mot · G902Jo416 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo416 m. fl. (s) Fisket i Sjön är inte bara en unik naturföreteelse utan utgör också ett enastående produktionssystem. Detta naturens eget perpetuum mobile har utgjort en betydelsefull faktor för välståndsutveckling i landet. Man kan bara peka på den betydelse som älv haft för samhällsbyggandet såväl inom Vänernområdet som för vissa delar av . En stor befolkning är direkt beroende av sjön som vattentäkt, och den utnyttjas i betydande omfattning som recipient för avloppsvatten från både samhällen och industrier. Liksom andra stora vattensystem används den också för fiske, sjöfart, rekreation och för en mängd andra ändamål. Konkurrensen om denna naturtillgång har skärpts , men på grund av sjöns storlek har direkta intressekonflikter i huvudsak kunnat undvikas. En ökad välfärd medför allt starkare krav på en god miljö, och rent vatten kommer sannolikt att bli en allt viktigare del av vår levnadsstandard. är med en yta av och ett innehåll av vatten största sjö. Medelvattenföringen vid utloppet genom uppgår till /sekund. Fallhöjden mellan och haven som är 44 m utnyttjas i tre kraftverk med en sammanlagd årlig produktion av 1 300 GWhl. Råvaruvärdet av detta energiinnehåll i vattnet kan uppskattas till 40-50 milj. kr . Sjöns kapitalvärde skulle således enbart från energisynpunkt motsvara ett belopp av storleksordningen . är en pärla och har av statsmakterna klassificerats som ett område med riksintresse för rekreation och fiske i samband med behandlingen av den fysiska riksplaneringen. I bedrivs landets största insjöfiske och ett ytterst livligt fritidsfiske. Fisken utgör också en mycket viktig proteinreserv. Lax och öring utgör en naturlig länk i ganska komplicerade näringskedja. Sötvattenlaboratoriet har gjort omfattande fiskeribiologiska undersökningar i , vilket medfört att man nu i princip känner till hur sjön fungerar. I åtgärdsprogrammet för har vattenlaboratoriet föreslagit en rad åtgärder. Vår största sjö spelar en framträdande roll i fiskesammanhang. Den är artrikast bland landets sjöar med inte mindre än 35 olika fiskarter. Den har flest sikarter - 5 stycken - och den har landets mest snabbväxande och största insjööring. Men framför allt är den ensam i landet om att hysa bestånd av relikt atlantlax. Med relikt menas då en havslevande art som inspärrats i sötvatten och anpassats till liv i sötvatten. Till yttermera visso rymmer detta laxbestånd ett delbestånd - gullspångslaxen - som måhända är en av de värdefullaste laxfiskarna i världen. naturliga förutsättningar för fiske är sålunda utomordentliga. Vänernlaxen, som lax och öring gemensamt kallas i vardagstal, var ursprungligen havsvandrande. , närmare bestämt ancylustid övergick de till att hela sitt liv leva i sötvatten i samband med att blev insjö och spärrade lekvandringen från havet. Sådana relikta laxbestånd är fåtaliga: sammanlagt är åtta bestånd kända i och några få i östra . Vänernlaxen har sedan urminnes tider varit högt skattad och gett utkomst åt ett stort antal människor. De historiska dokumenten därom går tillbaka till . förlänades de bästa laxfiskena i och gullspångsälven till de stora klostren, , Riseberga, Alvastra, , och . drog givetvis in dessa stora naturvärden till Kronan. De historiska dokumenten omvittnar att och dess laxälvar hört till landets laxrikaste vatten. Ända långt uppe i Trysil i norska del kunde enligt skildringar närmare 1 000 laxar fångas vissa år. Av uppgifter förra hälft framgår att fångsterna i Vänernsystemets svenska del torde ha överstigit . En från biologisk synpunkt mycket viktig åtgärd är att restaurera de tidigare bestånden av lax och öring i . Laxen (bland svenska sjöar fanns den ursprungligen enbart i ) och öringen ingick tidigare som en naturlig viktig länk i sjöns ganska komplicerade näringskedja. Genom utbyggnaden av vattenkraften har de flesta reproduktionsområdena i älvar och åar runt totalförstörts, vilket återspeglas i en kraftigt dalande fångstkurva. 1881 fångades exempelvis lax och öring i , och den absoluta bottennoteringen nåddes 1973, då det fångades endast . Före kraftverksepoken () fångades i upp till lax och öring. fångades laxen huvudsakligen i älvarna, och enbart i kunde fångsten uppgå till . En restaurering av laxbeståndet (de bästa återfångsterna fås med gullspångslax som sätts ut i öppna sjön - dessa är lönsamma och ger en utdelning på minst två gånger de spenderade pengarna) är av stort allmänintresse, vilket gynnar ett stort antal fritidsfiskare, turismen och yrkesfisket. Sjön får ett betydligt ökat värde - en status som gör oss mer angelägna att skydda den mot negativa förändringar. Laxen kan då få samma betydelse för som rödingen har för . ursprung som ett laxrikt innanhav kan förverkligas. vatten är till största delen allmänt vatten, där staten är direkt ansvarig för vattnets skötsel och skydd. Enligt och samstämmig expertis skulle det vara av utomordentlig betydelse för att omfattande inplanteringar av lax och öring av den mycket värdefulla gullspångsstammen kunde ske samt att återstående reproduktionsområden i förbättras och får ett lagstadgat skydd. startades, på initiativ av i i samarbete med länsstyrelserna i och , ett projekt kallat för . Projektet skall lägga fram förslag till handlingsprogram i syfte att väsentligt och varaktigt öka sysselsättnings- och rekreationsmöjligheterna i Vänernområdet genom att bl. a. i hög grad öka tillgången av lax och öring i som förslag till åtgärder skall presenteras för att bevara unika och synnerligen värdefulla lax- och öringstammar. Detta skall åstadkommas bl. att återställa vissa naturliga reproduktionsområden för stammar av lax och öring, att förstärka skyddet av naturligt reproducerad lax och öring i fiskebestämmelserna för , att förbättra tillsynen av fiskebestämmelsernas efterlevnad, att odla och sätta ut så stora mängder lax och öring i som det är möjligt av biologiska och andra skäl, att successivt utveckla en kommersiellt lönsam fisketurism i Vänernområdet, att skapa förutsättningar för ökad lönsamhet i yrkesfiske och ökad matfiskodling i . I projektarbetet deltar, förutom ovannämnda länsstyrelse, bl. a. Turistråd samt representanter för , , och de regionala turistorganisationerna. I projektets referensgrupp ingår därutöver företrädare för berörda landsting, kommunförbundets länsavdelningar, utvecklingsfonder och . Projektarbetet beräknas vara avslutat . För projektets räkning har och projektledningen gemensamt finansierat ett särskilt forskningsuppdrag hos genetiska institutionen vid med syfte att utreda lax- och öringstammars genetiska status. Projektgruppen arbetar med en rad åtgärder och bl. a. ingår odling och utsättning av lax- och öringsmolt i . Det hårda fisketrycket och en obetydlig naturlig reproduktion av lax och öring leder till att lax- och öringsbestånd är i farozonen. Omedelbara åtgärder måste sättas in dels för att bevara unika och synnerligen värdefulla lax- och öringstammar, dels genom odling och utsättning väsentligt öka tillgången på lax och öring i . Även om senare års utsättningar - drygt 100 000 smolt (enligt ålägganden i vattendomar och med vissa andra tillgängliga medel) - gett ett visst resultat bedöms detta som helt otillräckligt. Projektet har satt som ett första mål att omkring nå upp till årliga återfångster av lax och öring på ca (drygt /år). För att nå detta mål bedömer projektgruppen att, utöver de utsättningar som redan görs , årliga utsättningar av minst 500 000 smolt behövs under framöver. Utan att föregripa ett ställningstagande till projektets slutliga rapport, förslag till handlingsprogram och finansiering är det synnerligen angeläget att redan nu påbörja smoltutsättningar i större skala. Här är tillgången på utsättningsbar smolt en betydelse. Projektgruppen bedömer att ca 100 000 lax- och öringsmolt finns tillgänglig för utsättning . Projektering av arbeten i och Vattenkraftutbyggnader i de båda älvar där unika och värdefulla lax- och öringstammar är präglade utgör de enda områden där naturlig reproduktion kan ske. Den naturliga reproduktion som äger rum är helt otillräcklig för att bevara de ursprungliga stammarna. Det råder stor enighet bland forskarna på området att de ifrågavarande stammarnas genetiska status förändras i odling och den enda möjligheten att bevara densamma är att återställa vissa naturliga reproduktionsområden i och . För att utreda och projektera sådana åtgärder och arbeten erfordras ytterligare projekteringsmedel. Effektivare övervakning av fiskebestämmelsernas efterlevnad Fisketrycket i har ökat markant. a. har antalet nät och nätfiskare mångdubblats . fanns mellan 300-400 personer registrerade för utestående redskap och dessa hade ca 4 000 nät. 1985 hade antalet registrerade nätfiskare ökat till över 3 000 och dessa hade 38 000 nät, varav 35 000 stormaskiga. Om samtliga nät läggs ut i motsvarar detta en sammanlagd sträcka . Ökningen ligger helt på icke förvärvsfiskare. Detta omfattande nätfiske utgör ett stort hot mot fiskbestånd, inte bara mot förekomsten av lax och öring utan även mot andra arter exempelvis gös, gädda och sik, vilka har stor betydelse för såväl förvärvsfisket som sport- och fritidsfisket. I syfte att främst begränsa detta omfattande nätfiske har förslag lagts fram till ny fiskestadga för . Detta förslag innebär bl. a. att för den som fiskar begränsas nätinnehavet . Dispenser kan ges till yrkes- och deltidsfiskare. Motsvarande begränsning finns redan exempelvis i och . Den nya stadgan avses träda i kraft fr. o. m. april månad 1986. Erfarenheter visar emellertid att de skärpta bestämmelserna inte får önskad effekt om inte den nu helt otillfredställande övervakningen av bestämmelsernas efterlevnad avsevärt kan förbättras. En betydligt effektivare övervakning än nuvarande är nödvändig att åstadkomma. Exempel från visar att en effektiv övervakning under ett par säsonger ger önskat resultat. Som vi tidigare påpekat var laxavkastningen nere i knappt ett ton . 1984 hade den genom förutsättningarna stigit till . Hela yrkesfisket i inbringade 9,8 milj. kr. Därav utgjorde laxfångsten 1,7 milj. kr. Laxen är alltså av väsentlig betydelse för yrkesfisket och än mer för yrkesfiskets utvecklingsmöjligheter. Laxbeståndets största potentiella värde ligger emellertid i fritidsfiskemöjligheterna. Inget är tillnärmelsevis så attraktivt för sportfiskaren som ett gott laxfiskevatten. Genom de undersökningar som gjorts bl. a. i samband med laxutredningen har det framgått att laxfiskaren i de sammanlagda utgifterna för sitt fiske är beredd att per kilo betala upp till åtta gånger så mycket som laxarnas köttvärde. Från ett annat håll betraktat är detta inkomster för den som hyr ut övernattningsmöjligheter och båtar, säljer redskap och utrustning, tillhandahåller transporter och information etc. Det finns alltså alla skäl att försöka utveckla sportfisket efter lax. Till bilden hör också utomordentliga geografiska läge, nära de stora befolkningscentra i landet och nära kontinenten. lönsamhet är mycket god. Laxens höga värde gör att dess betydelse för yrkesfisket är mycket större än vad fångstmängderna visavi andra fiskarter utvisar. Sålunda ligger lax- och öringsfångsten numera bland de allra högsta i värde i Vänerfisket och har vissa år (1979, 1980) toppat listan. Om man därtill räknar in ett utnyttjande av laxen i fritids- och turistfiske blir lönsamheten utomordentlig. Den amerikanska tumregeln i sammanhanget lyder: Varje dollar man sätter in i form av laxungar ger åter. Fångsten i husbehovs- och fritidsfiske prissätts till två gånger förstahandspriset (hänsyn då ej taget till rekreationsvärde). Fångsten i organiserat turistfiske prissätts till 16 gånger förstahandspriset (Lax. Ds Jo 1984:5) Ett förverkligande av projekt för skulle ge landet och regionen betydande inkomstförstärkningar och därmed sammanhängande arbetstillfällen. Vi motionärer är övertygande om att en satsning på nämnda projekt skulle tillföra landet och regionen ett stort antal turister från när och fjärran. För att förverkliga projektet för behövs särskilda medel från statsmakterna. En restaurering av laxbeståndet i skulle snabbt ge återbäring i form av ökade laxfångster för såväl yrkesfisket som fritidsfisket. Laxen stannar ju kvar i och kan följaktligen inte fångas av andra länders yrkesfiskare. För att förverkliga i krävs vissa initialåtgärder för att öka odlingskapaciteten för sättfisk av lax- och öringstammar. Nuvarande sättfiskodlingar av lax- och öringsbestånd har icke tillräcklig odlingskapacitet att förverkliga med den ökade efterfrågan på smolt som blir följden av projektet. Om Laxfondens framtida planer skall realiseras är det således av synnerligen stor betydelse att ytterligare odlingar runt kan etableras. Dessa bör uppföras med statliga och kommunala medel för att Laxfonden skall få kontroll över att genetiskt riktigt avelsmaterial används och bevaras samt för att få kontroll över prissättningen på framodlad sättfisk. Från sjukdomssynpunkt är det fördelaktigt att producera sättfisk på ett flertal platser. Riskerna för utslagning av sättfiskmaterialet kan då spridas och nedbringas. överväger att investera i en sättfiskodling i vid väster om . Lokaliseringen är fördelaktig med tanke på den goda vattentillgången med självfallsmöjlighet, byggbara markytor och tillgång till teknisk försörjning. planeras att återskapa en vandring av lax och öring i vilket möjliggör både avelstäkt och utsättning av smolt i älven intill sättfiskodlingen. Vid ett framtida laxfiske i älven kan också anläggningen med fördel integreras med serviceanordningar för det turistiska laxfiskets behov. Den fiskodling som här planeras är i storleksordningen 100 000 st. sättfisk/år. Denna fiskodling torde utgöra en väsentlig del i en ökad utveckling av laxfisket vid och i . Fiskodlingen ger utöver värdefulla tillskott av lax- och öringstammar i även ett välkommet sysselsättningstillskott i denna hårt drabbade kommundel. Det allvarliga sysselsättningsläget i Vålbergs- och Edsvallaområdet (bl. Svenska Rayon) kräver speciella insatser ifrån statsmakternas sida. Den kombination som här kan uppnås bör aktivt stödjas av generösa bidrag och lån till investering av fiskodlingen. Det gynnsamma lokaliseringsläget vid ligger inom den zon som drabbats hårt av arbetslöshet. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en sättfiskanläggning vid , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att ökade resurser skapas för att snabbt öka inplanteringen av laxsmolt och öring i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om stöd från statsmakternas sida för att tillsammans med övriga intressenter förverkliga projektet för , 4. att uttalar sig för återstående reproduktionsområden i och dess biflöden ges ett lagstadgat skydd. () ()