mot · G902A272 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: A272 och (c, fp) Vården av fornlämningar I årets budgetproposition (bilaga 10, F 33) tas frågan upp om hur den förändrade inriktningen av arbetsmarknadspolitiken påverkar vården av landets fornlämningar. Vård av fornlämningar har skett i offentlig regi och då så gott som uteslutande i form av statliga beredskapsarbeten. Föredraganden har efter samråd med chefen för funnit att möjligheten att utföra vård av fornlämningar med beredskapsmedel kommer att finnas kvar, även om länsarbetsnämnderna inte kommer att kunna disponera medel till beredskapsarbeten i samma utsträckning som . Detta innebär i realiteten att omfattningen av fornvård med stöd av beredskapsmedel fortsätter att minska även om länsarbetsnämnderna (vilket föredraganden utgår ifrån) beaktar fornvårdsarbetenas betydelse. /84, då medelstilldelningen var 44,1 milj. kr., har verksamheten så gott som halverats. Ett särskilt problem i sammanhanget är att nedskärningen drabbar länen så olika. Medan vissa län endast fått marginella sänkningar har andra, såsom , och mist hela sitt tidigare anslag. Detta har skapat en krissituation som är svår att bemästra. Det är inte bara vården som uteblir. Även en kunnig arbetsstyrka med uppemot erfarenhet skingras. Föredraganden anser att det är angeläget att vård av fornlämningar kommer till stånd även på andra vägar än genom statliga beredskapsarbeten och pekar på såväl den enskilda ägarens eller brukarens ansvar som kommunernas och de ideella organisationernas. För att tillsammans med länsstyrelserna och länsmuseerna bedriva ett utvecklingsarbete och initiera verksamheter som främjar vård av fornlämningar vid sidan av den som genomförs som statliga beredskapsarbeten föreslår föredraganden att anslag ökas med 1 milj. kr. Ökningen av anslaget är välbehövligt och det område medlen skall satsas på mycket angeläget. Detta är dock ett arbete som inte ger någon omedelbar effekt och inte heller lär statens engagemang i vården av våra fornlämningar kunna göras överflödigt. Detta är heller inte önskvärt. Ett övergripande statligt ansvar och ett fast statligt anslag för fornvård är nödvändigt för att ge stadga åt verksamheten och på ett godtagbart sätt, inom denna del av kulturminnesvårdssektorn, slå vakt om vårt kulturarv. Ett väl vårdat nät av fornlämningar av olika slag bör finnas över hela landet där kontinuerlig vård kan garanteras utan beroende av Mot. 1985/86 eller enskild förmåga. Urvalet bör vara sådant att landets och olika regio- A272 ners utveckling illustreras på ett så heltäckande sätt som möjligt. gjorda investeringar skall tas till vara och kontinuitet i hävd stödjas för att ge en mer ekonomisk vård. Vårdobjekten är aldrig självförklarande. Enbart vegetationsvård inskränker effekten till att enbart vara rekreativ. Vårdprogrammet bör vara ett tillgänglighetsprogram i alla bemärkelser. Framtagning och bearbetning av informationsmaterial av olika slag, som kan underlätta tolkningen, är oumbärliga inslag i vårdarbetet. En planmässigt genomförd vård av våra fornlämningar - där inte urvalet styrs av arbetsmarknadspolitiken - är viktig inte bara ur kulturminnesvårdens synpunkt. I hög grad är den också till gagn för de pedagogiska, turistiska, sociala och naturvårdsanknutna intressena. Kommunala, ideella och enskilda vårdinsatser är bra och nödvändiga komplement till den stomme som statens insatser för fornvården bör utgöra. Genom de lokala insatserna kan varje bygds särprägel lyftas fram. har gjort en bedömning av vad som är rimligt och meningsfullt att vårda ur rikssynpunkt och med ett statligt ansvar. Det rör sig om ca 2 500 fornlämningsplatser och motsvarar därmed ungefär 1983/vårdvolym. För köp av tjänster för vården av de viktigaste fornminnesplatserna, där vård genom beredskapsarbeten inte kan komma till stånd, har ämbetet kommit fram till ett behov av . I beräkningarna har då förutsatts en beredskaps verksamhet på samma nivå som innevarande budgetår. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs att hemställer att regeringen beaktar denna fråga och anslår erforderliga medel inom ramen för det sysselsättningspolitiska programmet. (c) (fp)