ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Jo711 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo711 och () Föroreningarna i och norra , som utgör gräns mellan och i norra , är starkt förorenad. Som en följd därav är fjorden steril och saknar liv och växtlighet. År har det konstaterats att så är fallet men några åtgärder som haft inverkan på fjordens liv har inte vidtagits. Föroreningskällan, eller kanske man skall säga föroreningskällorna, är väl kända. Det är i första hand industriutsläppen från i , men också från övriga industrier och tätorter i och . Föroreningarna sprider sig allt längre söderut i och under , när inte strömmarna sätter norrut, blir vattnet brunfärgat och det är troligt att förstörelsen av sätter sina spår i musselodlingar och fiskbestånd. har åtskilliga vikar, vilka är viktiga som produktionsbas för kustvattnet som helhet, drabbats av en tilltagande igenväxning av främst brun- och rödalger. Dessa breder nu ut sig över tidigare vegetationsfria sandoch lerbottnar och över ålgräsbestånden. Den kraftiga algtillväxten minskar tillgången på fria bottenytor, försämrar ålgräsets livsvillkor och minskar produktionen av bottenlevande smådjur. Detta är effekter som menligt försämrar produktionen av fisk. Det är angeläget från svensk synpunkt att åtgärder vidtas för att få stopp på nedsmutsningen. Men det borde också ligga i intresse att få en ändring till stånd, då nästan hela fritidsbåtsflottan inom de nedsmutsade norska områdena tvingas söka sig ner längs , där vattnet fortfarande åtminstone vissa tider är av hög kvalitet. I anledning av vad ovan anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att förhandlingar med norska regeringen om rening av utsläppen inom och bör upptas.
mot · G902Jo713 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo713 och . () Slopande av avgifter för tillsyn enligt miljöskyddslagen Ett nytt avgiftssystem infördes för att täcka statens kostnader för tillståndsprövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen (ML). Från sida redovisades farhågor för olika negativa effekter som detta system skulle bära med sig. som systemet varit i kraft kan konstateras att flera av dessa farhågor har besannats. har gjort en uppföljning av avgiftssystemet, som visar att intäkterna för staten /85 endast blivit 18,4 milj. kr. mot beräknade 100 milj. kr. Detta dåliga utfall beror i huvudsak på att man haft orealistiska bedömningar av vilken tid som faktiskt är debiterbar. Försämrade arbetsmöjligheter och ökad byråkrati För miljömyndigheter och enskilda tjänstemän upplevs avgiftssystemet som en belastning i arbetet och en ökad byråkratisering som inte gynnar miljövården. Det är framför allt avgifterna för tillsyn som har dessa nackdelar, medan avgifterna för prövning är lättare att hantera. Det är svårt för en miljövårdstjänsteman att få till stånd ett förtroendefullt samarbete med ett företag och att utöva tillsyn när debiteringen för sådant arbete uppgår till /tim. Det administrativa arbetet med avgifterna upplevs som onödigt krångligt. Speciellt sedan det visat sig att man inte kan skicka en räkning utan att först ge företaget i fråga en möjlighet att ge synpunkter på den räkning myndigheten tänker skicka. När räkningen därefter skickas kan den formellt överklagas. Det nuvarande systemet innebär att små företag drabbas mycket hårdare än stora företag. kräver proportionellt större tidsåtgång eftersom flera arbetsmoment är nästan desamma oavsett företagets storlek och art. De slutsatser vi drar av detta är att avgiften för tillsyn enligt ML bör tas bort och att avgifterna för prövning bör schabloniseras med hänsyn till företagets storlek och graden av miljöstörande verksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att avskaffa avgiften för tillsyn enligt miljöskyddslagen från /87, 2. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om principerna för avgiftsuttag för prövning enligt miljöskyddslagen. 1985/86 Jo713
mot · G902Jo716 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo716 och Bo Finnkvist (s) Besprutningen av banvallar med ogräsmedlet Karmex 80 Vid presentationen av miljöministerns och jordbruksministerns satsningar , framkom att regeringen på en femårsperiod vill satsa 200 milj. kr. på ett omfattande forskningsprogram om skog och miljö, varav 50 milj. kr. skall avsättas /87. Detta är bra. Det visar på handlingskraft och förståelse från regeringen för den försurningsprocess som förekommer i skogen, i synnerhet i de södra och mellersta delarna av landet. Vi känner alla en stor oro inför hur vi skall kunna påverka den pågående försurningen av skog och mark - hur vi skall kunna ge naturen dess chans till överlevnad. Vi måste för att klara detta få stopp på alla kända källor till giftspridning. En sådan källa är SJ:s och andra järnvägsföretags besprutningar av banvallarna med ogräsmedlet KARMEX 80. KARMEX 80, med den verksamma beståndsdelen DIURON, används av SJ för bekämpning av vegetation mellan och i omedelbar anslutning till järnvägsspåren. DIURON är ett s. k. låggiftämne och har ansetts ha låg genomtränglighet i marken. Användningen av KARMEX 80 har dock påvisat skador på tallskog invid banvallar. Dessa skador har uppkommit genom att trädens rötter har växt in i och under banvallen. har med anledning av detta gjort undersökningar som visar att diuron, vid årsnederbörder , kan tränga ned i marken 1-2 m och att nedbrytningstiden för diuronet kan vara . Speciellt där banvallarna går genom grusåsar eller är uppbyggda av grovt material föreligger risk för att diuronet transporteras till grundvattnet. Många människor känner också en stor osäkerhet att arbeta med detta besprutningsmedel. Forskningen har ännu inte kunnat påvisa att diuronets nitroserbarhet inte ger upphov till cancerogena N-nitrosoföreningar. Något spridningsförbud för KARMEX 80 finns inte . har några kommuner förbjudit användning, men dessa beslut har senare upphävts av domstol. För att få stopp på denna källa till försurningen krävs en lagändring. SJ har gjort en kartering av sitt bannät med anledning av resultaten i undersökningar. Detta har sedan medfört en kraftig nedskärning av användandet av KARMEX 80. Besprutning förekommer endast på banvallar som är uppbyggda av sådant material där genomträngligheten föf diuron är mycket liten. Det är önskvärt att regeringen låter utreda om inte besprutningen av banvallarna med KARMEX 80 nu helt kan upphöra, och ersättas av andra bekämpningsmetoder. Varje kommun bör utifrån de egna lokala förhållan 1985/86 Jo716723 1 1985/86.3 sami. dena ha beslutanderätten över tillstånd för besprutning av järnvägsbanvallar Mot. 1985/86 med KARMEX 80. Med det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående besprutning av banvallar med ogräsmedlet KARMEX 80. () Bo Finnkvist (s)
mot · G902Jo717 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo717 m. fl. (s) Kalkning av sjöar Det handlingsprogram som regeringen presenterade för skall nu genomföras. a. skall insatser för kalkning av våra försurade sjöar och vattendrag intensifieras. Det finns därför anledning att ånyo aktualisera finansieringsfrågan. Statsbidrag för kalkning lämnas av godkända kostnader om inte särskilda skäl föranleder annat. För projekt som är särskilt värdefulla från miljö- och naturvårdssynpunkt kan statsbidraget täcka hela kostnaden. Emellertid kan det finnas anledning att överväga om inte statsbidrag inom oförändrad medelsram skulle utgå för all kalkning. Det finns många fördelar med detta. Om statsbidraget omfattade hela den godkända kostnaden för all kalkning skulle ansvaret för verksamheten för genomförande av åtgärderna kunna läggas på länsstyrelserna som redan nu har att upprätta länsplaner för åtgärder mot försurning m. m. Åtgärderna måste naturligtvis genomföras i samråd med ägarna till de sjöar som bör kalkas. Problem som finns att en sjö har flera ägare och kanske delas av en kommungräns kan bättre lösas om också får ansvaret för genomförandet. Det innebär mindre byråkrati och ett rationellare sätt att genomföra erforderliga åtgärder. Det finns också en orättvisa med nuvarande system. De kommuner som har sjöar och vattendrag får stå för av kostnaderna trots att även andra kommuner bidrar till försurningen. Med hänvisning till ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om verksamheten med kalkning av sjöar m. m. () () () ()
mot · G902Jo718 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo718 () Ändring av miljöskyddslagen Enskilda personer råkar ofta ut för skador om de bor i grannskapet av miljöfarlig verksamhet. Det mest kända fallet är BT-Kemi i . Vid miljöskyddslagens tillkomst framförde statsrådet att möjligheterna för allmänheten att domstolsvägen få ersättning för skador som uppstått på grund av miljöfarlig verksamhet borde införas i miljöskyddslagen. Dessa gäller oavsett om verksamheten har prövats eller inte. Statsrådet och även ansåg att domstolsvägen måste stå öppen också för den som vill föra talan om förbud mot eller om skyddsåtgärder med anledning av sådan verksamhet. 1969:28, s. Denna öppning finns dock enbart för den som drabbas av verksamhet som inte har tillstånd enligt miljöskyddslagen. Om verksamheten har tillstånd är det endast som kan begära omprövning av verksamheten. I förarbetena till miljöskyddslagen betonas gång på gång att den som har tillstånd bör kunna gå ut ifrån att tillståndet normalt sett kommer att bestå i oförändrad form . Tillståndsbeslutet bör ge företagaren en tryggad ställning. Det innebär en stor rättsosäkerhet om tillståndshavaren riskerar domstol när som helst. 1969:28, s. Det händer dock som oftast att en viss typ av störningar förbises vid tillståndsprövning eller att problem uppstår som inte kunde förutses eller som missbedömts av myndigheterna. Miljö- och hälsoskyddsnämnderna kan i sådana fall inte själva med hjälp av hälsoskyddslagen skydda den enskilde från störningar som verksamhet med tillstånd medför. Det är mycket viktigt om rättssäkerhet för närboende skall tryggas att dessa ges samma möjlighet att föra sin talan som företaget har som kan begära mildring av villkor som är strängare än nödvändigt eller om omständigheter uppstår som icke förutsågs när tillståndet meddelades (27 § ML). Erfarenheterna visar att företaget har mycket stor trygghet när det fått tillstånd. Samhället och tekniken ändras däremot snabbt, varför de motiv som finns för de bestämmelser i miljöskyddslagen som hindrar den enskilde att på rättslig väg skydda sig mot miljöfarlig verksamhet måste anses otidsenliga. Företagens trygghet kan säkras genom att den enskilde får föra sin talan inför samma myndighet som gett tillståndet. Det innebär att även sakägare kan begära omprövning av verksamheter som har tillstånd med stöd av 26 § ML om de kriterier som finns i 23-25 §§ är uppfyllda. kan endast begära sådan prövning. Med stöd av det anförda hemställer jag att beslutar att ändra 26 § miljöskyddslagen (SFS 1981:420) så att den får följande lydelse: Fråga som avses i 23-25 §§ prövas efter framställning av eller sakägare.
mot · G902Jo720 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo720 () Skyldighet för systembolaget att ta emot tomburkar Genom information och ständig påverkan försöker vi inpränta hos både barn och vuxna hur viktigt det är att hålla naturen ren och inte slänga skräp omkring sig. Tack vare ett intensivt informationsarbete är nu de flesta människor mycket medvetna om vikten av att bevara och skydda vår miljö. När aluminiumburken infördes fick tillverkaren förbinda sig att samla in burkarna och betala ut pant för dem. Detaljhandeln gör sin insats genom att ta emot burkarna i särskilda automater, en hantering som naturligtvis kräver både personella och andra resurser. Det statliga monopolföretaget systembolaget vägrar emellertid att ta sitt miljöansvar. Trots att man säljer ca 100 miljoner burkar öl vägrar man att ta emot några tomburkar. Motiveringen är att försöksverksamheten, som genomfördes på , visade mycket dåligt resultat. av burkarna återlämnades. Ett argument mot detta är att försöket genomfördes i början av hanteringen med burkar, innan människor hunnit tillägna sig vanan att lämna tillbaka dem. kan visserligen tyckas litet men det innebär dock ca två miljoner burkar. Jag anser därför att också systembolaget skall ta sitt miljöansvar och ta emot tomburkar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om att det statliga monopolföretaget systembolaget skall ta emot tomburkar.
mot · G902Jo730 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo730 och () Åtgärder mot föroreningar av 1985/86 Jo730737 mår inte bra. I en rapport från teknisk-vetenskapliga kommitté redogörs för en rad oroande resultat. Det mest alarmerande är den ökande övergödningen. Kopplar man ihop ökningen av kväve- och fosforutsläpp som skett med utvecklingen av de syrefria bottnarna och det syrefria bottenvattnet är situationen mycket oroande. Under en lång följd av år har man följt syresituationen i Landsortsdjupet. Det går utför . Bottenfaunan har slagits ut i jämförelsevis grunda områden i södra . Det innebär att det finns syrefria områden även nära land vilket inte hänt tidigare. Sammantaget visar rapporten att kvävebidragen från luft och mark är mycket stora. Ett annat bekymmer för hör samman med bruket av klorerade kolväten vid olika industriella processer. Flera icke tidigare identifierade kolväten har dykt upp i . Ämnena är ytterst giftiga. Oroande är att källorna till flera av dessa ämnen är okända. Ingen vet t. ex. varifrån dioxin som man funnit i östersjöfisk kommer. Halten av PCB inger fortfarande också bekymmer. Man finner grava skador t. ex. på sälar. Även i strömming hittar man höga halter. utsätts också för ett ständigt småspill av olja från olika källor. De biologiska effekterna av det ständiga oljespillet känner ingen riktigt till. Mot bakgrund av att utgör basen för det svenska fisket och är tummelplatsen för många svenskars fritidssysselsättningar finns det all anledning att noga följa utvecklingen i havet. Inom rämen för den så kallade deltar i kampen för ett renare . bör här intensifiera sina insatser genom ökad forskning och direkt riktade åtgärder mot övergödning, giftspridning samt oljeförorening. Med hänvisning till vad som ovan framförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ökad forskning om , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder mot övergödning av , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder mot giftspridning och oljeförorening i . () () 1 1985/86.
mot · G902Jo731 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Jo731 (s) Åtgärder mot försurningen fick regeringens uppdrag att under en femårig försöksperiod kalka sjöar och vattendrag med syfte att bl. a. återställa försurade vattenområden och hindra fortsatt försurning av hotade vatten, vilka är av betydelse för allmänhetens fritidsfiske eller för bevarande av växt- och djurbestånd, som framstår som särskilt värdefullt ur vetenskaplig eller allmän synpunkt. Vidare ingick i uppdraget att samla erfarenheter och resultat beträffande metoder, kalkningsmedel och kostnader för kalkning. deltog i försöksverksamheten. Mätningar av sjöars surhetsgrad (pH) är sällsynta. Existerande mätvärden ligger strax över pH och kan antas utgöra ursprungstillståndet. I den rapport som avgivits efter försöksperiodens slut diskuteras inte sjöarnas ursprungstillstånd. Man anger i stället ett eftersträvansvärt tillstånd för sjöar som kommer att ge ett pH högre än 7. Detta innebär en förbättring av det ursprungliga tillståndet och inte enbart ett återställande. Kostnaderna härför kan bli betydande. Fördyringen ökar beroende på att den finkorniga kalkstenen dessutom till en del löses upp av den koldioxid som finns löst i vattnet. En del försök som gjorts med användning av andra pH-höjande medel som alternativ till kalk, framför allt olivin, indikerar att det finns alternativa medel till kalken som inte höjer pH till ett för landet onaturligt högt värde men återställer läget till det naturliga. Detta kan också göras till lägre kostnader. Försöken med olivin har inte finansierats inom ramen för uppdrag, och resultaten har inte uppmärksammats i tillräcklig omfattning. En del sakkunniga har uppfattningen att spridningen av en blandning kalk + olivin kan vara den gynnsammaste metoden för att höja pH i mark och vatten än enbart användande av kalksten. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anges om olivinets värde inom jord- och skogsbruk för att motverka den allmänna försurningen. [Vååg (s)
mot · G902Jo733 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo733 m. fl. Åtgärder mot försurningen i är såvitt vi kan bedöma det mest försurningsdrabbade Norrlandslänet, troligen också ett av de mest försurningsdrabbade i landet. Den senaste sjöundersökningen (470 sjöar ) har gett vid handen att läget fortfarande undergår en försämring. av länets yta är redan i försurat tillstånd och av ytan är försurad eller försurningshotad. Antalet försurade sjöar i länet beräknas till ca 650. Av dessa har ca 130 kunnat behandlas genom kalkning. har huvuddelen av de försurade svavelutsläppen () inom länet eliminerats. Detta har ändå inte räckt till för att vända situationen till det bättre. har klarlagts att länet är ett av de tre områden i landet som har de högsta kvicksilverhalterna i fisk i insjöarna. Inom den försurningsdrabbade halvan av länet borde troligen varannan sjö svartlistas på grund av kvicksilverhalten i fisk. Länet har också blivit ett av de fyra län som utsetts att vara försökslän för särskilda åtgärder mot kvicksilverproblemet. Detta projekt startar vid och kommer att drivas i regi framåt. har också framkommit genom uppföljning av lantbruksnämndens markkartering att länets jordbruksmark försuras i mycket oroande takt. av åkermarken i länet är i behov av grundkalkning mot . av åkermarken är enligt karteringen försurad till en grad som ökar risken för utlakning av olika metaller (pH mindre än 5,5 motsvarande andel var ). Inget annat län i landet visar tillnärmelsevis så allvarliga siffror. i länet har tillskrivit regeringen med begäran om stimulanser till ökad grundkalkning. Även på skogssidan finns en utbredd oro i länet för att de årliga tillskotten av försurade ämnen i kombination med klimatfaktorer skall ge effekt i form av större skador på skogstillväxten än vad som är klarlagt. Nedfallet av försurade ämnen med snön ger resultat i form av en mycket sur vårflod. Länet har detta år en förhållandevis god tilldelning av medel för kalkning (9 milj. Vi yrkar ändå på att regeringen måtte tilldela länet de ytterligare resurser som möjliggör än starkare motåtgärder mot försurningen. Vi vill särskilt framhålla följande: Stimulans till grundkalkning måste tas på största allvar. Beslut om åtgärder bör komma utan onödigt dröjsmål. Länsorganens arbete med att följa effekterna av försurningen och pia nera för motåtgärder måste stödjas av regeringen. Detta kan ske genom att erforderliga medel till uppföljning och planering tilldelas länet. I regeringens försurningsproposition har angivits planer på intensifierad markkartering på jordbruksmark i fyra län med sikte på frågeställningar som rör försurning/gödsling/kalkning. bör bli ett av dessa fyra län. Av kalkningsanslagen till länen har innehållits av /för centrala fiskevårdsåtgärder. Vi menar att även dessa pengar gör bäst nytta för åtgärder ute i länen. Särskilda fiskevårdande medel bör därför anvisas till eller länets fiskenämnd. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna Vad i motionen anförts om behovet av åtgärder mot försurningen i . () () () () 1985/86 Jo733
mot · G902Jo734 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo734 i och () Ett pantsystem för batterier m. m. Det är väl känt att vi fortfarande har stora problem såväl med kvicksilver som med kadmium och andra tungmetaller. En av de största källorna till kadmiumförekomsterna etc. är de små elbatterierna till hörapparater, elektronräknare m. m. Även lysrören är en tungmetallkälla, när de såsom avfall hamnar bland soporna. Nuvarande teknik ger knappast några som helst möjligheter att separera ut dessa tungmetaller från gaserna i förbränningsanläggningarna eller avloppsvattnet från avfallstipparna. I lär förbrukas batterier med ett tungmetallinnehåll, som motsvarar ca kadmium och kvicksilver. Detta är nära så mycket kvicksilver som kommit ut från industrins processutsläpp. har dessa processutsläpp reducerats medan användningen av tungmetallhaltiga batterier bara ökat. Problemen är likartade i hela . Svårigheterna är att samla in dessa batterier, lysrör etc. på ett ekonomiskt försvarbart sätt. Enligt vårt förmenande borde det enklaste sättet vara att införa ett pantsystem av ungefär samma modell som vi tillämpar när det gäller returglas och aluminiumburkar. Panten måste givetvis sättas betydligt högre, men tillvägagångssättet skulle kunna vara detsamma. När man första gången köper batteri eller lysrör så betalar man denna pant, och det kan väl hända att man i princip behöver två uppsättningar för vilka man har betalat pant. När en uppsättning är förbrukad tar man den med sig till affären, där man då får köpa motsvarande andel batterier eller lysrör, utan att betala pant. Sedan återstår det ju bara för eller eventuell entreprenör att i de aktuella affärerna samla in dessa förbrukade batterier, lysrör etc. och förvara eller destruera dem på ett sådant sätt att miljön inte förorenas. pågående försök att på frivillig väg söka samla in förbrukade batterier är i och för sig lovvärda, men innebär inte den så nära hundraprocentiga återvinning som vi av miljöskäl anser nödvändig. Det har även visat sig att de försök som gjorts inte fungerat så bra som planerats. Vidare har förhandlingarna mellan , och brutit samman. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av ett pantsystem för batterier, lysrör etc. för att minska problemen med tungmetaller i miljön. () () 1985/86 Jo734
mot · G902Jo735 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo735 i m. fl. (m) Naturvårdsanslaget 1 proposition 1985/86:100, bilaga 11, har regeringen under anslaget H4 till naturvård föreslagit att 40 milj. kr. Detta anslag fördubblades från 20 milj. kr. till 40 milj. kr. Detta avvisade vi. Som motiv till anslagsökningen angav regeringen att vissa områden skulle inköpas. Även anges ett antal områden. Vissa av dem är samma som . Motiven för vårt ställningstagande var dels att staten inte enligt vår mening behöver äga ett markområde för att det skall bevaras. Givetvis vidhåller vi detta även . Ett mindre kostnadskrävande sätt är bildandet av naturvårdsområde enligt den s. k. avtalsmetoden med skötselavtal med ägarna. Skulle staten ändå behöva äga mark för naturvårdsändamål skall i första hand markägarna erbjudas bytesmark av domänverket. På så sätt ökar inte det totala statliga markinnehavet. Det andra motivet för ställningstagandet var att det saknas resurser att sköta nuvarande områden som avsatts för naturvårdsändamål. Att ytterligare öka markinnehavet utan att öka resurserna för vård av områden är ett slöseri med statliga medel. Regeringen har tagit intryck av vår kritik och ökat anslaget H5 Vård av natureservat m. m. med 4 milj. kr. Detta är inte tillräckligt. Vi vidhåller att resurserna för detta ändamål måste öka substantiellt. Vi föreslår därför att äskande om en ökning med 7,8 milj. kr. Med stöd i vad som i motionen anförts hemställs 1. att beslutar att till anslaget H4 för naturvård för /87 anvisa , 2. att beslutar att till anslaget H5 Vård av naturreservat m. m. anvisa . fm) fm) () () fm) () () () fm) ()