ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Sf281 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf281 m. fl. (m, fp, c) Läkemedelsrabatt på rökavvänjningsmedel I motion 1984/85:1770 hemställde vi motionärer att hos regeringen begär förslag om att förebyggande läkemedel i samband med tobaksmissbruk måtte rabatteras på sätt som sker beträffande medel mot alkoholmissbruk. I socialförsäkringsutskottets betänkande 1985/86:1 om vissa läkemedelsfrågor konstaterade utskottet att en grundläggande princip inom försäkringen är att sjukdom krävs för att sjukförsäkringsförmåner skall kunna utgå. 1 den debatt som följde i kammaren hävdade jag (huvudmotionären) att forskarna konstaterat att ett upphörande med rökning kan ha en läkande effekt på förstadier till cancer, framför allt beträffande lungcancer men även i fråga om andra cancerformer. I denna situation ställer man sig verkligen frågan vad som skall betraktas som läkemedel eller som förebyggande medel. Gränsen tycks vara svårdefinierad. Med anledning av denna i detta fall flytande gräns mellan läkande och förebyggande medel anser vi det vore av stort värde om utskottet återigen ville behandla vårt förslag. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att får i uppdrag att pröva frågan om rabattering av förebyggande/läkande läkemedel i samband med tobaksmissbruk. (rnj ()
mot · G902Sf282 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf282 och () Sjukvårdsförmåner för utomlands bosatta pensionärer har allt fler dubbelbeskattningsavtal träffats mellan och främmande länder, som stadgar att pensioner intjänade i också skall beskattas i oberoende av bosättning. Svensk inkomstskatt utgår således med full statlig inkomstskatt samt en till nedsatt kommnalskatt. Detta gäller t. ex. pensionärer bosatta i . Pensionärers bosättning utomlands motiveras ofta av hälsoskäl. Vårt bistra vinterklimat påverkar exempelvis reumatiker mycket ogynnsamt. Dubbelbeskattningsavtal av nu nämnd typ har i många fall försvårat utlandsbosättningen för svenska pensionärer. Bosättning utomlands ger inte svensk pensionär rätt till de sjukvårdsförmåner, som gäller för bosatta i . Detta innebär att trots att den utlandsbosatta pensionären betalar i kommunala skatter och trots att han eller hon under hela sitt yrkesverksamma liv via arbetsgivaravgifter betalat sjukförsäkringsavgift utgår avgift vid besök hos svenska praktiker eller vid öppenvården vid våra sjukhus eller primärvårdscentraler enligt utomlänstaxa. Detta innebär att pensionärerna avkrävs skatt men utan att erhålla någon del av de förmåner skatten skall finansiera. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att i utlandet bosatt pensionär, som enligt dubbelbeskattningsavtal skall erlägga skatt på pensionsinkomster, skall ha rätt till samma sjukvårdsförmåner som pensionär bosatt i . () () 1 1985/86.
mot · G902Sf283 · 1986-01-24 00:00:00 — 10. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om rätten för föräldar att erhålla tillfällig föräldrapenning för vård av vuxna psykiskt utvecklingsstörda barn, [11. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om behovet av en översyn av reglerna för barnbidrag och bidagsförskott för barn som vistas på statlig specialskola eller liknande,1] 12. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om införande av efterlevandebidrag för familjer med handikappade barn, 13. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om utvidgat bilstöd för handikappade, [14. att beslutar att som sin mening ge regeringen till H känna vad som i motionen anförs angående en översyn av handikap- Mot. 1985/86 panpassningen av kollektivtrafiken,4] Sf283 [15. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om färdtjänsten,1] 16. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om överföring av resurser från socialförsäkringssektorn till arbetsmarknadspolitiska åtgärder, [17. att beslutar att avslå regeringens förslag om begränsning av ökningen i antalet platser med lönebidrag som kan beredas inom allmännyttiga organisationer,2] [18. att beslutar att allmänt lönebidrag skall kunna utgå till allmännyttiga organisationer även för personer som inte är arbetshandikappade ,2] [19. att beslutar att utöka antalet platser som kan inrättas med särksilt lönebidrag med 2 700,2] [20. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om översyn av reglerna för särskilt lönebidrag,2] 21. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om tillsättande av en utredning om samordnad vuxenrehabilitering, 22. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om hjälpmedelsförsörjningen. () () () 11985/86: So234. 21985/86: A245. 3 1985/86: Ub818. 4 1985/86: T330.
mot · G902Sf284 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf284 m. fl. Sänkt sjukförsäkringsavgift för små och medelstora företag, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86: N267 hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära utredning och förslag om sänkta sjukförsäkringsavgifter om , 2. att beslutar hos regeringen begära utredning och förslag om principer för ATP-avgiften så att avgift motsvaras av pensionsförmån för låginkomsttagare. . Åsling (c) () (c) () P.-O. () 1 1985/86.
mot · G902Sf285 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf285 m. fl. (m) Föräldraförsäkringen, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:So614 hemställs 1. att beslutar att garantibeloppet inom föräldraförsäkringen per skall höjas , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om grundläggande krav på ett tryggt och rättvist system för efterlevandepensionering. () ()
mot · G902Sf288 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf288 och () Tillfällig föräldrapenning när dagbarnvårdares barn är sjukt Småbarnsföräldrarnas situation och vår framtida familj epolitik har utförligt redovisats i motion 1985/86:So604. För att ytterligare förbättra småbarnsföräldrarnas situation krävs förändringar som underlättar i barnomsorgshänseende. För de föräldrar som anlitar dagmammor innebär det vissa svårigheter när dagmammans egna barn insjuknar och hon därför ej kan ta emot dagbarn. För föräldrarna innebär det att de , ofta , skall ordna med ersättningsbarnomsorg eller att avstå sitt eget arbete Om man inte lyckas att placera sina barn hos någon, som antingen kommunen anvisar eller som man förutseende nog avtalat med, återstår att stanna hemma och vårda barnen. För detta utgår inte någon ersättning för förlorad arbetsinkomst utan föräldrarna får själva stå för denna inkomstförlust. Det kan innebära stora påfrestningar, beroende på hur många dagar detta inträffar. För att lösa denna situation borde möjligheten att utnyttja föräldrapenningen för tillfällig vård av barn utökas med de fall då dagmamman inte kan ta emot ett barn därför att hennes egna barn är sjuka. Detta bör ske när kommunen inte kan lösa problemet genom omplacering till någon annan dagbarnvårdare . Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen angående föräldrapenning för tillfällig vård av barn då dagbarnvårdare ej kan ta emot barn därför att hennes egna barn är sjuka.
mot · G902Sf290 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sf290 m. fl. (vpk) Kostnadsfria tandproteser Den tandvårdsreform som startades och som för den enskilde innebar att tandvårdskostnaderna reducerades med hälften har haft avgörande betydelse framför allt för yngre generationers tandhälsa. Längre tillbaka tvingades många avstå från tandvård av ekonomiska skäl, vilket gör att en stor del av den vuxna befolkningen har behov av tandproteser. Enligt gällande tandvårdstaxa ersätts tandproteser på samma sätt som övrig tandvård, dvs. Anskaffningskostnaden för en tandprotes uppgår därmed till åtminstone , vilket innebär en stor ekonomisk belastning för låginkomsttagare och pensionärer. För dem som saknar egna tänder är tandproteser helt nödvändiga. Inte bara av estetiska och psykologiska skäl utan även av hälsoskäl. Det har konstaterats att många äldre, som saknar tänder eller har dåliga tandproteser, riskerar att få näringsbrist på grund av att de inte kan äta vilken mat som helst och därför sorterar ut viktig och näringsriktig mat. Det är vpk:s mening att tandproteser ur kostnadssynpunkt skall jämställas med övriga proteser, dvs. att de tillhandahålls kostnadsfritt för den enskilde. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att utreda frågan om kostnadsfria tandproteser samt att förslag härom föreläggs . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G902Sf291 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sf291 andre vice talman och () Egenavgifter i samband med virkesförsäljning Ägare av skogsfastigheter har att betala vissa egenavgifter på försålda skogsprodukter om han är brukare av fastigheten. Tolkningen av innebörden i ordet brukare har fått till följd att en ägare som själv avverkat ett mindre parti virke eller ved för försäljning fått betala egenavgifter på hela skogsuttaget från fastigheten det aktuella året. Detta har då fått de orimiiga effekterna att skogsägaren ålagts att betala egenavgifter för försålda avverkningsrätten s. k. rotpostförsäljningar samt nettoredovisat awerkningsuppdrag. Det råder enighet om värdet av röjningen, tillvaratagande av vindfällda träd, mindre gallringar m. m. då en skogsägare själv sköter skogen och i samband med detta kan få ut en del gagnvirke till försäljning. De nuvarande oklara bestämmelserna har fått återhållande effekt på småskogsägarnas villighet att själva sköta sin skog. Awerkningstakten är viktig. Onödiga dröjsmål måste motverkas. I motion 1982/83:1265 i samma ämne anfördes följande: En situation lär kunna uppkomma, där försäljning av en obetydlig mängd leverans virke, efter en egen arbetsinsats i skogen, ger upphov till betalning av egenavgifter avseende inkomster för rotpostförsäljning, som annars inte har föranlett uttag av sådana avgifter. Här tycks reglerna vara så komplicerade att den enskilde skogsägaren inte alltid kan förutse resultatet av olika sätt att sälja skog. Det kan också förutses att virkesförsäljningar skjuts upp för att inte vålla oönskade effekter när det gäller de sociala avgifterna. Detta är mycket beklagligt då man från samhällets sida med olika åtgärder försöker att stimulera till ökad avverkning. Gällande regler bör göras mer tydliga, så att ovan påtalad osäkerhet undanröjs. Det skulle därför vara önskvärt om ett förslag till revidering av ifrågavarande lagtext framläggs av regeringen. Enligt utskottets bedömning är frågan under övervägande inom . I motion 1984/85:501 förnyades framställningen. Definitiva klarlägganden saknas dock. Vi anser att en översyn bör företas och att klarhet skapas när det gäller framräknande ay egenavgifter vid skogsavverkning. Det bör klart sägas ifrån att inkomster av t. ex. rotpostförsäljningar och awerkningsuppdrag inte skall ingå i avgiftsunderlaget. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående uttag av egenavgifter i samband med virkesförsäljning. () () 1985/86 Sf291
mot · G902Sf292 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf292 och () Studiemedel som regionalpolitisk instrument Det är ett välkänt faktum att för såväl det enskilda näringslivet som för offentliga arbetsgivare det blivit allt svårare att rekrytera särskilt kvalificerad arbetskraft till verksamheter, vilka ligger inom det s. k. stödområdet. Effekterna av detta har blivit alltmer kännbara. För näringslivet innebär bristande tillgång på exempelvis kvalificerade tekniker på kort sikt hinder för expansion och på något ett hot mot den framtida konkurrenskraften och därmed överlevnaden. Inom den offentliga sektorn har vi under en lång följd av år fått uppleva stora brister vad gäller tillgång på läkare och annan sjukvårdspersonal och svårigheter att rekrytera dessa till glesbygdsområden. Få försök har gjorts för att mer aktivt bryta denna utveckling och skapa positiva drivkrafter för enskilda personer i syfte att få dem intresserade och framför allt att göra det ekonomiskt intressant att söka sig arbetsuppgifter i dessa regioner. (Det som har gjorts framför allt på den offentliga sektorn har ofta burit de administrativa regleringarnas , exempelvis den av moderata samlingspartiet så hårt kritiserade Dagmarreformen, där man med tvång sökt få ut läkare i glesbygd. Det är rimligt att anta att olika grupper av s. k. nyckelpersoner kräver skilda fornér av stimulansåtgärder för att påverkas i sitt val av arbetsställe och bosättningsort. För nyexaminerade akademiker borde det vara så att de alltmer växande studieskulderna upplevs som ett problem. Ett system där dessa skulder kunde skrivas av enligt vissa fastställda regler skulle med stor sannolikhet vara av intresse. Genom att exempelvis knyta rätten till hel eller delvis avskrivning av studieskulden till arbete och bosättning inom stödområdet under skulle statsmakterna skapa starka positiva drivkrafter för nyexaminerade akademiker att starta sin yrkesgärning i verksamheter inom regionalpolitisk! Såväl enskild som offentlig sektor skulle få väsentligt förbättrade förutsättningar att rekrytera erforderlig arbetskraft. Ett införande av ett avskrivningssystem av det slag som skisserats i motionen rymmer flera såväl principiella som mer tekniska problem. Dessa bör dock inte vara större än att regeringen, efter en koncentrerad utredning av sakfrågan, kunde återkomma till med förslag i frågan. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen begär utredning om villkorad avskrivningsrätt för studielån som regionalpolitiskt instrument. (m) ()
mot · G902Sf294 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf294 m. fl. (fp) arbetsgivaravgift I ett domslut fastställde regeringsrätten att föreningar i vissa fall är skyldiga att betala sociala avgifter på ersättningar till de aktiva. Idrottsrörelsen hade då anpassat sig efter den s. k. 1975, enligt vilken det inte föreligger skyldighet att betala sociala avgifter för idrottsutövare. Idrottsföreningar är inte i den situationen att de har tillgång till fonderade medel. Alla inkomster används regelmässigt i den idrottsliga verksamheten. Elitföreningarna är välplanerade. Det finns flerårsbudget, spelarkontrakt som löper etc, varför nya oplanerade kostnader inte ryms inom de utgiftsramar som budgeterats. Nya inkomster kan inte skapas i den utsträckning som förutses för utgiftsökningen. Detta innebär att verksamheterna minskas, vilket undantagslöst drabbar bredd- och ungdomsidrotten. Idrottsrörelsen i beräknas sysselsätta ca 4 miljoner människor. Den sociala betydelsen är utan all jämförelse i landet. I riksidrottsförbundets idéprogram Elitidrott i finns bl. a. följande målsättningar: att svensk elitidrott ges bästa möjliga ekonomiska betingelser och att idrottsrörelsen tar ett utökat socialt och ekonomiskt ansvar för de aktivas situation. Vad gäller de aktivas sociala skydd, måste detta lösas i ett långsiktigt arbete. Enligt regeringsrättens domslut är ersättningar över ett halvt basbelopp, inkl. reseersättningar, gränsen för skyldighet att erlägga arbetsgivaravgift för idrottsutövare. Gränsen torde vara för låg och borde snarare läggas vid två basbelopp. Självfallet skall inte reseersättningarna ingå i avgiftsunderlaget. Många idrottsföreningar har tecknat försäkringar enligt . Dessa försäkringar är generella och kommer att omfatta även idrottsutövare, i händelse dessa anses vara arbetstagare. Detta försämrar ytterligare ekonomin för dessa föreningar. Idrottsutövares sociala skydd bör utredas. Möjligheterna till finansiering av de merkostnader som idrottsföreningarna åsamkas skall utredningen även ge förslag till. Idrottsrörelsen skall erhålla representation i utredningen. Utredningen bör avsluta sitt arbete och lämna förslag till lagstiftning som skall kunna beslutas att gälla fr. o. m. I avvaktan på för idrottsrörelsen acceptabel lagstiftning bör bidrag till 1 1985/86.3 sami. idrottsföreningars arbetsgivaravgifter, som debiterats eller kommer att Mot. 1985/86 debiteras, omfatta även 1986. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att hos regeringen begär utredning om idrottsutövares sociala skydd, 2. att i avvaktan på sådan utredning beslutar att arbetsgivaravgifter ej debiteras. () ()
mot · G902Sf295 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sf295 och () Förbättrat försäkringsskydd för värnpliktiga I motion 1984/85:1732 begärde vi en översyn av de värnpliktigas försäkringsskydd, då vi funnit att det nuvarande skyddet inte är tillfredsställande. Samhället ställer krav på unga män att de skall medverka i vår försvarsmakt och underkasta sig den tjänstgöring, som värnplikten innebär. Därför är det samhällets skyldighet att svara för ett fullgott försäkringsskydd som värnpliktstjänstgöringen omfattar. Ersättning för skador måste utgå utan alltför långa dröjsmål och vara av en sådan omfattning, att den värnpliktige får en chans att så snabbt som möjligt anpassa sig till en kanske ny och påtvingad livsföring. Vid vår motions behandling i socialförsäkringsutskottet ansåg remissinstanserna, att de värnpliktiga redan har ett tillfredsställande försäkringsskydd. Information, utbildning och andra åtgärder ansågs kunna avhjälpa eventuella brister i tillämpningen. Det framkom emellertid, att dagens försäkringsskydd för de värnpliktiga tyvärr kännetecknas av mycket långa handläggningstider och administrativt krångel. För unga värnpliktiga, som ofta saknar kunskap om arbetsmiljöfrågor och aktiv skadereglering, borde det vara särskilt angeläget att ersättningssystemet är enkelt och begripligt och att den skadereglerande myndigheten tillämpar principen om en aktiv skadereglering. Vi anser, att dagens system med tre handläggande instanser, , trygghetsnämnden, och försvarets civilförvaltning (FCF) borde kunna rationaliseras. Vi hävdar således fortfarande, att de värnpliktigas försäkringsskydd bör bli föremål för en översyn. En sådan översyn kan omfatta följande alternativ: FCF ges i uppdrag att i stället för trygghetsnämnden besluta även om ersättning enligt lagen om statlig ersättning vid ideell skada (Li) till dem som skadats under värnplikten. Färre skadereglerande instanser medför för den skadelidande att ersättningssystemet blir lättbegripligt och att han/hon vet vart man skall vända sig. Därmed blir det också enklare att tillvarata sin rätt till ersättning. För myndigheterna som handhar anmälan, information och skadereglering blir det enklare att fullgöra sin uppgifter. Informationen till de berörda underlättas. Genom att ärendet handläggs endast vid och torde den totala handläggningstiden kunna förkortas. FCF beslutar om ersättning enligt Li. Ersättningen skall utgå enligt bestämmelserna i 5 kap. skadeståndslagen. 1 * 1985186.3 sami. kommer då att beräknas på samma sätt som i skadestånds- och trafikskade- Mot. 1985/86 fallen. Enligt nu gällande Li kan ersättning inte utgå för kostnader och Sf295 inkomstförluster, vilket däremot är fallet om ersättning utgår enligt skadeståndsrättsliga principer. I den mån den skadelidande inte erhåller full kostnads- och inkomsttäckning enligt LSP, kommer FCF att kunna gottgöra honom/henne fullt ut. Principen att den skadade skall försättas i samma situation som om skadan inte hade inträffat kommer därmed alltid att uppfyllas. Med stöd av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av de värnpliktigas försäkringsskydd.
mot · G902Sf296 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf296 () T andvårdsersättningen Problem med amalgamfyllningar i tänderna har blivit alltmer uppmärksammade. Oral galvanism plågar många människor och det finns misstankar att kvicksilver kan komma ut i kroppen. Det verkar troligt att amalgam kommer att ersättas med andra material, t. ex. plast. Förhoppningsvis går utvecklingen nu snabbt. Tandläkarnas arbete med förebyggande tandvård har gett det uppväxande släktet betydligt bättre tänder. Jag tycker inte att tandläkarkåren fått tillräckligt stort tack från samhällets sida för denna bragd! borde det finnas utrymme att ta hand om människor som behöver få sina tidigare lagningar omgjorda. Särskilt måste man vara generös med ersättning från till dem som är allergiska mot amalgam. Vad jag förstår har detta också varit intentioner. Det har emellertid visat sig att en person som har läkarintyg på att hon är allergisk mot kvicksilver ändå inte får sina amalgamfyllningar utbytta utan patientkostnad. Lagen om allmän försäkring 2 kap. 3 § och bestämmelserna i tandvårdstaxan bör därför förtydligas, så att det leder till en generösare tillämpning än vad försäkringsöverdomstolens beslut i mål 1484/84:4 visar. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i berörd lagstiftning så att personer som är allergiska mot amalgam får sina fyllningar utbytta utan patientkostnad.
mot · G902Sf297 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf297 Bo Finnkvist och () Pensionsåldern har ett mycket stort antal arbetstagare lämnat sina anställningar genom s. k. äldreavgång. Dessa avgångar bygger på att arbetstagare som nått 58,3 års ålder efter en period med arbetslöshetsersättning förtidspensioneras av arbetsmarknadsmässiga skäl. Förtidspensionering av arbetsmarknadsmässiga skäl har också ökat starkt. I samband med strukturella förändringar av industrin och stora neddragningar av andra orsaker blir resultatet ofta att man hamnar på denna typ av lösningar. Av olika orsaker, som det tar att beskriva, blir slutresultatet äldreavgång. Denna möjlighet kan inte tas bort utan att den ersätts av något annat system. Det är inte rimligt att arbetstagare med yrkesverksamhet bakom sig, i många fall ett tungt och krävande arbete, skall behöva känna otrygghet. Man kan i sammanhanget peka på att man utomlands i många fall löst problemet genom att sänka pensionsåldern ända ned till i vissa branscher eller regioner. Delpensionsersättningen som urholkades under den borgerliga regeringsperioden kommer att återställas under innevarande mandatperiod vilket är mycket tillfredsställande för de äldre på arbetsmarknaden. Man kommer återigen att kunna trappa ned arbetstiden med acceptabelt bibehållen levnadsstandard. Regeringen har tillsatt en utredning som har till uppgift att se över pensionssystemet och med förtur behandla problematiken med arbetskraft som åren innan pensioneringen antingen trappar ned sin arbetstid eller lämnar arbetsmarknaden. Enligt vår mening bör utredningen skynda på arbetet med ett efterlönesystem eller arbetspension, som innebär att man kan lämna arbetsmarknaden frivilligt efter 58,3 års ålder med en kompensationsnivå som innebär bibehållen levnadsstandard. Reformen bör finansieras genom arbetsgivaravgiften. Det finns utrymme för detta . Det är angeläget att de äldre på arbetsmarknaden som drabbas av strukturella förändringar och nedläggningar får möjlighet att lämna arbetsmarknaden via ett efterlönesystem. Företagens ökade vinstnivåer har ofta ett direkt samband med strukturella förändringar och nedläggningar. att uttalar sig för att frågan om efterlönepension eller arbetspension skall ges förtur i pensionsberedningens arbete. Bo Finnkvist (s) ()