mot · G902497 · 1986-04-08 00:00:00 — Motion till 1985/86:497 m. fl. Försöksverksamheter i statlig reglering gentemot näringslivet (prop. 1985/86:142) har medvetenheten om de skadliga effekterna av en omfattande statlig reglering av näringslivet blivit större. Från moderat sida har vi alltid framhållit att offentlig reglering måste inskränkas till det absolut nödvändiga. Omfattande reglering och komplicerade beslutsprocesser inom myndigheter medverkar till att göra näringslivet mindre effektivt genom att fördröja och fördyra viktiga åtgärder. I dagens läge är det mycket väsentligt att vi kan ge företagen möjlighet att vara så flexibla att de kan möta den internationella utmaning som vi nu står inför. Skall vi i kunna förbli en av de länder i världen som har den högsta levnadsstandarden måste svenska företag få lov att vara framgångsrika. Det är i en ständigt förändrande värld som felaktig offentlig reglering är som skadligast. Ett allvarligt problem med den nuvarande offentliga regleringen är att myndigheterna sällan beaktar de fullständiga konsekvenserna av sina bestämmelser. Varje myndighet agerar utifrån de intressen just den myndigheten har att bevaka och resultatet blir ett slags suboptimering - bestämmelsernas sammanlagda effekt står inte i överensstämmelse med de fördelar som uppnås. Även till synes betydelselösa krav kan i kombination med andra krav få stora konsekvenser. I en fri marknadsekonomi fullgör marknadskrafterna - de individuella köparna och säljarna - den bästa kontrollen. Har individer och företag frihet att själva välja produkter, leverantörer och arbetsgivare då klarar de också en stor del av den nödvändiga kontrollen. I många fall kan omfattande regelverk skapas på frivillig väg utan offentliga insatser. I dagens läge kan vi förutse att många av de målsättningar som legat bakom den offentliga regleringen kan uppnås även utan statsingripande. Medvetenheten om den offentliga regleringens effekter och om alternativen finns nu i de flesta västländer. Det är i detta perspektiv man skall se regeringens försök att nu påbörja en viss avreglering. Förslaget går ut på att skapa möjligheter till tre-åriga försöksperioder regeringen, med eller utan hörande, skall kunna ge möjlighet för myndigheter att upphäva eller förändra gällande bestämmelser. Detta är naturligtvis i sig ett positivt steg, men tyvärr ett litet steg. Med hänsyn till de starka intressen inom socialdemokraterna som ännu inte har insett att framtida välstånd till stor del är beroende av flexibiliteten inom näringslivet så är det inte märkligt att man från regeringens sida så starkt understrukit inslaget av försöksverksamhet. Även om vi i och för sig anser att försöksverksamhet i vissa fall kan vara väl motiverad bör det på många områden vara möjligt att direkt slopa ett Mot. 1985/86:497 flertal bestämmelser. Försöksverksamhet i olika regioner eller delbranscher innebär problem med hänsyn till kravet på konkurrensneutralitet, ett problem som i och för sig nämns i propositionen. som regeringen i den nu aktuella propositionen talar om avreglering så lägger man fram förslag som syftar till utökad myndighetskontroll. Det just nu mest aktuella exemplet är förslaget att införa etableringskontroll i två branscher. Regeringens uppgivna ambition att förenkla skattesystemet har tyvärr i ett flertal fall visat sig vara en strävan att öka skatteintäkterna och därmed ofrånkomligen även kontrollsystemet och byråkratin. Skattesystemet har på grund av det höga skattetrycket blivit så komplicerat och svåröverskådligt att det krävs experthjälp för att de allra flesta småföretag skall kunna redovisa sina inkomster och beräkna sina skatter. Förutom att skattesystemet ger upphov till en rad snedvridande effekter, medför även den komplicerade strukturen att många avskräcks från att bli egna företagare. Socialdemokraterna har inte bidragit till att göra det enklare för dem som vill driva verksamhet som konkurrerar med eller kompletterar den offentliga verksamheten. Tvärtom strävar man på flera områden att befästa de existerande servicemonopolen. Man har inte ens dragit sig för direkt lagstiftning som t. ex. beträffande fristående daghem - den s. k. Detta är ett mycket viktigt område för avreglering. Vi kan acceptera de i propositionen framlagda förslagen men det är väsentligt att regeringen dessutom beaktar följande: o Att man inom varje område som bli föremål för försöksverksamhet så snabbt som möjligt övergår från försöksverksamhet till en permanent avreglering. o Att försöksverksamheten får en sådan utformning att konkurrensneutraliteten inte rubbas. o Att intensifierar ansträngningarna att såväl inom som gentemot EG och övriga GATT-länder harmonisera handelshindrande lagar och bestämmelser, o Att nytillkommande reglering minimeras. Detta bör bl. a. ske genom att regeringen respekterar RO 3 kap. 2 §, som föreskriver att propositioner skall innehålla en redovisning av framtida kostnader. Det innebär att regeringen bör visa inte bara kostnaderna för staten att upprätthålla regleringen utan även de kostnader som företag och enskilda drabbas av. På så sätt kan man göra en bättre bedömning av regleringens negativa konsekvenser i förhållande till dess uppgivna fördelar, o Att riksdag och regering vid eventuellt nytillkommande reglering tidsbegränsar dess giltighet så att den automatiskt kommer upp till omprövning, o Att enskilda myndigheter aktivt medverkar till att minska och förenkla det regelverk som de har ansvar för. Detta kan ske genom att regeringen fastställer direkta målsättningar i dess budgetdirektiv. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs angående principerna för fortsatt avregleringsarbete. () () Per () () () (m) ()