mot · G902Sf345 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sf345 m. fl. (m) Hjälpmedel för handikappad, m. m. Det förekommer en ökad oro hos människor med funktionshinder över att hjälpmedelsverksamheten inte fungerar tillfredsställande. Det har visat sig att i avsaknad av budgetmedel har elrullstolar inte erhållits. Ansökningsärenden har på vissa håll förhalats på grund av otillräckliga budgetmedel. Det har också visat sig att underhåll och reparationer av hjälpmedel ibland tagit onormalt . Det har inneburit stora besvär för dem som drabbats och har i många fall inneburit en ökad isolering. Hushållstekniska hjälpmedel har i vissa fall borttagits från hjälpmedelsförteckningarna med den motiveringen att dessa kan anskaffas i den allmänna handeln. Genom att avföra sådana artiklar från hjälpmedelsförteckningarna löper vissa specialtillverkade hjälpmedel risken att försvinna ur marknaden, eftersom den allmänna handeln på grund av låg volym och låg omsättningshastighet saknar tillräckligt motiv för att saluföra ifrågavarande varuslag. 1 samband med att hemsjukvården har ökat har det skett en markant ökning av antalet ordinarie specialsängar, lyftanordningar m.m. Denna ökning har belastat hjälpmedelskontot. Det kan emellertid inte med säkerhet fastställas om dessa ökningar beror på att personalen för hemsjukvården krävt bättre arbetstekniska hjälpmedel eller att det varit fråga om tekniska hjälpmedel för den handikappade. Det är naturligtvis svårt att dra en skarp gräns mellan när säng eller lyft är ett tekniskt hjälpmedel för enskild person med funktionshinder och när det är ett arbetstekniskt hjälpmedel. Det borde egentligen sakna betydelse vilket av angivna skäl som ligger till grund för anskaffningen. I praktiken får det likväl betydelse eftersom det budgettekniskt kan hamna på fel konto och således minska utrymmet för hjälpmedel. Handikappade och i synnerhet flerhandikappade är beroende av en väl utbyggd och utvecklad sjukgymnastik. Det torde på de flesta håll i landet förekomma en brist på sjukgymnaster och särskilt på den typ av sjukgymnaster som har utbildning och praktisk erfarenhet av vård av människor med flerhandikapp. Remisstvånget för sjukgymnastisk behandling inom sjukförsäkringens ram utgör problem bl. a. för handikappade människor. Det innebär att de först måste göra ett besök hos läkare för att få remiss innan de kan komma till sjukgymnasten. Det torde säkerligen inte innebära några risker att släppa på detta remisstvång. Detta bör slopas med generell verkan. Handikappade personer skall ges möjlighet att kunna verka i vårt samhälle på så långt det är möjligt samma villkor som andra. härav och av den olikhet som torde råda mellan olika regioner vad beträffar möjligheten att vid rätt tillfälle komma i åtnjutande av rätt hjälpmedel föreligger det skäl att omgående utreda hjälpmedelsfrågan. Med stöd av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en översyn av gällande regler rörande handikapphjälpmedel, [2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att behandlingen av handikappade bör ges större utrymme i sjukgymnastutbildningen,1] 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att remisstvånget för sjukgymnastisk behandling inom ramen för sjukförsäkringen bör slopas. 1985/86: Ub619. 1985/86 Sf345 1 1985/86: Ub619.