mot · G902ub713 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub713 PerUnckel m. fl. (m) Forskarutbildningen Vårt lands välstånd och kulturella vitalitet bygger på en kunskapsutveckling där universiteten och högskolorna av tradition spelat en betydelsefull roll. har kunnat utvecklas med stöd av en forskning av internationellt hög kvalitet. förbrukas emellertid kapitalet. Genom förändringar i högskolesystemet har kreativiteten mattats. Som en följd härav, men också som ett resultat av otillfredsställande arbetsvillkor i övrigt, är det svårt att rekrytera tillräckligt många framstående studerande till forskarutbildning. Vi föreslår i annat sammanhang grundläggande förändringar av högskolan i syfte att premiera kvaliteten i utbildning och forskning. I det följande diskuterar vi vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättra forskarrekryteringen och forskarutbildningen. För att forskning och utveckling skall kunna attrahera inte minst unga talanger krävs att möjligheterna att få ett personligt utbyte bedöms som goda. Det gör de knappast . Svårigheterna förstärks av att lönevillkoren för dem som engagerar sig vetenskapligt av kortsiktiga jämlikhetsskäl har gjorts sådana att de verkar direkt avhållande för nya krafter att satsa på en forskarkarriär. En hög kvalitet på svensk forskning kräver att rätt personer rekryteras till forskarutbildningen. Det sker bara i begränsad utsträckning. Vi föreslår i följande fempunktsprogram åtgärder för en bättre forskarrekrytering. Utbildningsbidragen bör successivt ersättas med doktorandtjänster som dels ligger på en acceptabel lönenivå, dels ger ett socialt skydd som i stort sett är jämförbart med övriga inkomsttagares. Utbildningen bör göras effektivare. Riktlinjer behövs för handledningens omfattning och för uppläggningen av individuella studieplaner. Graderade betyg på doktorsavhandlingar bör införas. Vi förordar att avhandlingen betygsätts som underkänd, godkänd eller väl godkänd. Fakultetsopponent och betygsnämndens ledamöter skall ha rätt att i protokollet anmäla avvikande mening samt skälen för sina ställningstaganden. En fast reglering av meritvärdet är nödvändig. Regeringen bör uppdra åt berörda myndigheter att göra en inventering av för vilka tjänster doktorsexamen bör vara behörighetsvillkor. skall besättas med behöriga sökande. Antalet lektorstjänster bör utökas. Möjligheterna till fortsatt karriär efter doktorsexamen måste förbättras. Särskilda meriteringstjänster måste finnas för nydisputerade forskare. Som ett komplement bör antalet postdoktorala stipendier utökas så att de blir ett mera regelmässigt inslag inom samtliga fakulteter än vad som är fallet . För att antas till forskarutbildning krävs att man uppfyller dels allmän behörighet (linje om minst 80 poäng), dels särskild behörighet (oftast 60 poäng i det aktuella ämnet). Enligt vår uppfattning är förkunskapskraven för lågt satta. Forskarutbildning kräver ämnesfördjupning, bredd och utblick över besläktade ämnen. Inom det förutvarande filosofiska fakultetsområdet bör förkunskapskraven utgöras av en fullständig grundexamen om minst 120 poäng med minst 60 poäng i aktuellt ämne. Inom t. ex. medicinsk och teknisk fakultet uppfylls kravet på ämnesfördjupning på annat sätt. För de utbildningslinjer som inte omfattar 120 poäng bör det nu befintliga utbudet av överbryggande kurser utökas så att motsvarande nivå kan uppnås. Nuvarande uppdelning av behörighetskraven i allmän resp. särskild behörighet fyller ingen funktion. Bestämmelserna om allmän behörighet bör därför avskaffas. Med hänvisning till vad som ovan framhållits hemställs 1. att hos regeringen hemställer om ett program för att förbättra forskarrekryteringen i enlighet med vad som i motionen anförts, 2. att beslutar att ändra behörighetskraven för forskarutbildning i enlighet med vad som i motionen anförts. () (m) () () (m) () 1985/86 Ub713