mot · GA02Jo125 · 1986-12-16 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jol25 m. fl. Jaktlag, m. m. 1986/87:58) Den generella älgjakten har varit i praktisk verksamhet . Citerade synpunkter som framfördes av statsrådet i proposition 1975:25 är i allt väsentligt argument som bör vara vägledande även vid kommande beslut: Arbetsgruppens förslag att älgjaktsområden som är för små för att utgöra licensområden skall kunna få generella licenser har tilldragit sig stort intresse vid remissbehandlingen. Förslaget avstyrks av ett stort antal remissinstanser vilka i princip anser att en generell licenstilldelning skulle motverka systemet med en samordnad älgjakt. Som jag framhållit i det föregående är älgstammens storlek av sådan omfattning att några åtgärder för att öka densamma i allmänhet ej behöver vidtas. I stället bör älgstammen minskas i vissa delar av landet på grund av de skador älgen åstadkommer främst i trafiken. Jag är dock- medveten om att älgstammen i andra delar av landet kan tillåtas öka utan att någon större skadegörelse behöver befaras. Som jag tidigare nämnt bedrivs älgjakt i större delen av landet på licens. Flertalet älgjägare kan således antas vara positivt inställda till licensjakt. Många jägare önskar också att en helt reglerad älgjakt enligt försökslänens modell införs i hela landet. Åtskilliga är dock utan tvivel motståndare till total reglering av älgjakten och vill ha friheten att välja mellan allmän jakt och licensjakt. Till motståndarna hör främst den kategori älgjägare vars marker är för små för att utgöra eget licensområde och som av någon anledning inte vill eller kan ansluta sina marker till sådant område. Motiven kan t. ex. vara krav på höga arrendeavgifter eller andra villkor för jakten som man inte kan enas om. Jag finner det inte rimligt att denna kategori tvingas in i licensområden. Det är inte heller rimligt att dessa jägare fråntas möjligheten att jaga älg. Jag avser då i första hand jakt efter vuxet djur. Jag förordar därför i likhet med arbetsgruppen att denna kategori får generell älgtilldelning. Den generella tilldelningen bör enligt min mening avse kalv och ett vuxet djur per registrerad jaktlig enhet. Anledningen till att jag förordar att förutom vuxet djur även kalv skall få tilldelas generellt är att kalv bör fällas om kalvförande ko får fällas eller har fällts av misstag. Regelmässigt bör nämligen kalv fällas före kalvförande ko. Jakttiden vid generell tilldelning bör inte vara längre än vad nu gäller vid allmän jakt dvs. Utvecklingen visar att den bedömning som statsrådet gjorde 1975 och som också blev beslut var riktig. Den generella jakten har inte inneburit för stor avskjutning. Avskjutningen per 1 000 ha är i det närmaste identiskt lika på generell- och licensområden. En brist i utredningen är självfallet att inte någon utvärdering skett av de olika systemen i de län där samordnad jakt förekommit. Trots detta kan konstateras att den samordnade jakten har utfallit bäst. Den kritik som framförs beträffande generelljägarnas ointresse för viltvården saknar grund, och någon dokumentation som styrker ett sådant påstående finns inte. Viltvården sköts olika på olika håll i landet och sannolikt är det så att variationer finns mellan licensjägarnas och generelljägarnas intresse för en aktiv och artsbefrämjande jakt- och viltvård. Men när utvärdering och dokumentation saknas så bör inte detta vara ett argument för att avskaffa generelljakten. Angående kostnaderna för administrering av älgjakten, är den allt övervägande kostnaden att hänföra till licensjakten. Detta visar inte minst en jämförelse med de tre helt reglerade länen, där medelkostnaden per registrerat älgjaktsområde är klart högre i de helt reglerade länen jämfört med de 20 samordnade länen. Med färre nyregistreringar kommer administrationskostnaden att ytterligare minska i de samordnade länen. Licensområden drar oundvikligt vissa årliga administrationskostnader i samband med licensgivning och kontroll av förekommande avskjutning. Ett redan registrerat generellområde drar däremot ingen fortsatt kostnad. Markägaren har av hävd haft rätten att jaga på sin mark. Det är en synnerlig oliberal och omoralisk tanke att frånta dem denna av ålder hävdvunna rätt. Det är också en ekonomisk fråga för den enskilde markägaren. Vad förlorar en fastighet i värde när jakträtten upphävs eller begränsas? Statsrådet ansåg också 1975 att förutom fastigheter som är taxerade som jordbruksfastighet bör även kunna registreras fastigheter som taxerats som annan fastighet och som har jaktlig betydelse för älgjakt. Detta innebär med andra ord att älgjakt kommer att kunna bedrivas på all mark som inte utgör egentlig tomtmark. Statsrådet ville med andra ord gå mycket långt 1975 för att garantera så många generelljägare som möjligt rätten till älgjakt. Vi finner att nuvarande ordning med registrering av områden från 5 ha och uppåt är en väl avvägd ordning varför detta bör gälla även fortsättningsvis. Vi anser också att de generella områdena bör registreras efter fastighet och inte efter ägoskiften. Av ovan anförda framgår att den generella älgjakten inte negativt påverkat avskjutningen. Den bidrar positivt till skötseln av älgstammen, den bidrar till att fler jägare ägnar sig åt viltvård och den ger fler människor förutsättningar att berika sin fritid. Några nya argument har inte tillkommit som motiverar att den generella älgjakten skall förbjudas eller begränsas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar om sådan ändring i regeringens förslag till jaktlag att generell älgjakt med en tilldelning av minst ett vuxet djur och en kalv tillåts på varje registrerat område. () () PRODUKT I ONSANPASSN I NG Avskjutning antal djur / per 1000 ha 1175 1176 1177 ms AVSKJUTNING Totalt - sant Licens - Generell Jakt ( Allain)