mot · G902Sf335 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf335 och () Pensionerna och jämställdheten har alla 55-åringar fått besked om sin framtida pension. För många kvinnor kom beskedet som en chock. En av dessa kvinnor uttryckte sig så här i : "Jag blev iskall och kände mig förfärad och tänkte att herregud blev det inte mer än så här. Många av morgondagens kvinnliga pensionärer kommer helt enkelt inte att klara sig på sin pension. I genomsnitt (vilket inte säger så mycket om hur dåligt en stor grupp kommer att få) är skillnaden mellan mäns och kvinnors framtida pensioner ca /år. Kvinnor som går 1995 kommer i genomsnitt att få leva på /år. Jag anser att jag har gjort rätt för mig i samhället. Jag har haft ett liv fullt av studier, arbete och vård av barn. Ändå får jag så liten pension att jag inte kan leva av den, fortsätter den intervjuade 55-åringen i . Hon är inte ensam om att drabbas av de kommande decenniernas stora jämställdhetsproblem. De kvinnor som befinner sig i den övre medelåldern och dessutom är skilda tillhör en grupp som är de största förlorarna i spelet om pensionspoängen. Detta beror på en kombination av flera faktorer: För att ATP skall utgå fullt ut måste man ha arbetat och tjänat minst ett basbelopp/år. Den grupp som blir ålderspensionärer har de allra flesta haft en tradionell könsrollsuppdelning av hemarbetet, dvs. kvinnan har varit hemma med barnen och mannen har dragit in pengarna till hushållet. I siffror betyder detta att av de kvinnor som är födda kring 1930 har full rätt till ATP. Övriga får ut en liten ATP-pension eller ingen alls. av denna grupp, dvs. dagens 55-åriga kvinnor, kommer att få ut två tredjedelar av sin ATP. de har arbetat . förändras detta förhållande allteftersom yrkesarbetet ökar bland kvinnor, men av kvinnorna kommer att få full rätt till ATP först i den åldersgrupp som är . Detta gäller den fulla rätten till ATP. Det är dock många som inte alls får ut ATP. får av alla blivande kvinnliga ålderspensionärer . kommer av de blivande kvinnliga pensionärerna att ha ATP-poäng, och siffran har stigit till . Vid alla dessa tre tillfällen är motsvarande siffra för män . ATP:s storlek påverkas dessutom starkt av de 15 bästa årsinkomsterna. Detta försämrar kvinnornas situation ytterligare. Kvinnor har lägre lön än män av en rad skäl: de har i genomsnitt lägfe utbildning, ofta sämre lön för lika arbete, lägre ambitioner att göra karriär av hänsyn till familjen, och arbetar mycket ofta deltid av nämnda skäl. Detta gör att kvinnors ATP-poäng blir avsevärt lägre än männens. I genomsnitt ligger kvinnor 1,5 ATP-poäng under mannen, dvs. i dagens penningvärde. För dagens 55-åringar ligger männens pensionspoäng på 4,01 och kvinnornas på 2,43 i genomsnitt. Ser man på hur många kvinnor som kommer upp i maximalpoäng blir det än mer dystert. Inte ens en kvinna av hundra hade maximalt antal ATP-poäng 1982, medan samma siffra för männen var . Orättvisorna drabbar en avgränsad grupp kvinnor: de som är unga nog att räknas in i ATP-systemet men som stannat hemma och vårdat barn innan rätten till ATP för vård av barn infördes . Dessa kvinnor är . Värst drabbade av dessa är de som fördelat hemarbetet mest traditionellt, dvs. de äldre kvinnorna. När människor planerat sitt privatliv och fördelat hemarbetet resp. lönearbetet mellan sig har man utgått från att äktenskapet är en ekonomisk enhet, där bägge makarna tillsammans förfogar över de ekonomiska resurserna. Bägge harju arbetat för hushållet, men oftast på olika sätt. Mannen har stått för huvuddelen av lönearbetet medan kvinnan har tagit huvudansvaret för hem och barn. Så har den osynliga pakten mellan makarna sett ut, framför allt för de äldre generationerna. Vid en eventuell skilsmässa delas boet oftast lika mellan makarna, i denna anda. Vad man inte tar med i beräkningen är att den osynliga pakten inneburit att kvinnan arbetat ihop till mannens framtida ålderspension. ATP-poängen tillfaller ju endast den som utfört lönearbetet. För gifta par spelar detta kanske en mindre roll. Den sammanlagda summan av kvinnans och makens inkomster skall man ju ändå dela på i det gemensamma hushållet. Kvinnor i denna grupp bör därför se till att inte skilja sig. Dock vet vi att vartannat äktenskap slutar med skilsmässa. Det blir ett relativt stort antal människor som kommer att möta ålderdomen skilda från den partner som man delat småbarnsåren med. Det finns sålunda en förlorad generation kvinnor, för vilka det varit en självklarhet att ta hemarbetet på sin lott. Kanske det inte varit lika självklart för dem om de insett tidigare att de skulle lönas med en avsevärt lägre ålderspension än maken. Framför allt vid skilsmässa står det helt klart att de skänkt den före detta maken en hög standard på ålderdomen genom sitt obetalda hemarbete, medan de själva knappt kommer att kunna leva på sin pension. fick kvinnor och män rätt till ATP-poäng för vård av barn . Det betyder att de inbyggda könsrollsorättvisorna i ATPsystemet vad avser regeln om 30 års förvärvsarbete kommer att upphöra först med dem som pensioneras om . Vad som fortfarande kvarstår är de orättvisor som blir följden av att kvinnor avstår från högre löner, karriär och heltidsarbete av hänsyn till barn och hemarbete. Ett faktum som utöver detta inger stark oro är att rätten till ATP-poäng 1985/86 Sf335 för vård av barn utnyttjats i skrämmande låg grad. Statistiskt sett har Mot. närmare 50000 människor denna rätt, av dessa främst kvinnor. Men endast 15240 personer (därav 110 män) anmälde sig till för . , 1983, hörde bara 5 390 personer av sig för att tillgodoräkna sig ATP-poäng för vård av barn. De övriga 45000 utnyttjade inte sin rättighet. Det vore orimligt att inte åtgärda denna uppseendeväckande ekonomiska könsrollsorättvisa. Dels vore det rimligt att de kvinnor som vårdat barn får retroaktiv rätt till ATP-poäng. Det är ju framför allt dessa kvinnor som stannat hemma och därför får den allra lägsta utdelningen av ATP. Dels bör man överväga de förslag som förts fram om giftorätt i ATP-poäng. En sådan reform skulle medföra jämställdhet mellan makar utan att statskassan behöver träda emellan och kompensera kvinnorna. Dessutom är det ganska rimligt att männen delar med sig av de ATP-poäng de tjänat in tack vare kvinnans hemarbete och barnvård. Då blir det inte heller en ekonomisk katastrof för kvinnor att skilja sig. Av ovan nämnda skäl bör frågan om ATP-systemets ojämlika effekt utredas närmare. Annars riskerar ATP-systemet att gå till historien som den reform som orsakar framtidens största ekonomiska ojämlikhet mellan kvinnor och män. Om det nuvarande systemet vidmakthålls kommer männen även i fortsättningen att få njuta frukterna av bägge makarnas gemensamma arbete, medan kvinnorna blir lämnade med nålpengarna. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos regeringen begär att pensionsutredningen ges i uppdrag att se över pensionssystemet i syfte att åtgärda den ekonomiska ojämlikhet som skapats mellan kvinnor och män och därvid särskilt pröva förslaget om giftorätt till ATP-poäng, retroaktiv rätt till ATP-poäng för vård av barn samt undersöka orsakerna till det låga utnyttjandet av den införda rätten till ATP-poäng för vård av barn . () ()