mot · G902Sk225 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk225 och () Ändrade skatteregler för nyetablerade egenföretagare Det är det fria och enskilt ägda näringslivet som skapat välståndet i vårt land. Små företag har startat, vuxit sig stora och producerar varor för avsättning såväl inom landet som på exportmarknaden. Hundratusentals människor sysselsätts i det privata näringslivet. Det är därför viktigt att förutsättningarna för näringslivet och den enskilde näringsidkaren är så goda som möjligt. Regler och bestämmelser behöver ständigt ses över, särskilt beträffande byråkrati och skatter. Svårigheterna att starta och driva företag är många. Särskild uppmärksamhet måste därför ägnas problem vid nyetableringar. En speciell svårighet uppstår för dem som vill ta steget från en avlönad tjänst eller arbete och i liten skala etablera sig som egenföretagare. Det kan vara fråga om hantverkare, småindustriägare, jordbrukare eller uppfinnare alla möter mycket stora hinder och problem vid gränsövergången. Den stora boven här är skatte- och avgiftssystemet. Som exempel på vad det rör sig om kan en beskrivning av en uppfinnares situation vara befogad att ge. Sedan gammalt har den nyetablerade uppfinnaren haft ett nålsöga att ta sig igenom. Det är gränsen mellan hobby och rörelseverksamhet. Innan han är godkänd som självständig rörelseidkare driver han hobby, och de kostnader som uppkommer där får han inte dra av. Detta första nålsöga är något utvidgat fr. o. m. års taxering. Den som anes som rörelseidkare, dvs. kommit igenom nålsögat, har rätt att dra av tidigare års utgifter i samband med att rörelsen startar. Emellertid är det en marginell förbättring, eftersom avdraget endast får avse kostnader då rörelsen började och det närmast föregående året. Rimligt vore att avdragsrätt förelåg och att man använde som gäller för förlustavdrag. Det stora problemet för den nyetablerade är den begränsade avdragsrätt som införts med skattereformen. Flertalet nyetablerade har inkomst av tjänst vid sidan av uppfinneriet och vill finansiera utvecklingsarbetet och kostnaderna med tjänsteinkomsten. Eftersom man numera endast har en 50-procentig avdragsrätt för underskott kan många inte dra av hela kostnaden. 1982 blev alltså avdragsmöjligheterna begränsade, och 1986 öppnas en liten lucka genom att man kan dra av tidigare års kostnader. Trots allt är det fråga om att man ger med den ena handen och tar tillbaka med andra. Skattereformen innebär i detta sammanhang att den som har inkomst av tjänst med t. ex. . och underskott av uppfinnarverksamhet med . får en beskattningsbar inkomst om . Emellertid skall underskottet återläggas vid beräkning av underlag för tilläggsbelopp som kommer att uppgå till . Detta är den begränsade avdragsrätten. ger uppfinnandet utdelning och inkomster om t. ex. . Med bibehållen inkomst av tjänst . blir den beskattningsbara inkomsten nu . får man tillgodoräkna sig det gamla underskottet och sänker underlaget för skatten av tillläggsbeloppet. Allt under förutsättning att uppfinnaren nu fortfarande tjänar mer än . Har inkomsten sjunkit på grund av att han ägnar sig helt åt uppfinneriet har han ingen glädje av denna kvittningsrätt. Däremot kan han vara övertygad om att han drabbas av en ny kostnad, nämligen egenavgifter. Så fort uppfinnarverksamheten ger en krona i överskott skall uppfinnaren nämligen betala egenavgifter, och detta skall han göra så länge han driver verksamhet som enskild firma och har några inkomster. Allt under förutsättning att han är mellan . Den uppfinnare som första året har underskott av uppfinnarverksamheten och som det år överskotten börjar komma får matcha överskotten mot underskotten får trots detta betala i egenavgifter. En nyetabierad uppfinnare som har lämnat sin tjänst och ägnar sig åt uppfinneriet på heltid och som har gamla avdrag som släpar kan tjäna t. ex. . Han möter detta med de gamla underskottsavdragen oc^ får en taxerad inkomst på . Hans skattekraft borde vara 0. Men icke, han får betala ca 35 /oeller . Eftersom han inte har några andra inkomster kan han heller inte tillgodoräkna sig något avdrag på skatten. Ännu värre är det för den uppfinnare som endast har . i inkomst han får betala ca . i egenavgifter och för detta belopp får han egentligen inte någonting tillbaka. Det är först när hans inkomster kommer över . som han får ATP-utdelning på egenavgifterna. På detta sätt pungslår man de nyetablerade på skatter och avgifter då de minst av allt har råd att betala några och då de dessutom inte får något igen. Den nyetablerade uppfinnaren skall följaktligen noga besinna sig hur han skall matcha inkomst av tjänst och underskott på uppfinnarverksamheten. Det gäller att stämma av så att inkomsterna ligger på en lagom nivå fram till den lyckliga tidpunkt då det går att leva på uppfinnarverksamheten. För djupa dalar eller höga höjder ger mycket negativa skatteeffekter för den nyetablerade. För att slippa dessa planeringsproblem och matchningsproblem mellan olika inkomstslag kan det vara lockande att starta aktiebolag. Detta kräver dock ett startkapital på . som inte får konsumeras och då även dessa pengar måste vara beskattade är det en dyr form för den nyetablerade. Inte heller handelsbolaget bjuder på någon lättnad i denna del, och det är därför en hård väg att vandra innan verksamheten kommit i gång. När hjulen börjar rulla bjuder regelsystemet en mängd favörer. Utöver av- och nedskrivningar som finns för alla verksamhetsgrenar skall här endast nämnas möjlighet till avsättning till investeringsreserv, vilket innebär att hälften av årets vinst betalas in på bank och får användas för kommande En annan regulator är uppfinnarkontot. Detta konto kan användas av etablerade uppfinnare som får tillfälliga höga inkomster. Det krävs att inkomsterna upgår till av hans sammanlagda uppfinnarinkomster under något av de två närmast föregående beskattningsåren. Om inkomsten är . sättas in på banken på uppfinnarkonto och därefter tas ut när pengarna behövs. Det är alltså fråga om relativt stora inkomster och sådana situationer då pengarna inte behövs för dagen. Återigen är det de väletablerade som är tillgodosedda. För denna kategori skall det dock understrykas att uppfinnarkontot är en utmärkt regleringsmöjlighet. Som vi nämnde tidigare är aktiebolaget sällan något egentligt alternativ för den nyetablerade uppfinnaren. För den etablerade däremot kan det ofta vara en god idé att sätta sig själv på bolag. Härigenom växer konsolideringsmöjligheterna ytterligare genom att det är billigare att bygga upp kapital i aktiebolaget. Bolag har en skattesats om . Vidare är det billigare att ordna pensionsförsäkringar genom aktiebolag än enskild firma. Det är återigen den etablerade som har möjlighet att planera tillvaron och att utjämna mellan åren. En annan faktor som spelar stor roll för vår uppfinnare är det sätt på vilket startkapitalet skapas. Även om kreditgivare kan ställa erforderligt kapital till förfogande är ränte- och kapitaltjänstekostnader tunga poster för nyetablerade, eftersom i de flesta fall måste lånas. Med nuvarande skatteregler är det i praktiken omöjligt att bygga upp ett eget startkapital. Mot denna bakgrund vore det angeläget om andelen eget kapital utgjorde en betydande del av startkapitalet. En möjlighet vore att tillåta ett skattefritt sparande , exempelvis , under förutsättning att sparat kapital avsätts för företagsbildning. Vid ett uttag för annat ändamål sker naturligtvis beskattning i vanlig ordning. Ett sparsystem av denna art ett etableringskonto skulle på ett naturligt sätt stimulera intresset för nyföretagande, bringa ner andelen lånat kapital och öka sparandet. Vad som här ovan beskrivits om villkoren för uppfinnare som vill ta steget upp till att försöka leva på sin tidigare hobby är i allt väsentligt tillämpligt för andra grupper och yrken i liknande situationer. De rådande förhållandena är otillfredsställande, varför förändringar måste ske. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om för utnyttjande av förlustavdrag för nyetablerade egenföretagare, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vidgad avdragsrätt för underskott för nyetablerade egenföretagare, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om översyn av egenavgifterna för nyetablerade egenföretagare,1 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om införande av etableringskonto. () () 1 !985/86:Sf225.