mot · G902Sf513 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf513 m. fl. (s) Flyktingpolitiken Asylrätten enligt utlänningslagen har urholkats. Olika åtgärder har medverkat därtill. Den ibland felaktiga och ofta alltför restriktiva tillämpningen av avvisningsbestämmelserna, främst av polismyndigheten i , har varit en av orsakerna. Men även andra myndigheter har intagit en alltför restriktiv hållning vid tillämpningen av bestämmelserna om avvisning och utvisning. Det har gällt bl. a. palestinier, tamiler och pakistanier. Överenskommelsen med DDR kan ifrågasättas ur asylrättslig synpunkt. Av allt att döma har den lett till att flyktvägen till via DDR inte längre finns för många flyktingar. De söker nu andra flyktvägar till eller till en i annat land. Det är klart att en utlänning vid den svenska gränsen enligt gällande konvention och utlänningslag har rätt att söka asyl även om vederbörande saknar pass eller visum. Det har sagts att asylsökande, som på detta sätt berövas sin rätt att söka asyl i , kan uppsöka svensk beskickning och där göra en framställning. Men en svensk beskickning kan inte pröva en asylsökan, som enligt överenskommelserna skall handläggas här i landet efter ankomsten hit. Den kan inte ens vidarebefordra den till indvandrarmyndigheten annat än då det gäller en ansökan om att bli uttagen som flykting på den s. k. flyktingkvoten. Flyktingkvoten gäller flyktingar som riskerar allvarlig politisk förföljelse i hemlandet och befinner sig i en akut situation. Möjligheterna att bli kvotflykting är emellertid starkt begränsade inte bara på grund av gällande restriktiva regler utan även därför att antalet är starkt begränsat. omfattar flyktingkvoten 1 250 personer . Uttagningen skall i första hand avse flyktingar från länder i Syd- och och . Det är särskilt betänkligt att flyktingkvoten inte ens har uppfyllts vissa år, exempelvis 1984, då endast ca 1 000 personer - i stället för beslutade 1 250 - överfördes hit inom ramen för flyktingkvoten. Då det gäller brister i rätten att söka asyl hänvisas allt oftare till möjligheten att bli kvotflykting. Detta måste leda till att den alltför sparsamt tilltagna flyktingkvoten bör fyllas och utökas. Det behövs en plan för en successiv utökning av flyktingkvoten till det dubbla antalet, dvs. Det kan i detta sammanhang nämnas att har kraftigt utökat sin flyktingkvot till 1 200 personer. Men det gäller också att föbättra informationen om flyktingkvoten i länder där flyktingarna finns och där de passerar på väg hit. Med ökade resurser kan Mot. flyktingkommissarien (), svenska beskickningar och Röda korset Sf513 spela en större roll. Ett stort antal flyktingar kan och vill ta sig hit på egen hand. För dem gäller att de inte kan få sin asylansökan prövad annat än vid ankomsten till . Frågan är om det inte borde finnas en möjlighet för dem att få ett visst förhandsbesked i hem- eller vistelselandet utan att behöva resa hit. De borde med stöd av frågeformulär, som ställs till deras förfogande, kunna lämna så utförliga uppgifter att ett förhandsbesked kunde lämnas, i vart fall efter begärda kompletteringar. Givetvis kan ett bindande besked inte lämnas. Det kan exempelvis visa sig efter förhör att den asylsökande har lämnat felaktiga eller icke trovärdiga uppgifter. I förhandsbeskedet skulle därför dessa och andra förbehåll kunna göras. Men det lämnade förhandsbeskedet skulle berättiga till visum och asylprövning här i . Det är klart att det finns asylsökande som inte kan avvakta förhandsbesked på grund av den trängande situation de befinner sig i. Här måste givetvis gällande regler finnas som asylutredningen förhoppningsvis kommer att föreslå förbättringar av. Det är angeläget att framhålla att asylutredningens blivande förslag bör få hög prioritet då det gäller att komma fram till förslag och beslut. Men flyktingproblemen ute i världen är så pass allvarliga och omfattande att det inte går att åstadkomma radikalt bättre lösningar utan internationella överenskommelser om en rättvisare ansvarsfördelning mellan länderna beträffande flyktingarna. Då det gäller flyktingkvoten har åberopats att det inte alltid är möjligt att uppfylla kvoten under ett budgetår. Om så inte sker bör det överskott som finns från ett kunna tillgodoföras . Man kan inte bortse ifrån att det förekommer missbruk av asylrätten. Det är inget nytt utan har förekommit . Det är ett intresse även för flyktingarna att missbruk beivras. Men detta får inte ske på ett sätt som kränker rätten att söka asyl och möjligheterna att erhålla den. Asylrätten, som inte är absolut, får inte urholkas. Det är ett omistligt värde att upprätthålla en generös och human asylprövning. Överträdelser och brott mot rådande bestämmelser skall beivras. Men det är främst genom konstruktiva lösningar på problemen som förbättringar kan uppnås. Ökade resurser föreslås i årets budgetproposition till kommunernas flyktingmottagning. Alla kommuner bör medverka efter förmåga så att ansvaret fördelas på ett rimligt sätt. Det är en olägenhet att avtalen mellan och kommunerna endast är ettåriga och fordrar en omständlig förhandlingprocedur. bör uttala sig om kommunernas ansvar och betydelsen av att avtal ingås. Våra mottagningsresurser är hårt ansträngda, framför allt hos polisen och vid mottagningsförläggningarna. Balansen hos invandrarverket och arbetsdepartementet har också ökat avsevärt. Det har ställts förbättrade handläggningsresurser till förfogande i asylärenden men de är fortfarande otillräckliga. De allför långa handläggningstiderna, som drar stora kostnader, måste förkortas. Det är viktigt att på allt sätt söka koncentrera asylutredningen. Asylsökande kan själva medverka i långt större utsträckning till en bra utredning bl. a. genom att i samband med Mot. asylansökan enligt anvisningar lämna egna redogörelser för sin bakgrund och Sf513 ge sina skäl. Men det måste också satsas långt mer på fortlöpande förbättring på handläggarnas utbildning, och tillgången av kunniga tolkar på frekventa språk måste säkras. Men förkortningen av handläggningstiderna får inte innebära inskränkningar i rättssäkerheten eller en utökning av polisens befogenheter. Det är i stället så att förstärkningar av rättssäkerheten är behövliga såväl i samband med avvisning som verkställighet av avlägsnande från landet bl. a. genom utökade möjligheter att få juridisk rådgivning och biträde. Generella tvångsåtgärder som liknar det straffrättsliga processuella förfarandet måste vi avstå ifrån, då misstanke om brott inte föreligger. En person får aldrig behandlas som en brottsling därför att han söker asyl. Erfarenheterna då det gäller handläggningen av asylutredningar leder till att dessa bör skötas av civila organ. Det naturliga är att statens invandrarverk med hjälp av kommunala organ svarar för uppgifterna. Det är bara i samband med verkställighet som polisens medverkan framledes torde komma att behövas, då besluten inte kan genomföras på frivillig väg. En utredning bör tillsättas för att successivt överföra polisens uppgifter på utlänningslagstiftningens område till civila organ. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om handläggningen av flyktingmottagningen, 2. att hos regeringen begär en prövning av möjligheten till en utökning av flyktingkvoten, 3. att hos regeringen begär en översyn av möjligheten för asylsökande att erhålla preliminärt förhandsbesked om uppehållstillstånd för politiska flyktingar och därmed jämställda, 4. att hos regeringen begär att ett överförande av polisens uppgifter beträffande asylärenden till civila organ likaledes prövas. () ()