mot · G902kr271 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Kr271 och () Ökat stöd till kulturinstitutionerna i och Självklart utgör en huvudstad i sin stora västsvenska region. Storan är opera. teatrar och museer är motsvarigheten för till för Uppsverige och för har ju dessvärre ingen kulturmetropol! För mig framstår det därför som alltmer orättvist att - och för den del också - ska bära mycket tyngre bördor av regionala eller nationella kulturinstitutioner med egna kommunala medel än behöver göra. Självklart ska vi ha en huvudstad som är centrum för landets kulturliv - annars kan vi kasta allt över bord. Jag vill inte avlöva våra nationella institutioner. Men det vore en orimlig konsekvens av dyrtid och knapphetsekonomi att och ska tvingas se sitt kulturliv alltmer avrustat. Medan genom att de nationella institutionerna trots allt är ganska fridlysta - och bör vara det - går helskinnat ur svältåren även om både staden och gör verklighet av sina hot att skära i sina kulturanslag. På ett orättvist sätt har fått bära den dubbla nesan att skällas ut både för att man snålar på institutionerna och är ogin mot fria kulturarbetare och grupper. Men jag undrar hur det hade sett ut i , som varit flott med stöd till det fria kulturlivet, om staden och haft samma förpliktelser för stora scener och muséer som och . Och om inte staten dessutom via en rad olika stödformer gett fria grupper och konstutövare den ofta minimala men ändå grundläggande tryggheten? Så skrev ordförande 1981 i - bedrar snålheten visheten? (Kulturpolitisk debatt 5) Denna iakttagelse är fortfarande högst aktuell om inte ännu mer. och har reagerat på vad man upplever som orättvisor i skatteutjämningssystemet m. m. Gemensamt presenterades för budgetministern 1980 utredningen , där man pekade på främst storstädernas sociala struktur och regionala funktion, bl. a. med tanke på fritid och kultur. Dessa faktorer skapar stora kommunala kostnader, som system för skatteutjämning och statliga kulturstöd inte tagit hänsyn till. För att belysa detta förhållande och se om det skett någon förändring i enlighet med de synpunkter som ordförande då gjorde, har vi gjort vissa jämförelser mellan årets budgetproposition och den som presenterades . Vi har valt att jämföra anslagen för teater-, dans- och musikinstitutioner. Om man räknar in bidragen till och Operan fick för /83 cirka så stort bidrag till sådana institutioner som och har sammanlagt. Regeringens budgetförslag visar att förslagen för nästa budgetår leder till ungefär samma resultat. En översiktlig beräkning tyder närmast på att det relativt sett skulle ha skett en försämring för och i förhållande till . I , staten och kulturpolitiken redovisas bl. a. kultursatsningar i olika delar av landet. Statens andel av de samlade kulturinsatserna 1981 varierade i länen . Om man i inkluderar statsutgifterna för de centrala kulturinstitutionerna var statens andel där mycket stor, . Det överenstämmer i stort med vår egen tidigare beräkning. Vid en jämförelse mellan budgetåren 1974/75 och 1981/82 konstaterar att av det statliga resurstillskottet har gått till de regionala institutionerna. Det kommenteras med att merparten av satsningarna på den nationella nivån inte i första hand avsett att utöka verksamheten utan snarare värna om en redan uppbyggd standard på en befintlig verksamhet. Vidare framgår att, om man bortser från de nationella institutionerna, har statliga bidrag till institutioner i de tre storstadslänen minskat med . Satsningarna har i stället lett till att bl. a. Norrlandslänen fått en större andel av de regionala resurserna. har i rapporten 1983 bl. a. studerat skillnaderna i olika regioner. Där framkommer att och satsar mest av kommunala medel på kulturen i relation till antalet invånare - . per invånare jämfört med 382 för hela riket och 428 för . har granskat statlig förvaltning av kultur och 1984 publicerat resultaten i rapporten av teater och dans. Frågan gällde om statliga organ (, , , riksteatem, Operan, m. uppfyllt kulturpolitiska mål när det gäller att sprida utbudet av teater och dans geografiskt och till s. k. eftersatta gruper. a. ges följande bild av utvecklingen: Teater- och dansutbudet (har) i undersökta avseenden inte utvecklats i enlighet med statsmakternas intentioner. Trots ett kraftigt resurstillskott har antalet föreställningar inte ökat och antalet besök minskat markant. De kulturpolitiska ambitionerna om att få till stånd en ökad spridning av utbudet geografiskt och till s. k. eftersatta grupper har, såvitt framgår av befintligt underlag, inte tillgodosetts. Däremot finns entydiga uttryck för motsatt utveckling. Av statsbidragen har /76 1981/82 fått ökad andel - av tillskottet har fått . För de tre statliga teatrarna konstateras att statens reella kostnad per föreställning har stigit och per besök , vilket delvis beror på färre föreställningar och besök men också på att staten försett teatrarna med ett sammantaget tillskott på 25 milj. kr. - en faktisk bidragsökning på /76 till 1981/82. När det gäller de fria grupperna har också här fått en ökad andel av statsbidraget. är mycket kritiskt till framför allt sätt att fördela de statliga kulturbidragen: har inte i tillräcklig grad använt de medel man har för att främja förverkligandet av målen för den statliga kulturpolitiken. Den summariska beskrivning som här gjorts av statsbidragens fördelning inom kulturområdet visar att det finns all anledning att göra omprioriteringar. De satsningar som gjorts på Norrlandslänen är angelägna och väl motiverade. Självklart anser vi också att särskilda satsningar skall göras i huvudstaden som nationellt kulturcentrum. Men frågan är om det måste vara så stora differenser. Enligt vår mening är det mot bakgrund av det anförda angeläget att, då fortsatta statliga satsningar på institutioner inom kultursektorn skall göras, man uppmärksammar behovet av sådana insatser i och . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av statliga insatser i och för institutioner inom kultursektorn. () ()