mot · G902K719 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86 :K719 () Mandatfördelningstekniken för landstings- och kommunfullmäktigeval Kommunfullmäktige och landsting utgör den lägsta representativa nivån i det politiska systemet. Det är de organ som ligger närmast medborgarna. Därför är av särskild vikt för tilltron till det representativa systemet att dessa valda organ så nära som möjligt speglar den medborgaropinion som kommit till uttryck i valet samt att olika meningsriktningar ges möjlighet att på lika villkor bli företrädda i landsting och kommunfullmäktige. I landstingsvalet finns det en 3-procentsspärr. Valsedelsbeteckningar som erhåller av de giltiga valsedlarna i hela landstingskommunen får inte delta i mandatfördelningen. har detta gällt. Nio tiondelar av mandaten är valkretsbaserade och en tiondel är utjämningsmandat. I likhet med den mandatfördelningsspärr som gäller i valet till är denna 3-procentsspärr väl drastisk till sina effekter. Det är tveksamt om det över huvud taget finns något behov av en mandatfördelningsspärr utöver den som ligger i den jämkade uddatalsmetoden. För de flesta landsting innebär enbart den jämkade uddatalsmetoden en spärr som ligger en bit av väljarna. Endast i de större landstingen underskrids denna gräns för ett första mandat. Möjligen kan det vara lämpligt att man inte alltför enkelt erhåller mandat i dessa större landsting. av de avgivna giltiga rösterna i landstingsval borde därför vara en tillräcklig kvalifikationsgrad för deltagande i mandatfördelningen. I de flesta kommuner avspeglas olika meningsriktningar på ett korrekt sätt i kommunfullmäktiges sammansättning. Ett problem utgör dock de valkretsindelade kommunerna. Det finns exempel på att man av partitaktiska skäl manipulerar med valkretsindelningen. Detta skadar tilltron till den kommunala demokratin. Valkretsindelningen kan i sig innebära enorma mandatspärrar för mindre partier. 11, ex. innebär det låga mandattalet en spärr i närheten av i vissa valkretsar. val drabbade detta speciellt , som hamnade utanför fullmäktige. partiet de gröna och blev orepresenterade. Dessa orimliga effekter nödvändiggör en mandatfördelningsreform för K719 Det smidigaste sättet att komma till rätta med de här problemen är att införa utjämningsmandat även i de valkretsindelade kommunerna. - Det kan sägas att ett valsystem med fasta valkretsmandat och utjämningsmandat i sig förenar fördelarna med valkretsindelning och de fördelar som följer av att valområdet behålls odelat. För det övervägande flertalet mandat får man den lokala anknytning som är huvudsyftet med valkretsindelning. Genom utjämningsmandaten uppnår man samma proportionalitet som i en icke valkretsindelad kommun. Detta skrev vallagskommitté i ett betänkande om de här frågorna. Den diskussionen ledde då ingen vart. Vi har ett längre tidsperspektiv på de stora valkretsindelade kommuner som bildades efter kommunsammanslagningarna. Mycket talar för att tanken om kommunala utjämningsmandat bör tas upp till förnyad prövning. Den modell som vallagskommittén diskuterade gick ut på samma proportioner mellan valkretsmandat och utjämningsmandat som gäller för landstingsvalet, dvs. nio tiondelar är valkretsmandat och en tiondel utjämningsmandat, men utan procentspärr. Utjämningsmandaten gör också att antalet mandat per valkrets kan minskas och göras mer flexibelt. I modellen ingick att varje valkrets kan beräknas på minst tio fasta mandat i stället för de 15 som gäller. Kds förordar att systemet med kommunala utjämningsmandat i valkretsindelade kommuner införs enligt denna modell. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära lagförslag om att 3-procentsspärren för val till landsting avskaffas och ersätts med en lägre spärr i enlighet med det som anförts i motionen, 2. att beslutar att hos regeringen begära lagförslag i syfte att införa kommunala utjämningsmandat vid val till kommunfullmäktige i valkretsindelade kommuner i enlighet med det som anförts i motionen.