mot · G902U218 · 1986-01-24 00:00:00 — För att kunna administrera och mäta effekterna av biståndet är det därför nödvändigt att koncentrera samarbetet med näringslivet till ett antal sektorer. Ett sådant sektoriserat bistånd bör inriktas på områden där svenskt näringsliv har en internationellt sett god kompetens och ett konkurrenskraftigt utbud att erbjuda mottagarländerna. Exempel på sådana områden är energiförsörjning och vattenkraft, livsmedelsindustri, malmprojektering och malmutvinning, jord- och skogsbruk, skogsindustri, telekommunikationer och transporter. För att stimulera samverkan mellan näringslivet, SIDA och länderna i tredje världen bör, vid sidan av de ordinarie projekten, ett antal referensprojekt inledas. Dessa skall tjäna som exempel för de olika parterna på samarbete inom detta område. I förmedlingen och utbytet av kunskaper och erfarenheter bör med sin höga utbildningsnivå kunna göra betydelsefulla insatser, om verksamheten decentraliseras. Kontakter behöver knytas över gränserna inte bara på myndighetsnivå och inom näringsliv utan också mellan människor och organisationer. SIDA bör i större utsträckning än stödja sådan kontaktförmedlande verksamhet mellan universitet och skolor, föreningar, organisationer och institutioner med motsvarande insatser i . I ett läge med dåliga statsfinanser och en negativ bytesbalans är det uppenbart att den möjliga biståndsnivån påverkas av biståndets utformning. Om återflödet ökar, klarar vår ekonomi en högre biståndsnivå. Det råder knappast någon oenighet om att det idealiska vore om samtliga i-länder tillämpade obundet bistånd. Det skulle ge större möjlighet att själva välja de varor och tjänster, som passar dem. bistånd skulle också stå i bättre överensstämmelse med frihandelsprinciperna Mot. och därmed, på lång sikt, vara till störst nytta, inte bara för mottagarländerna U218 utan också för givarländerna. Flertalet industriländer har emellertid valt lösningen att binda biståndet till upphandling i givarlandet. tillämpar 100-procentig bindning av sina blygsamma biståndsinsatser. bör fortsätta att i internationella sammanhang verka för en allmän avbindning av biståndet från industriländerna. tvingas vi konstatera att inte har lyckats uppnå detta genom att föregå med gott exempel. Vi tvingas också konstatera att återflödet av biståndsmedel till är lägre än till andra givarländer. Särskilt lågt är återflödet i det multilaterala biståndet. Åtgärder bör vidtas för att återflödet skall öka även i det multilaterala biståndet. Bistånd i form av importstöd innebär att ställer biståndsmedel i konvertibel valuta till mottagarlandets förfogande för att finansiera import. Importstödet svarar för av det landprogrammerade biståndet. Till dess att de stora industriländerna slutat att binda sitt bistånd till köp i givarlandet kan det inte vara rimligt att lämnar ett obundet importstöd, vilket ofta används till inköp i våra viktigaste konkurrentländer. Vi kan därför ej stödja den av departementschefen förordade sänkningen av andelen bundet bistånd inom det landinriktade biståndet. Vårt förslag är i stället att importstödet, som vi anser bör minska som biståndsform, binds till upphandling av varor och tjänster i . Principen bör vara att det bundna importstödet bara får utnyttjas då svenska varor är internationellt konkurrenskraftiga. Härmed uppnås en parallellitet med u-krediterna som normalt avser projekt som upphandlas i internationell konkurrens. täcker en inte obetydlig del av kostnaderna inom ett mottagarland för genomförandet av utvecklingsprojekt. Vår uppfattning är att de lokala kostnaderna för biståndsprojekt normalt bör täckas av landet självt. Att täcker de lokala kostnaderna för ett projekt innebär i realiteten att landet erhåller utlandsvaluta på samma sätt som genom det obundna importstödet. Denna utlandsvaluta utnyttjas sedan för upphandling från andra industriländer, dvs. Vi har inte heller någon som helst kontroll över vilken typ av upphandling dessa medel används till. Att medlen i sin helhet inte går till utvecklingsmål är tyvärr också sannolikt. insatser bör i huvudsak begränsas till att täcka kostnaderna för de resurser som inte finns inom mottagarlandet. SIDA bör fortsättningsvis vara mer restriktivt vad gäller att täcka de lokala kostnaderna för projekten, särskilt i länder med övervärderad valuta. SIDA bör också ges i uppdrag att genomföra en utredning om hur utnyttjandet av valutadelen av bidragen till lokala kostnader kan kontrolleras och åtminstone delvis utnyttjas för upphandling i (t. ex. i samarbete med ). Att kräva att landet självt skall svara för de lokala kostnaderna bör också ses som ett led i principen att biståndet bör vara en hjälp till självhjälp. Genom att landet självt täcker mer av kostnaderna tvingas landet även till en Mot. strängare prioritering av olika insatser. Mångå misslyckade biståndsprojekt bottnar i att hänsyn inte tagits till vem som traditionellt svarar för olika sysslor i bysamhället. I biståndsarbetet måste också större hänsyn tas till de praktiska svårigheter som är förknippade med möjligheterna att nå u-landskvinnor. Det är av såväl demokratiska som humanitära skäl och med hänsyn till att befintliga biståndsmedel måste utnyttjas bättre som den svenska u-hjälpen i större utsträckning bör komma kvinnorna till del. Den av oss förordade omläggningen av biståndspolitiken till satsningar på landsbygdsutveckling och projektinriktat bistånd kommer att särskilt gynna kvinnor i u-land. En ökad betoning av demokratimålet i biståndet kommer också att medföra att kvinnornas situation får en ökad uppmärksamhet. för internationellt bistånd (KIB) har tillkommit för att ge synpunkter på SIDA:s biståndsprojekt utifrån kvinnors behov i tredje världen. De politiska kvinnoförbunden är bl. a. representerade i rådet som därmed utgör en viktig kontaktlänk mellan SIDA och organisationer av skilda slag. Att en ökande del av biståndet slussas till genom olika organisationers försorg är centralt för att biståndsmedlen skall utnyttjas mer effektivt. främsta uppgift bör vara att se till att tidigare misstag i vad gäller kvinnans roll i samhället inte upprepas samt att kvinnor inte missgynnas när bistånd ges. Rådet bör verka inom SIDA utan ökad byråkrati och inom de ekonomiska ramar som redan står till verkets förfogande. I internationella fora bör verka för att det positiva resultatet av i följs upp och vidareutvecklas. En betydande del av det svenska biståndet går till länderna i södra . Bakom denna fördelning av biståndet ligger en medveten strävan från svensk sida att stödja de s. k. frontstaternas utveckling och bidra till en fredlig utveckling i södra , avskaffande av apartheidsystemet i och tillskapande av demokratiska länder. Den sydafrikanska regimen demonstrerar hur diktatur skiljer sig från demokrati, hur våld och rasförtryck skiljer sig från medmänsklighet och mänsklig etik. I motion 1985/86:142 framhöll vi: Omvärldens ekonomiska förbindelser med är betydelsefulla. Det är ingen tillfällighet, att det är företrädare för det sydafrikanska näringslivet som varit ledande när det gällt att kräva apartheidsystemets avskaffande. Kontakterna mellan ledande företrädare för det sydafrikanska näringslivet och ANC har lett till stora spänningar mellan näringslivet och den nuvarande regimen i landet. Kontakterna gentemot omvärlden är självfallet också av stor betydelse för \\ de olika organisationer och individer som, ofta under svåra förhållanden, Mot. 1985/86 verkar för ett avskaffande av apartheid. Stödet från omvärlden i olika XJ218 former, icke minst moraliskt, är för dem av avgörande betydelse. För att främja en fredlig demokratisk utveckling i föreslog vi i fjolårets biståndspolitiska motion bl. Enligt vår mening bör stöd till de grupper, organisationer och enskilda som inne i verkar för en fredlig omdaning av det sydafrikanska samhället öka. Enligt vår uppfattning bör en större andel av anslaget 'Humanitärt bistånd i södra utgå till de svarta i . bör ekonomiskt stödja högre utbildning. Detta stöd kan utgå i form av stipendier för studier vid sydafrikanska högskolor eller för studier utomlands. bör ge bistånd till apartheidpolitikens offer. De svartas organisationer spelar en stor roll för omvandlingen av . bör därför på olika vägar ge de svartas organisationer ekonomiskt stöd. Stödet bör t. ex. utgå till medborgarrätts-, kyrkliga och fackliga organisationer. driver en rad angelägna projekt i . bör stödja dessa hjälpprogram. Stora delar av den svarta befolkningen lider av undernäring och akut brist på sjukvård. bör undersöka möjligheterna att genom enskilda organisationer ge medicinsk och humanitär hjälp åt den svarta befolkningen i . Situationen i södra har allvarligt försämrats. Det är därför angeläget att ökar sitt humanitära bistånd. Vi föreslår ett ökat anslag med 5 milj. kr. till Humanitärt bistånd i södra . Stridigheterna i , aggression gentemot sina grannländer, liksom striderna i , och illustrerar på ett klart sätt att frihet är en förutsättning för fred. Apartheidsystemet i är dömt att avskaffas. Det är angeläget att detta kan ske på fredlig väg och att det framtida präglas av demokratins ideal, pluralism och respekt för mänskliga fri- och rättigheter. Det är djupt olyckligt om dagens orättfärdiga system kom att ersättas av någon form av enpartistat. Vi anser det mot denna bakgrund angeläget att utöver bl. a. det rent humanitära biståndet ägnar större utrymme åt att stödja en demokratisk utveckling i regionen, dvs. också respekt för grannstaterna till . Vi föreslår därför att en ny särskild anslagspost benämnd Demokratiutveckling i södra införs. Medel ur detta anslag skall t. ex. ges medborgarrättsorganisationer, kooperativa och fackliga organisationer liksom t. ex. kyrkors verksamhet. Stöd bör också ges till politiska fångar, t. ex. i form av rättshjälp samt hjälp till deras familjer. Andra former av bistånd är stöd till en allsidig, från statsmakterna fristående, nyhetsförmedling. För /87 föreslår vi ett anslag på 25 milj. kr. för detta ändamål. Avveckling av biståndet till är en av de största mottagarna av svenskt bistånd. största västliga bidragsgivaren till . Moderata samlingspartiet har under ett flertal år krävt en omgående Mot. 1985/86 avveckling av vårt bistånd till . Vår grund för detta ställningstagande U218 är att allvarligt brutit mot de krav som utgör grunden för svenskt biståndssamarbete. Genom anfallskrig mot och den fortsatta militära ockupationen av detta land har brutit mot vad som enligt vår uppfattning bör vara ett fundament i svensk biståndspolitik, att bistånd ej skall lämnas till länder som för anfallskrig. har dessutom deklarerat att man avser att fortsätta sin ockupation av under åtminstone . agerande utgör ett kontinuerligt brott mot . Det har klarlagts att tvångsrekrytering av vietnamesisk arbetskraft och regelrätt tvångsarbete förekommer vid det svenska biståndsprojektet i Vinh Phu. Det faktum att grova missförhållanden för skogsarbetarna ej undanröjts accentuerar nödvändigheten av att det svenska landprogrammerade biståndet till upphör. bör därför ej sätta upp någon ny landsram för /87. Den ingående reservationen 1986/87 bör användas för att avveckla de svenska biståndsåtagandena i . ger ett internationellt sett stort bistånd till FN:s olika specialorgan. Detta är en konsekvens av såväl vårt lands starka uppslutning bakom FN:s målsättningar som vår strävan att värna om dessa organs verksamhet, när flera betydande bidragsgivare minskat sitt stöd. Vårt stöd till tar i anspråk nära en tredjedel av bistånd. Flera av FN-organen spelar en stor roll i utvecklingsarbetet på resp. områden. bedriver t. ex. ett mycket uppskattat arbete till hjälp för barn och föräldrar. är en central biståndsgivare till många länder. betydelse har ökat i takt med att den skuldkris som många av länderna i tredje världen hamnat i blivit akut. De regionala utvecklingsbankerna har en stor betydelse vid främjandet av handel och ett utbyggt näringsliv i berörda länder. och utträde ur aktualiserar krav på ökad effektivitet hos flera FN-organ samt vikten av att medlemsländerna i FN-organen kan enas kring verksamheten. övriga multilaterala bidrag föreslås få en större ökning på 65 milj. kr. vilket innebär nästan en fördubbling. Det är många internationella organisationer med för världssamfundet viktiga uppgifter som får stöd genom denna anslagspost. Vi vill särskilt peka på betydelsen av UNHCR:s verksamhet i av växande flyktingskaror och flyktingpolitik. En ökning är därmed både önskvärd och motiverad. Det är emellertid beklagligt att propositionen inte lämnar några upplysningar om till vilka organisationer medlen i första hand är avsedda. En organisation som gör ett utomordentligt värdefullt arbete till förmån för krigets och förtryckets offer, mot tortyr och misshandel av fångar m. m. är . Trycket på denna organisations resurser är mycket stort och en förstärkning behövs av organisationens reguljära budget. har lämnat ett mycket Mot. 1985/86 blygsamt bidrag till den fasta budgeten på ca 2 milj. kr. Vi föreslår att detta U218 bidrag bör räknas upp till 5 milj. kr. Med anledning av utredningen om SAREC:s fortsatta verksamhet liksom propositionens förslag väcker vi en särskild motion i denna fråga. Beredningen för internationellt tekniskt samarbete (BITS) Vi delar de positiva omdömena i propositionen i vad gäller utvecklingen av det tekniska samarbetet och u-kreditverksamheten som administreras av BITS. Verksamheten bör ses som ett värdefullt komplement till SIDA:s biståndssamarbete. Genom verksamheten har kontakterna med ett stort antal kunnat utökas. Verksamheten visar att det går att förena de biståndsmässiga kraven på att stödja utvecklingsansträngningar med önskemålen om ett högt återflöde. Även verksamhet bör ses som ett värdefullt komplement till SIDA:s verksamhet. Företagsetableringar i är ett sätt att främja den ekonomiska tillväxten som det bidrar till en uppbyggnad av den enskilda sektorn såväl behöver. Det är uppenbart att det är en svår och tidskrävande uppgift att medverka i industrietableringar i med dåligt utbyggd infrastruktur och brist på välutbildad personal. Vi tillstyrker förslaget om kapitaltillskott till . Rådgivning och andra former av stöd till fattiga export kan vara ett sätt att främja dessa länders utveckling. Impods uppgifter är ett led i en sådan verksamhet. Vi anser emellertid att det finns skäl att överväga de administrativa formerna för verksamheten. Mycket talar för att verksamheten skulle effektiviseras om den knöts närmare till som är den organisation som har mest erfarenhet av frågor om import till . Den tveksamhet till denna nya biståndsform som vi redovisade i vår motion till förra årets riksdag har visat sig berättigad. Regeringen borde ha gjort en betydligt djupare utredning om detta stöd innan det togs upp till beslut. Här föreslogs ett nytt biståndsanslag och sedan har utredningen om verksamhetens utformning fått göras i efterhand. Detta är självfallet olyckligt. är det uppenbart att vissa mycket fattiga och skuldtyngda länder som t. ex. och inte kan klara upp sin situation om inte åtgärder vidtas för att lätta deras skuldbörda. För att sådana åtgärder skall bli Mot. 1985/86 effektiva krävs ett internationellt samarbete. Dessutom är det viktigt att U218 åtgärderna sker på ett sådant sätt att de inte får negativa återverkningar på biståndet eller för det internationella kreditsystemet. Det underlag regeringen presenterat för förslaget om ytterligare 400 milj. kr. till betalningsbalansstöd är magert. Då medel fortfarande kvarstår på anslaget anser vi inte att nya medel bör anslås för detta ändamål. Resultatet av de erforderliga internationella diskussionerna bör avvaktas. Uppkommer behov av tillskott från som ett resultat av internationella överenskommelser kan medel tas från de stora reservationerna på biståndsanslaget. Vi har tidigare i denna motion framhållit vikten av att klara mål sätts upp för varje projekt för att de skall kunna följas upp och utvärderas. Den utvärdering av biståndet som sker är enligt moderat uppfattning otillräcklig. Utvärderingen och kontrollen måste förbättras. SIDA bör sträva efter att vid sidan av sitt eget löpande utvärderingsarbete också få svenska biståndsinsatser bedömda av experter och organ som är fristående från de svenska biståndsmyndigheterna. Inrättandet av en särskild befattning inom UD som biståndsinspektör var enligt vår uppfattning ett utomordentligt initiativ. Flera av de rapporter som biståndsinspektören hann avlämna rönte också berättigad uppmärksamhet. Vi beklagar att denna befattning avskaffats av den nuvarande regeringen och föreslår att den ånyo inrättas. Moderata samlingspartiet har med kraft hävdat vikten av omprövning och förnyelse av vårt lands biståndspolitik. Den viktigaste uppgiften för svenskt biståndssamarbete är att höja effektiviteten i biståndet. Även om det finns tecken på en ökad insikt i skilda politiska läger om nödvändigheten att föra en mera realistisk biståndspolitik presenterar regeringen i årets budgetproposition få förslag till hur effektiviteten i biståndet skall kunna höjas. kommer delar av det svenska biståndet att ges i former till länder och till ändamål vilka är mindre lämpliga. Allmänna budgetstöd i form av importstöd och betalningsstöd ges ett fortsatt stort utrymme i budgetpropositionen. Vid samlades moderata samlingspartiet, och kring kravet att en ny biståndsutredning skulle tillsättas. Denna skulle ta fram ett förslag till omläggning av biståndspolitiken utifrån följande riktlinjer: Sedan nuvarande biståndspolitik utformades, har vår kunskap ökat om underutvecklingens natur och biståndets möjligheter. Vi har också blivit medvetna om att utvecklingsproblemen hänger samman med utarmningen av jordens miljö och naturresurser. som denna kunskap ökat, ställs berättigade krav på att Mot. 1985/86 resurser kommer till den mest effektiva användning och biståndet når dit där U218 det bäst behövs. För att biståndsviljan skall hållas levande måste biståndets inriktning så nära som möjligt sammanfalla med människors uppfattning om dess rätta användning. Biståndet måste inriktas så att det möter de fattigaste och mest utsatta människornas grundläggande behov och bidrar till utveckling och framåtskridande för dem. Därvid kan det inte bara vara fråga om att lindra nöden utan också om att angripa dess orsaker. Det leder till att man måste prioritera ett bistånd som motverkar nuvarande förstöring av naturmiljön och som även långsiktigt leder till ökad tillgång på livsmedel, vatten och bränsle. De fattiga människornas egen produktivitet och egna insatser måste därvid stimuleras, också som ett led i en demokratisk samhällsutveckling. I detta syfte bör utredningen lägga fram förslag till förändringar i svensk biståndspolitik efter följande riktlinjer: En medveten inriktning av vårt bistånd försvåras nu av den starka betoningen av mottagarländer med låsning till stela landramar. Denna leder också till att biståndet blir splittrat och svårt att överblicka. I ett fortsatt bilateralt bistånd bör därför avtal om insatser föregå det årliga fastställandet av landram, så att denna blir summan av vad som behövs för att uppfylla det avtalade. Det är angeläget att nå fram till mera av problem- och projektinriktat bistånd med öppnare val av vägar. Det bör också bli mera naturligt att avveckla ett programlands bistånd och därigenom ge utrymme för samarbete med nya länder. Fördelningen mellan bilateralt och multilateralt bistånd måste också övervägas. Som multilateralt bistånd bör då ses inte bara bistånd genom FN-organ och t. ex. de regionala utvecklingsbankerna utan också annat biståndssamarbete kring globala eller regionala problem och projekt. Det är angeläget att utnyttja och utveckla den svenska resursbasen så, att svensk kunskap och forskning, liksom svenskt näringsliv, i ökande utsträckning direkt kan ställas i den fattiga världens tjänst. I syfte att nå de fattigaste och mest utsatta grupperna samt att bidra till en demokratisk samhällsutveckling bör samarbetet med de enskilda organisationerna byggas ut. Det är också angeläget att utveckla en effektiv katastrofberedskap. Möjligheterna att inordna en svensk produktion av livsmedel och andra basförnödenheter i denna bör särskilt studeras. I denna bör också organisationer som Röda korset och Rädda barnen kunna spela en viktig roll. Det saknas en systematisk forskning och dokumentation kring underutveckling och global miljöförstöring. Därigenom riskerar både opinionsbildning och beslut att utgå från oklara förutsättningar. Utredningen bör ägna sig åt denna fråga. Det är också nödvändigt att utredningen utarbetar förslag till ett effektivt system för utvärdering av biståndet. (UU1983/84:15 s. Socialdemokraterna och kommunisterna avvisade dock de gemensamma borgerliga kraven. Utvecklingen har förstärkt kraven på en förnyelse av biståndspolitiken. En biståndsutredning som arbetar snabbt och målinriktat bör tillsättas. Biståndet till utvecklingsländerna är ett uttryck för medmänsklighet och solidaritet med fattiga och nödlidande folk. Människors strävan efter frihet från förtryck och materiell nöd är i stora delar av världen ännu ett oupnått mål. Det är vårt lands självklara plikt att bl. a. genom utvecklingsbistånd söka bidra till en rättvisare och stabilare världsordning. Svensk u-hjälps avgörande problem är inte bristen på pengar utan svårigheten att använda medlen till insatser som leder till utveckling och framåtskridande för de fattiga. U-hjälpsanslaget har vuxit så snabbt att stora reservationer uppkommit. De totala reservationerna på det totala biståndsanslaget var 1985/86 . Av detta belopp utgjordes av skuldsedlar till multilaterala utvecklingsprogram, utgjordes av SIDA-utfästelser motsvarande ca fyra månaders SID A-aktiviteter samt 900 milj. kr. har helt enkelt svårt att snabbt omsätta anslagen i vettiga projekt. Detta faktum framgår också av att bortåt av anslagen till våra 18 programländer utbetalas i form av s. k. importstöd. Importstödet innebär att översänder en check i konvertibel valuta, som ofta leder till inköp i andra industriländer än . Grunden för en uthållig svensk u-hjälp åstadkommer vi genom att föra en sådan ekonomisk politik och budgetpolitik att ekonomi så fort som möjligt saneras. Med hänsyn till det stora budgetunderskottet och vår utlandsskuld är det nödvändigt att spara också på biståndsanslaget. När balans i vår ekonomi uppnåtts och effektiviteten i biståndet höjts bör biståndsanslagets andel av BNI återigen öka. Det vore önskvärt om detta kan ske i samklang med ökade åtaganden från andra industriländers sida, vars biståndsanslag ligger på en beklagligt låg nivå. I konsekvens med vår inställning till systemet med landsprogrammering föreslår vi ej några höjningar av anslagen till programbistånd. Denna form av bistånd bör successivt få en mindre tyngd till förmån för ett mera ämnes- och projektinriktat bistånd. I fjolårets biståndspolitiska motion avvisade vi regeringens förslag att införa ett s. k. betalningsbalansstöd. Vi följer i årets motion upp denna ståndpunkt och föreslår därför att inga nya medel anslås till s. k. betalningsbalansstöd. Vi har i ett separat avsnitt i denna motion motiverat varför ingen ny landram bör avsättas för bistånd till . har en BNP per capita som ligger långt över genomsnittet för SIDA:s programländer. Det vore därför mera motiverat att utvecklingssamarbetet med landet sköttes av BITS, vilket är fallet med grannlandet och flera andra latinamerikanska stater. Utvecklingen i inger allvarlig oro vad gäller demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Revolutionen som gav hopp om en bättre framtid för folk tycks nu följas av en ny totalitär regim. Mot denna bakgrund finner vi propositionens förslag om en stor anslagshöjning till svårförklarlig och föreslår i stället att landramen sänks till 75 milj. kr. För att öka biståndets effektivitet och dess möjlighet att bidra till universell Mot.