mot · GA02N113 · 1986-10-22 00:00:00 — Motion till 1986/87: NI 13 m. fl. (c) Vissa åtgärder m. m. efter (prop. 1986/87:18) I motionen konstateras att kärnkraftsolyckan i Tjernobyl visar att kärnkraftens avveckling måste påskyndas och följande åtgärder bl. a. vidtas: o måste, i de internationella organ landet är representerat i, informera om bakgrunden till svenska ställningstaganden för en avveckling av kärnkraften och verka för en internationell avveckling, o bör i FN och dess internationella atomenergiorgan () verka för att organisationens uppgifter inskränks till att avse dels kontroll och säkerhetsfrågor för den civila kärnkraften, dels åtgärder för att förhindra kärnvapenspridningen. bör successivt förändras till ett organ för en säker avveckling av kärnkraften, o bör verka för att samtliga länder som utnyttjar kärnenergi för civilt och militärt bruk skall ansluta sig till gällande internationella regler för ersättning vid atomolyckor, o En översyn av de svenska bestämmelserna av försäkringsskyddet vid atomolyckor bör ske i syfte att ålägga anläggningsinnehavarna såväl ett väsentligt större kostnadsansvar vid en olycka som att den totala skadeståndsnivån höjs och försäkringsansvaret vidgas, o Beredskapen för kärnkraftsolyckor måste stärkas i samtliga län och kostnaderna för de beredskapshöjande åtgärderna finansieras genom avgifter från kärnkraftsföretagen. Vidare måste ansvarsförhållanden mellan olika myndigheter på central och regional nivå klarläggas. 0 Ersättning för förluster och merkostnader på grund av det radioaktiva nedfallet från Tjernobyl skall kunna utgå till samtliga enskilda, företag och områden som drabbats. 1 proposition 1986/87:18 föreslås vissa åtgärder som en följd av kärnkraftsolyckan i Tjernobyl. Propositionen syftar till att mildra konsekvenserna av det radioaktiva nedfallet och förbättrad beredskap och information vid kärnkraftsolyckor. Regeringens mer långsiktiga ställningstaganden som en följd av avses ske , då det utredningsarbete som föranletts av olyckan slutförts. Vi har tidigare i skilda sammanhang understrukit att en offensiv, hand- Mot. lings- och framtidsinriktad energipolitik för effektivare energianvändning N113 och utnyttjande av förnybara energislag har en avgörande betydelse för möjligheterna till såväl en positiv ekonomisk utveckling som möjligheterna att värna natur och miljö. Katastrofen i Tjernobyl visar att beslutet om kärnkraftens avveckling måste genomföras så snabbt som möjligt. kvarstår vid sin uppfattning att kärnkraften borde ha avvecklats snabbare och inletts tidigare eftersom kärnkraftens andel av energiförsörjningen då var lägre. Det är nu en betydligt svårare uppgift att genomföra avvecklingen än om den startat utifrån sex kärnkraftverk som var i drift vid folkomröstningen . förutsätter att alla de möjligheter som står till buds för en snabbare avveckling tas till vara, vilket är helt i enlighet med gällande folkomröstningsbeslut och ställningstagande med anledning av detta. Betydelsen av aktiva åtgärder för att påskynda avvecklingen understryks av att den gängse riskbedömningen inom industrin innebär att kan ytterligare en stor olycka komma att inträffa. Vi avser att återkomma med våra mera konkreta ställningstaganden vad avser formerna för genomförande av beslutet om avveckling av kärnkraften. Det mellanstatliga samarbetet på kärnenergiområdet har koncentrerats till organ inom FN, och atomenergiorgan är (). Enligt stadgarna för organisationen är dess mål att öka och utvidga kärnenergins bidrag, som det heter i texten, till fred, hälsa och välstånd i hela världen. Organisationens uppgift är således att främja spridningen av civil kärnkraft. bildades emellertid , och organisationens stadgar är således upprättade innan man var medveten om de miljö- och säkerhetsrisker användning av kärnkraft för civil energiproduktion innebär. Det åligger dock organisationen att kontrollera och övervaka, enligt det s. k. icke-spridningsavtalet, att klyvbart material inte utnyttjas för tillverkning av kärnvapen. På kärnsäkerhetsområdet utfärdar rekommendationer bl. a avseende myndighetsorganisationer, lokalisering, utformning och drift av kärnkraftverk. Organisationen verkar även inom en mängd andra områden som t. ex. att ge råd och anvisningar vid transporter av radioaktivt avfall, hantering och förvaring av radioaktivt avfall och bestrålning av livsmedel. har i skilda sammanhang kritiserat den dubbla roll som har. Vi har framhållit det oförenliga i att både främja kärnkraftens utveckling och ha ett ansvar för att förhindra kärnvapenspridningen. Enligt vår mening måste uppgifter koncentreras dels till kontroll och övervakning av kärnkraftens säkerhet, dels till att förhindra kärnvapenspridningen. Katastrofen i Tjernobyl har inneburit att kommit i centrum för intresset vad gäller den internationella kärnenergiverksamheten. a. har i regi anordnats konferenser i syfte att klarlägga och utvärdera konsekvenserna av olyckan. visar också att det internationella samarbetet måste stärkas vad avser kontrollen och säkerheten vid användning av kärnkraft. De konventioner som antagits, Mot. dels om bistånd i händelse av en kärnkraftsolycka eller ett radioaktivt nöd- NI 13 läge, dels om tidig information vid en kärnenergiolycka stärker roll Detta är positivt och kan enligt vår mening ses som ett led i strävanden att förändra verksamhet till att enbart ansvara för kontroll och säkerhet på såväl det civila som militära kärnenergiområdet. måste vidare aktivt informera om de bedömningar som lett fram till beslutet om att avveckla den svenska kärnkraften. Detta måste vara en väsentlig uppgift för bl. a. representanter i . Det är självfallet av intresse för andra länder som är engagerade i kärnenergiverksamhet eller planerar ett sådant engagemang att ta del av de överväganden som lett fram till avvecklingsbeslutet. Det är emellertid uppenbart att trovärdigheten i ett sådant agerande förutsätter att kan peka på konkreta handlingar, som visar att avvecklingen har påbörjats. Det är också självfallet lättare att ställa krav på andra länder om man själv har varit beredd att ta de steg som man kräver att andra skall göra. Kraven på bättre säkerhet och kontroll av den civila användningen av kärnkraft får inte undanskymma att den övergripande uppgiften för internationellt att driva, är kravet på en total avveckling av kärnkraften. Förbättrad säkerhet och större kontroll kan möjligen minska risken för olyckor men aldrig tas som intäkt för att en stor olycka inte kan hända. Enligt vår mening bör därför internationellt arbeta för en avveckling av kärnkraften och som ett första steg kräva att I ändras så att organisationens uppgifter inskränks till att gälla dels kontroll och säkerhet av den civila kärnkraften, dels att kontrollera och förhindra kärnvapenspridningen. Enligt vår mening måste inriktningen av verksamhet successivt förändras och organisationen bli ett organ som arbetar för en säker avveckling av kärnkraften. Detta bör ges regeringen till känna. Katastrofen i Tjernobyl och de konsekvenser denna fått för omkringliggande länder har även aktualiserat formerna för hur kostnaderna i dessa länder som betingats av det radioaktiva nedfallet skall ersättas. a. har från skilda håll framförts krav på att staten alternativt enskilda personer skall kräva skadestånd av . Enligt vår mening torde det vara utsiktslöst att genom ett regelrätt domstolsförfarande i kunna utverka någon ersättning till dem som drabbats. Enligt vår mening bör i stället ersättningskravet regleras inom ramen för det gällande försäkringsskyddet vid atomolyckor. Nödvändigheten av ett försäkringssystem av den typ vi nu har är i och för sig ett klart belägg för orimligheten i att utnyttja kärnenergi för energiproduktion. Utifrån det marknadsekonomiska synsätt som i normala fall anses bör prägla företagsamheten, borde kärnkraften helt bära kostnaderna för verksamheten och kärnkraftsföretagen åläggas hela försäkringsansvaret. Erfarenheterna visar dock att det inte torde vara möjligt att låta anläggningsinnehavare svara för hela ersättningskostnaden vid en olycka eftersom inga försäkringsbolag var för sig eller gemensamt skulle teckna en sådan försäk De ekonomiska riskerna är för stora för att kunna bäras vid en inträffad Mot. olycka och ett fullgott försäkringsskydd för kärnkraften förutsätter således att NI 13 marknadsekonomins spelregler sätts ur spel. De internationella bestämmelserna för ersättning vid atomolyckor finns reglerade i två konventioner, och en tilläggskonvention till denna. Ersättningsansvaret är enligt dessa konventioner indelat i tre steg innebärande att upp till en viss gräns åligger ersättningsansvaret anläggningsinnehavaren. Därefter har den stat, där anläggningen är belägen, ansvaret gentemot de andra konventionsstaterna och slutligen finns ett gemensamt ersättningsansvar för de stater som biträtt tilläggskonventionen. Gällande svenska bestämmelser finns intagna i atomansvarighetslagen och innebär att anläggningsinnehavarens skadeståndsansvar maximalt uppgår till 500 milj. kr. Den maximala ersättningen som kan utgå enligt tilläggskonventionen är . För svensk del finns dessutom ett fjärde steg vilket innebär att statsansvaret kan fastställas så att det sammanlagda beloppet, som står till förfogande för den som lider skada i samband med driften av atomanläggning, uppgår till 3 miljarder per olycka. I vissa fall kan även ersättning utges genom stiftande av särskild lag. Ersättningsskyldigheten för anläggningsinnehavarna med 500 milj. kr. innebär att en försäkring om 600 milj. kr. har inte biträtt de ovannämnda konventionerna. Enligt vår mening är det inte acceptabelt att med det omfattande kärnkraftsprogram man har, inte anslutit sig till dessa konventioner. måste aktivt verka för att alla länder som utnyttjar kärnkraft för civil energiproduktion skall ansluta sig till dessa konventioner så länge kärnkraften finns kvar. Vidare måste enligt vår mening kraftindustrin ta ett avsevärt större ansvar än vad som gäller och de totala beloppen som kan utgå som ersättning vid en olycka höjas. Regeringen måste därför efter en noggrann översyn av gällande bestämmelser lägga förslag om ett förbättrat ersättningsskydd vid atomolyckor bl. a. innefattande ett väsentligt större skadeståndsansvar och ett mer marknadsanpassat försäkringsbelopp för anläggningsinnehavare. Förbättrad beredskap vid atomolyckor i Tjernobyl innebar även att bristerna i den svenska beredskapen inför kärnkraftsolyckor klart framträdde. Förslagen i den nu föreliggande propositionen syftar bl. a. till att rätta till dessa brister och skapa en större kompetens hos myndigheter att hantera problem som uppstår vid en kärnkraftsolycka. De konkreta förslag till beredskapshöjande åtgärder som redovisas i propositionen kan enligt vår mening bidra till en sådan utveckling. Det finns dock anledning att understryka vikten av att beredskapen inför kärnkraftsolyckor måste förbättras i samtliga län. Såsom understryks i propositionen, är en av de slutsatser som kan dras av kärnkraftsolyckan i Tjenobyl, att det inte går att geografiskt avgränsa det område som kan drabbas av ett nedfall efter en olycka. I princip bör det i varje län finnas en likartad beredskapsorganisation, med undantag för planläggningen i kärnkraftslänen av evakuering av befolkningen inom den inre beredskapszonen, med hänsyn Mot. till att det finns ett antal utländska kärnkraftverk närmare gränser än NI 13 kärnkraftverket i Tjernobyl. Ett haveri i någon av dessa reaktorer kan aldrig uteslutas och vilket geografiskt område det radioaktiva nedfallet kommer att drabba kan inte förutses. Olyckan i Tjernobyl har också understrukit betydelsen av att risken för stora olyckor inte negligeras som kärnkraftens förespråkare tidigare försökt göra. Haveribilden i Tjernobylreaktorn kan kanske förklaras av såväl den mänskliga faktorn som den speciella reaktortypen. Detta kan dock inte tas som intäkt för att en motsvarande stor olycka med liknande konsekvenser inte skulle kunna hända i en annan typ av reaktorer i eller utomlands. Riskerna blir dessutom allt större med reaktorernas tilltagande ålder och den därav följande tekniska förslitningen på vitala delar i reaktorn. En annan konsekvens av olyckan i Tjernobyl som påvisades var bristen på såväl samordning som kompetens hos berörda myndigheter att göra en snabb och korrekt bedömning av de effekter och risker det radioaktiva nedfallet innebar för allmänheten. Undermålig teknisk utrustning förvärrade dessa problem. De föreliggande förslagen syftar delvis till att lösa dessa problem. Det kan dock ifrågasättas om de insatser som föreslås är tillräckliga för att skapa förutsättningar för en mer preciserad och korrekt information till allmänheten. som förflutit sedan olyckan i Tjernobyl har skilda myndigheter till allmänhet och näringsidkare meddelat information, råd och anvisningar som ofta varit såväl tveksamma till sitt innehåll som motsägande. Det är självklart att allmänheten i ett sådant läge visar en bristande tilltro till den information som ges. Enskilda individer känner oro och osäkerhet inför bristen på möjligheterna att påverka sin egen situation. Det var exempelvis inte rimligt att () skulle ge råd i jordbruksfrågor. Rimligen borde SSI ha försett lantbruksstyrelsen med information om effekterna av det radioaktiva nedfallet där och därefter låta denna myndighet bedöma vilka rekommendationer som var möjliga att efterleva för den enskilde jordbrukaren. Den bristande tilltron förstärktes också av den förvirring som såväl användningen av olika måttenheter på stråldoser skapade som de enskilda bedömningar experter och myndigheter gav vad beträffar effekterna av en viss strålningsnivå för både individen och befolkningen i dess helhet. Vi har mot denna bakgrund i annat sammanhang föreslagit att en särskild parlamentariskt sammansatt miljökommission tillkallas med bl. a. direktiv dels att mera genomgripande belysa effekterna av det radioaktiva nedfallet och en ökad lågdosstrålning, dels utreda formerna för organisation och samverkan mellan såväl myndigheter som organ på skilda nivåer. Finansieringen av de beredskapshöjande åtgärderna på central och regional nivå föreslås huvudsakligen ske genom anslag över budgeten. Endast en mindre del förutsätts anläggningsinnehavarna av kärnkraftverken svara för. Självfallet bör staten svara för kostnaderna som helt är effekter av olyckan i Tjernobyl. Enligt vår mening behöver emellertid inte de föreslagna beredskapshöjande åtgärderna motiveras med olyckan i Tjernobyl utan är helt nödvändiga med hänsyn till det svenska kärnkraftsprogrammet. Detta innebär att den svenska kärnkraftsindustrin helt bör svara för kostnaderna för de Totalt föreslås att 40,0 milj. kr. anvisas, Mot. varav 8,5 milj. kr. skall tas ut via avgifter. Med hänsyn till vårt krav på en N113 stärkt beredskap i samtliga län bedömer vi att ytterligare 3,0 milj. kr. utöver regeringens förslag för befolkningsskydd, räddningstjänst, teknisk utrustning m. m. behöver anvisas - dvs. kr., vilka helt bör täckas genom avgifter från kärnkraftsindustrin. Ersättning till företag för förluster och merkostnader på grund av olyckan i Tjernobyl Det radioaktiva nedfallet efter kärnkraftsolyckan har skapat stora problem för framför allt företag inom jordbruk, trädgård, ren- och turistnäringarna. Enligt vissa bedömningar har olyckan kostat det svenska samhället nära en halv miljard. Enligt vår mening bör samtliga enskilda, företag och områden som till följd av olyckan i Tjernobyl åsamkats kostnader och förluster ha rätt till ersättning. Det måste ankomma på regeringen att fastställa efter vilka principer ersättning skall utges. Det bör dock understrykas att i det läge som uppstått får inte slentrianmässig tillämpning av tidigare ersättningsregler ske, och varje ansökan om ersättning från ett företag måste noggrant prövas utifrån förutsättningarna i det aktuella fallet. Den konkreta prövningen bör ske av de regionala organen i berörda områden. Vi vill också i detta sammanhang framhålla de ekonomiska konsekvenser som det radioaktiva nedfallet hotar andra värden. Vid sidan av följderna för både företag och enskilda drabbas också den sociala och kulturella miljön. Från centerhåll har i annat sammanhang pekats på konsekvenserna för t. ex. samerna. Effekterna av det radioaktiva nedfallet har emellertid självfallet påverkat den sociala miljön för alla boende i de drabbade områdena svårt. Förstörda möjligheter till jakt och fiske, bär- och svampplockning samt ökad oro för hur det påverkar hälsa och miljö på lång sikt har givit en försämrad livskvalitet - en förlust som inte kan ersättas med ekonomiska anslag. Det är problem som först kan lösas genom en avveckling av kärnkraften både nationellt och internationellt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att i de internationella organ där landet är representerat skall verka för en internationell avveckling av kärnkraften i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att beslutar att hos regeringen hemställa om initiativ som syftar till att uppgifterna för () begränsas till att avse dels kontroll- och säkerhetsfrågor för den civila kärnkraften, dels åtgärder för att förhindra kärnvapenspridningen samt att successivt förändras till ett organ som verkar för en säker avveckling av kärnkraften, 3. att beslutar att hos regeringen hemställa om initiativ 9 som syftar till att samtliga länder som utnyttjar kärnenergi för civilt och militärt bruk ansluter sig till de konventioner som reglerar de internationella bestämmelserna för ersättning vid atomolyckor, 4. att beslutar att hos regeringen hemställa om en översyn av gällande svenska bestämmelser för ersättning vid atomolyckor i atomansvarighetslagen och därefter återkommer till med förslag om förändringar, innebärande såväl ett ökat skadestånds- som ett vidgat försäkringsansvar av former och nivåer för ersättning vid atomolyckor i enlighet med vad som anförs i motionen, 5. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om förbättrad beredskap vid atomolyckor, 6. att beslutar att bemyndiga regeringen att besluta om föreskrifter för avgifter för finansiering av åtgärder för en förbättrad beredskap vid atomolyckor i enlighet med vad som förordas i motionen, 7. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om riktlinjerna för ersättning till enskilda, företag och områden för förluster och merkostnader på grund av radioaktivt nedfall som en följd av olyckan i Tjemobyl. () () () () () i P.-O. () () () 1986/87 N113