mot · G902525 · 1986-04-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:525 m. fl (m) Ändring i körkortslagen (1977:477) (prop. 1985/86:115) Bilén spelar en central roll för många människor. Moderata samlingspartiet värnar därför om bilen och billismen. Utifrån denna grundsyn har vi i motion 1985/86:1050 om bilismen berört flera av de problem som aktualiseras i proposition 1985/86:115. Flera av de i propositionen presenterade förslagen har vid lagrådets granskning fått mycket stark kritik. Regeringen har trots detta inte omarbetat de aktuella förslagen. I stället har regeringen valt att enbart vidta smärre justeringar, vilka ej tillgodosett lagrådets önskemål. Vi finner regeringens handläggning mindre väl övertänkt. Grunderna för återkallelse av körkort Bilén är nödvändig för de flesta svenskar. När någon efter en trafikförseelse får sitt körkort återkallat, är det ett mycket starkt ingrepp i dennes vardag. I propositionen föreslås en ändring i körkortslagens sextonde paragraf. Den föreslagna ändringen har uppenbarligen till syfte att öka antalet körkortsåterkallelser. Lagrådet har bl. a. följande invändningar mot förslaget: Det tillgängliga materialet ger alltså enligt lagrådets bedömning inte grund för antagande vare sig att man är för släpphänt med att ingripa enligt 16 § 4 körkortslagen eller att varning skulle ha blivit en i förhållande till tidigare läge och statsmakternas uttalanden alltför vanlig form för ingripande. Av utredningen i detta ärende kan inte sägas framgå, att några särskilda lagstiftningsåtgärder skulle vara påkallade för att få tillämpningen att stämma överens med lagstiftarens intentioner. Lagrådet vill emellertid erinra om att trafiksäkerhetsverket i sitt remissyttrande har uttalat, att orsakerna till den ökade måltillströmningen och den höga användningen av varning om möjligt bör analyseras närmare. Sammanfattningsvis vill lagrådet beträffande den föreslagna ändringen i 16 § anföra följande. För den händelse förslaget är avsett att medföra en ändring i gällande rätt måste det bestämt avstyrkas. Skall en sådan ändring genomföras krävs att detta kommer till betydligt klarare uttryck i såväl motiv som lagtext. Även om avsikten endast är att genom en redaktionell jämkning förtydliga lagens innebörd, talar övervägande skäl av såväl principiell som praktisk natur mot att förslaget nu genomförs. Vi delar lagrådets kritik av propositionens förslag, varför vi yrkar att detsamma avslås. 1 1985186.3 sami. I propositionen föreslås - uppenbarligen i syfte att minska måltillströmningen och åstadkomma effektivitetsvinster i rättsväsendet - att ett system motsvarande strafföreläggande införs på körkortsområdet. Enligt propositionen bör det ankomma på det allmänna ombudet i körkortsmål att utfärda sådana förelägganden om varning. Lagrådet är dock kritiskt även till grundtankarna i detta förslag. Lagrådet säger i sitt yttrande sålunda: Det finns i och för sig goda skäl att genomföra detta förslag. Förutsättningarna påverkas emellertid av den förut behandlade frågan, om avsikten är att nu få till stånd en ändring av varningspraxis. Förslaget i förevarande del bygger på att ombuden har visat sig förtrogna med rådande praxis. Om denna skall ändras, dvs. tillämpningsområdet för varning begränsas mer eller mindre kraftigt, bör beslutanderätten ligga kvar hos länsrätterna tills nya principer har stabiliserats, som man kan vara övertygad om att ombuden behärskar. Om departementschefen gör bedömningen att nuvarande varningspraxis inte är tillfredsställande utan bör ändras bör alltså den nu föreslagna reformen anstå tills vidare. I annat fall kan förslaget enligt lagrådets mening genomföras. I propositionen sägs på s. 24 bl. a. följande apropå förslaget att införa varningar på körkortsområdet: Vidare föreslår jag en bestämmelse i en ny andra mening i 22 § första stycket som tar sikte på grövre hastighetsöverträdelser. Enligt den föreslagna bestämmelsen krävs för att varning skall få träda i stället för återkallelse vid grövre hastighetsöverträdelser att det finns synnerliga skäl för det. Utrymmet för varning i dessa fall kommer därigenom att minska. Ordet avsevärt skall relateras till den hastighetsbegränsning som rådde på platsen eller för fordonet i fråga. I remissprotokollet har jag närmare utvecklat min ståndpunkt i frågan vilka hastighetsöverträdelser som bör medföra återkallelse. Dessa uttalanden bör tjäna till ledning vid tolkningen av ordet avsevärt. Utifrån konstaterandet att Utrymmet för varning i dessa fall kommer därigenom att minska är propostionens bemötande av lagrådets synpunkter svårförståeliga. I propositionen framhålls att: Lagrådet har tillstyrkt förslaget i denna del under förutsättning att varningspraxis förblir oförändrad. Med de förtydliganden jag förordar i fråga om 16 och 22 §§ bortfaller till stor del de av lagrådet påtalade olägenheterna med att praxis torde komma att ändras. Jag ser därför inte något hinder mot att redan nu ge de allmänna ombuden befogenhet att utfärda föreläggande om varning, särskilt inte om ändringarna i denna del får träda i kraft än ändringarna av 16 och 22 §§. Mot bakgrund av lagrådets kritik föreslår vi att propositionens förslag under avsnittet 2.3 om det allmänna ombudets befogenheter avslås. Om praxis för varningar förblivit oförändrat vore det enligt vår uppfattning möjligt att i positiv anda överväga införandet av ett system med varning även på körkortsområdet. Omhändertagande av körkort vid misstanke om trafiknykterhetsbrott I avvaktan på prövningen av frågan om återkallelse av ett körkort kan polismyndighet eller åklagare besluta att körkortet skall omhändertas. grundas återkallelse på mätningar av alkoholhalten i blodet. Utredningen (Ju 1980:5) angående alkoholutandningsprov som bevismedel vid misstanke om trafiknykterhetsbrott utredde frågan om ändring av s. k. evidensinstrument för mätning av alkoholhalten hos personer misstänkta för trafiknykterhetsbrott. Utredningen var på flera punkter oenig. Av propositionen framgår att: Som nämnts anses analysresultat från utandningsprov f. n. inte kunna användas som bevis i mål om ansvar för promillekörning. Detsamma gäller i fråga om strafföreläggande. I den mån en körkortsåterkallelse grundas på brott enligt 4 § trafikbrottslagen (jfr 18 § körkortslagen) får denna ståndpunkt betydelse även vid prövningen av frågan om återkallelse. Det kan därför diskuteras om det från rättssäkerhetssynpunkt är försvarligt att grunda ett beslut om omhändertagande på analysresultatet från ett evidensinstrument, om det senare inte i en rättegång kan styrkas att alkoholhalten i blodet uppgått till straffbart värde, . Det faktum att analysresultat från utandningsprov ej kan användas som bevis i mål om ansvar för promillekörning, föranleder stora tveksamheter om det är lämpligt att lägga sådana analysresultat till grund för omhändertagande av körkort. Denna problematik belyses på ett illustrativt sätt av den föreslagna lagtexten vari det heter att alkoholhalten i hans blod kan antas ha uppgått I den nuvarande lagstiftningen, vilken är baserad på mätningar av alkoholhalten i blodet, motsvaras termen kan antas ha uppgått till av uppgick. Mot bakgrund av det anförda framgår att instrumenten för utandningsprov, först efter ytterligare förbättringar och efter typgodkännande, bör kunna ligga till grund för återkallelse och omhändertagande av körkort. Regeringens förslag i denna del bör därför avstyrkas. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att avslår propositionens förslag till ny lydelse av körkortslagens 16 §, 2. att avslår propositionens förslag till ny lydelse av körkortslagens 22 §, 3. att avslår propositionens förslag till ny lydelse av körkortslagens 23 §, 1* 1985/86. 4. att avslår propositionens förslag att införa en ny Mot. 1985/86:525 paragraf - nr 47 a - i körkortslagen. Per Stenmarck (m) () () ()