mot · G902Jo748 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo748 m. fl. Ett generellt stöd till miljöorganisationer Miljö- och naturresursfrågorna har successivt växt fram samhällsdebatt först i i-länderna, också i tredje världens länder. spelade omsorg om naturområden och skydd av djur- och växtarter en stor roll i miljödiskussionen. Oron gällde framför allt att människan förstörde naturen och att enskilda arter av växter och djur kunde komma att utrotas. Med ökade insikten om att miljön höll på att förgiftas. Vattenföroreningarna stod i centrum. Övergödning och sedan igenväxning av sjöar var en följd av utsläpp från hushåll, industrin och från jordbruket. Man blev på det klara med att det moderna industrisamhället nu gjorde så stora utsläpp av tungmetaller och andra kemikalier att det åstadkom tydligt negativa, i många fall oreparerbara, skador. Kvicksilverutsläpp gav fågeldöd och gjorde fisken oätlig. Vissa kemikalier hindrade fåglars och andra djurs fortplantning. Slutet av var också miljörörelsens genombrott såväl i som internationellt. 1960-talets miljöengagemang gav resultat även i samhällsapparaten. 1 fick vi början till vår nuvarande miljölagstiftning och miljöadministration. Men 1970-talets miljödebatt dominerades ändå av en fråga energin och särskilt av kärnkraften. Det gällde i och på många andra håll runt om i världen. Kärnkraftsfrågan rymmer många olika frågeställningar och kunde därför tidigt samla såväl kvinnoorganisationer som fredsrörelse, miljögrupper och enskilda miljöengagerade människor i ett gemensamt motstånd. Det ledde till en djupare debatt om samhället i stort om människans villkor och framtid. Det var ofta fria grundforskare, fågelskådare och viltvårdare som när miljödebatten började varnade för t. ex. kvicksilvrets problem. Det var ofta miljöengagerade som direkt i naturen observerade förändringar och drog slutsatser med utgångspunkt i sina egna kunskaper om de biologiska samspelen. Men engagemanget har i liten omfattning frivilligt fångats upp av beslutsfattare. Däremot har det tvingat fram de flesta beslut. I miljöorganisationerna finns både kunskap och engagemang som är till stor nytta för samhället. Vi anser därför att samhället bör ge miljöorganisationerna ett grundstöd liknande det som finns för t. ex. kvinnoorganisationer. Miljöorganisationerna hänförs till organisationer som i huvud sak bedriver verksamhet med inriktning på natur- och miljövårdsarbete. De statsbidrag som står till förfogande för organisationer med inriktning på natur- och miljövårdsarbete är följande: o Bidrag från anslaget H 4 Miljövårdsinformation till verksamhet och för naturvårdsupplysning inom . o Bidrag från anslaget H 4 Miljövårdsinformation anslagsposten Viss övrig information efter särskild regeringsbeslut () o Bidrag till dels ur anslaget B 4 Bidrag till kulturverksamhet inom organisationer, anslagsposten Centrala amatörorganisationer, dels ur anslaget B 41 , förvaltningskostnader o Vissa bidrag ur jaktvårdsfonden. Ett generellt stöd till miljöorganisationerna skulle på ett avgörande sätt förbättra deras möjligheter att arbeta och att ytterligare utvecklas utan att deras fria och oberoende ställning skulle kunna ifrågasättas. Bidrag bör utgå till organisationer som av regeringen förklarats berättigade till bidrag. Med miljöorganisation menas sådan organisation som huvudsakligen bedriver verksamhet med inriktning på miljö- och naturfrågor. Bidraget föreslås utgå med dels ett grundbidrag lika stort för alla bidragsberättigade organisationer, dels ett rörligt bidrag med ett fast belopp per medlem. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära den att den återkommer med förslag om generellt stöd till miljöorganisationer. () () 1985/86 Jo748