ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Jo223 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo223 Utsädesreservat för grundutsäde av potatis Det norrländska jordbruket är ensidigt inriktat på produktion av foderväxter till animalieproduktionen. En av de få specialgrödorna och den mest betydande, är potatisen. Förutom matpotatis odlas, särskilt i , utsädespotatis i relativt stor omfattning. I övre finns förutsättningar att producera grundutsäde av potatis som håller mycket hög internationell klass. Området har normalt en låg spridning av potatisvirus, frihet från potatisnematoder och kräfta på all jordbruksmark, goda möjligheter att kontrollera stjälkbakterios och andra potatissjukdomar. Investeringarna för utsädesproduktionen har byggts upp . En lång odlartradition och lokala forskningsresurser vid IVK och Röbäcksdalen har grundlagt kunskaper om odling och hantering av utsädespotatis. Det finns lagercentraler väl lokaliserade i området, lämpliga jordar och goda förutsättningar i övrigt för en produktion av kvalitetsutsäde. Från övre levereras grundutsäde till potatisodlingen i resten av landet. En viss export har också förekommit. Denna verksamhet är nu hotad av några allvarliga potatissjukdomar - skadegörare, framför allt potatiskräfta och nematoder. Dessa förekommer allmänt i och enligt en undersökning som gjorts vid sprider de sig norrut över landet. Spridningen sker framför allt med matpotatis från smittade odlingar om den används som utsäde, men även genom oförsiktighet med jordrester vid matpotatisleveranser. Jorden smittas då för mycket . Levande potatisnematoder har hittats efter infektionen. Det räcker med att jord eller skal från smittad potatis kommer ut på odlingsmark för att den skall bli infekterad. För att skydda de grundutsädesodlande områdena i norra från allvarliga potatissjukdomar har lantbruksstyrelsen diskuterat införande av utsädesreservat av olika typer. Dessa diskussioner har dock inte lett till några resultat vilket är mycket olyckligt. att begär att regeringen ger lantbruksstyrelsen i uppdrag att skyndsamt framlägga förslag till utsädesreservat för skyddandet av grundutsädesodlingen i norra . 1985/86 Jo223
mot · G902Jo225 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo225 m. fl. (s, m, fp, c) Ett pälsdjurscentrum i Svensk pälsdjursnäring omsätter mellan 350 och 400 milj. kr. Ca 4000 personer sysselsätts inom näringen. av produktionen går på export. av näringen är koncentrerad till Listerlandet i . - men även - har satsat på att kraftigt utveckla näringen. produktion ligger kvar på 1960-talsnivå. De yttre förutsättningarna finns för att fördubbla näringen i . a. exporteras minkfoder från till som skulle räcka till för att öka den svenska årsproduktionen . I finns landets första utbildning inom området pälsdjursproduktion. Första kursen startade /83 efter medgivande från . Arbete pågår med att inom ramen för gymnasieskolan utveckla utbildningen till att omfatta . I samband med regeringens uppdrag till länsstyrelserna om regional utbildningsplanering togs initiativ till en utredning av förutsättningarna för ett pälsdjurstekniskt center förlagt till . Av utredningen framgår att pälsdjurscentret föreslås få samma administrativa uppläggning som övriga teknikcentra i länet (Elektronikcentret i , Verkstadstekniska centra i och ), att utformning och uppläggning överensstämmer med befintliga pälsdjurscentra i och (tre i och ett under uppförande i ), att det medicinska utvecklingsarbetet (avel, foder m. kommer att ske tillsammans med i , att det tekniska utvecklingsarbetet (maskiner, miljö m. kommer att ske tillsammans med tekniska högskolan i . Utveckling av verksamheter är av avgörande betydelse för att öka sysselsättning och kunskap. Det planerade pälsdjurscentret i avses bl. a. innehålla utbildningsenhet samt form för tillämpad forskning inom medicin och teknik. Dessutom skall veterinärer och förhoppningsvis konsulent ha sin fasta placering vid centret. Avsikten är att centret skall kunna aktivt medverka för att näringen skall få en ökad spridning inom landet. Ett viktigt arbetsområde torde vara att medverka vid den pågående omstruktureringen inom jordbruket. Exempelvis kan småjordbrukare med relativt små investeringar övergå till lönsam pälsdjursproduktion i stället för nuvarande verksamhet. 1985/86 Jo225230 Nr Jo225 -230 har även inom detta område hamnat på efterkälken i förhållande till våra grannländer. har anslagit en grundplåt till den nybildade i . har tillsammans med övriga länsmyndigheter tillstyrkt att projektet förverkligas samt även ställt utredningspengar till stiftelsens förfogade. består av representanter för näringen, länsmyndigheter och kommun. Den beräknade kapitalinvesteringen för centret belöper sig på 3,5-4 milj. kr. Avgörande för att skapa underlag för en självbärande och utvecklande verksamhet är att kapitalinvesteringen så långt möjligt kan finansieras genom tillskott av stiftelsekapital. Eftersom verksamheten bör ha stor betydelse för näringens utveckling i hela landet samt har sysselsättningspolitiska effekter vöre det rimligt att av såväl regionalpolitiska som näringspolitiska skäl få till stånd den planerade verksamheten. att som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts om ett pälsdjurscenter i . () () () () Karl-Gös t a () 1985/86 Jo225
mot · G902Jo226 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo226 och () Lantbruksnämndernas rådgivningsverksamhet I proposition 1985/86:100 bilaga 11 förordar föredraganden att 5 milj. kr. ställs till förfogande för intensifierad rådgivning om användning av växtnäring och kemiska bekämpningsmedel i jordbruket samt för rådgivning om alternativa odlingsformer. Dessutom förordas att 10 milj. kr., utöver vad lantbruksstyrelsen anser, skall tas in via ökad individuell avgiftsfinansiering. Enligt vårt förmenande är förslaget om ökade avgifter negativt ur regional synpunkt. De lantbrukare som har råd att betala prioriteras i rådgivningen. Lantbruksnämnderna får mycket svårt att leva upp till beslutet att rådgivningen är öppen för alla lantbrukare. Resultatet torde bli att exempelvis län som och med många små lantbruksenheter blir sämre tillgodosedda än de stora jordbrukslänen. Rådgivningen borde i stället ges en sådan inriktning att så många som möjligt kunde få del av såväl information som rådgivning kring de viktigaste miljöfrågor som berörs. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att ökade pålagor i form av högre avgifter för rådgivningen, 10 milj. kr., inte åläggs lantbruksnämnderna.
mot · G902Jo228 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo228 och () Stödet till rennäringen Inom samebyarna finns det drygt 800 renskötselföretag. Dessa sysselsätter ca 2500 renskötande samer. Detta utgör ett underlag för annan verksamhet som ger arbetstillfällen i dessa bygder som starkt arbetsmarknadsmässigt hotas genom bristande regionalpolitiska insatser. I regeringens budgetproposition 1985/86:100 bil. 11 behandlas anslaget till rennäringen och främjandet av rennäringen. Där föreslår regeringen en sammanslagning av anslagen. Detta anser vi vara rimligt, men vi kan inte acceptera att ersättningen för rovdjursskador även förs samman med ovan nämnda anslag. När det gäller rovdjursanslaget är detta av nödvändighet ett försöksanslag medan de övriga är reservationsanslag. Förslaget är vidare motsägelsefullt eftersom regeringen så sent som uttalade att någon uppräkning av ersättningsbeloppen inte skulle kunna ske förrän pågående rovdjursforskning avslutats. Vi föreslår därför att anslaget också för nästa budgetår kvarstår och administrationen av detta sköts av . Vi vänder oss alltså mot regeringens förslag att detta prövas av lantbruksnämnderna som föreslås i stället för som sker vid länsstyrelserna i de fyra nordliga länen. Vi vill i sammanhanget också understryka betydelsen av att det sker en årlig uppräkning av det nu sammanslagna anslaget så att samma principer gäller prisstödet till rennäringen som för stödet till jordbruket i . Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att beslutar att förslagsanslaget Ersättning för skador orsakade av vilt m. m. skall bibehållas och utgå med 11 milj. 2. att som sin mening ger regeringen till känna att en årlig uppräkning av prisstödet till rennäringen görs enligt motionens förslag, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att ersättning för skador orsakade av vilt bör handläggas av .
mot · G902Jo234 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo234 m. fl. (vpk) Anslaget till främjande av rennäringen 1985/86 Jo234240 I budgetproposition 1985/86:100 bilaga 11 föreslås ett sammantaget anslag till främjande av rennäringen. Vi har intet att erinra mot detta utom i två avseenden, på vilka vi vill fästa uppmärksamheten. Enighet råder i vårt land om att vi vill bevara en rovdjursstam. Det måste därför betecknas som ett rättvisekrav att samhället står för de kostnader och övriga olägenheter som dessa rovdjur åsamkar rennäringen. Det får således inte bli så att rennäringen skall bekosta ett samhälleligt intresse av ett bevarande av denna rovdjursstam. När nu anslaget för rovdjursförluster förts samman med andra anslag kan risk föreligga att anslaget icke är tillräckligt. Det måste därför klart uttalas att rennäringen får skälig ersättning för den skada rovdjuren åsamkar, samt att om så krävs erforderliga medel till detta ändamål anslås över tilläggsbudget. Vi anser därför att regeringen noga skall följa utvecklingen på området. Dessutom har prisstödet till rennäringen inte uppräknats för innevarande budgetår. Med hänvisning till tidigare riksdagsbeslut bör en uppräkning ske. En sådan uppräkning bör det ankomma på jordbruksnämnden att lämna förslag på. De erforderliga medlen för denna uppräkning bör föreslås över tilläggsbudget. Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande anslag till främjande av rennäringen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 1985/86.
mot · G902Jo235 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo235 m. fl. (vpk) Rekonstruktion av särskilt skuldtyngda jordbruksföretag För innevarande budgetår har anvisat 40 milj. kr. för att rekonstruera sätskilt skuldtyngda jordbruksföretag. I anslagsframställningen från lantbruksstyrelsen framhålls att medel för detta speciella ändamål bör få tas i anspråk för nästa budgetår i samma utsträckning som för innevarande budgetår. I budgetpropositionen anför departementschefen att en utvärdering av de gjorda insatserna nu bör göras, och att ställning till frågans fortsatta hantering därefter får tas. I anledning av detta får vi anföra följande. Att jordbruksföretag försätts i konkurs innebär, förutom mänskliga tragedier, kostnader för staten. Dessa kostnader måste därför också beaktas i överväganden om ekonomiskt stöd för att i stället rekonstruera företagen. 1 många fall kan därför de förstnämnda kostnaderna bli större, än vad det skulle kosta att rädda ekonomin för företag som har möjlighet att fortleva. Vi anser därför att en utvärdering måste ske skyndsamt samt att regeringen utifrån denna utvärdering förelägger förslag om anslag för nästa budgetår. Anslag kan då lämpligen ske över tilläggsbudget. Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om rekonstruktion av särskit skuldtyngda jordbruksföretag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G902Jo237 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo237 och () Grustäkter inom renbetesområden renbeteslag gavs ersättning för substansvärdet av grustäkter som exploaterades inom renbetesområden. 1971 ändrades ersättningen till att endast gälla ersättning vid intrång genom exploatering. Frågan har tagits upp i skattefjällsmålet och avvisats av formella skäl. Det kan ifrågasättas om inte lagändring var av den arten att den på ett felaktigt sätt fråntog samerna en tidigare rättighet och att en återgång till lag är rimlig. Med hänvisning till det ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller att motionen överlämnas till samerättsutredningen för beaktande.
mot · G902Jo241 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo241 och (vpk) Investeringsförbudet inom animalieproduktionen 1985/86 Jo241-246 beslöt 1985 i enlighet med jordbruksutskottets betänkande 1984/ 85:33 om livsmedelspolitiken att investeringsförbudet inom animalieproduktionen förlängs . Utskottet anförde då att det kan finnas anledning att pröva om behovet av ett förbud alltjämt kvarstår. I budgetpropositionen föreslås inte någon sådan förlängning; över huvud taget berörs inte frågan. Eftersom vi inte kan bedöma om denna fråga kommer att föreläggas under innevarande , vill vi nu anföra följande. Vi vill föreslå att en förlängning av förbudet, och då utan tidsbegränsning, sker och att förbudet ingår som ett led i att avveckla vad som allmänt kallas för djurfabriker. Vi utgår ifrån att utskottet företar eventuellt nödvändiga ändringar i lagtexten. Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om investeringsförbudet inom animalieproduktionen. (vpk) (vpk) Nr Jo241 246.
mot · G902Jo242 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo242 m. fl. (m) En översyn av jordförvärvslagstiftningen m. m. Effektivt jordbruk existerar endast om det finns fria företagare inom jordbruket. Jord- och skogsbrukets företagare skall i ökad utsträckning kunna stå fria från stat och kommun. Jordförvärvslagstiftningen bör ses över. Prisprövningsklausulen har överlevt sig själv och måste bort. Släktförvärv, där arvsrätt föreligger, bör kunna ske utan prövning av myndigheter. Mindre brukningsenheter bör i ökad utsträckning kunna bestå som deltidsjordbruk i skogs- och mellanbygd. Dagens snabba produktivitets- och effektivitetsutveckling hotar annars leda till att endast ett fåtal jordbruksföretag kommer att finnas kvar i vaije socken. Härigenom skulle fler människor kunna bo kvar i glesbygder, serviceunderlaget stärkas och en levande landsbygd bli en framtida verklighet. Den nya och naturresurslagstiftningen bör aldrig antas av . PBL-förslaget innebär för vårt land främmande intrång i äganderätten till mark. Lagförslaget kommer, om det genomförs, att öka jord- och skogsbrukets kostnader och urholka såväl ägande- som brukningsrätt. Det är t. ex. orimligt att kommunerna skall kunna blanda sig i hur en skogsbrukare skall sköta sin skog. En skogsbrukare kan tvingas tåla mycket stora inskränkningar i brukningsrätten utan någon som helst ersättning. Han kan bli olika behandlad beroende av i vilken kommun hans fastighet är belägen. Rättstryggheten är i fara. Lagförslaget har starka konfiskatoriska drag och utgör ett socialiseringshot. Investeringsstopp inom animalieproduktionen bör upphävas. Bättre än investeringsstopp är en prövning om planerad produktion kan bäras av för verksamheten tillgänglig jordbruksareal. jord- och skogsbruk har stor betydelse för hela regionens utveckling. Alla frihetsinskränkningar, allt krångel och onödig byråkrati på området slår därför hårt i denna del av landet. Vi anser därför att en bred översyn av jordförvärvslagstiftningen bör ske. Därvid bör särskilt beaktas att prisprövningsklausulen tas bort, att släktförvärv där arvsrätt föreligger skall kunna ske utan prövning av myndigheter, att mindre brukningsenheter i ökad utsträckning skall kunna få bestå som deltidsjordbruk särskilt i skogs- och mellanbygd, att investeringsstoppet inom animalieproduktionen ersätts med krav på att planerad nyproduktion miljömässigt kan bäras på resp. fastighetsareal. Åberopande det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av jordförvärvslagstiftningen samt ägande- och brukningsrätten i enlighet med vad i motionen anförts. Per Stenmarck (m) () 1985/86 Jo242 11 1985/86. Nr Jo241 -246.
mot · G902Jo244 · 1986-01-27 00:00:00 — 1. att hos regeringen begär en utredning med uppgift att utreda möjligheterna till minskning och förenkling av jordbruksregleringen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om miljömål för jordbruket, 3. att med avslag på propositionens förslag beslutar att samhället skall svara för av exportkostnadema för spannmål av skörd, 4. att hos regeringen begär en översyn av jordförvärvslagen i syfte att underlätta nyetablering av deltids- och kombinationsjordbruk, 5. att beslutar avskaffa priskontrollen i jordförvärvslagen (4 § 1), 6. att beslutar avskaffa bosättningsplikten i jordförvärvslagen (3 §), 7. att upphäver lagen om tillfälligt förbud mot byggande av djurstallar, 8. att anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 3 milj. kr. minskat anslag till lantbruksstyrelsen på 36678 milj. 9. att anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 20 milj. kr. minskat anslag till lantbruksnämnderna på 200279 milj. 10. att anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 5 milj. kr. minskat anslag till jordbrukets rationalisering på 35 milj. 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om översyn av lantbruksnämndernas rådgivning, 12. att hos regeringen begär uppdrag till jordfonden angående markförsäljning på ca 50 milj. 13. att anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 5 milj. kr. minskat anslag till administration av skördeskadeskyddet på 20899 milj. 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om alltför ensidig inriktning på storleksrationalisering, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om vikten av konkurrens i förädlingsledet, 16. att godkänner vad i motionen anförs angående val av kompensationsrnodell både generellt och för Norrlandsjordbru () () () () () () ()
mot · G902Jo245 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo245 () Bibehållande av mindre jordbruksenheter i glesbygd Effektiviseringen och rationaliseringen inom det svenska jordbruket har fört med sig att många jordbruksenheter främst i skogslänen har lagts ned. Även medelåldern på brukarna kan ha varit en orsak till att jordbruksdriften fått upphöra. Som ett ytterligare skäl kan också nämnas den nuvarande överproduktion av just de livsmedel som dessa enheter kunnat stå . Här kan nämnas kött-, mjölk- och potatisprodukter. En så stor del av landet som , med stora, förut brukade jordbruksarealer, har inte tillräcklig egen produktion ens för sin egen befolkning. Stödsystemet är också utformat på ett sätt som driver på denna utveckling. Detta innebär ytterligare minskad sysselsättning och vikande underlag för försörjning och service i skogs- och glesbygderna. Det är viktigt att alla resurser i glesbygden tas till vara i möjligaste mån, även de små och udda. Var för sig betyder de kanske inte så mycket, men tillsammans har de stor betydelse för glesbygden och även för det svenska folkhushållet. Exempel på verksamheter som bygger på ett sådant resursutnyttjande är insjöfiske, fiskodling, trädgårdsodling, getskötsel, biodling, linodling, pälsdjursuppfödning, viltproduktion, bär- och svamphantering, hemslöjd, ullberedning och stuguthyrning. Det överskott av jordbruksprodukter som finns i de storrationella jordbruksbygderna kan ytterligare minska utrymmet för ett bibehållande och en skonsam utveckling av jordbruket i glesbygden. Så kan vara fallet om även den produktion som glesbygden står för, i mängd räknat, är endast marginell i ett nationellt perspektiv. En viss produktionsomläggning av det svenska jordbruket är nödvändig. Genom satsning på alternativ produktion, mindre användning av kemikalier samt ökad självverksamhet bör fler jordbruksenheter ha förutsättningar att få överleva. En sådan inriktning på jordbruket, företrädesvis i skogslänen, kan bidra till att lösa problemen med överproduktionen och den hotande krympningen av jordbruksnäringen. Det ger också produkter som konsumenterna i allt högre grad frågar efter. Därför bör det ske en ökad satsning på den kvalitativa, inte den kvantitativa, produktionen av livsmedel. Det är till gagn för konsumtionen, folkhälsan och för behövlig glesbygdssysselsättning. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behov av att kunna bibehålla producerande jordbruksenheter i glesbygden. 1985/86 Jo245
mot · G902Jo249 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo249 () Skogsförädlingsföretagets möjlighet att förvärva skogsmark jordförvärvslag ger endast undantagsvis rätt för juridisk person att förvärva skogsmark. Detta innebär en skärpning av lag. Någon åtskillnad mellan olika typer av juridiska personer görs inte. Större bolag med egen skog motsvarande en självförsöijningsgrad på jämställs med mindre företag helt utan skogsmark. De stora bolagen bedriver sin verksamhet vid kusten men har en stor del av sitt skogsinnehav i inlandet. Den expansion som har skett inom skogsindustrin har medfört att virke i stor utsträckning forslats från inlandet till kusten för förädling. En större del av råvaran än bör kunna förädlas i inlandet. Den regionalpolitiska effekten av en sådan utveckling är av stor betydelse för regionen. Skogens och skogsindustrins betydelse för inre är oomtvistad. Skogsindustrins närhet till råvaran innebär stora utvecklingsmöjligheter. Sågverks- och förädlingsföretag i inland har under vissa tider svårigheter att skaffa råvara. Deras möjligheter att skapa en egen råvarubas är små. Köpsågverken tvingas ofta att köpa marginalposter till högre priser när efterfrågan är stor, eftersom de ej har någon egen buffert. En komplettering eller ändring av 5 § jordförvärvslagen bör därför ske som gör det möjligt att ta regionalpolitiska hänsyn vid juridiska personers förvärv av skogsmark. De principer som även i fortsättningen bör gälla är att jord- och skogsbruksföretag skall prioriteras när det gäller förvärv av skogsmark. Därefter skall skogsförädlingsföretag som har sin verksamhet inom området komma i fråga före den industri som har sin förädling på annat håll i landet. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att beslutar om en ändring i 5 § jordförvärvslagen som möjliggör regionalpolitiska hänsyn på det sätt som framgår av motionen.
mot · G902Jo250 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo250 () Kvalitetskraven på mjölk I flera europeiska länder gäller ett speciellt kvalitetskrav på mjölk. Således har man i lägre pris på mjölk som innehåller ett celltal överstigande i medeltal 350000/ml . Ett högt celltal på mjölken är ett tecken på att djuren utsätts för olämpliga miljöfaktorer. Prisdifferentieringen innebär alltså att djurägare som håller en god miljö för sina kor premieras. Från konsumentsynpunkt såväl som från producentsynpunkt är det angeläget att ett kvalitetskrav sätts på mjölken. Detta kan ske från ungefär samma utgångspunkt som i . Härigenom tillmötesgår man konsumenternas önskemål om att produkterna skall komma från så friska djur som möjligt, och tillmötesgår man djurägarens önskemål om att premieras för kvalitet för levererat livsmedel, vilket är av betydelse inte minst i den pågående debatten. Detta system innebär ingen merkostnad, eftersom alla djurägare vaije månad från mejeriet får en uppgift om medelcelltalet i levererad mjölk under månaden. Mejerierna har således redan nu nödvändiga uppgifter för att göra denna kvalitetsmärkning. Vad som återstår är att göra en prismässig differentiering för att premiera kvalitetsprodukter. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att statens jordbruksnämnd skall ges i uppdrag att utarbeta ett betalningssystem för mjölk i enlighet med motionens förslag.