mot · G902A439 · 1986-01-24 00:00:00 — För att uppnå detta vill moderata samlingspartiet strukturera om den högre tekniska utbildningen och förstärka resurserna för att nå bättre utbildningsresultat genom höjt statsstöd per utbildningsplats. Men det visar sig också att gapet mellan gymnasieutbildning och högskoleutbildning inom de tekniska områdena är för stort. Näringslivets efterfrågan på tekniskt utbildad personal indikerar att en mellannivå måste skapas, dels för att klara industrins framtida behov, dels för att öppna vägen för dagens gymnasieingenjörer att förbättra sina möjligheter att ta jobben. I det kortsiktiga perspektivet gäller det också att klara näringslivets akuta behov av teknisk personal. Fortbildning av gymnasietekniker är en 9 viktig del för att klara detta. Men återigen vill vi peka på att kvalitetskra- Mot. ven måste upprätthållas för att ge enskilda och företag bästa möjliga utbyte A439 Därför anser vi att sådan utbildning skall ske i samarbete mellan företag och de tekniska högskolorna där den bästa kompetensen finns. Decentraliseringen och specialinriktningen kan nås genom att företagen utnyttjar de möjligheter till uppdragsutbildning som finns. De kommuner som önskar satsa på att hjälpa företagen till lösningar på teknikerbristen bör i första hand gå in och stödja uppdragsutbildningen och inte ge sig in i regionala experiment med nya utbildningar inom områden där erfarenheterna är dåliga på många av de mindre högskolorna. Inom ramen för företagens egna satsningar och den mer flexibla som är under uppbyggnad bör stor uppmärksamhet ägnas åt fort- och vidareutbildning inom bl. a. dataområdet. Vad gäller den breda delen av den praktiska yrkesutbildningen öppnar det moderata förslaget om utbyggd lärlingsutbildning vägen för betydligt förbättrade förutsättningar för praktisk yrkesutbildning i Bergslagskommunerna. Det blir möjligt att lokalt sörja för tillgången på utbildad arbetskraft som också därigenom ger de enskilda ungdomarna betydligt större möjligheter att skaffa sig en bra utbildning på bostadsorten. På många ställen i Bergslagen har det visat sig och kommer att visa sig vara svårt att upprätthålla undervisningen i i det klimat av vikande elevunderlag som är en följd av strukturomvandlingen. Ett viktigt skäl till detta är de svårigheter som nuvarande statliga och kommunala regler sätter upp för driften av våra skolor. Skolnedläggningen medför ofta betydande påfrestningar för elever och föräldrar. Skolnedläggningar i rena glesbygden är särskilt besvärliga därför att ett bortdragande av skolan påskyndar en utarmning av bygden i stort. Nya former måste därför prövas i syfte att erbjuda möjligheter att bibehålla undervisningen i små skolenheter. Ett utnyttjande av friskolans möjligheter skulle kunna bidra till detta. Skolor som elever och föräldrar finner angelägna och som är stabila och uppfyller de allmänna krav som läroplanen anger, skall tillförsäkras statligt stöd av högst samma storleksordning som den allmänna skolan. Situationen på arbetsmarknaden inger stor oro. Trots högkonjunktur och devalveringar visar utvecklingen att den positiva sysselsättningsutvecklingen nu avstannat. Om vi inte lyckas bryta denna utveckling, står vi inför arbetslöshet av en tidigare otänkbar omfattning i den kommande konjunktursvackan. Arbetslösheten har ökat . Både den öppna och den dolda, reella, arbetslösheten. Den öppna redovisade arbetslösheten har ökat med trots devalveringar och högkonjunktur. Det totala antalet människor utanför den reguljära arbetsmarknaden har ökat med . Antal arbetslösa eller i åtgärder i Bergslagen, i medeltal, 1982 och 1984 Öppet arbetslösa Beredskapsarbete Ungdomslag AMU Bland ungdomarna ser det lika illa ut, och det är endast genom konstlad sysselsättning i ungdomslag som ökningen av den öppna ungdomsarbets lösheten kunnat hållas tillbaka. Antal arbetslösa ungdomar i Bergslagen () i medeltal i öppen arbetslöshet eller i åtgärder 1982 och 1984 Som framgår har också arbetslösheten bland ungdomar ökat på ett mycket oroande sätt. Med högre ungdomsarbetslöshet jämfört med lågkonjunkturen 1982 står Bergslagen mycket illa inför den kommande konjunkturförsämringen. Trots att industrisektorn och framför allt de stora exportföretagen fått visst andrum genom högkonjunktur och devalveringar har inte de nya jobb som tillkommit kunnat fylla ut förlusterna av viktiga arbetstillfällen inom andra delar av den privata sektorn. Särskilt inom jord- och skogsbrukssektorn har den företagsfientliga politiken regeringen för inneburit många tusen färre riktiga jobb. 1 landet totalt har bara försvunnit 10000 riktiga jobb i denna sektor. Facit av den socialdemokratiska politiken borde skrämma dem som vill ha mer av AMS-jobb och subventioner. Det blev ju fler arbetslösa och färre riktiga jobb i stället för motsatsen. Slutsatsen är att det krävs en ny politik som arbetar med, inte mot, marknadsekonomin. I alla tänkbara sammanhang redovisar den socialdemokratiska regeringen rent felaktiga uppgifter om de senaste tre årens stora" satsningar på Bergslagen. Enligt dessa skulle ha lämnats i bidrag till s. k. framtidsutveckling i näringslivet. Ytterligare 62 miljoner har satsats i form av lån och näringslivet sägs ha bidragit med över en miljard i riskkapital och utvecklingsresurser. Sanningen bakom överorden är följande. Staten har endast satsat ca 60 milj. kr. på nya jobb i Bergslagen. För att nå upp till över 3 miljarder har man tvingats till att räkna in gamla nu efterskänkta lån på 570 miljoner samt ytterligare 925 miljoner som stålföretagen själva har satsat. Dessa i och för sig stora belopp kommer inte att leda till ett enda nytt jobb utan är tvärtom stommen i ett rekonstruktions program som har som mål att rationalisera bort 2000 jobb. I sin kalkyl har Mot. socialdemokraterna räknat in de 125 miljoner som stålföretagen satsat i A439 Bruksinvest och vilka knappast resulterat i ett enda nytt jobb . Slutligen räknar socialdemokraterna in som gått via AMS reguljära anslag och därför inte kan betraktas som särskilda pengar. De ger inte heller upphov till mer än kortsiktiga konstlade arbetstillfällen. Inriktningen på arbetsmarknadspolitiken måste förnyas. Satsningarna för att minska trycket på de många arbetslösa måste främst inriktas på långsiktiga investeringar i framför allt bättre kommunikationer och transportförutsättningar för näringslivet. Arbetsförmedlingsmonopolet måste brytas och alla krafter sättas in på att åstadkomma en bättre fungerande arbetsförmedling. Sysselsättningsskapande åtgärder i stor skala inriktade på den offentliga sektorn måste övergå i en riktad arbetsmarknadspolitik i mindre skala som prioriterar riktiga jobb i näringslivet. Särskilt utbildningsbehovet för att underlätta omställningen på arbetsmarknaden bör prioriteras. Strävan att åstadkomma bättre förutsättningar för fler ungdomsjobb bör främst inriktas på att riva hindren i lönestruktur, arbetsmarknadslagar och systemet för praktisk yrkesutbildning som byggts upp . Arbetsmarknadens parter bör stimuleras till att avtala om frysta löner för ungdomar . Om så sker bör staten gå in med sänkta arbetsgivaravgifter för dessa ungdomar för att skapa omedelbara effekter av den långsiktiga kostnadssänkningen. Det ger omedelbara positiva effekter för ungdomars möjligheter att få jobb som lönerelationerna mellan ungdomar och äldre, mer erfaren arbetskraft blir mer realistisk. Restriktiva regler för prov och korttidsanställningar av ungdomar måste också ändras. Rätt till minst sex månaders provanställning, med sikte , bör införas omgående. Även tvåårsregeln för korttidsanställningar av ungdomar måste undanröjas. Ungdomslagen måste tillämpas mer restriktivt. Det är en åtgärd som skall tillgripas i allra sista hand och då vara inriktad på näringslivet. Målet är att av de kvarvarande ungdomarna i ungdomslag skall vara placerade i privata företag . De mest utsatta långtidsarbetslösa ungdomarna utan yrkesutbildning skall ges stöd genom en särskild lönebidragsfinansierad yrkesutbildning efter lärlingsmodell. Lönebidrag bör utgå , resp. för de utbildningen kan pågå. Lärlingsutbildningen måste byggas ut i snabb takt i Bergslagen. Denna modell för praktisk yrkesutbildning erbjuder särskilda fördelar för en region med Bergslagens struktur. Fler företag - fler riktiga jobb Den utmaning som svenskt näringsliv och företagen i står inför gör det nödvändigt att avveckla politiska ingrepp, regleringar, påbud, pålagor, byråkrati, utredningar, subventioner och interventioner. hövs kort sagt näringsfrihet i stället för näringspolitik. En vittförgrenad selektiv politik, utformad av politiker med ringa erfa- Mot. renhet av den verklighet de vill dirigera, måste ersättas av att privat A439 äganderätt och fri företagsamhet garanteras. Den socialdemokratiska synen på näringslivet präglas av förmyndarattityder. Ett utmärkande drag är att man hårt utnyttjar företagen som beskattningsobjekt. Sammantaget uppgår skatteskärpningen för näringslivet till . har skatterna på inkomster, förmögenhet, arv och gåvor höjts med . Till detta kommer skattehöjningar som träder i kraft , som t. ex. fastighetsskatten. För Bergslagen har denna politik slagit mycket hårt mot de kvarvarande utvecklingsmöjligheterna. Socialdemokraterna framhåller löntagarfonderna som en förbättring. Vi delar inte uppfattningen att det skulle vara till fördel för företagen att de tvingas minska sina möjligheter till självfinansiering. I tabellen nedan visar vi hur mycket löntagarfonderna dränerat näringslivet i Bergslagen. Denna avtappning minskar naturligtvis företagens möjligheter att klara sig utan stöd. Det är önskvärt att företagens kapitalförsörjning via banker och andra institutioner på kapitalmarknaden. När det gäller att minska krångel och byråkrati måste man i första hand minska den del som belastar företagen och först i andra hand den del som belastar myndigheterna. Ökade kostnader på grund av löntagarfonder och ändrade regler för uppbörd av sociala avgifter i Bergslagen av sociala avg. (Källa: .) Utöver dessa resursindragningar har också andra skattehöjningar haft betydande negativa effekter på näringslivets utveckling. Den nya fastighetsskatten och avgifterna till förnyelsefonderna är exempel på sådana. Vissa uppskattningar tyder på att enbart förnyelsefonderna kommer att dränera näringslivet i landet som helhet på mellan . Det är naturligtvis lockande för politiker och ombudsmän att försöka ge intryck av dådkraft och engagemang genom att vidta det ena speciella ingreppet efter det andra i de fria marknadernas funktioner. Det är summan av alla dessa ingrepp under många och långa år som befolkningen och företagen i nu får betala genom frånvaron av tillräckligt bra Särskilt de små företagens växtkraft i en fri ekonomi kommer att bli Mot. avgörande för bl. a. sysselsättningsutvecklingen i Bergslagen. De utgör en A439 plantskola för nya idéer. Att de flesta storföretag en gång varit små är en självklarhet som understryker nödvändigheten av att småföretag kan startas och utvecklas under bästa möjliga omständigheter. Nedan presenteras våra konkreta förslag som syftar till förbättrade utvecklingsförutsättningar för bl. a. småföretagen i . För att förbättra utvecklingsförutsättningarna för småföretagen bl. a. i Bergslagen måste marginalskatterna sänkas till för den övervägande delen av inkomsttagarna. Avdragsbegränsningen som var en följd av den underbara natten måste avskaffas för att det skall bli möjligt att starta, driva och expandera små företag. Förmögenhetsskatten på arbetande kapital utgör en allvarlig hämsko för företagsamheten och bör därför undanröjas. Löneskatter som inte har direkt samband med socialförsäkringssystemet bör också avvecklas . Dubbelbeskattningen av avkastningen på aktier hindrar sparande i riskvilligt kapital och bör därför lindras. Avskaffande av löntagarfondsskatterna är en självklarhet. Den ökade kostnadsbelastningen som den nya fastighetsskatten utgör måste undanröjas. Forsknings- och utvecklingsavdragen som avskaffats av den socialdemokratiska regeringen bör återinföras. Många av de likviditetsindragande åtgärder som socialdemokraterna genomfört måste undanröjas som reglerna om exportdepositioner försvinner. Generationsskiften är ett stort problem för små- och medelstora företag och måste därför underlättas genom lindringar i arvs- och gåvobeskattningen. Krångel och byråkrati drabbar de små företagen hårt och reglerna måste därför förenklas. Kraven på uppgiftslämnande måste minskas. Slutligen bör den arbetsrättsliga lagstiftningen förenklas genom utökad rätt till provanställning, utvidgade möjligheter till korttidsanställningar vid arbetstoppar, förenklad semesterlag etc. Kan vi på detta sätt återställa marknadsekonomins funktionssätt är också de konkurser som härefter uppstår det naturliga och riktiga sättet att avveckla olönsam industri och bereda plats för ny. En ny regionalpolitik för Bergslagen De regionalpolitiska problemen kan beskrivas på många olika sätt. Likafullt kan de i princip reduceras till att kostnadsläget i de drabbade områdena är för högt jämfört med övriga landet. Alla övriga problem som redovisas är bara konsekvenser av detta enkla faktum. För att varaktigt råda bot på de regionala obalanserna måste därför en lösning till som varaktigt sänker kostnadsläget i vissa delar av landet jämfört med de övriga. Den bästa lösningen är att avtalsförhandlingarna tar hänsyn till verkligheten så att lönenivåerna varierade med hänsyn till omständigheterna i varje region. Ett viktigt utgångsvärde är att man vet mycket litet om vilka effekterna verkligen blir av de stödformer man nu arbetar med, det andra är att övriga delar av framför allt den ekonomiska politiken och arbetsmarknadspoliti- 14 ken med all sannolikhet har större betydelse för dessa regioner än regio- Mot. 1985/86 nalpolitiken. Så länge lönebildningen sker i nuvarande former, och med nuvarande inriktning, återstår bara skattepolitiken som medel för att uppnå detta mål. Den metod som prövats är sänkningar av arbetsgivar- och socialavgifter och det har medfört ringa framgång. För framtiden bör övervägas om inte inkomstskattepolitiken är ett effektivare medel att nå de regionalpolitiska målen i regionen. För att göra sänkningar av inkomstskatterna ekonomiskt möjliga måste nuvarande stödformer avvecklas, och delar av de medel som används för att skapa konstgjord sysselsättning tas i anspråk. Kommunalskattens betydelse som regionalpolitisk! medel får ej heller underskattas. En vanlig missuppfattning är att det skulle vara möjligt att på politisk och administrativ väg fastställa vilka företag och branscher som kommer att vara livskraftiga . Det är naturligtvis möjligt att undvika att ge stöd till företag som redan nu går dåligt, men det är inte möjligt att ge stöd till de företag som har bra utvecklingsförutsättningar. Det är därför ytterst angeläget att det förs en politik som ger alla goda krafter möjlighet att utvecklas, i stället för att man riktar stöd till den man av något skäl tror har framtiden för sig. Industri- och näringslivspolitiken måste därför arbeta med generella metoder som syftar till att underlätta för företagen, framför allt för småföretag och nystartade företag. Ett exempel i är den s.k. Moramodellen, som framför allt bygger på en nära samverkan mellan olika företag i syfte att utjämna konjunkturarbetslöshet. Rent allmänt gäller att de utsatta regionerna också är de känsligaste vid en dålig ekonomisk utveckling av landet som helhet. En orientering bort från den nuvarande fördärvliga högskattepolitiken skulle vara ett verksamt medel för att stärka ekonomin för de eftersatta regionerna, liksom en mer företagsvänlig politik i allmänhet är en förutsättning för en ekonomisk utveckling i hela landet inkl. de här berörda regionerna. En bestående lösning kräver därför att man satsar på en kostnadssänkande politik som gynnar alla företag så att ett mer varierat näringsliv kan växa fram i regionen. Det bör i så fall finnas goda förutsättningar för småskaliga service- och industriföretag. Regionalpolitiken måste utformas så att den samverkar och utnyttjar marknadsekonomins funktioner. Den skall i huvudsak baseras på generella medel och ha enkla och fasta regler som stöd. Den kvarvarande selektiva delen skall handläggas och beslutas på regional nivå. Jord- och skogsbruket spelar en stor roll för arbete och utveckling i regionen. Därför måste skogsbruket avlastas kostnader genom t. ex. sänkt skogsvårdsavgift. En översyn av jordförvärvslagen för att underlätta förvärv, bosättning och framtida försörjning i Bergslagen bör också genomföras. Transportstödet har stor betydelse och måste därför användas för att undanröja hinder för näringslivsutvecklingen i Bergslagskommunerna. I detta sammanhang bör också prövas om inte en avreglering av de olika bestämmelser som styr landsvägstransporterna vore möjlig. Glesbygdsstödet är en billig och effektiv form för fortlevnad och utveckling. hållande av grundläggande servicefunktioner underlättas och förutsätt- Mot. ningar skapas för fler jobb i enmans- och småföretag med främsta målsätt- A439 ning att ge egenförsörjning. Glesbygdsstödet bör därför utvecklas vidare. Olika typer av hinder för tillkomsten av riktiga jobb måste undanröjas. Den offentliga sektorns monopolställning inom stora och viktiga serviceområden hindrar tillväxten på en växande service- och tjänstearbetsmarknad. Privata initiativ inom t. ex. barn- och äldreomsorg skulle ge bättre service och fler arbetstillfällen i Bergslagskommunerna. De selektiva stödformerna måste minskas till förmån för en generellt inriktad regionalpolitik. Därför bör lokaliseringslånen avskaffas och lokaliseringsbidrag, offertstöd och sysselsättningsstöd ersättas med en mer marknadsanpassad låneform som fångar upp de högrisker som lokalisering till Bergslagsregionen i vissa fall kan medföra. Det innebär en betydande uppstramning jämfört med nuvarande system. Besluten bör tas på länsnivå upp till investeringskostnader till högst 9 milj. kr. vilket medför att av ärendena kan handläggas av länsstyrelserna. Alltjämt finns med stor sannolikhet lönsamt brytvärda metaller i Bergslagsområdet. Särskilt intressanta är de värdefulla specialmetallerna som används vid legeringar etc. Prospekteringsverksamheten är därför av stort intresse. De särskilda förutsättningar som finns för forskning inom skogs- och träområdet måste utvecklas. Lång tradition, hög kompetens och tekniknivå är en god grund för att göra Bergslagen till ett mellansvenskt centrum för forskning och teknikutveckling på området. Det finns enligt vår mening alltjämt goda förutsättningar att med skogen som basråvara bygga upp ett starkt nät av skogsindustrier med produktion av massa, snickerier och specialprodukter med kvalitetsskog som råvara. Problemen med försurning av mark och vatten är omfattande i regionen. Bergslagens beroende av framför allt skogsbruket och förekomsten av stora tekniktunga skogsföretag gör att intresse och kompetens för forskning och teknikutveckling för att motverka fortsatta skador på skogen och de många sjöarna är stora. Denna fördel bör utnyttjas av statsmakterna och av enskilda intressen. Bergslagen kan med rätta satsningar bli av stor betydelse för våra möjligheter att klara försurningsproblemen. Detta har också avgörande betydelse för turism och friluftsliv i området. Bergslagen skulle kunna bli ett område där s. k. kvalitetsturism vore lönsamt. Det växande vattenbruket som fiskodling etc. är också detta beroende av våra ansträngningar att lösa problemen med försurningen. Förekomsten av många små vattenkraftverk är karakteristiskt för Bergslagsbygden. Dessa små enheter är ofta belägna i anslutning till mindre företag i framför allt träbranschen. Monopolsituationen på elmarknaden har utsatt ägarna för ekonomiska problem och därav följande bortfall av investeringar och teknikutveckling. Kraftverksägarnas ställning måste därför förstärkas. Monopolsituationen som medfört alltför låg lönsamhet måste brytas. Om detta sker ökar förutsättningarna för Bergslagen att bli ledande i den praktiska teknikutvecklingen inom minikraftverksområdet. Också inom området jakt- och viltvård finns speciella förutsättningar för forskning och utveckling i Bergslagen. De statliga och enskilda satsningar 16 som görs på dessa områden i bör därför koncentreras till Bergslagsregionen. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs 1. att uttalar sig för att en ny regionalpolitik, grundad på generella insatser, och utökade glesbygdssatsningar skall användas för de framtida utvecklingsinsatserna i Bergslagens kriskommuner, 2. att uttalar sig för att de regionalpolitiska resurserna skall koncentreras på kriskommunerna i Bergslagen, 3. att uttalar sig för att de regionalpolitiska resurserna främst skall användas till satsning på ny teknik, 4. att uttalar sig för att utvecklingskraften i Bergslagen skall stärkas genom att de till företagsamhet och enskilda direkt riktade skatte- och avgiftssänkningar som föreslagits av moderata samlingspartiet genomförs, 5. att uttalar sig för att små och medelstora företag skall befrias från förmögenhetsskatt på arbetande kapital, 6. att uttalar sig för att fri etableringsrätt inom de verksamhetsområden som bedrivs av de offentliga service- och tjänstemonopolen skall tillåtas i Bergslagskommunerna, 7. att uttalar sig för att ett system med utbyggd lärlingsutbildning, enligt moderata samlingspartiets förslag, skall inrättas, 8. att uttalar sig för att en större del av de arbetsmarknadspolitiska resurserna i stället skall satsas på nyföretagande, 9. att uttalar sig för att Bergslagens transportekonomiska nackdelar bör minskas genom att framför allt vägnätet rustas upp samt förutsättningarna för Bergslagsflyg också förbättras, 10. att uttalar sig för att Bergslagens särskilda förutsättningar inom områden som skogs- och träforskning, teknikutveckling inom kraftproduktionen etc. måste utnyttjas, 11. att uttalar sig för att satsningar på forskning och utveckling av teknik som kan minska försurningsproblemen bör koncentreras till Bergslagen. () () () ()