mot · G902Sf515 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf515 Per och () Muntlig utredning av asylärenden Svensk flyktingpolitik är föremål för intensiv debatt. Åsikterna varierar mellan krav på totalstopp för fler flyktingar och att knappast några skall återförpassas. Vår uppfattning är att måste ha en reglerad invandring och vad det gäller asylsökande följa de konventioner vi undertecknat. Som ett humanitärt land är det också angeläget att vi behåller 6 § i utlänningslagstiftningen och 32 § i utlänningsförordningen för att alltid ha en möjlighet att ange humanitära skäl för att ge en asylsökande uppehålls- och arbetstillstånd (UAT). har i en partimotion givit till känna sin uppfattning om flyktingpolitik i sin helhet. I denna motion tar vi upp en enskild men en viktig aspekt på metodiken vid handläggning av asylärenden för spontanflyktingar. Det gäller frågan om objektiviteten. Vem skall få stanna och vem skall förpassas ur riket? Det är vår uppfattning att både statens invandrarverk () och regeringen alltför ofta har att fatta beslut i ena eller andra riktningen på underlag som innehåller alltför mycket subjektiva bedömningar. Vi vet att handläggningsuppdragen ofta kan vara mycket svåra. Även om handläggaren bemödar sig om största möjliga objektivitet, så blir det i många fall subjektiva värderingar som till slut väger över åt ena eller andra hållet. Ett faktum som stödjer detta är att många beslut om förpassning som överklagas till regeringen leder till motsatt beslut i regeringen. har nya fakta tillkommit, men andra gånger blir bedömningen en annan utan att nya fakta redovisats. För den asylsökande är handläggningen, och de alltför långa tider som den ibland tagit, den mest prövosamma och avgörande tiden i den människans liv. Många har helt enkelt inte klarat den. Självmord under väntan har förekommit och andra har fått psykiska men eller . Pressen förstärks om spontanflyktingen rättvist eller orättvist får en känsla av att det i alltför hög grad hänger på den polis som förhör honom eller henne, vilken advokat man får eller vem som i eller utses till handläggare. Handläggarens uppgift är egentligen omöjlig med nuvarande metodik. Han eller hon har att lägga sitt förslag utifrån handlingen. Denna ger en mer eller mindre fullständig, mer eller mindre korrekt bild av den asylsökande. Vid praktiskt taget all annan bedömning av människor i tillämpas muntliga förhandlingar eller personliga intervjuer. Domstolar samlar handlingar och akter i ett mål. Innan dom faller förekommer i alla lägre instanser oftast muntliga förhandlingar. Om någon utses att göra en personundersökning om skyddstillsyn eller villkorlig dom måste förundersökaren tala med både den tilltalade och ett antal människor som känner honom eller henne. En yngling som söker vapenfri tjänst (vtp) får en utredare som har att Mot. personligt möta den sökande för att utröna graden och arten av vtp-arens Sf515 samvetsbetänkligheter inför bruk av vapen mot andra. och regeringen är inga domstolar i juridisk mening, men de avgör människoöden på ett långt mer avgörande sätt än vad ett domstolsutslag kan innebära för en svensk i . Ingen kan begära att och regeringen skall ha muntliga förhandlingar med varje asylsökande. Vi anser dock att ett minimikrav borde vara att handläggaren såväl hos som departementet skall personligen möta den asylsökande för ett ingående intervjusamtal med denne. Det skulle i de flesta fall ge underlag för en mycket säkrare bedömning av den asylsökande och skälen för ansökan att få UAT i . Ett muntligt förfarande skulle också kunna väsentligt förkorta handläggningstiden och kräva långt mindre skriftliga handlingar i varje enskilt ärende. Ett personligt sammanträffande kan mycket bättre och fortare åstadkomma förståelse mellan personer av olika språk, kultur, religion och rättstraditioner. Ger man sig god tid kan man också lyckas att få de asylsökande att övervinna en ofta hemärvd rädsla för myndighetspersoner. Förtroende för en representant som har en asylsökandes hela framtid i sin hand kan svårligen skapas genom skriftväxling och handlingar. Förtroende för som rättsstat och handläggare som objektiva och medmänskliga personer skapas lättare i samtal än genom distansumgänge per post eller per telefon. Ett antal asylsökande som fått sina ansökningar avslagna av och som överklagat till regeringen har haft möjligheter att skapa en ofta stark opinion för sin sak genom demonstrationer, stöd av press, arbetskamrater, skolkamrater, lärare, kristna församlingar m. m. I vissa fall har asylsökande som kunnat uppbåda sådant opinionstryck fått ett SIV-avslag ändrat av regeringen. I regel har det nya beslutet grundats på humanitära skäl enligt 32 § i utlänningsförordningen. Dessa humanitära skäl var i regel för handen redan vid flykttillfället och hade kunnat upptäckas av SIV:s handläggare vid ett personligt sammanträffande med den sökande. De ekonomiska konsekvenserna av övergång till muntliga samtal mellan asylsökande och SIV:s och departementets handläggare har vi ej kunnat undersöka. Det beror på hur det hela organiseras, avtal m. m. Det borde vara möjligt att samordna en sådan verksamhet med de kommuner som i allt större antal är beredda att ta emot flyktingar. Vi tror att det vi anfört kraftigt kan förkorta handläggningstiden och väsentligt stärka rättssäkerheten och likabehandlingen för de asylsökande. Om detta, som vi tror, kan ske inom ramen för nuvarande kostnader eller inom en något ökad kostnadsram, är vårt förslag om humanitär och medmänsklig aspekt väl värt att prövas. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär att och skall övergå till att också ha muntliga överläggningar mellan handläggaren i asylärenden och den asylsökande.