mot · GA02Jo105 · 1986-11-19 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jo 105 m. fl. (c) Åtgärder mot miljöfarliga batterier (prop. 1986/87:55) Utsläpp av kvicksilver och kadmium hör till ett av vår tids svåraste miljöproblem. Tungmetaller är starkt giftiga, beständiga och har en hög ackumuleringsförmåga i levande organismer genom att de transporteras vidare i näringskedjan. De medicinska effekterna av kadmium och kvicksilver är rikhaltigt dokumenterade och synnerligen avskräckande. De åtgärder som hitintills vidtagits har till största delen berört industriella utsläpp, vilka också kraftigt har reducerats. Kraftiga restriktioner har också införts i vad gäller användningen av kadmium i olika produkter, vilket kan reducera kadmiumutsläppen avsevärt. som industriella utsläpp av kvicksilver avsevärt reducerats och kadmiumanvändningen begränsats har emellertid användningen av kvicksilver- och kadmiumhaltiga batterier ökat. Denna utveckling förstärks av att förbränning är den avfallsbehandlingsmetod som ökar kraftigast. Batterianvändningen förändras från rena kvicksilverbatterier inom knappcellsområdet mot fler tungmetallhaltiga batterier, såsom alkaliska och nickel-kadmiumbatterier, inom stavcellsområdet. Speciellt alkaliska brunstensbatterier marknadsförs numera alltmer och kommer att förstärka den utvecklingen. Tungmetallutsläppen kommer alltså inte att upphöra spontant från batterier , även om kvicksilverinnehållet successivt reduceras. Vi anser det vara ytterst angeläget att kraftigt minska utsläppen. Regeringens förslag i propositionen kommer inte att kunna förhindra en ytterligare förgiftning med tungmetallutsläpp. Vi föreslår i denna motion att ett pantsystem införs och att ekonomiska styrmedel används för att stimulera en utveckling mot alternativ som inte innehåller tungmetaller. De viktigaste förutsättningarna för ett fungerande insamlingssystem är: gränsvärden som anger vilka batterier som skall betraktas som miljöfarliga och samlas in, en tydlig märkning av de batterier som skall samlas in, fungerande och miljömässigt säkerställda slutbehandlingsmöjligheter. har på centerinitiativ behandlat frågan om tungmetallhaltiga batterier. Regeringen har fördröjt nödvändiga åtgärder. propositionen hänvisas till att överläggningar måste upptas för att få en internationell samordning. Vi anser att en sådan samordning är av stor vikt men att regeringen borde haft tid att genomföra en sådan med hänsyn till den tid som gått sedan frågan aktualiserades, detta inte minst eftersom förslag om märkning föreligger. För att göra insamlingssystemet fullständigt måste man också lösa transport- och hanteringsfrågorna i övrigt liksom möjligheterna till separering. 1 de insamlingssystem som etablerats saknas till stor del grundförutsättningarna. Vilka batterier som samlas in varierar från fall till fall, märkning förekommer inte och slutbehandlingsmöjligheterna är för vissa batterier osäkra. De styrmedel som används är huvudsakligen frivilliga överenskommelser och information. Insamlingsarbetet utförs av batteribranschen i system som omfattar knappceller, medan det utförs i regi i de fall där även andra batterier samlas in. All insamlingsverksamhet är förenad med kostnader, vilkas omfattning naturligtvis är beroende av ambitionsnivån. Vid har beräkningar gjorts av effektiviteten i olika insamlingsmetoder. (1) Insamlingssystem i regi, där kostnaderna belastar renhållningskollektivet. Information som styrmedel. (2) Rikstäckande insamlingssystem i branschregi, där kostnaderna täcks av import- och tillverkningsavgifter. Information som styrmedel. (3) Rikstäckande insamlingssystem i branschregi, där import- och tillverkningsavgifter tillåts följa batterierna genom hela distributions- och försäljningsleden för att återbetalas till de konsumenter som lämnar de uttjänta batterierna. Förutom detta pantbelopp används information som styrmedel. T ransport/lagring Insamlingssystem 3. pantsystem, genererar intäkter som motsvarar de totala kostnaderna. Källa: TEM, . Vi anser att målsättningen måste vara att av batterierna skall samlas in. Då krävs det att konsumenten ges incitament i form av ett pantbelopp som betalas tillbaka när batteriet återlämnas. Till skillnad från andra system genererar pantsystem även intäkter i form av icke utbetalda pantbelopp och ränteintäkter. Detta gör att ett pantsystem för batterier kan göras självfinansierande, trots att det ger upphov till ökade kostnader i butikerna och i transport- och hanteringsleden samt ställer högre krav på insamlingsbehållarnas utformning. Ett pantsystem innebär att principen om förorenarens betalningsansvar tillämpas. Endast de konsumenter som inte återsänder sina uttjänta batterier får vidkännas en kostnadsökning. Sammanfattningsvis kan alltså sägas att ett pantsystem ger utrymme för radikalt minskade utsläpp av tungmetaller från batterikonsumtion. A vgift på kraftigt tungmeta/lhalriga batterier Kvicksilverbatterier torde i de flesta fall vara möjliga att ersätta med likvärdiga substitut. Alkaliska brunstensbatterier är också till viss del utbytbara mot konventionella brunstensbatterier, men dessa alternativ är inte praktiskt och tekniskt likvärdiga. Vi föreslår att får i uppdrag att ta fram förslag på en miljöavgift på kraftigt tungmetallhaltiga batterier i syfte att begränsa användningen av dessa. Vid en sådan avgift måste hänsyn tas till substitutionsmöjligheten. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar att ett pantsystem skall införas på tungmetallhaltiga batterier, 2. att hos regeringen begär en utredning om miljöavgift i enlighet med motionen. BertiI () () () ()