mot · G902A482 · 1986-01-26 00:00:00 — 1985/86 :A482 Den här motionen om skall handla mer om möjligheter än om problem. Detta trots att två av haft den största folkminskningen av alla län, mätt i absoluta tal. 1983 minskade länet med 1 254 personer, vilket var den största förlust något län noterade . ökade arbetslösheten i mer än i något annat län, och i länets arbetslöshetsstatistik noterades mer än 10 000 öppet arbetslösa (). 1984 minskade befolkningen med omkring 1 000 personer. 1985 var länet åter det som minskade mest, enligt preliminära siffror med 1 425 personer. Det var som minskade. 1985 noterade samtliga tio kommuner i minskande befolkningstal. Som bilaga till denna motion har jag delar av en rapport som i presenterade 1985 under rubriken och jobb i . Rapporten var mer inträngande än ett politiskt parti normalt har möjligheter att åstadkomma på länsnivå. De avsnitt jag finner särskilt angelägna har skrivits av fil. , nationalekonom och forskare vid i . Hans studie är ett frivilligt arbete inom . (doktorsavhandling handlade om ekonomisk planering, och hans bok och utplåning är det enda arbetet i som söker systematisera vetenskapliga teorier om stagnationsproblem i ekonomin.) studie gäller alltså . Men rimligen bör resultat och slutsatser i studien kunna ge impulser även för andra län med motsvarande struktur, alltså främst skogslänen med deras stora beroende av tunga basindustrier. Slutsatserna i denna motion bygger till stor del på studie. har kommit fram till att industrin i är betydligt mer konjunkturkänslig än landets industri som genomsnitt. Grundat på mätningar för kommer han fram till att när konjunkturen i den nationella industrin går upp eller ned , så går industri upp eller ned . Mot den bakgrunden kan man känna extra stor oro genom siffrorna , alltså den stora folkminskningen. 1985 var ju ett högkonjunkturår, och konjunktursvängningarna i länet är enligt studien långt mer markerade än i landet som genomsnitt. Att tappar så mycket i folkmängd ett högkonjunkturår är då verkligt illavarslande. Hur stora minskningstal kan då 1 1 1985/86.3 sami. bli aktuella när konjunkturen vänder nedåt? Utgångsläget är självfallet dåligt Mot. 1985/86 när arbetslöshetstalen är betydligt högre än under den förra A482 högkonjunkturen kring 1980. Med hög arbetslöshet redan när nästa lågkonjunktur inleds finns stor risk för att den öppna arbetslösheten skall komma att bli ännu högre än de 10 000 personer som redovisades . Följande figur med antal arbetslösa och konjunkturkurvan för industrin illustrerar väl att läget 1985 var betydligt sämre än under förra högkonjunkturen. Antal arbetslösa i juni resp. år .uljC >A 1980 1981 1982 1983 1984 1985 Kurvan beskriver industrikonjunkturens utveckling t. o. m. . Källa: verksamhetsberättelse. Jämför jag december månader för högkonjunkturåren 1980 och 1985, alltså den senast tillgängliga siffran, så blir försämringen mycket påtaglig. redovisades 11 255 personer i AMS-åtgärder eller öppet arbetslösa (varav 5 559 i den senare gruppen). var motsvarande tal 15 908 (varav 7 407 öppet arbetslösa). 1985 minskade alltså alla tio kommunerna i . Fyra kommuner kan sägas ha varit särskilt illa utsatta under en följd av år. är den kommun i länet som har de mest uttalade problem som känns igen från inland. Alltså stark minskning av sysselsättningen i skog och jordbruk, en minskning som inte kunnat kompenseras genom industri och servicenäringar. Utflyttningen var stor , vilket lett till en mycket ogynnsam åldersstruktur. hade en positiv utveckling, men sedan följde en A482 dramatisk försämring. År var kommunen bland de två eller tre som procentuellt sett minskade mest i hela landet. Orsaken var det extrema beroendet av ett enda företag, . har moderniserats och måste betraktas som en mycket konkurrenskraftig enhet. Men som produktionen stigit har antalet anställda minskats kraftigt. En hel del nya industrier har kommit till i kommunen, men det har bara i begränsad utsträckning kunnat kompensera minskningarna i det dominerande företaget. såg det ut som om befolkningstalet för var på väg att stabiliseras, kring 12 500 personer - att jämföras med nära 16 1965. På två årtionden hade folkmängden alltså minskat med nära en fjärdedel. Självfallet har detta fått starka negativa effekter på service, bostadsmarknad och skolområdet. 1984 var folkminskningen i 19 personer, vilket var en låg siffra jämfört med vad kommunen tvingats notera under rader av år. Men 1985 blev minussiffran åter större, nämligen 90 personer. har kommun noterat de största minskningarna i länet. 1985 minskade befolkningen med 357 personer. Kommunen domineras av , som i börj an av drog ned antalet anställda både oväntat och drastiskt. Det var första gången som företaget avskedade personal. Den normalt mycket framgångsrika koncernen hade allvarliga problem. Men är företaget åter i en mycket positiv utveckling, främst på hårdmetallområdet där är världsledande. I finns främst ståltillverkning och koncernledning, medan hårdmetalltillverkningen finns på andra orter. har drabbats av en rad industrinedläggningar och indragningar av personal. Statliga har dragit ned i etapper. Ericssonkoncernen har minskat sin personal. kättning - delvis ägt av norra löntagarfonden - sköttes illa och gick i konkurs, innan det fick ny ägare. är en gammal skogsindustriort. Små enheter och skilda ägare har gjort att inte fått en stor fabrik med hög förädlingsgrad. Fyra ganska begränsade massafabriker reducerades till tre. Nedläggning av 1989 är beslutad av Korsnäs-Marma. driver tills vidare massafabriken i , där personalstyrkan dras ned kraftigt. Det är osäkert hur länge fabriken kommer att bestå. Då skulle bara återstå NCB:s . Den är för liten för långsiktig överlevnad. Kapaciteten behöver ökas, och helst bör förädlingen drivas vidare till papper. Det skulle sannolikt kräva att kan tillförsäkras råvara motsvarande vad regionens samlade massafabriker tillfördes fram till nedläggningarna. Troligen skulle en lösning av detta slag förutsätta att fick en ändrad ägarbild, alltså att eller Korsnäs-Marma gick in som delägare. inte en satsning på riskerar att förlora samtliga Mot. Träindustrin i har drabbats av nya inskränk- A482 I finns fyra plywood-fabriker, vilket innebär att hela landets kapacitet finns där. Det är sannolikt ofrånkomligt att denna tillverkning struktureras om för att anpassas till marknaden. Den tid är nog förbi när någon seriös bedömare i länet trodde att statliga företag skulle vara lösningen på länets problem. Tvärtom har de statliga företagen utvecklats mycket illa. kan det exemplifieras med ångteknik i (nedlagt), i (kraftigt bantat), trä (bantat och sålt) och Ageve i (bantat och sålt). Den viktigaste insats statsmakterna kan göra för industrin i är självfallet att föra en ekonomisk politik som håller nere inflationen. näringsliv är starkt exportinriktat, för en del företag (som ) upp till 90-procentigt exportberoende. År med högre inflationstal i än i konkurrentländerna urholkar företagens möjligheter att hävda sig på marknaderna. Sämre svensk konkurrenskraft betyder att jobben i blir allt färre. Första förutsättningen för att antalet jobb skall kunna öka är därför att inflationsbekämpningen lyckas. Det är en sanning i hela landet, men ändå har budskapet särskilt stor giltighet i län med stor exportandel. beräkningar och bedömningar (se bilaga) pekar på att ökningen av sysselsättningen främst kan väntas inom tjänstesektorn, särskilt enskild service. Det är inte realistiskt att räkna med att basindustrierna skulle kunna sysselsätta klart fler än . I beräkningar är en utgångspunkt att den ekonomiska politiken i landet blir framgångsrik. I en ekonomi med långsiktiga obalanser vore det inte möjligt att klara jobben. Men uppfylls denna förutsättning bör det enligt vara möjligt att nå betydligt lägre arbetslöshetstal än dagens, kanske så att vi i praktiken skulle nå full sysselsättning. Främst är det alltså inom service av olika slag som de nya jobben borde stå till buds. Tjänstesektorn utmärks av att vara mindre kapitalintensiv än varuproduktionen. Medan varor med fördel produceras i långa serier är tjänsteproduktion något som oftast kan drivas i mindre skala, i mycket nära kontakt med kunderna. En förhållandevis stor del av tjänsteproduktionen kan alltså väntas komma genom små och medelstora företag. Ett utmärkande drag för tjänsteproduktion är att den är sysselsättningsintensiv och att den får ett allt större kunskapsinnehåll. Datortjänster, turism, omvårdnad, kulturskapande, informationsverksamhet kan tas som exempel. De gamla hantverksyrkena och moderna motsvarigheter förutsätter stor kunskap hos utövarna. Att marknadens efterfrågan på åtskilliga hantverkstjänster inte kan tillgodoses beror på att utbildningen (inte minst genom lärlingssystemets tillbakagång) för sådana yrken varit klart otillräcklig under Mot. 1985/86 . Behövs ny kunskap är det ganska naturligt att unga människor ligger närmast till att få del av den. När nya företag startas inom tjänsteproduktionen är det därför mycket sannolikt att många av dem kommer till stånd genom unga människor. De flesta som går ut från utbildningsanstalter är ju unga. Det finns självfallet också exempel på att äldre har kreativitet och framåtanda. Ett intressant exempel i är de seniorkonsulter som går ut och erbjuder företag sina tjänster. Dessa konsulter utgörs av specialister, ofta med mycket hög kompetens. Gemensamt för dem är att de arbetat vid men pensionerats i samband med personalneddragningarna i koncernen. Det är ett exempel på hur kunskaper som vunnits - tekniskt och kommersiellt - i ett stort företag med verksamhet på världsmarknaden kan bli tillgängliga också för mindre företag. Över huvud måste olika metoder för att underlätta kunskapsöverföring till i första hand mindre och medelstora företag få en stor roll om man vill stimulera företagande och sysselsättning. Utvecklingsfonderna bör successivt inriktas alltmer på kunskapsöverföring, medan deras funktion som kapitalförmedlare kan reduceras. Kvinnor kan väntas stå för en stor del av de affärsidéer som kan leda till nya företag. De praktiska hindren, och omgivningens skepsis, har nog upplevts starkare av kvinnor än av män varför fler kvinnor avstått från att söka förverkliga sina idéer. Här finns alltså rimligen en betydande möjlighet till expansion om man kan få ett klimat av mer stimulans till den som vill satsa på något. Vill man peka ut någon faktor som viktigare än andra för att ett län skall få en positiv utveckling så är det sannolikt utbildningen. Om de expanderande delarna av arbetsmarknaden utmärks av stort kunskapsinnehåll är det troligt att utvecklingsmöjligheterna i ett län till stor del hänger samman med vilka utbildningsmöjligheter som finns. är ett län med klart lägre andel högskoleutbildade än landet som genomsnitt. I länet finns med högre utbildning mot för landet. Jämför man med storstadsområdena blir skillnaden ännu mycket större. /är starkt inriktad på offentlig sektor, främst lärarutbildning. Det är nödvändigt att ändra detta så att huvuddelen av högskolans verksamhet riktas in mot framtida expansiva delar av näringsliv och arbetsmarknad, alltså i första hand tjänsteproduktion. Elektronik- och datakunskap får snabbt ökad betydelse i nästan alla företag. 1* 1985/86.3 sami. ning har tillkommit vid /, främst i Mot. 1985/86 . Det finns en klar erfarenhet av att utbildning som erbjuds på orten är mycket lättare att nå för individen än sådan utbildning som kräver långa resor och uppehälle på annan ort. Detta är ett argument för att fler utbildningsalternativ bör decentraliseras. För är det påfallande att högskolan nästan helt koncentrerats till medan mycket litet finns i . av högskolans utbildning finns i . Av ungefär 1 200 årsstudieplatser finns innevarande läsår bara 58 i . (Psykologi i , ADB i , produktionsteknik i , förskollärarutbildning i /och en del skolfortbildning är de exempel som finns.) Skall hela länet utvecklas är det angeläget att en betydligt större del av den framtida utbildningen i /förläggs till . Av 1 200 årsstudieplatser vid högskolan utgörs innevarande läsår 181 av platser som upptas, av studerande i eller från . Andelen skulle självfallet vara större om fler utbildningar vore förlagda till . För att markera att högskolan skall ses som en resurs för hela länet och inte bara för /har i länet föreslagit att högskolan skall skifta namn till . Nuvarande lärarutbildningar, friskvårdslinjen och den kommande fastighetsförvaltningsutbildningen kan ses som utbildningar som riktar sig till studerande från hela eller stora delar av landet. För utveckling är det mest intressanta självfallet sådan utbildning som kan få ett stort inslag av studerande från länet och där ämnena har särskilt stor betydelse för verksamheter där kan få nya företag och fler arbetsplatser. Det är inte troligt att statsmakterna är beredda att ge högskolan i länet all den kompetens som behövs för nya utbildningslinjer. Det är därför särskilt angeläget att kompetens som finns inom länet kan nyttjas för och av högskolan på ett smidigt sätt. , , de stora skogsföretagen och en rad specialiserade företag har betydande resurser i form av kvalificerade tekniker inom forskning och utvecklingsarbete. Det är nödvändigt att högskolan kan finna samarbetsformer med näringslivet så att delar av denna kunskap kan nyttjas inom högskolan. Detsamma gäller experter vid statliga enheter i länet, som lantmäteriverket och . Högskolan i länet måste mycket okonventionellt kunna möta nya behov. Genom öppenhet och obyråkratiska metoder måste den finna former för att ta igen den eftersläpning som länet har i fråga om andel högre utbildning bland befolkningen. En del av de nuvarande högskolelinjerna i länet skiljer sig föga från utbildning som kan ges inom den kommunala gymnasieskolan. I sådana fall är det bäst att utbildningen sköts av kommunerna, som rimligen har lättare än högskolan att fånga upp lokala önskemål från näringsliv och studerande. Högskolans resurser måste samlas till sådant som inte kan av A482 gymnasiekommunerna. Såväl på länsnivå som i kommunerna finns behov av ökad samverkan mellan näringsliv och utbildning. Detta för att få information om kommande utbildningsbehov. Kapacitet inom högskolan, kommunala vuxenutbildningen, gymnasieskolorna, folkhögskolorna, AMU och företagens interna utbildningar bör ses som en samlad resurs inom länet. Både för hantverksyrken och andra är det nödvändigt att ge lärlingsutbildning. Byråkrati och olika huvudmän får inte hindra ett effektivt samutnyttjande. För att utbildningsväsendet, ofta med kort varsel, skall kunna ordna korta eller längre kurser med det innehåll som efterfrågas krävs stor flexibilitet. Skolsystemet är fortfarande alltför bundet av central styrning. För en effektiv utbildning i krävs att beslutanderätten verkligen ligger i länet och ute i kommunerna. Jag har här mest berört utbildningens roll för länets utveckling. Detta samband är av avgörande betydelse, vilket också framgår av studie kring länets utvecklingsmöjligheter. Den viktigaste tillväxten av nya jobb kan väntas inom tjänsteproduktion, vilken i sin tur med fördel drivs i mindre och medelstora företag. Det utmärkande för dessa nya arbeten är att de innehåller stora kunskapskrav. Avslutningsvis vill jag beröra fortfarande aktuella frågor som togs upp i fjolårets folkpartimotion om (1984/85:2187) undertecknad av . En utbyggnad av Mellanljusnan eller skulle allvarligt utarma natur och rekreationsmöjligheter i . Detta har negativa effekter på möjligheterna att utveckla länets turistnäring. (De naturvårdsmässiga skälen för att ge ett starkt lagskydd för de två älvsträckorna utvecklas i min och motion 1985/86:86 med anledning av regeringens proposition med förslag till lag om hushållning med naturresurser.) För utveckling av turism och service i skulle en ringlinje med järnväg i ha stor betydelse. En sådan linje skulle gå sträckan i båda riktningarna. Därmed skulle det vara möjligt att se en mycket stor del av länet genom tågturism. Det skulle ge klart ökade möjligheter för att dra till sig icke bilburna turister, både utlänningar och svenskar. Inrättandet av en sådan ringlinje bör självfallet samordnas med marknadsföring på turistsidan och en utbyggnad av logimöjligheterna i flera av de mindre orter som skulle beröras av ringlinjen, t. ex. och . Vid återupptagen persontrafik på sträckorna och svarar staten för erforderlig upprustning av banorna. 1985/86 A482 Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att medger att /byter namn till , 2. att i skrivelse till regeringen uttalar att regionalpolitiken mer än måste beakta tjänsteproduktionen och att utbildningsfrågorna därvid måste ses som centrala i det regionalpolitiska arbetet, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av arbetsmarknadsinsatser i , 4. att i skrivelse till regeringen framhåller önskvärdheten av förnyad prövning av möjligheten till gemensam väg- och järnvägsbro över Ljusnan vid . Genom att har hög arbetslöshet är det nödvändigt att länsarbetsnämnden ges tillräckliga resurser för arbetsmarknadsinsatser, särskilt inför en hotande konjunkturnedgång. (Länets stora konjunkturkänslighet jämfört med riksgenomsnittet har belysts i studie.) Länets mycket stora andel förtidspensionerade illustrerar också att belastningen är stor på . Ett angeläget vägbyggnadsprojekt gäller nybyggnad av mellan och , vilket skulle bidra till att minska transporttiderna för en stor del av trafiken till och från . Vid behövs en ny vägbro över Ljusnan. Den borde med fördel kunna byggas gemensamt med en ny järnvägsbro, men tyvärr tycks SJ inte intresserad av en sådan lösning. Det är önskvärt med ytterligare kontakter med SJ i denna fråga. En j ämförelse av industrins utveckling i och Mot. 1985/86 1968-82 A482 Undersökningen genomförd 1985 som en del i och jobb i . är forskare vid i . I detta avsnitt ska jag pröva att jämföra några drag i industrins utveckling, då utvecklingen i ses mot bakgrund av landets. Den systematiska beskrivningen (och jämförelsen) börjar 1968, vilket innebär att omkring rörelser utgör observationsmaterial. Det statistiska underlaget har hämtats från serie Statistiska meddelanden, I, som rapporterar sina uppgifter i taget och med fördröjning. Det betyder t ex att meddelande innehåller uppgifter för . För en närmare diskussion av begreppsdefinitioner och olika indelningar av statistikens uppgifter vill jag hänvisa den intresserade läsaren till de olika meddelandenas inledande textavsnitt. Det är dock av intresse att indelningar och definitioner hållits oförändrade för tidsperioden . Det förtjänar också påpekas, att de drag jag valt att jämföra och diskutera verkligen rör sig om ett urval. Artikeln gör inte anspråk på att ta ställning till industrisektorns alla stora problem - det låter sig inte göras i en enda artikel, knappast heller av en enda författare. Den grund som styrt urvalet av problem har varit, att de i någon mån ska kunna utnyttjas i bokens slutartikel, den som gör en bedömning av länets ekonomiska framtidsutsikter och att de ska vara i någon mening viktiga i en sådan bedömning. Industritillväxten är strategisk i den ekonomiska utvecklingen Industrins tillväxt och konjunkturer studeras av dem som vill skapa sig en bild av inte bara den industriella processen, utan också av dem som söker klarlägganden kring drivkrafter till den allmänna ekonomiska utvecklingen. En engelsk ekonom, , har särskilt intresserat sig för allmänna samband mellan industrisektorn och samhällsekonomin i övrigt. Hans studier har lett honom fram till formuleringen av tre lagar eller samband: 1) ju snabbare industrisektorn växer, desto mer ökar produktiviteten där; 2) ju snabbare industrisektorn växer, desto mer ökar den totala produktionstillväxten; 3) ju snabbare industrisektorn växer, desto mer ökar produktiviteten i sektorer utanför industrin. Det sammanlagda värdet av Kaldors lagar blir därför att industrin spelar en avgörande roll för att styra ekonomins långsiktiga riktning. Betydelsen är större än vad som direkt framgår av t ex statistiska jämförelser av sysselsättning i olika sektorer. Industrin kan sägas ha ett dominerande inflytande på det långsiktiga klimatet för tillväxten, eftersom dess växlingar allmänt styr produktivitetens utveckling inom ekonomins alla sektorer. Den svenska industriella tillväxten i ett tjugofemårigt A482 Svensk industri har en stark ställning på världsmarknaden som leverantör av högteknologiska insatsvaror till andra länders industrisektorer. En sådan karaktäristik kan locka fram invändningar i detaljer, men är rimlig som allmän benämning. Mer än hälften - och detta är en svagt stigande andel - av den svenska industriproduktionen försäljs utomlands. Den antydda karaktären på den svenska industrisektorn medför att en rad företag är dimensionerade för världsmarknadens efterfrågan, varför en koncentration av produktionsansträngningen till storföretag blivit en följd. Problem som uppmärksammats till följd av detta har bl a varit att storföretagen i haft konkurrensfördelar mot nya, små företag och att arbetsmarknaden på en rad orter (enföretagsorter) blivit sårbar för svängningar i världsmarknadens konjunkturer. I diagram 1 redovisas den svenska industrins produktionstillväxt över perioden . Uppgiften för är en prognos under antagandet att produktionstillväxten ska följa samma bana som under det första. Den streckade linjen visar den industriella tillväxten i . Till denna återkommer jag längre fram. Industritillväxten i (heldragen lii^je) och (streckad linje) 1968-82/84, angiven som saluvärde och i fasta priser Industrins produktionsökning mattades av in . 1985/86 lingen efter (oljeprischocken) 1973/74 blev dramatisk A482 genom frånvaron av industriell tillväxt. Industriproduktionens nivå var Bil. densamma och 1982! finns det inget motsvarande exempel på en så långvarig stagnation inom svensk industri, inte ens om 1930-talets stora depression och avspärrningsekonomin under tas med i beräkningen. Det antyder, att det var fråga om en rad samverkande, djupgående orsaker som uppträdde tillsammans och skapade historiskt unika låsningar i industrins produktionsförmåga. För att ge en möjlighet att jämföra de olika efterkrigsdecennierna har jag ritat diagram 2. Det ger inom samma ram jämförbara produktionsserier för vart och ett av decennierna . Det ska betonas att siffran är en prognos. Värdet inom parentes under decennieangivelsen är genomsnittlig årlig tillväxttakt i procent. Industriproduktionen i fasta priser, uppdelad , 1950-84 , 1960-tal (5,) , 1950-tal (4,) (2,) Med ledning av diagrammets kurvor framstår som efterkrigstidens gyllene årtionde. framträder också som lyckosamt, särskilt om vi bortser från Koreakrisen (1950-53), vilken fick omfattande störningar av världsmarknaderna som en följd. Nära sex procents årlig tillväxt följer en period av mer än fyra procents årlig ökning - eller om vi bara tar hänsyn till perioden . En kritisk följd av industrins långvarigt goda tider kom att bli de förväntningar som bildades kring vad som var industrins normala utveck- 11 En fördubbling av industriproduktionen vart 10:e till 15:eår-som Mot. 1985/86 ligger dolt i tillväxttalet - där hälften eller mer än hälften gav exportinkoms- A482 ter, skulle skapa ett manöverutrymme för fördelningspolitiska och andra Bil. insatser som antogs visa allt färre begränsningar. Attitydbildningen kom dock att illa svara rörelse mot stagnation. Fackliga företrädare svarade med uppskruvade lönekrav (löneexplosionen) och politiker med starkare stimulanser av industrisektorn i syfte att undvika arbetslöshet och företagskonkurser. fördelade industridepartementet stora summor till olika krisbranscher i hopp om att stödet skulle sätta igång en självbärande tillväxt som hävde det besvärande stagnationsförloppet. Men det mest varaktiga i denna keynesianskt moktiverade politik visade sig bli en väsentlig ökning av statsskulden.