mot · G902ub214 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub214 Skolans verksamhet är av avgörande betydelse för samhällsutvecklingen. Under har skolan gjorts neutral till olika livsåskådningar. Men tanken att skolan skall visa neutralitet inför grundläggande värderingsfrågor är i sig själv ett uttryck för en värdering. Det har också visat sig att neutraliteten och objektiviteten ofta utvecklats till likgiltighet inför livsåskådningsfrågor. Frånvaron av uttalade grundvärderingar för skolans verksamhet skapar oro bland föräldrar och barn. Vilka värderingar skolan egentligen överför till barnen är en naturlig fråga för många föräldrar. Elevernas osäkerhet inför många av de livsavgörande frågorna fördjupas av att skolan på grund av given målsättning inte skall ta ställning. Det är därför nödvändigt att skolan öppet deklarerar ett normsystem som siktar till att ge eleverna normer och värderingar för livet. En annan konsekvens av skolans neutralitet är att kommersiella och odemokratiska värderingar lätt tar överhanden. Ekonomiska intressens starka makt över barns och ungdomars konsumtionsvanor är uppenbar. Reklam och propaganda överför materialistiska värderingar till eleverna. Också en stor del av massmediautbudet präglas av en likartad människosyn. Uppfattningen att skolan kan fungera i ett ideologiskt vakuum är en allvarlig felbedömning. Endast genom ett närmande till den kristna etiken och ett bejakande av det kristna kärleksbudet kan skolan åter få en hållbar grund för sitt arbete. De huvudmål för skolans verksamhet som för övrigt finns uttryckta i nu gällande skollag och läroplaner ställer sig kds i princip bakom men vill med skärpa betona att målen inte kan nås utan att skolan värdeförankras. Kds anser inte att skolan skall överta kyrkans roll att leda människor fram till en personlig tro. Undervisningen måste ta hänsyn till varje individs rättighet att själv ta ställning till de livsavgörande frågorna. Skolans förankring i kristna grundvärderingar får betydelse på flera områden och plan: - Skolan som helhet skall präglas av den kristna människosynen. Barn med olika begåvning måste därför behandlas lika. Skolan skall reagera skarpt mot diskriminering av barn och vuxna i skolan och dess närmiljö. - Undervisningen skall läggas upp så att den fostrar solidaritet med medmänniskorna. Solidariteten måste övas praktiskt. Metoder som gynnar 1 1985/86 Ub214219 1 1985186.3 sami. hjälpsamhet och omtanke elever emellan skall i så hög grad som möjligt utnyttjas. - Den kristna människosynen får också konsekvenser för hur skolan skall se på eleverna. Varje människa är en unik individ med unika möjligheter. Skolan skall därför se med respekt på varje elev och söka utveckla varje elev så långt det är möjligt. Det betyder att skolan måste värdesätta praktisk begåvning. Den nuvarande skolan är delvis överteoretiserad. Alla elever - även teoretiskt begåvade elever - har nytta av mer praktiska aktiviteter och praktiskt arbete i skolan. Det är växelspelet mellan praktiska erfarenheter och teoretiska problemlösningar som ger eleverna maximala utvecklingsmöjligheter. - De kristna grundvärderingarna påverkar också sättet att lägga upp undervisningen. I natur- och samhällsorienterande ämnen (liksom i motsvarande ämnesgrupper inom gymnasieskolan) skall undervisningen därför läggas upp så att den betonar den mänskliga kunskapens gränser och skapar ödmjukhet inför naturen och universum. Skolan skall därför tidigt införa vetenskapsteoretiska resonemang. Det betyder att barnen skall lära sig att ifrågasätta vetenskapliga resultat. - Balansen mellan naturvetenskapliga och humanistiska kunskaper måste förändras så att man betonar etik, historia och andra humanistiska ämnen och moment. Skolan måste ha stöd Skolan kan inte ensam ha ansvaret för barns och ungdomars fostran. Den måste ha stöd av hemmen. Om skolpolitiken skall ha utsikt att lyckas, måste den därför kompletteras med en familjepolitik som ökar föräldrarnas möjlighet att ge sina barn grundtrygghet. Skolan måste också få tillräckliga resurser för sin verksamhet av samhället. Dessa resurser är inte enbart ekonomiska och materiella. Inte minst viktigt är ett positivt opinionsstöd som olika samhällsinstitutioner och massmedia kan skänka skolan. Demokrati, religionsfrihet och föräldrarätt kräver möjlighet till friskolor Det nuvarande svenska skolsystemet med en livsåskådningsmässigt neutral, statlig skola och en restriktiv inställning till friskolor (dvs. från det statliga skolsystemet fristående skolor) vill kds ersätta med en i kristna grundvärderingar förankrad statlig skola och en generös inställning till friskolor. Enligt FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna (och motsvarande Europarådskonvention) är det föräldrarna som har huvudansvaret för sina barns fostran. Föräldrarna ges rätten att välja en uppfostran och en undervisning för barnen som stämmer överens med föräldrarnas filosofiska och religiösa grundinställning. Den svenska skollagen tillåter friskolor under förutsättning att dessa ger eleverna en utbildning som i huvudsak motsvarar . eftersom inga regler om statsbidrag finns kopplade till lagen, blir rätten att anordna friskolor en rätt för ett fåtal ekonomiskt starka grupper. Tilltron till vårt demokratiska statsskick och vår vilja att efterleva FN-deklarationen om de mänskliga rättigheterna kräver att friskolor i princip skall ges med likvärdiga ekonomiska möjligheter att verka. Sådana skolor skall kunna drivas i rörelseregi eller i enskild regi. På friskolorna måste ställas kravet att de inte diskriminerar sökande elever på grund av föräldrarnas ekonomiska eller sociala bakgrund. Friskolorna måste självfallet ge en undervisning och allmänorientering som motsvarar den statliga skolans. De skall emellertid ha frihet i fråga om etisk målsättning och pedagogisk uppläggning - givetvis med reservation för de hänsynstaganden som följer av att de verkar i ett demokratiskt rättssamhälle. Friskolorna utgör därmed ett skydd för föräldrarnas rätt att överföra sina grundvärderingar till barnen. De innebär också en möjlighet för språkliga, kulturella och etniska minoriteter att, om de så önskar, ordna en undervisning som stärker och utvecklar minoritetsspråk och andra kulturella särdrag. Slutligen ger rätten till friskolor möjlighet till en utveckling av alternativa pedagogiska metoder - en viktig förutsättning för den pedagogiska debatten och förnyelsen inom det svenska skolväsendet. Skolans resultat i jämförelse med skollagens första paragraf Enligt skollagens första paragraf syftar samhällets utbildning av barn och ungdom till att meddela eleverna kunskaper och öva deras färdigheter samt i samarbete med hemmen främja elevernas utveckling till harmoniska människor och till dugliga och ansvarskännande samhällsmedlemmar. Lyckas skolan nå dessa mål? . . meddela eleverna kunskaper . Trots att den svenska skolans kunskapsresultat vid internationella jämförelser visat sig i allmänhet vara gott, finns på vissa viktiga områden allvarliga brister i skolans kunskapsförmedling. En inte obetydlig del av eleverna lämnar med dåliga baskunskaper i läsning, skrivning och matematik. Oroande är en iakttagelse som flera forskare gjort, nämligen att kunskapsklyftan mellan olika grupper av barn tycks öka hela grundskoletiden igenom. Barn från välsituerade och välfungerande hem lyckas bättre i skolan, barn från socialt torftiga miljöer och hem med många problem lyckas sämre. Att utjämna dessa skillnader var just ett av huvudmålen för den sammahållna . Den här ökade ojämlikheten mellan olika elevgrupper har olika orsaker - bristfällig kontroll av basfärdigheterna på mellan- och högstadiet, för stark betoning av teoretiska kunskaper. Men många av de faktorer som påverkar elevernas skolframgång ligger utanför skolans kontroll. Förutom en förstärkt undervisning i baskunskaper och träning av basfärdigheter krävs flera åtgärder, t. ex. en famil jepolitik som ger stöd åt föräldrarna. En förändrad människosyn som också värderar barnens praktiska färdigheter kan växa fram som ett resultat av den värdeförankring av skolan som kds eftersträvar. 1* 1985/86.3 sami Nr Ub214-219 Många elever har mycket bristfälliga kunskaper om det kristna kulturarvet och de kristna grundvärderingarna. Förutom att eleverna får en vag uppfattning av den kristna livsåskådningen, leder detta till svårigheter att tolka stora delar av litteraturen, konsten, musiken och andra kulturelement. Huvudorsaken till den här bristen är den gradvisa nedskärningen av undervisningen i kristendomskunskap - först förändringen av ämnet till religionskunskap, därefter den allt mindre andelen kristendomskunskap inom religionsämnet, och slutligen den minskade andelen religionskunskap inom orienteringsämnena. Lärarnas kunskaper inom området har också blivit sämre, lärarutbildningen bristfällig. Elevernas kunskaper om vår världs överlevnadsfrågor - ökande klyftor mellan u- och i-land, miljöproblem, kapprustning m. m. - är inte heller tillräckliga. Här måste ämnesstoffet förändras i många av ämnen. . . harmoniska människor . Skolpsykologer och annan elevvårdande personal framhåller att ett ökande antal elever uppvisar nervösa och psykiska problem. Också dessa förhållanden påvisar behoven av en familjepolitik som stödjer föräldrarnas möjligheter att ge barnen stabila, trygga hemförhållanden. Men en värdeförankring av skolan i kristna grundvärderingar borde också kunna medverka till att ge många elever en mer harmonisk uppväxt. . . dugliga och ansvarskännande samhällsmedlemmar . . . Mångå tendenser i samhället antyder att skolan skulle behöva förändras i en riktning som betonar människors personliga ansvar för sina handlingar och för sina medmänniskor. Framför allt måste skolans samlevnadsundervisning ta sikte på hemmets och äktenskapets roll som samhällets solidaritetsskola. Skolan skall ställa personliga krav på varje elev - krav som i första hand skall fostra till ansvarstagande för andra människor. Fadderverksamhet inom den egna skolan, dvs. verksamhet där äldre elever hjälper yngre eller vid vissa aktiviteter, kan vara en bra metod att öva solidaritet. I studie- och yrkesorienteringen måste eleverna få bred kontakt med människor som i sitt yrke arbetar med människovärd i vid mening. Genom att ge eleverna tillfälle till naturliga vuxenkontakter kan skolan i hela sin verksamhet bidra till en värdeöverföring från äldre till yngre generation. Eleverna kommer då att bli medvetna om att solidaritet och ansvarstagande för andra människor - liksom andra grundvärderingar som kan betecknas som kristna - är naturliga grundvalar för vår kultur. Om eleverna skall kunna tränas till osjälviska insatser, måste de i skolan värdesättas som unika individer. Skolans fostran till solidaritet måste därför gå hand i hand med att det hos varje elev skapas en känsla av värde, ett medvetande om att man behövs i den mänskliga gemenskapen. Steg för steg kan eleverna sedan tränas till insatser för andra. Inlevelse i situation kan skapas genom att den enskilda skolan skaffar sig en fadderskola i något sådant land. Det viktigaste reformarbetet inom skolan måste inriktas på de stora problemen och vår värld. Den moderna tekniken har försett människan med möjligheter att helt skövla naturen och rasera samhälle och kultur. Också i detta perspektiv är fostran till solidaritet grundvalen för skolans verksamhet. Här måste skolan samverka med hemmen. Familjen är samhällets viktigaste solidaritetsskola. I skolan kan erfarenheterna från familjegruppen gradvis utvidgas till allt större sammanhang. Fostran till solidaritet behöver inte betyda stora eller dyra förändringar av skolverksamheten. Kds efterlyser en större fantasi och iver för reformer av denna typ. Skolans kvalitet beror inte ytterst på befintliga materiella resurser, utan på den människosyn den förmedlar via lärare, övrig personal och verksamhetsformer. Religionens roll i skolan Att skolan skall värdeförankras i kristna grundvärderingar får konsekvenser för skolans verksamhet på olika plan. Skolan som helhet måste präglas av den kristna människosynen. Det innebär att de vuxna i skolan i sin kontakt med eleverna måste söka förverkliga dessa värderingar. Begåvade och obegåvade barn måste bemötas med samma respekt. Skolan måste skarpt reagera mot diskriminerande behandling av elever eller vuxna i skolan och dess närmiljö. Men skolan måste också förmedla kunskaper om de kristna grundtankarna. Detta sker främst genom undervisningen i kristendomskunskap inom regionskunskapsämnets ram. Kds anser att ämnets namn skall vara kristendomskunskap och att ämnet skall ha ett utrymme inom orienteringsämnena motsvarande () hela igenom. Undervisningen får varken förvandlas till moralism eller reduceras till livlös information. Eleverna får med hjälp av bibliska berättelser och uttrycksmedel en repertoar av allmänmänskliga och livstydande mönster. Det ger också eleverna förankring i och förståelse av vår kultur. Undervisningen i regions- och kristendomskunskap måste självfallet ta hänsyn till varje individs rättighet att själv ta ställning till de livsavgörande frågorna. Skolan som institution har självfallet inte kyrkans, samfundets eller församlingens roll att leda människor fram till en personlig tro. Men skolan och de personligt engagerade människor som arbetar där skall förse eleverna med ett språk och en referensram som underlättar valet av livsåskådning. Med de kristna grundtankarna och med en förståelse av de religiösa uttrycksmedlen inom kristendomen som bakgrund, blir det sedan lättare för eleven att sätta sig in i andra religioner och livsåskådningar. En grundlig engagerande kristendomsundervisning får på detta sätt skapa en tolerant och respektfull inställning till andra förhållningssätt inför de stora livsfrågorna. Morgonsamling är ett värdefullt inslag i skolan för att ge alla elever möjlighet till lugn och koncentration vid dagens början. de till den enskildes trosuppfattning bör morgonsamlingarna som regel ges ett kristet-ideellt innehåll. i form av andakt kan ge eleverna möjlighet att leva sig in i religionens uttrycksmedel. De regler som gäller för befrielse från ämnet religionskunskap bör även i fortsättningen gälla. Dock bör man inte kräva att föräldrarna skall tillhöra ett visst trosamfund för att de skall kunna få sådan befrielse för sina barn. Teori och praktik i skolan har berörts de negativa konsekvenserna av skolan teoretisering. Den allvarligaste följden är känslan av inkompetens hos elever som lyckas dåligt i praktiskt taget alla skolans ämnen. Skolan måste därför öka inslagen av praktisk verksamhet liksom av estetiska aktiviteter. I första hand kan det ske inom ramen för nuvarande skolämnen. Man bör söka möjligheter att inom varje ämne öka inslagen av praktisk verksamhet och praktisk tillämpning. I andra hand bör timfördelningen mellan ämnena om möjligt förskjutas mot större andel praktiska och estetiska ämnen. Men trots allt finns det gränser för hur långt en sådan förändring av timplanen kan tillåtas gå. Vårt moderna samhälle kräver en mängd teoretiska kunskaper. Men de praktiska inslagen i skolans verksamhet kan också ökas utanför den reguljära undervisningens ram. Redan nu finns möjlighet till en s. k. samlad skoldag med tid utöver lektionerna i skolan. Inom ramen för den samlade skoldagen kan eleverna överta en stor del av de praktiska göromålen i den arbetsplats som skolan utgör. I många kommuner har man prövat sådana inslag med goda resultat - städning, kontorsarbete, arbete i skolmåltidsavdelningen osv. I regel har dock försöken varit mycket begränsade. Kds anser att man i ett stort forsknings- och utvecklingsprojekt bör pröva möjligheten till en radikal förändring av skolan som arbetsplats. Syftet skulle vara att låta eleverna alltefter ålder och mognad överta så mycket av det praktiska arbetet i skolan som möjligt. De vuxna i skolan skulle fungera som arbetsledare. Målet borde vara att varje elev fick ett eget ansvarsområde i skolan vid sidan av undervisningen. Praktiskt arbete inom skolans ram skulle kunna öka elevernas ansvarskänsla för sin skola. Grönsaker odlade i skolans trädgård, möbler reparerade i skolans verkstad, anslag tryckta i skolans enkla tryckpress, ger eleverna en upplevelse av varje arbetes värde och en ökad förståelse av förvaltarskapstanken - människornas uppgift att tjäna varandra. Eleverna skulle också få en större förståelse för vikten av sparsamhet och aktsamhet. kring skolan som arbetsplats skulle kräva en mycket noggrann planering. Arbetsskyddsmyndigheter, fackförbund, pedagoger, föräldrar m. fl. måste först diskutera vilka arbetsuppgifter som skulle kunna helt eller delvis överföras till elever. Försöksverksamheten skulle sedan startas med sådana resurser att en verklig radikal förändring av skolmiljön kunde ske i deltagande skolor. Utvärderingen skulle sedan ge underlag för en skolreform som, om försöksverksamheten givit gynnsamt resultat, kunde förverkliga arbetsskolan. Undervisningen skall vara saklig, allsidig och engagerande. Stor vikt måste fästas vid baskunskaperna men också vid att utveckla varje elevs särbegåvning så långt det är möjligt. Kraven på kvalitet vad gäller elevernas egna aktiviteter och produkter måste upprätthållas. Skolan bör uppmuntra till ett sunt, kritiskt tänkande, där sanningshalten i påståenden undersöks. Undervisningen bör vara inriktad mot problem- och konfliktlösning i positiv anda. Slutresultatet av ett undervisningsmoment får inte vara en allmän negativism. Undervisningen i natur- och samhällsorienterande ämnen skall läggas upp så att den betonar den mänskliga kunskapens gränser och skapar en ödmjukhet inför naturen och universum. Ofta får undervisningen en sådan uppläggning att gamla tiders doktrinära kristendomsundervisning ersatts av en doktrinär och fastlåst inställning till vetenskapliga resultat. Vetenskapsmannen uppfattas som en representant för den absoluta sanningen. En sådan undervisning gynnar inte det vetenskapliga framåtskridandet. Bristen på ungdomar som vill ägna sig åt forskning är ett stort problem i vårt land. Undervisningen i skolan kan ha medverkat till denna situation. Om man hos eleverna skapar föreställningen att vetenskapen nu kommit mycket nära sanningen, skapas ingen förväntan hos eleverna. Skolan bör därför införa vetenskapsteoretiska och kunskapsteoretiska resonemang i olika ämnen. Det kan skapa den ödmjuka inställning till naturen som är en förutsättning för en framgångsrik forskningsinsats. Sådana kunskapsteoretiska diskussioner bör ingå vid t. ex. behandlingen av världens eller människans ursprung inom de naturorienterande ämnena. Olika teorier bör presenteras liksom deras sannolikhetsunderlag, möjligheten till felaktiga slutsatser osv. skall den kristna skapelsetanken presenteras. Eleverna bör då få klart för sig att olika kristna riktningar kan ha olika tolkningar av innebörden, men att det gemensamma är tanken på som världens skapare och uppehållare i motsättning till materialistiska teoriers uppfattning, slumpteorier etc. Eleverna kan då komma till insikt om skillnader och likheter mellan religion och vetenskap. Temastudier kan vara ett värdefullt inslag i skolarbetet t. ex. i samband med behandlingen av vår världs stora överlevnadsproblem. Bevara de små skolorna Ett decentraliserat skolsystem bör eftersträvas. Små skolor bör bevaras så långt det är ekonomiskt möjligt. Vid bedömningen av om små landsbygdsskolor skall dras in eller ej. måste en total samhällsekonomisk bedömning göras. Ofta visar det sig att en i och för sig ekonomiskt motiverad indragning av en liten skola medför en katastrof för bygden. När skolan dras in, försvinner annan service, arbetslöshet och utflyttning ökar. Ett sätt att öka möjligheterna för små landsbygdsskolor att överleva är en effektiv skatteutjämning mellan tätortskommuner och glesbygdskommuner. bör man sträva efter att minska klassernas storlek. Det vikande elevunderlaget innebär en möjlighet att utnyttja lediga lokaler och lärarresurser för detta. Högstadieskolor bör byggas enligt s. k. hemrumsprincip, vilket innebär att eleverna har sitt eget klassrum och om möjligt också eget kapprum. Erfarenheten av sådana skolor visar att många irritationsmoment försvinner. Fördelningen av resurser inom en kommun bör decentraliseras så långt det är möjligt. Skolstyrelsen fördelar resurserna på rektorsområden. Eventuellt kan en viss resurs avsättas för rektorsområdenas gemensamma ändamål. Rektorsområdena fördelar tilldelade resurser på enskilda skolor. Inom varje rektorsområde bör resurserna fördelas så att det gynnar eleverna med särskilda behov. Föräldrarna skall ha insyn i resursfördelningen och kunna påverka den. Den statliga, regionala och lokala skolbyråkratin bör om möjligt begränsas. En viktig uppgift för skolmyndigheterna på olika nivåer är att samla upp, bearbeta och sprida resultat från pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete. Eleverna skall genom bl. a. klass- och elevrådsarbete tränas att ta ett allt större ansvar i skolan. I avsnittet Teori och praktik i skolan visades hur elevernas praktiska arbete kunde ge dem större ansvar. Självfallet måste föräldrarna engageras i arbetet på skolans lokala arbetsplaner som ett led i skolväsendets decentralisering. Det måste också aktiveras och delta direkt i undervisningen, t. ex. vid studie- och yrkesorienteringen. Också studiedagarna är en lämplig kontaktmöjlighet mellan lärare och föräldrar. Föräldrarna skall garanteras möjlighet till insyn i läromedelsvalet. Undervisningen på områden som är kontroversiella skall ske i samråd med föräldrarna. Lärarna måste givetvis följa skollag och läroplan, men tolkningen av huvudmoment och genomförande av undervisningen kan alltid diskuteras i en öppen och generös atmosfär. När en familjs barn börjar skolan, skall skolan vara skyldig att ge föräldrarna information om deras rättigheter att i olika hänseenden påverka skolan. Om skolans beslut går i en annan riktning än föräldrarna önskar, skall de alltid få besvärshänvisning. Timplan, ämnen och ämnesinnehåll Kristendomskunskap En garanterad minimitid skall finnas för kristendomskunskapen inom de samhällsorienterande ämnena och uppgå () hela igenom. Praktisk och estetisk verksamhet Praktisk och estetisk verksamhet bör få större utrymme på timplanen och inom olika ämnen. Sång- och musikundervisningen skall utformas så att den kan bidra till upplevelser av gemenskap och glädje, bl. a. genom en för vårt folk traditionell och gemensam kulturskatt. Samlevnadsundervisningen måste präglas av förståelse och öppenhet. Undervisningen skall ges med sikte på hem och familj. Särskild hänsyn tas till de många elever som kommer från splittrade hem. Äktenskapet skall lyftas fram som den naturliga och av samhället prioriterade formen för samlevnad. Eleverna måste också lära sig att hantera konflikter och att se positiv konfliktlösning som en värdefull erfarenhet. I undervisningen bör hemmen framhållas som en nödvändig och naturlig solidaritetsskola. Trygga familjer är en vinst för hela samhället och därmed också för skolan. I historie- och biologiundervisningen måste det framhållas att det finns olika vetenskapliga orsaksförklaringar. Mot de materialistiska historieuppfattningarna kan ställas idealistiska eller religiösa. Det måste framgå att människors handlande kan formas av andra motiv än rent egoistiska och materialistiska. Inom ämnena biologi, samhällskunskap och kristendomskunskap skall frågor om människovärdet behandlas. I undervisningen skall respekten för livets okränkbarhet betonas. Det får konsekvenser för t. ex. behandlingen av frågan om krig och fred, u-landsproblematiken, medicinskt-etiska frågor. I de samhällsorienterande ämnena bör undervisningen om sanning och rätt behandlas i samhälls- och kristendomskunskap. Det är då naturligt att betona den betydelse de tio budorden haft och har för lagstiftning och enskilda människors handlande. I ämnet teknik och i andra ämnen där tekniska tillämpningar ingår skall teknikens etiska konsekvenser behandlas.