:00 — m. fl. (s) Kommersiella personlighetskurser Mångå människor anser sig ha behov av att förbättra sig själva i psykiskt avseende. Därför finns det också en marknad för olika former av personlighets- och beteendepåverkan, där man t. ex. får lära sig att bli mer fantasifull, bli en bättre ledare, få bättre minne, bli mer intelligent etc. Inte minst har företagens intresse av att betala sådana kurser för en del av sina anställda givit upphov till en lukrativ marknad för kursarrangörer. Utbudet av kurser till företagen innehåller seriös och värdefull utbildning, men också en hel del kurser som lovar betydligt mer än de rimligen kan hålla. Det finns också åtskilliga exempel på att personlighetskurser säljs direkt till allmänheten. Osäkra människor förmås att betala ofta betydande summor till organisationer som utlovar personlighetsförbättringar av olika slag. Även i dessa fall kan de utställda löftenas rimlighet ofta ställas i fråga. Denna typ av verksamhet har i en del fall drivits dithän att människor försatts i ett svårt ekonomiskt beroende av den organisation de sökt sig till. Det förekommer också att minderåriga dras in i andra former av skadligt beroende. Det är av många skäl naturligt att de som själva sökt sig till organisationerna i fråga ofta inte är benägna att ta strid om de anser sig ha blivit vilseförda eller avlurade pengar. Ändå har myndigheter i några fall fått anledning att granska verksamhet med personlighetsförändrande kurser. Så t. ex. har granskat scientologernas s. k. E-meter, och bedömt att detta redskap inte skulle få säljas under de former som dittills skett. Även och har behandlat liknande ärenden. I fallet med E-metern hävdade scientologerna att religionsfriheten borde ha hindrat från att ingripa. Detta förhållande visar på en typ av överväganden som kan bli aktuell i detta slag av ärenden, och som kan vara svår för den enskilda myndigheten att hantera. Vi vill starkt understryka att religionsfriheten är en omistlig del av de demokratiska principer som vårt samhälle bygger på. Den innebär dock inte att en kommersiell verksamhet bör kunna undslippa t. ex. samhällets konsument- och skatterättsliga krav enbart genom att kalla sig religion. Det huvudsakliga motmedlet mot oseriös verksamhet inom detta område måste vara upplysning och opinionsbildning. Det är mot denna bakgrund värdefullt att anhöriga till drabbade personer har bildat en förening med opinionsbildning på programmet. 1 1985/86.3 sami. Samhällets insatser på området bör inskränkas till att ingripa mot Mot. ekonomiska och andra oegentligheter samt till att ingripa då minderåriga utsätts för otillbörlig påverkan. Som vi framhållit är detta en svår uppgift för de rättsvårdande instanserna, dels på grund av att det är svårt för lurade konsumenter att ge sig till känna, dels eftersom det kan vara oklart i vilka fall religions- och yttrandefriheten är tillämplig. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär en utredning om hur samhället skall möta utbudet av oseriösa s. k. personlighetskurser och likartad verksamhet. () () () () () () ()
mot · G902L281 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:L281 Den regionala hemkonsulentorganisationen avvecklades vid ett riksdagsbeslut . Det var, som jagser det, ett olyckligt beslut. Konsumentfrågornainte minst kostupplysning - har fått allt större aktualitet, och hemkonsulenten var en resurs som efterfrågades av många. Den totala konsumtionen har aldrig varit så hög i som . Det är viktigt med god kunskap hos konsumenterna om det rika varuutbud och olika sortiment som finns. Information om forskning, testresultat liksom erfarenheter av skilda produkter når inte allmänheten tillräckligt. Ständigt kommer nya forskningsrön om livsmedel; framställning, förvaring och tillagning. Däri spelar hälsofrågorna den viktigaste rollen - frågor som är av största betydelse, såväl för enskild individ som för samhället i stort. De hushållningssällskap som har anställda hemkonsulenter upplever att efterfrågan är stor från allmänhetens sida. utgör hemkonsulentverksamheten en svår ekonomisk belastning på en organisation som helt står utan stöd från samhället. Detta inverkar negativt på hemkonsulentverksamheten därigenom att de ekonomiska intressena till stor del måste styra aktiviteterna. Hemkonsulentverksamheten skulle behöva inriktas mera på de konsumentgrupper, som har det största behovet av utbildning och råd. måste dessa grupper lämnas, och verksamheten inriktas på information som kan uttas ersättning för. I en del fall - där hushållningssällskapet inte ansett sig kunna hålla en 1,0 tjänst - har hemkonsulenten tvingats splittra sig på deltidstjänst på annat håll . Även detta verkar menligt för verksamheten och konsumenterna. Jag vill därför föreslå att statsbidrag utgår för exempelvis av lönekostnaderna för hushållningssällskapens hemkonsulenter. betalas avgifter av lantbruket på handelsgödsel och västskyddsmedel. Av dessa avgifter - ca 125 milj. kr. - bör en del kunna användas för att finansiera statsbidraget till hemkonsulenterna. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att hushållningssällskapen bör få statsbidrag för hemkonsulenter till av lönekostnaden, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att Mot. nämnda statsbidrag finansieras genom handelsgödsel- och växtskydds- L281
mot · G902L282 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :L282 m. fl. (m) Låneförbudsreglerna i aktiebolagslagen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:Sk351 hemställer vi att hos regeringen begär förslag om undantag från låneförbudet i aktiebolagslagen. () () Per () () () (m) ()
mot · G902L283 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :L283 . och () Utländska medborgares förvärv av fast egendom Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:Fi605 hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ändring av lagstiftningen angående utländsk medborgares rätt att förvärva fast egendom. . () ()
mot · G902L284 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :L284 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:Ub840 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om produktkvalitetsinformation särskilt för livsmedel. (fp) ()
mot · G902n201 · 1986-01-10 00:00:00 — m. fl. (s) Prissättningen på bankernas tjänster Bankerna har i ökad utsträckning valt att genom avgifter täcka kostnaderna för olika tjänster som tidigare betraktades som service gentemot kunderna. Bankerna konkurrerar i betydande omfattning med varandra när det gäller olika slags betalningsservice, gireringoch andra banktjänster. Konkurrensen gäller tjänster till såväl privatpersoner som företag. Totalt rör det sig om ett relativt stort antal tjänster. Kunderna vet inte hur mycket eller för vad de betalar förrän kontobeskedet kommer. Någon enhetlig prissättning finns inte bankerna emellan utan avgifterna kan variera fran bank till bank och t.o.m. fran kund till kund. Mot bakgrund av detta är det angeläget att kartlägga dessa tjänster samt utreda vilka principer olika banker använder vid prissättningen och i vilken utsträckning priserna svarar mot de faktiska kostnaderna för att utföra de olika tjänsterna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en undersökning av prissättningen på bankernas tjänster. () () 1 19S5/H6.
mot · G902n202 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:N202 () Främjande av export från småhusindustrin är en framstående nation när det gäller småhusfabrikation. Inom den svenska trähusbranschen finns ett erkänt stort tekniskt och praktiskt kunnande samlat. Svenska småhus kännetecknas av hög kvalitet och praktiska och ändamålsenliga planlösningar. har småhusbyggandet minskat drastiskt. Från tidigare 40 000-50 000 småhus produceras nu knappt 15 000 småhus . Kapaciteten på småhusfabrikerna har således blivit alldeles för stor för den svenska marknaden. har ett 25-tal större husfabriker försatts i konkurs och omkring 3 000 årsanställda har friställts. Detta har inneburit stora påfrestningar inom de regioner där småhusindustrin spelat en viktig roll för sysselsättningen och där utbudet av alternativ sysselsättning ofta är ytterst begränsat. För att kompensera nedgången på den svenska småhusmarknaden har ett flertal företag gjort exportsatsningar. De flesta av dessa har emellertid inneburit totala misslyckanden. Den svenska trähusexporten uppgår till endast ett värde motsvarande ca 300 milj. kr. Inom småhussektorn torde det dock finnas goda förutsättningar för att en samordnad satsning på en internationell marknad skulle lyckas. För att en samordnad exportsatsning skall lyckas fordras alldeles uppenbart i synnerhet att den kostnadskrävande marknadsföringen också samordnas och därmed fungerar på ett kraftfullt och tillfredsställande sätt. För att angelägna framgångar skall kunna ske på exportmarknaden fordras statliga samordnade insatser. Husindustrin bör exempelvis kunna uppmärksammas i samband med handelsavtal, och bör erhålla resurser och uppgiften att speciellt bevaka och stödja även den svenska småhusindustrin. Med anledning av det ovan framförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag om insatser för att stödja den svenska småhusindustrins exportsatsningar.
mot · G902n203 · 1986-01-15 00:00:00 — () Ändrade regler för handel med begagnade varor av ädelmetall Bostadsinbrotten utgör ett allt större samhällsproblem. Särskilt attraktivt gods är då smycken av guld och silver men även andra föremål och andra ädelmetaller. Förklaringen är naturligtvis att sådant gods är lätt att avsätta och dessutom mycket inkomstbringande för såväl tjuv som hälare. Handeln med begagnade varor är särskilt författningsreglerad (SFS 1981:2 och 403) för att förebygga avsättning av stöldgods och underlätta polisspaningen. I en central bestämmelse (SFS 1981:403 12 S) föreskrivs att emottaget gods ej får utlämnas eller bearbetas förrän tidigast en månad från emottagandet. Det akuta problemet är nu att polisspaningen ofta inte hinner ge resultat inom denna korta tid. Just föremål av ädelmetaller nedsmälts ofta och blir därmed oidentifierbara och detta med laga stöd. Den berörda författningsbestämmelsen bör ändras så att förvaringsplikten utsträcks för föremål av ädelmetall. Härigenom förstärks kraftfullt möjligheterna att nå de i lagen uppställda målen utan att branschen drabbas av orimliga nackdelar. Mot bakgrund av det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring i lagen om handel med skrot och begagnade varor samt förordningen om handel med begagnade varor som i motionen anförts om handel med begagnade varor av ädelmetall. 1* I9S5IM6.
mot · G902n204 · 1986-01-15 00:00:00 — Motion till 1985/86:N204 Förstärkning av äganderätten genom ändring av gruvlagen Gruvlagen bör ses över i syfte att stärka den enskilde markägarens äganderätt. Den enskildes fri- och rättigheter har urholkats i en rad lagkomplex . Enskild äganderätt är en sådan grundläggande rättighet som måste skyddas av samhället. 1 gruvlagen har inte den enskilda äganderätten tillräckligt skydd. 1974 gjordes t. ex. förändringar i lagen som medförde en försvagning av den enskildes rätt. Gruvlagen bygger på inmutningssystemet. Enligt denna lag äger var och en på egen eller annans grund under vissa förutsättningar erhålla inmutningsrätt, dvs. rätt att undersöka en angiven mineralfyndighet. Den som erhållit inmutningsrätt får inom ett visst angivet område utföra undersökningsarbete i fråga om inmutningsbar . Gruvlagen är i sina grunder av gammalt datum. Den går långt tillbaka i tiden då andra förutsättningar gällde. Den utgår framför allt från de förhållanden runt malm- och mineralutvinningen som gällt och gäller i norra . Vid inmutningar på fastigheter i inre för undersökning av guld visar det sig att gruvlagen inte tar hänsyn till de förhållanden som råder i . Bebyggelsestrukturen är en annan. På fastigheter som berörs av inmutningsförfarandet bedrivs i allt väsentligt ett intensivt jord- och skogsbruk. De metoder som används vid eftersökandet och undersökandet har förändrats i takt med den tekniska utvecklingen. Det innebär att gruvlagen inte tar hänsyn till störningar som kan uppstå i en aktiv jord- och skogsbruksverksamhet och som är känslig för utövarens försörjning. Den förändrade tekniken gör att stora områden berörs . Mera omfattande undersökningar kan också göras i form av djupborrningar och schaktningar. Det är emellertid viktigt att våra mineralförekomster kan upptäckas och kartläggas. En rationell utvinning som har stor ekonomisk betydelse måste tas till vara. En modern lagstiftning på detta område bör utgå ifrån att undersökning av mineralförekomster kan ske på ett sådant sätt som gör att inte den enskildes äganderätt träds för när och som bättre än anknyter till skogsvårdslag, lagen om skötsel av jordbruksmark och naturvårdslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer att minerallagstiftningskommittén (I 1983:04) far i uppdrag att reformera gruvlagen pa ett sådant sätt att den enskildes äganderätt ges ett starkare skydd.
mot · G902n207 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:N207 Medel till administration vid Stiftelsen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:Ub208 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av särskilda medel till administration vid Stiftelsen på Citadellet i . () () 1 1985/86.3 sami.
mot · G902n208 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:N208 m. fl. Branschprogrammen som ett aktivt regionalpolitisk! Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:A405 hemställs att beslutar ansluta sig till vad som anförs i motionen om branschprogrammen som ett aktivt regionalpolitisk instrument. . Åsling (c) () () () P.-O. ()
mot · G902n217 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:N217 och () Löntagarfondstyrelsernas sammansättning Vår uppfattning är att löntagarfonderna skall avskaffas. Så länge de är kvar är det ur principiell synpunkt viktigt att reglerna för löntagarfondernas styrelser inte bryter mot grundlagens föreskrifter. Detta krav är, som vi framhållit i många olika sammanhang, inte uppfyllt. Det är genom olika domstolsutslag fastlagt att löntagarfondernas styrelser är myndigheter. Om sammansättningen av myndigheters styrelser stadgas det i regeringsformens 11 kap. 9 § bl. a. följande: Endast den som är svensk medborgare får inneha eller utöva domartjänst, ämbete som lyder under regeringen, tjänst eller uppdrag såsom chef för myndighet som lyder under eller regeringen eller ledamot av sådan myndighet eller dess styrelse- - - Av grundlagsbestämmelsen framgår således helt klart att man måste vara svensk medborgare för att kunna vara ledamot av myndighet och dess styrelse om dessa lyder direkt under regeringen. Löntagarfonderna och deras styrelser är myndigheter som lyder under regeringen. Något mellanled finns inte och styrelsernas ledamöter utses direkt av regeringen. Men i lagen om reglemente för löntagarfonderna har inte uppställts svenskt medborgarskap som villkor för ledamotskap i styrelserna. Och i motiveringen till lagen sägs det uttryckligen att utlänningar skall kunna vara styrelseledamöter. Reglerna för ledamotskap i fondstyrelserna är således inte i överensstämmelse med den ovan återgivna grundlagsbestämmelsen. Några tolkningssvårigheter föreligger inte härvidlag. Grundlagsregeln medger inga undantag. Det är ur principiell synpunkt olyckligt att regler för myndigheter utformas på ett sådant sätt att de står i direkt strid med bestämmelser i grundlagen. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att beslutar att hos regeringen anhålla om förslag till sådan ändring av reglerna för ledamotskap i fondstyrelserna att den i motionen påtalade grundlagsstridigheten undanröjs. 1 1985/86.