mot · G902K413 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:K413 () Ändring i sekretesslagen Enligt 7 kap. 3 § sekretesslagen kan sekretessen inom hälso- och sjukvården i vissa fall mot huvudregeln i 14 kap. 4 § sekretesslagen gälla även gentemot den som erhåller vård eller behandling. Detsamma gäller numera efter en lagändring 1982 även när sådana uppgifter förekommer inom t. ex. försäkringskassa (7 kap. 7 § sekretesslagen). Ytterligare en inskränkning i rätten för den vård- eller behandlingssökande att få del av uppgifter i sitt eget ärende föreligger enligt 7 kap. 6 §. Detta stadgande, som tar sikte på utsagor av enskild om någons hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, avser uppgifter såväl inom hälso- och sjukvården som inom . Även denna regel gäller numera på försäkringsområdet. angivna regler har tillkommit dels för att skona den enskilde själv, dels för att förhindra att tredje man utsätts för repressalier. Uppgifterna åtnjuter emellertid inte samma sekretesskydd var de än förekommer. En allvarlig brist i regelsystemet är, enligt min mening, att skyddet inte lagligen torde kunna upprätthållas hos och hos i samband med besvär över beslut i ärenden om rättshjälp av psykiatriska nämnden, utskrivningsnämnderna och beslutsnämnderna för psykiskt utvecklingsstörda. Det har visat sig att det i rättshjälpsärenden ofta krävs tillgång till patienters journal. Detta leder till att patienten därvid kan få del av uppgifter som läkare ansett det angeläget att undanhålla honom av behandlingsskäl. Han kan vidare få uppgifter om vad närstående eller andra berättat för t. ex. en läkare. Detta kan, när det gäller farliga patienter, innebära allvarliga risker för repressalier mot uppgiftslämnarna. Jag har tidigare tagit upp denna fråga i motion 1982/83:854 och motion 1984/85:477. anför i betänkande KU 1983/84:29: Enligt utskottets mening bör utvidgningar av sekretessen inte företas i annat fall än när det finns starka skäl härför. Såvitt utskottet erfarit har den nu gällande ordningen inte medfört några olägenheter för de myndigheter som berörs. Denna uppfattning vidhålls av utskottet i betänkande 1985/86:13. Dessutom tilläggs: "Det kan enligt utskottets mening förutsättas att sådana känsliga uppgifter som avses i motionen oftast inte behöver vara tillgängliga. KU:s motiv för att avstyrka motionerna kan inte anses acceptabla. Ett system där besvärsnämnden och underlåter att infordra underlaget för det beslut som skall prövas är minst sagt diskutabelt. Det betyder att man där avgör målet på annat, mindre omfattande material än vad som förelegat hos den beslutande myndigheten. När det gäller princip frågor om rättshjälp och ersättning till det offentliga biträdet när denne ägnat sig åt kurativa insatser ter det sig egenartat att godta att journalmaterial inte införskaffas. Det finns ytterligare en viktig aspekt. Patienterna frågar ofta om sekretessskyddet för sina journaluppgifter. De är angelägna att uppgifterna inte sprids i onödan. Den skälighetsavvägning vid utlämnande till annan myndighet som anges i 14 kap. 3 § första stycket sekretesslagen får inte ske när journalhandlingar finns hos eller hälso- och sjukvården men däremot när samma handlingar finns hos besvärsnämnden och . Det skulle vara beklagligt om en patient avstod från att besvära sig i ett rättshjälpsärende av denna anledning. Vidare förekommer det inte sällan besvär i rättshjälpsärenden från patienter i vars journaler finns uppgifter som de inte får se enligt 7 kap. 3 och 6 §§ sekretesslagen. Det kan inte uteslutas att en patient får reda på detta förhållande och vänder sig till besvärsnämnden enbart för att på så sätt bakvägen få ut sin journal. Finns handlingen där och är patienten part är besvärsnämnden skyldig att kommunicera handlingen med patienten enligt förvaltningslagens bestämmelser. Ytterligare en aspekt kan beröras, som gäller skyddet för uppgiftslämnare. Innan någon lämnar en känslig uppgift om någon och där uppgiftslämnaren riskerar allvarliga obehag om detta kommer fram till den berörda personen, frågar ofta uppgiftslämnaren om sekretesskyddet. Därvid lämnas ofta den felaktiga uppgiften att detta skydd är fullständigt. Så är inte fallet i de sammanhang som i motionen anförts. Det kan med fog befaras att allmänhetens vilja att lämna känsliga uppgifter minskas avsevärt om påtalade brister blir kända. Det bör påpekas att såväl som psykiatriska nämnden i sina yttranden över betänkandet Rättshjälp, Offentliga biträden, organisationsfrågor m. m. (SOU 1985:4) framhållit bristerna i nuvarande lagstiftning. har även tidigare tagit upp frågorna om sekretessproblematiken i yttrande till och i en skrivelse till . Ifrågavarande sekretesskydd bör ges en sådan omfattning att det kan anses motsvara de krav som motsvarar desamma, nämligen att skydda den enskilde själv och att förhindra att tredje man utsätts för repressalier. Med anledning av det ovan anförda anser jag att en lagändring är påkallad. 1 första hand synes det lämpligt att ändra 9 kap. 10 § sekretesslagen så att samma skydd som enligt 7 kap. 3 § m. fl. kommer att gälla. Vederbörande utskott bör ges i uppgift att utarbeta lagtext. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär en sådan ändring i sekretesslagen att sekretesskyddet enligt 9 kap. 10 § sekretesslagen kommer att omfatta också de fall som anges i 7 kap. 3 och 6 §§ i sekretesslagen. 1985/86 K413