mot · G902ub265 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub265 m. fl. (vpk) Stöd till medicinskt handikappad skolelev Till föregående års väcktes ett flertal motioner som behandlade medicinska handikapp. Genom den verksamhet som bedrivits och bedrivs av de s. k. medicinförbunden inom HCK, har uppmärksamheten riktats mot de problem som människor med medicinska handikapp har att leva med och som kraftigt försvåras av det omgivande samhällets okunnighet och brist på förståelse. Det är inte utan anledning som de medicinska handikappen ofta har kommit att kallas dolda handikapp, dvs. dolda för alla utom den drabbade och den allra närmaste omgivningen. Vi har lärt oss att se och även i viss mån handskas med de traditionella handikappen, rörelsehinder, synskada, dövhet och utvecklingsstörning, även om det är oerhört långt kvar innan samhället förmår eliminera effekterna av dessa handikapp och bli ett samhälle för alla. Även om den kollektiva obetänksamheten är stor inför t. ex. ett rörelsehinder, så räcker det ofta med ett påpekande för att omgivningen i varje fall skall förstå hindrets betydelse i specifika situationer, även om man inte är beredd att göra något åt det. För den medicinskt handikappade utgörs vanligen det första stora problemet av hur det skall kunna förklaras vad handikappet betyder. Detta är ett stort problem för vuxna och ett ännu större för barn med medicinska handikapp. De medicinska handikappen utgör en mycket heterogen grupp, med en rad olika problembilder. Där finns hudsjukdomar, mag- och tarmsjukdomar, stomier, njursjuka, epileptiker, cystisk fibrös, allergier, blödarsjuka och hjärtsjukdomar för att räkna upp några av de stora grupperna. Förutom dessa finns en mängd tämligen sällsynta kroniska sjukdomar som är handikappande i olika avseenden. Bland de motioner om medicinska handikapp som väcktes under föregående fanns också motioner om stöd till skolelever med medicinska handikapp. Där redogjordes tämligen utförligt för konsekvenserna av ett antal sådana handikapp, för att ge en bild av vilka typer av problem det rör sig om. Det finns därför ingen anledning att här återupprepa denna redovisning. Däremot måste själva sakfrågan om särskilt stöd till dessa elever tas upp på nytt, eftersom den rönte en i och för sig välvillig men föga konkret och tyvärr också principlös behandling. hänvisade till de planeringsberedningar som inrättats som en följd av beslut om åtgärder för elever med handikapp i det allmänna skolväsendet (proposition 1983/84:27). Det finns anledning att citera utskottet: Enligt 7 § förordningen (1984:75) om regional samverkan i fråga om undervisning för elever med handikapp får planeringsberedningen i mån av behov anlita utomstående som har kunskaper om handikapp. Detta kan bl. a. gälla medicinskt handikappade elever. Utskottet utgår från att den lokala skolhälsovården i mån av resurser medverkar i att underlätta de medicinskt handikappade elevernas skolgång och informerar skolans övriga personal om dessa elevers speciella situation. Det här yttrandet tyder på att utskottet, den utförliga informationen och välviljan till trots, inte har förstått arten och omfattningen av de problem det handlar om. Vid planeringsberedningarna finns resurser för rörelsehindrade, hörselskadade, synskadade och särskoleelever. Det är alldeles utmärkt. Men när uppstår behovet i planeringsberedningarna att anlita utomstående som har kunskaper om handikapp? Och vilka garantier finns för att detta behov skall gälla elever med medicinska handikapp? Det har tyvärr blivit regel att grupperna av medicinskt handikappade kommit att hamna utanför vid det mesta av det utrednings- och planeringsarbete som bedrivits på handikappområdet. Det är dags att börja reparera dessa gamla försyndelser. Vidare försvarar utskottet sitt ställningstagande med att säga att man utgår från att skolhälsovården i mån av resurser skall medverka till att medicinskt handikappade elevers skolgång underlättas. Kan således utskottet acceptera att de barn det här gäller får en sämre skolgång därför att den lokala skolhälsovården inte har resurser att ge dem nödvändigt stöd? Var har då elevernas rätt till en likvärdig utbildning tagit vägen? Inom planeringsberedningarna pågår ett arbete som har som yttersta målsättning att ge elever med handikapp möjlighet att delta i skolarbetet på samma villkor som icke handikappade elever. Det fordras ingående kännedom om olika slag av handikapp för att rätt kunna förändra skolbyggnader, undervisningsplanering, skolsociala åtgärder m.m., på sådant sätt att handikapp kan elimineras i skolan. Särskilt kan detta sägas gälla för medicinskt handikappade elever, om vilkas förhållanden de allmänt förekommande kunskaperna alltjämt är mycket bristfälliga. Vi anser därför att som ett första steg bör konsulenter för medicinskt handikappade barn knytas till var och en av de fem planeringsberedningarna och föreslår att anvisar 2 milj. kr. Under hänvisning till det anförda och med ändring i proposition 1985/86:100 föreslås att under bil. 10, , B 2. Länsskolnämnderna beslutar anvisa . utöver regeringens förslag avseende en konsulent för medicinskt handikappade barn i var och en av de fem planeringsregionerna i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) 1985/86 Ub265