mot · G902612 · 1986-05-20 00:00:00 — Motion till 1985/86:612 m. fl. (c) Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. 1985/86:166) En trygg tillgång till mat av god kvalitet är i hela folkets intresse. Den kan tillgodoses enbart genom att vidmakthålla och utveckla de inhemska produktionsresurserna. Jordbruket är en viktig tillgång också för att tillgodose nya behov inom miljö- och energiområdet. Det är viktigt att ta till vara jordbrukets utvecklingsmöjligheter. Jordbruket måste ges rimliga arbetsbetingelser såväl i det långa som i det korta perspektivet. Den förbättrade situation som svensk ekonomi nu befinner sig i har främst sin grund i internationella förhållanden. Ekonomin gynnas av kraftigt fallande oljepriser, kraftigt fallande dollarkurs och en relativt hygglig världskonjunktur. Den ljusa bilden av svensk ekonomi står i bjärt kontrast till den allvarliga situation som svenskt jordbruk befinner sig i. Särskilt inger den negativa utvecklingen för jordbruksnäringen i norra allvarliga farhågor för att jordbruket är en näring på väg mot avveckling. Resultatet av denna utveckling är åkernedläggelse, försämrad försörjningsberedskap i vad gäller mat, minskade möjligheter att lösa miljö- och energiproblem, ökad regional obalans och ökad arbetslöshet. Det är en helt annan utveckling än den bild som jordbruksministern ger uttryck för i propositionen. att all brukningsvärd åkerareal utnyttjas för jordbruksproduktion. Däri innefattas produktion av såväl livsmedel och foder som råvaror för energi och industriråvaror att det skall vara en gemensam uppgift för samhället och näringen att anpassa produktionen till de produktionsmål som ställts upp och att detta gemensamma ansvar också innebär att staten tar ett övergripande ansvar för överskotten att en rejäl uppräkning sker av det särskilda Norrlandsstödet till jordbruket och att denna ökning (177 milj. kr. utöver regeringsförslaget) finansieras genom budgetmedel. Statens ansvar för spannmålsöverskottet Vid riksdagsbehandlingen av frågan om spannmålsöverskottet fördes en mycket omfattande debatt kring frågan om huruvida statens andel av överskottskostnaden skulle vara , eller . Majoriteten beslöt att den skulle vara , medan vi i reservation anförde en annan mening, vilken vi Regeringen anför nu att statens andel av överskottsarealens kostnader bör täckas genom överskridande av anslag. Jordbruksministern föreslår att det skall ankomma på regeringen att inom ramen för de medel som står till förfogande för jordbruksprisregleringen fatta de beslut som kan komma att behövas för näringens produktionsanpassning. Regeringen stödjer sitt förslag på jordbruksutskottets betänkande men väljer att citera för regeringen lämpliga delar. 1 avbidan på den fortsatta behandlingen av dessa frågor bör enligt utskottets mening understrykas att riksdagsbeslut lagt fast själva principen om en fördelning av kostnadsansvaret mellan staten och näringen, vilket bl. a. måste innebära att staten svarar för av de verkliga kostnaderna för spannmålsöverskottet vid normalskörd. De beräkningar som gjordes i proposition 1984/85:166 av kostnaderna för staten bör, till skillnad från uttalandena om fördelningsprincipen, inte vara absolut bindande för tillämpningen av riksdagsbeslutet. De beräkningar som låg till grund för nämnda överväganden har också, genom utvecklingen på exportmarknaden m. m., till stor del förlorat sin aktualitet. Vad utskottet här anfört bör i första hand tillämpas skörd. Utskottet anser det angeläget med ytterligare överväganden i denna fråga, kanske i syfte bl. a. att främja en långsiktig produktionsanpassning och för att om möjligt nå fram till andra lösningar som successivt minskar kostnadsbelastningen för samhället. Utskottet anför dock följande beträffande skörd, vilket ej citeras i propositionen: Vid dessa överväganden måste dock beaktas att näringen arbetar med långa framförhållningsperioder och att det även beträffande skörd kan vara svårt att i någon större utsträckning påverka produktionens inriktning och omfattning. Det riksdagsbeslut som är fattat skall följas. Det innebär att staten skall svara för av överskottskostnaderna skörd vid normalskörd. Då de faktiska överskottskostnaderna framräknats, bör en slutlig reglering av statens kostnadsansvar ske. Dessa medel för regleringsåret skall tillföras narinmålsregleringskassan. Jordbruksministern anför i propositionen att han tidigare i budgetpropositionen /87 har anvisat 140 milj. kr. för statens andel av kostnaderna skörd. Eftersom statens andel av de verkliga kostnaderna kommer att bli betydligt större även för detta budgetår kommer ytterligare medel att behöva anvisas. Med hänvisning till vad utskottet anfört om långa framförhållningsperioder måste även skörd den absoluta huvuddelen gå till spannmålsregleringskassan. har det rått en bred politisk enighet om att produktionen i norra bör behållas i nuvarande omfattning. Som skäl har anförts jordbrukets stora betydelse för befolkning, sysselsättning, service, miljö och försörjningsberedskap. Det öppna landskap som finns är i stort en produkt av jordbruket. levande landsbygd är av vital betydelse för de skönhetsvärden som utgör Mot. 1985/86:612 grunden för bl. a. turismen. Jord- och skogsbruk är en ovärderlig resurs för glesbygden och utgör ofta en förutsättning för att sysselsättningstillfällen i andra näringar skall kunna tas till vara. I främst glesbygderna är möjligheterna att bibehålla nuvarande industri, sysselsättningstillfällen och befolkning i stor utsträckning beroende av utvecklingen inom jordbruket och det enskilda skogsbruket. Jordbrukarnas möjligheter att utveckla sina företag i glesbygden är i stor utsträckning beroende av i vilken mån företagen kan kompletteras med skog. Det kombinerade företaget har visat sig ha bättre möjligheter att minimera riskerna och utjämna inkomsterna mellan åren. Detta är viktigt för möjligheterna att konsolidera företagen. I glesbygderna har kostnaderna för att skapa sysselsättning varit betydligt lägre i jordbruket och därtill kompletterande verksamheter än i andra näringsgrenar. Från beredskapssynpunkt måste jordbrukets omfattning tillmätas stor betydelse. En av grunderna i den svenska försvarspolitiken är att vi skall kunna försörja oss själva vid en avspärrning. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar anförde 1985 i sitt yttrande till livsmedelskommitté: ÖEF anser att det är nödvändigt att jordbruket i kan upprätthållas på minst nuvarande nivå. Med hänsyn till svårigheterna att under en konflikt upprätthålla försörjningen inom området, bl. a. på grund av att stora militära förband är förlagda dit, bör därför redan i fredstid tillses att de viktigaste baslivsmedlen produceras inom området. Beredskapen och lokalförsvaret blir bättre om det finns bofast befolkning med god lokalkännedom i alla delar av landet. Om jordbruket minskas ytterligare kommer många områden att mista all bofast befolkning. En geografiskt spridd livsmedelsindustri är av väsentlig betydelse för försörjningsförmågan i en krissituation. En ytterligare minskning av produktionen inom jordbruket i norra kommer att framtvinga en från bl. a. denna synpunkt icke önskvärd strukturförändring av livsmedelsindustrin. Samhällets uppköp av livsmedel för t. ex. sjukvården och försvaret har betydelse för utvecklingen av livsmedelsindustrins struktur. Staten bör i sin inköpsverksamhet prioritera lokalt producerade livsmedel och andra produkter. i Tjernobyl har visat hur sårbart industrisamhället är, liksom dess internationella beroende. Vår livsmedelsberedskap är otillräcklig. När djuren inte kan beta eller mark blir oanvändbar måste det vara en självklarhet att samhället tar det fulla kostnadsansvaret för en sådan händelse som den inträffade kärnkraftsolyckan. och har såväl 1984 som 1985 kraftigt markerat att stödet till jordbruket i norra skall ses som ett regionalpolitisk! stöd och finansieras med budgetmedel. beslut underströks vikten av att produktionen bibehålls och att jordbrukarna ges förutsättningar för detta. Åkerarealen i norra skulle inte drabbas av jordbrukspolitiska beslut. I strid med riksdagsbeslutet har produktionen minskat betydligt snabbare i ® norra än i landet i övrigt. Särskilt oroande är den snabba minskningen Mot. 1985/86:612 av antalet mjölkleverantörer. En nedläggning av mjölkproduktionen är ofta ett första steg i en definitiv nedläggning av ett jordbruksföretag. Det bör särskilt noteras att ökningen av koslakten medför dels en minskad mjölkproduktion, dels att köttproduktionen minskar ytterligare till följd av att det kommer att födas färre kalvar. Med nuvarande utveckling beräknar , , att antalet mjölkleverantörer inom stödområdet kommer att minska med ca 3 000 varav ca 1900 i de fyra nordligaste länen . Antalet sysselsatta i mejeri- och slakteriindustrin kommer att minska med ca 650 personer varav ca 400 i de fyra nordligaste länen. Totalt kommer ca 5 300 sysselsatta att beröras av minskningen inom jordbruket, varav ca 3400 i de fyra nordligaste länen, om sysselsättningseffekterna utanför jordbruket och dess förädlingsindustri beaktas. För att den accelererande negativa utvecklingen skall kunna brytas och en grund läggas för ett bestående jordbruk i norra i enlighet med upprepade riksdagsbeslut fordras dels en betydande uppräkning av pristilläggen, dels ett omfattande åtgärdsprogram för att rekonstruera företag och produktionsresurser. Vidare fordras en rad andra insatser som förbättrar de allmänna villkoren för de areella näringarna i norra . Detta åtgärdsprogram är väsentligt inte enbart för jordbruket utan för hela näringslivet, sysselsättningen, beredskapen och hela samhällsutvecklingen i norra . I stödområdet odlas fodersäd på knappt 200000 ha. Området är självförsörjande med fodersäd. I de fyra nordligaste länen har man ett underskott med en fjärdedel av fodersäden. Eftersom har fastlagt att ungefär nuvarande produktion skall bibehållas i norra , är det naturligt att även i fortsättningen basera pristillägget på kalkyler med egen producerad fodersäd. En övergång till ett annat synsätt, dvs. att förutsätta att hela eller delar av fodersäden köps in, strider mot den fastlagda målsättningen att behålla nuvarande produktion i området. En övergång till ett sådant betraktelsesätt skulle i praktiken innebära ett indirekt uttalande om att man inte bör odla fodersäd i norra . Det innebär i sin tur att man uttalar sig för att lägga ned en betydande del av åkerarealen i området eller att spannmålsarealen används för vallproduktionen. Regeringens förslag innebär ett accepterande av detta synsätt och att ca 130 000 ha kan komma att tas ur drift. Det senare förutsätter i sin tur att används i animalieproduktionen som då skulle behöva utökas betydligt. Trots att lönsamheten generellt sett i jordbruket är mycket låg fordras betydande höjningar av pristilläggen för att det norrländska jordbruket skall få en lönsamhet i nivå med den som råder i . Det bör då noteras att kostnadstäckningsgraden för arbete och kapital uppgick endast till i . Det innebär att även efter en uppräkning av stödet kommer jordbruket i norra endast upp till den låga lönsamhetsnivå som gäller för . uppgår det totala pristillägget för mjölk till ca 305 milj. kr. 1985/86:612 för /86 och för kött till drygt 70 milj. kr. Regeringens förslag till uppräkning av prisstödet är helt otillräckligt för att bryta nuvarande awecklingstrend. Vi anser i enlighet med beslut att produktionen i norra skall bibehållas omfattning. För att upprätthålla denna nivå bör stödet till jordbruket i norra ökas med 177 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. Det innebär att vi inte accepterar den minskning av produktionen som skett . Vårt förslag innebär en ökning med 212 milj. kr. i förhållande till det faktiska utfallet . föreslår en uppräkning av prisstödet för mjölk, nötkött, fläsk och suggor enligt nedan. Åtgärder för rekonstruktion och utveckling En uppräkning av prisstödet ovan är inte tillräckligt för att bryta nuvarande awecklingstrend. För att skapa en grund för en bibehållen jordbruksproduktion i linje med beslut måste prisstödet kompletteras med ett åtgärdsprogram med följande delar: a) insatser för forskning och utveckling b) särskilda regionalpolitiska insatser c) förstärkning av sambandet jord - skog d) förstärkt hänsyn till livsmedelsproduktionens betydelse från beredskapssynpunkt e) förstärkt hänsyn till Norrlandsjordbrukets betydelse från miljösynpunkt f) samordning av rationaliseringsstöd och glesbygdsstöd g) saneringsprogram för hårt skuldsatta. Åtgärdsprogrammet bör genomföras via länsstyrelserna i samråd med näringen. har tidigare framlagt en rad konkreta förslag till en kraftfull Mot. Vi föreslår nu att ger regeringen i uppdrag att ytterst skyndsamt utarbeta ett åtgärdsprogram för utveckling av jordbruket i norra . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om finansiering av samhällets ansvar för överskottsarealens kostnader, 2. att uttalar att jordbruksproduktionen i norra upprätthålls nivå, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om statens upphandling av förnödenheter, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om samhällets kostnadsansvar vid kärnkraftsolyckor, 5. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av att livsmedelsförsörjningen ges ökad betydelse i det pågående arbetet i försvarskommittén 6. att beslutar att till prisstöd till jordbruket i norra för /87 anvisa ett förslagsanslag av 587 milj. 7. att beslutar fördela medlen för prisstöd i enlighet med vad som ovan anförts, 8. att hos regeringen begär ett samlat åtgärdsprogram för jordbruket i norra i enlighet med motionen. () () () () () () () () () ()