mot · G902A249 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:A249 m. fl. (c) Arbetslöshetsförsäkring för alla Nuvarande system för ersättning vid arbetslöshet bygger på principen att den arbetslöse skall ersättas för inkomstbortfallet. Utvecklingen på arbetsmarknaden med en ökad arbetslöshet och allt längre ersättningstider för ersättningstagarna har inneburit att kostnaderna för de kontanta ersättningarna vid arbetslöshet har kommit att utgöra en allt större andel av utgifterna för arbetsmarknadspolitiken. /76 uppgick denna andel till och den har därefter ökat för att under innevarande budgetår utgöra av utgifterna. kan konstateras att en tredjedel av de arbetssökande inte uppbär vare sig ersättning från arbetslöshetskassa eller KAS. Andelen personer som under åtminstone någon period av arbetslösheten får ersättning är dock väsentligt större. Samhället har ett ansvar för att den arbetslöse får en ekonomisk kompensation för inkomstbortfallet som innebär en ekonomisk trygghet. På är det emellertid angeläget att en större andel av de arbetslösa än blir föremål för direkta sysselsättningsskapande åtgärder och aktiva insatser för att underlätta placeringen i arbete. Den s. k. arbetslinjen måste prioriteras. Utredningen om ersättningarna vid arbetslöshet Regeringen tillsatte en utredning om ersättningarna vid arbetslöshet. Från sida anser vi det vara positivt att regeringen nu startar ett utredningsarbete beträffande arbetslöshetsersättningarna. Vi anser emellertid att regeringen borde ha givit utredningen direktiv som möjliggjort ett bredare grepp på ämnet än som blivit fallet. a. synes direktiven innebära att regeringen håller fast vid det nuvarande systemet för ersättningarna med en uppdelning på en frivillig försäkring och ett kompletterande stöd, KAS, på en väsentligt lägre nivå för de icke försäkrade. anser att man bör gå över till en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. När fick i uppdrag att utforma en sådan försäkring rådde för övrigt en bred politisk enighet om behovet av en sådan reform. Även om reformen inte kunnat genomföras av kostnadsskäl, kvarstår enligt vår mening behovet av reformen. Som inledningsvis nämnts är det många som helt saknar ekonomiskt stöd vid arbetslöshet och sålunda är hänvisade till socialhjälp eller endast har det begränsade skydd som KAS kan Mot. 1985/86 ge. Detta gäller särskilt kvinnor och ungdomar. Vi anser alltså att tanken på en allmän arbetslöshetsförsäkring på nytt borde ha aktualiserats i samband med det nya utredningsarbetet. En sådan försäkring skulle ge ett grundskydd på en rimlig nivå med möjlighet att bygga på med avtalsenliga eller enskilt tecknade försäkringar. I sammanhanget vill vi erinra om den möjlighet till frivillig påbyggnad av den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen som temporärt gällde på initiativ av den dåvarande mittenregeringen. En allmän arbetslöshetsförsäkring skulle även lösa några av de frågor som aktualiserats från centerpartistiskt håll men som i regeringens direktiv behandlas knapphändigt eller inte alls. Det gäller bl. a. ersättningsrätten för företagare och den olösta frågan om vård av egna barn i hemmet skall vara kvalificerande för ersättning. Vi anser slutligen att formen för utredningsarbetets bedrivande är felaktig. Regeringen har valt att överlåta det förestående arbetet på en ensamutredare. Med hänsyn till frågornas i vissa fall kontroversiella natur hade det varit naturligt att förankra utredningsarbetet och dess resultat i en parlamentariskt sammansatt kommitté. Regeringen bör därför återkalla direktiven till enmansutredningen om ersättningarna vid arbetslöshet och inordna dem i de direktiv som skall ges till den parlamentariska kommitté vi förordar. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära att en parlamentariskt sammansatt kommitté tillkallas med direktiv att lägga förslag om en allmän arbetslöshetsförsäkring i enlighet med vad som anförs i motionen. P.-O. () () () ()