mot · G902Fö202 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Fö202 m. fl. (m) Säkerhets- och försvarspolitiken Säkerhetspolitiskt krävs snabba åtgärder för att förbättra försvarsmaktens beredskap liksom kvaliteten i dess utbildning. Försvarspolitiskt krävs bl. a. snabba åtgärder på det personalpolitiska området för att hantera de mycket stora avgångar av nyckelpersoner, bl. a. piloter, som hotar att allvarligt försämra försvarets möjligheter att fullgöra sina uppgifter. 1 denna motion läggs förslag om snabba förbättringar på dessa två områden. Förslag läggs om ett program för 240 milj. kr. för att förbättra beredskap och utbildningskvalitet. Förslag läggs också om ett program för personalpolitisk utveckling inom försvaret. /87 är det sista . Utvecklingen har, trots den ramhöjning som fyrpartiöverenskommelsen medförde, inneburit en betydande sänkning av det militära försvarets köpkraft. Det går, enligt vår mening, inte att vänta till den kommande försvarsbeslutsperioden innan åtgärder vidtas för att rätta till vissa av de allvarligare bristerna i försvaret. De förslag som läggs fram i denna motion skall ses mot denna bakgrund. Genom neddragen prisreglering har det militära försvaret under främst /85 gått miste om ca 240 milj. kr. Moderata samlingspartiet föreslår att dessa medel nu återförs till försvaret i form av ett sammanhållet program för beredskaps- och utbildningsförstärkningar. Detta möjliggör bl. a. fulla krigsförbandsövningar för arméns fältförband, utökad repetitionsutbildning inom marinen samt ett ökat flygtidsuttag inom flygvapnet. 1 samtliga fall förbättras försvarets förmåga att lösa sina uppgifter. Den totala ramen för det militära försvaret 1986/87 höjs med motsvarande belopp. Detta påverkar utgångspunkten försvarsbeslut. Personalfrågorna har blivit allt viktigare. Olika förtidsavgångar har medfört att försvaret nu på viktiga områden är på väg in i en akut kris. Detta har kommit till tydligast uttryck när det gäller flygvapnets piloter, men gäller i lika hög grad en rad andra nyckelpersoner av stor betydelse för försvarets förmåga att fungera som avsett. Vid sidan av programmet för beredskaps- och utbildningsförbättring läggs i denna motion fram förslag till riktlinjer för ett personalpolitiskt program för försvaret. Detta siktar på att på en rad områden åstadkomma 1 1985/86. 3 sami Nr FÖ202 sådana förbättringar att försvaret långsiktigt förmår att hävda sig i konkurrensen också på den kvalificerade arbetsmarknaden. Civilförsvarets betydelse understryks på nytt i denna motion. Varje del av totalförsvaret skall ha de resurser som krävs för att det skall kunna klara sina uppgifter. Det militära och civila försvaret kompletterar och förutsätter varandra. Inom civilförsvaret kommer frivilligorganisationerna att spela en alltmer betydelsefull roll. Den utbyggnad av en på frivillighet grundad hemskyddsorganisation som inletts är ett konkret uttryck för totalförsvarstanken som förtjänar starkt stöd. Förslag läggs i denna motion om anslag på ytterligare 1 milj. kr. för att påskynda uppbyggnaden av hemskyddsorganisationen. Under det gångna decenniet har klimatet för säkerhetspolitik gradvis förändrats. I sin avlämnade säkerhetspolitiska rapport konstaterar försvarskommitté enhälligt att det nordeuropeiska och nordatlantiska områdets ökade strategiska betydelse, motsättningarna mellan stormaktsblocken och den militärtekniska utvecklingen har sammantagna lett till att läge blivit mer utsatt i samband med kriser och krig i vår omvärld. Denna utveckling har också lett till ökade påfrestningar i fred. De antaganden om den politiska och militära utvecklingen i vår omvärld och de förhoppningar om en internationell avspänning som låg till grund för försvarsbesluten och har visat sig vara felaktiga. försvarskommitté pekar i sin rapport på de förändringar i de bägge stormaktsalliansernas militära dispositioner som ägt rum i vårt närområde under . Av speciell betydelse är, att förmågan att snabbt tillföra förstärkningar har ökat väsentligt . I motsats till detta framställs situationen i som något mer fastlåst. Den utveckling som rapporten beskriver, och som i allt väsentligt fått stöd av remissinstanserna och i den allmänna debatten, ställer hårda och delvis nya krav på den svenska säkerhetspolitiken. Upprätthållandet av trovärdigheten för vår neutralitetspolitik, vars betydelse för stabiliteten i icke kan underskattas, kräver en principfast utrikespolitik och ett starkt försvar. Vår säkerhetspolitik stöds av ett allsidigt totalförsvar. Varje komponent av detta är av betydelse. Av avgörande betydelse för försvarets fredsbevarande och neutralitetsskyddande förmåga är emellertid dess i omvärlden uppfattade styrka. har det svenska försvarets krigsorganisation, främst vad gäller kvalificerade förband, minskat på ett oroväckande sätt. Förändringarna vad gäller viktiga delar av krigsorganisationen mellan tidpunkten försvarsbeslut och slutpunkten för perioden för innevarande försvarsbeslut framgår av tabellen nedan. Till detta kominer 8 äldre brigader som inte kunnat moderniseras tillräckligt. Avser medeltung attack. Utvecklingen har således inneburit, att antalet kvalificerade förband i vår krigsorganisation genomgående minskat. Att det för vissa av dessa förband skett en betydande kvalitetshöjning påverkar knappast bilden, då en motsvarande kvalitetshöjning men med bibehållen ungefärlig kvantitet skett i vår närmaste omvärld. Den rustningsutveckling som pågår i de bägge maktblocken visar på den betydelse som de militära resurserna har i deras strategier. Det finns föga hopp om att detta förhållande kommer att förändras trots det hoppfulla tecken som återupptagande av kärnvapensamtalen mellan och paus innebär. Det finns heller ingen anledning att anta, att det nordeuropeiska och nordatlantiska områdets strategiska betydelse kommer att minska . Motsatsen kan inte uteslutas. Under den nu gällande femårsperioden beräknas reala försvarsutgifter öka . ökar sina försvarssatningar med realt . har börjat öka sina försvarsutgifter i en snabbare takt . De västeuropeiska NATO-länderna ökar sina försvarsanslag med i genomsnitt . Det står klart att inte kan avvika från denna trend utan att det får konsekvenser för trovärdigheten i vår hittillsvarande säkerhetspolitiska doktrin. Det är mot denna bakgrund som de kommande årens svenska säkerhetspolitik måste formas. bedömning av den förändrade och utökade hotbild som följer av mer utsatta läge, i förening med den militärtekniska utvecklingen, bör ligga till grund för beslut rörande totalförsvarets utveckling. Försvaret skall inte vara starkt efter våra förhållanden utan efter de förhållanden som råder i vår del av . 3 Det militära försvaret /86 /87 är det sista försvarsbeslut. Försvarsbeslutsperioden har karaktäriserats av en ovanligt stor ekonomisk osäkerhet för det militära försvaret, som de säkerhetspolitiska spänningarna har varit påtagliga. 1 budgetpropositionen 1983 lade regeringen förslag om en neddragning av ramarna för det militära försvaret med 200 milj. kr. Dessutom hölls 100 milj. kr. av prisregleringsmedel inne som beslut fattades att begränsa priskompensationen för försvaret 1984/. I kombination med effekterna av devalveringen och höjd moms, har dessa åtgärder lett till en betydande urholkning av köpkraftsinnehållet försvarsbeslut. Fyrpartiöverenskommelsen 1984 möjliggjorde ett visst återtagande av delar av dessa köpkraftsförluster genom en ramhöjning på 600 milj. kr. Till detta skall läggas de ökade uppgifter som lagts på försvaret, främst i form av en starkt ökad insatsberedskap mot den främmande undervattensverksamheten. För dessa har försvaret tillförts 250 milj. kr. extra efter förslag från . Endast delar av dessa medel har dock ännu kommit till användning, då det handlar om materielobjekt som kommer att betalas också . 1 sin anslagsframställning har ÖB påpekat, att de reella resurser som enligt regeringens anvisningar ligger till grund för budgetåret är klart mindre än de som förutsattes i försvarsbeslutet. som de reella resurserna har minskat har ett antal uppgifter för försvarsmakten tillkommit genom särskilda beslut. Förutom den kraftigt utökade ubåtsskyddsverksamheten är det bl. a. höjningar av värnpliktsförmåner utöver vad nettoprisindex möjliggör med ca 75 milj. kr. per budgetår, utökning av antalet värnpliktiga till en kostnad 1986/87 av ca 35 milj. kr. samt ökade studier m. m. för inhemsk robotanskaffning till en kostnad av ca 70 milj. kr. Till detta skall läggas, att det föreligger en risk att de värnpliktigas ekonomiska förmåner rörande resor i motsats till vad försvarsministern anför avsevärt kommer att fördyras. Uppgiftsförändringarna och de minskade resurserna har medfört att en rad andra verksamheter fått senareläggas eller helt utgå. ÖB har som exempel på verksamheter som berörts av dessa senareläggningar pekat på åtgärder som berör bl. a. följande: O minskad kvalitet i grundutbildningen främst genom minskad ammunitions- och körmilstilldelning inom armén och minskat antal övningstillfällen inom marinen, O reducerad anskaffning av stridsvagnsminor, O attackrobot 75 för beväpning av JA 37 , O modifiering av jaktrobot 24 för JA 37 , O förbättringar av jaktrobot 71 för JA 37 , O sambandssystemen på flygvapnets krigsbaser. I samtliga fall rör det sig om neddragningar som får effekt på resp. krigsförbands förmåga att direkt efter mobilisering kunna lösa sina uppgifter. har den säkerhetspolitiska utvecklingen kommit att ställa allt starkare krav på försvarsmaktens förmåga i just detta avseende. B. Ramtillskott 1986/87 för förbättrad utbildning och beredskap Enligt moderata samlingspartiets uppfattning kan de nödvändiga åtgärderna för att förhindra ytterligare urholkning av förmågan att leva upp till de säkerhetspolitiska ambitioner som angavs i försvarsbeslutet inte anstå till /88 och det nya försvarsbeslutet. Beräkningar visar att den neddragning av priskompensationsmedel som regeringen gjorde 1984/85 och som vi motsatte oss kommit att uppgå till ca 237 milj. kr. Dessa medel bör återföras till försvaret /87. Detta ramtillskott på 240 milj. kr. bör, enligt vår mening, användas för åtgärder som stärker krigsorganisationens kvalitet och beredskap utan att några långsiktiga bindningar inför det kommande försvarsbelutet sker. Ramtillskottet skall möjliggöra följande åtgärder: Beredskapsförbättrande åtgärder inom samtliga försvarsgrenar. Åtgärderna vidtas mot bakgrund av den säkerhetspolitiska utvecklingen och de ökade krav denna ställer. En förbättrad materiell tillgänglighet genom en utökad satsning på underhåll av materiel. Erfarenheterna visar att detta ofta kommit att eftersättas. Åtgärderna avser främst marinen. En höjd kvalitet i grundutbildningen i armén genom utökad övningsverksamhet och i flygvapnet genom ett ökat flygtidsuttag. Erfarenheten visar entydigt på betydelsen av ett tillräckligt antal övningstillfällen, liksom på erforderlig flygtid inom flygvapnet. Fullständiga krigsförbandsövningar för samtliga fältförband inom armén samt utökad repetitionsutbildning för marinens krigsförband. Att eftersätta repetitionsövningar innebär alltid att kraftigt försämra krigsförbandens förmåga att direkt efter mobilisering kunna lösa sina uppgifter. Detta får ej ske. För att möjliggöra dessa förstärkta insatser under det kommande budgetåret och för att förhindra att utgångspunkten försvarsbeslut ytterligare försämras, föreslår vi att 110 milj. kr. tillförs arméns förbandsanslag, 65 milj. kr. tillförs marinens förbandsanslag, 45 milj. kr. tillförs flygvapnets förbandsanslag, 15 milj. kr. tillförs flygvapnets anläggningsanslag och 5 milj. kr. tillförs anslaget för operativ ledning etc. Viss oklarhet råder beträffande finansieringen av de utökade värnpliktsförmånerna. Till den del kostnaderna härför inte täcks inom ramen för gällande priskompensationssystem bör regeringen i särskild ordning framlägga förslag till separat finansiering. Mot bakgrund av detta beräknar vi utgiftsramen för det militära försvaret /87 till 22 . i pris-, löne- och växelkursläge . Den utökade ubåtsskyddsverksamheten har kommit att innebära betydande påkänningar på främst marinens personal. Det har också visat sig att det knappast kommer att vara möjligt att upprätthålla dagens ambitionsnivå vad gäller beredskapen mot ubåtskränkningar som en fortsatt neddragning av marinens personal genomförs. Mot denna bakgrund hemställde ÖB redan i sin anslagsframställning inför innevarande budgetår om att få utöka marinens personalram med 125 personer. Regeringen avvisade denna begäran. ÖB har återkommit till frågan i sin programplan, men regeringen ställer sig åter avvisande. I budgetpropositionen anförs, att frågan först kan lösas i samband med det kommande försvarsbeslutet. Enligt vår uppfattning är det alldeles klart, att det icke går att förena ökade uppgifter för marinen i ubåtsskyddet med personalnedskärningar av den omfattning som beslutades innan de nya uppgifterna tillkom. En anpassning av ramarna på det sätt ÖB föreslår bör därför ske . Försvarets största akuta problem är de alltför stora avgångarna av kvalificerad personal och därmed personalbrist i vissa nyckelbefattningar. Den alltför stora förtida avgången av piloter och teknisk personal från flygvapnet har rönt större uppmärksamhet än den också allvarliga bristen på teknisk personal och trupputbildningsbefäl inom armén. Inom marinen har personalen på grund av ännu otillräckligt utbyggd kapacitet att avvärja undervattenskränkningarna av vårt territorium utsatts för ett övertidsuttag, som ökat påfrestningarna och gjort bristerna extra kännbara. Gällande arbetstidslagar orsakar också på grund av verksamhetens karaktär stora problem. Den allmänna bristen i samhället på tekniskt utbildad personal och den offentliga sektorns kända oförmåga att konkurrera lönemässigt när det gäller kvalificerade personer är uppenbara orsaker till oönskad personalavgång. En annan är den minskade rörligheten i samhället och det faktum att de flesta familjer innehåller två yrkesarbetande personer. Karriären i försvaret innebär fortfarande flyttningar mellan olika orter. Från regementen i landsorten redovisas att duktiga yngre militärer lämpade för officerskarriär, vägrar att ge sig in på denna på grund av svårigheter för maka och sambo att i en alltmera orörlig och kärv arbetsmarknad upprätthålla sin egen yrkeskarriär vid flyttning. Brister i barnomsorg, påtvingade skolbyten och en icke fungerande bostadsmarknad är andra bidragande svårigheter. Den minskade benägenheten att satsa på vidareutbildning och karriär kan i enskilda fall resultera i att befattningshavare känner sig otillfredsställda med sina arbetsuppgifter och upplever minskad trivsel vilket menligt inverkar på prestation och livskvalitet. Otillräckliga ekonomiska resurser har resulterat i att övningar i realistisk miljö liksom fartygs gångtider och flygtiderna för de aktiva inom flygvapnet minskats, vilket ger upphov till långa perioder med arbete av utfyllnadskaraktär som kan kännas mindre motiverat. Vidare har den omorganisation av fredsorganisationen som är under genomförande medfört personalavgångar av i viss mån oberäknad natur. Av sociala och andra skäl har befattningshavare både på den militära och den civila sidan föredragit att lämna yrket och stanna på en ort där fredsförband nedlagts eller andra inskränkningar genomförts i stället för att följa med vid förflyttningar. har det varit ur försvarsmaktens synpunkt fel personer som slutat. För att möta den alltför stora och särskilt för flygvapnet mycket kostsamma avgången av piloter, framför allt till civil flygverksamhet, har en del åtgärder vidtagits. Utöver förbättringar på lönesidan har överenskommits om en krigsplaceringspremie för flygförare födda eller senare som stannar kvar i försvarsmakten liksom en möjlighet till frivillig pensionering vid . Ytterligare åtgärder är under utredning och planering. Viktiga åtgärder för att stärka motivationen, öka arbetstillfredsställelsen och förbättra organisationen är ökad flygtid, möjligheter att efter tjänst som stridspilot få fortsatt flygtjänst inom transport- och sambandsflyg liksom rörlighetsstödjande åtgärder. Även för övriga kategorier, framför allt yrkesofficersaspiranter och nyutexaminerade yrkesofficerare, officerare i teknisk tjänst och sådana som har högre stabsutbildning måste för samtliga försvarsgrenar åtgärder vidtas. De officerare som genomgått högre kurs möts enligt uppgift efter kursavslutningen av många och lockande anbud från näringslivet. Armén saknar 700 officerare på kompaniofficersnivå. Kännbara brister finns också i marinen. Mångå av de åtgärder som kan vidtas faller inom ramen för avtal mellan arbetsgivare och fackliga organisationer. Att som regeringen gör i budgetpropositionen söka överflytta ansvaret för dessa åtgärder på arbetsmarknadens parter fritar inte regeringen från övergripande ansvar. Staten är i egenskap av arbetsgivare i detta fall en av parterna. En ökad marknadsanpassning av löner, ökad användning av marknadslönetillägg liksom hänsyn till svårrekryterade områden, såväl befattningsmässigt som geografiskt, vid lönesättning, kan göras. Större möjligheter till förtida avgång med pension utan ekonomiska förluster, t. ex. för att lösa en 1985/86 F5202 övertalighetssituation eller när det annars med hänsyn till den enskildes önskemål och verksamhetens krav är lämpligt, bör utredas. Försvarets arbetsformer skiljer sig även i fredstid på många sätt från det civila samhällets. Ett sätt att öka möjligheterna till efter olika situationer och tidpunkter smidigt anpassade åtgärder på det avtalsreglerade området vore att överföra en del av de befogenheter som ligger hos arbetsgivarverket till försvarsgrenscheferna. På samma sätt bör de direkt berörda personalorganisationerna ges större frihet i förhållande till centralorganisationerna. Inom tillgänliga personalramar kan då medlen användas på ett sätt som bättre och snabbare möter behoven när de uppkommer eller helst förebygger dem. Det bör undersökas i vilken omfattning detta kan ske. Vad gäller marinen har moderata samlingspartiet i partimotioner till tidigare riksmöten och på annan plats i denna motion hemställt att marinens personalram utökas på det sätt som marinchefen föreslagit. Detta skulle innebära att marinens personalminskningsmål uppfylls på ett sätt som tillåter en kil för erforderlig nyrekrytering. Denna nyrekrytering kan ske inom de nuvarande ekonomiska ramarna. De 125 tjänster som marinchefen begärt att inom ramen för sitt anslag få inrätta har kostnadsberäknats till 30 milj. kr. Som en jämförelse kan nämnas att den övertidsersättning som uttagits på grund av för liten kapacitet i förhållande till de bevaknings- och beredskapsbehov som inte minst de fortgående ubåtskränkningarna men även den övriga verksamheten kräver, under föregående budgetår uppgått till 50 milj. kr. De av rekryterings- och bemanningsskäl nödvändiga nya tjänsterna löser inte övertidsproblematiken. Det är ej utbytbara storheter. Men utökad personal är också en nödvändig förutsättning för att uppnå bättre arbetsförhållanden, hemresemöjligheter och sociala förhållanden för den nu hårt ansträngda och mycket lojala personalen. Det är för övrigt orimligt att en verksamhetschef inte inom ramen för tillgängliga medel själv får påverka hur dessa bäst skall användas för att möta ställda krav. Utomordentligt viktigt, inte bara i marinen, är också att ge den fast anställda personalen möjlighet att resa hem och träffa sin familj med en regelbundenhet och täthet som överstiger nu gällande . I de fall där förluster av nyckelpersoner kan hänföras till fredsorganisationsförändringar måste allt göras för att detta skall kunna undvikas. I framtida planering av sådana förändringar måste hänsyn tas till riskerna för att personalproblem motverkar de positiva effekter som kan vinnas. De erfarenheter man har av de nu genomförda och pågående förändringarna i fredsorganisationen måste tas till vara och utvärderas ur denna synpunkt. Att såväl övnings- som utbildningsverksamhet av resursbristskäl ibland upplevs som otillfredsställande kan få allvarliga efterverkningar inte bara för trivsel och möjligheter att behålla kvalificerade befattningshavare och stimulera rätt personer till vidareutbildning och karriär. Det kan få följder för funktionsdugligheten i hela organisationen och för tilltron till försvarets förmåga inte bara hos den egna personalen utan i hela samhället. I betänkandet Värnpliktiga tänker års värnpliktsutbildningskommitté redovisas hur försvarsviljan, som traditionellt vid regelbundna undersökningar i vårt land är hög, sjunker hos värnpliktiga . Alarmerande är att av de meniga värnpliktiga tror att det svenska försvaret har tillräcklig styrka för att vid ett eventuellt anfall mot vårt land bjuda ett effektivt motstånd. Att såväl motivationen, försvarsviljan som tilltron till försvarets möjligheter är högre hos pluton- och kompanibefälselever förklaras i utredningen med att man med knappa resurser tvingats prioritera utbildningen av dessa elever och att de därför tycks ha funnit sin utbildning mera meningsfull än meniga värnpliktiga. Vad de värnpliktiga i hög grad efterfrågar är möjligheter till direkta samtal och personlig kontakt med yrkesbefälet. En utarmning av resurserna i sådan grad att vardagsverksamheten blir lidande får allvarliga följder även på det personalpolitiska planet. Utöver personalpolitiska åtgärder måste tillräckliga resurser avdelas så att t. ex. gångtid för fartyg, flygtider och realistisk övningsverksamhet får sådant utrymme att personal verkligen upplever att förmågan till insats bibehålls och att skickligheten i den personliga rollen kan upprätthållas och utvecklas. E. Karriärstimulerande och rörlighetsstödjande åtgärder Förändringar i utbildningsgång och befälsordning liksom åtgärder för att göra tjänstgöring i vissa befattningar mera attraktiv bör övervägas, liksom möjligheter att flytta ut kvalificerade uppgifter från centrala staber. Erfarenheterna av den nya befälsordningen bör nu vara så stora att viss utvärdering kan ske. På utbildningssidan bör övervägas i vad mån ökade möjligheter till utbildning utomlands, ökad samverkan med civil högskoleutbildning eller utbytestjänstgöring inom näringsliv och myndigheter kan läggas in under tjänstgöringen och verka utvecklande och stimulerande. F. Åtgärder för att motverkar flyttningsproblem Officerskarriären innebär en i förhållande till de flesta andra samhällssektorer stor geografisk rörlighet. I det moderna samhället har rörligheten i hög grad minskat. Den viktigaste faktorn är att de flesta familjer har två yrkesarbetande. Problemen för medföljanden make/maka att fullfölja yrkeskarriär eller över huvud taget få arbete vid en flyttning, i synnerhet om det rör sig om ett fåtal år på den nya orten, är i praktiken stora och större ju mer kvalificerad utbildning den medflyttande har. Offentliga arbetsgivare som stat och kommun måste gå i spetsen för att rensa ut t. ex. ovidkommande meritvärderingar som att tjänstgöring i den egna kommunen värderas högre än motsvarande tjänst i t. ex. lärarbefattning i annan kommun. Skicklighet och lämplighet måste få fälla avgörandet. Stor smidighet vid beviljande av tjänstledighet måste också iakttas även om detta givit upphov till en komplicerad arbetsmarknad med stort inslag av vikariat och övertalighetsproblem. Statsbidragsgivning till barnomsorgen bör utformas så att valfrihet och mångfald i en annan för familjen viktig sektor underlättas. En övergång till familjepolitiska stödformer som riktar sig till familjerna i stället för till kommunerna skulle undanröja ett annat viktigt hinder för rörlighet. Vi hänvisar på detta område till moderata samlingspartiets familjepolitiska motion. Ekonomiska förluster och svårigheter vad gäller bostäder kan för den enskilde under karriär och utbildning lösas genom att försvaret i större utsträckning förfogar över lägenheter och småhus som befattningshavare kan hyra.