mot · G902ub714 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub714 m. fl. (s) Forskningspolitiken De senaste årtiondenas allt snabbare förändringstakt i teknik och samhällsstruktur har sin grund i forskningen. Den är motorn i utvecklingen. Forskningens nödvändighet torde om inte förr ha stått fullt klar för den stora allmänheten med oljekrisen , då man i västerlandet började söka alternativa energikällor. Samhället har alltså blivit alltmer forskningsberoende - forskningsberoende i så måtto att för ekonomisk tillväxt och därmed också bevarad levnadsstandard krävs ny teknik men också med hänsyn till kontrollen över den nya teknikens konsekvenser för natur, för samhälle och för människorna. Kunskapens träd är, som det en gång har sagts, på gott och ont, och det gäller att se till att människan är teknikens herre och inte dess slav. Humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning blir från den utgångspunkten lika nödvändig som naturvetenskaplig och teknisk, något som stundom kommit i skymundan i debatten. Om det nu sagda råder praktiskt taget enighet i vårt land liksom i världen i övrigt. Det är den grundsyn som präglat statsmakternas inställning till forskningspolitiken, senast manifesterad 1984 på grundval av proposition 1983/84:107 om forskning. Det sägs i propositionen att en framgångsrik forsknings- och utvecklingsverksamhet är en förutsättning för att på skall kunna återvinna sin ekonomiska styrka, slå vakt om sitt nationella oberoende och få möjligheter till fortsatt reformverksamhet och kulturell utveckling. Det slås fast att forskning och teknisk utveckling är att betrakta som investeringar som ökar produktiviteten och stimulerar den ekonomiska tillväxten. Samma grundinställning präglar årets budgetproposition. Forskningens centrala roll i det moderna samhället illustreras tydligt och klart av de initiativ som regeringen tagit till omfattande forskningsprojekt om orsakerna till skogsförstöringen och om det svenska jordbruket, det sistnämnda syftande bl. a. till bättre matkvalitet. I det sammanhanget kan också nämnas den tillkallade maktutredningen, som är ett uttryck för behovet av forskning för att bättre kunna förstå hur det moderna samhället fungerar. Utvecklingen har, framför allt i industriländerna, lett till en snabb ökning av forskningsvolymen och av antalet forskare. I denna utveckling har vårt land hållit sig väl framme. Kostnaderna för forskning överstiger av BNP och uppgår till mer än Staten svarar i allt väsentligt förgrundforskningen genom sina anslag till fakulteter och forskningsråd, medan näringslivet står för den övervägande delen av den tillämpade forskningen och utvecklingsarbetet. Grundforskning brukar definieras som det systematiska och metodiska sökandet efter ny kunskap och nya idéer utan någon bestämd tillämpning i sikte. Forskning och forskarutbildning har tillhört de prioriterade områdena. Statsbudgetens anslag till området har totalt sett inte drabbats av de generella nedskärningarna. Tvärtom har en viss satsning skett. Slå vakt om forskningens kvalitet Så till vida kan situationen förefalla bekymmersfri. Så förhåller det sig dock inte. Det stora problemet av ligger, såvitt vi ser det, inte i forskningens volym utan i dess kvalitet. Det sägs visserligen ofta att vår forskning är högtstående. Men å andra sidan understryks allt oftare att kvalitetskravet är ett måste och att åtgärder behöver vidtas för att höja kvaliteten. Detta framhålls både forskningsproposition och i UHÄ:s senaste anslagsframställning. Som utgångspunkt för svensk forskningspolitik måste, enligt vår mening, gälla: För att vi skall kunna hävda oss i den internationella konkurrensen krävs att våra forskare håller minst samma höga standard som sina kolleger i våra främsta konkurrentländer. Det föreligger emellertid en hel rad omständigheter som lägger hinder i vägen för att detta mål skall kunna uppnås. Vi vill först nämna den ständigt pågående urholkningen av forskningsanslagen. Den är väsentligt kraftigare än den genomsnittliga inflationen anger. Kostnadsstegringarna för basresurser som utrustning och litteratur ligger nämligen vida över genomsnittet. Det är allmänt omvittnat att - trots de extra insatser som gjorts - situationen är allvarlig vid många forskningsinstitutioner, som får arbeta med föråldrad utrustning, och att forskningsbiblioteken är i stort behov av ytterligare medel. I sammanhanget bör också nämnas den livligt omdiskuterade frågan om lönesättningen för forskarna i statlig tjänst. Lönesättningen är sådan att forskarna lätt köps över till näringslivet eller till utlandet. Problemet är mest märkbart där suget efter forskarna är störst, dvs. i de tekniska ämnena men även i vissa naturvetenskapliga och samhällsvetenskapliga. Ett annat bekymmer är bristen på ändamålsenliga lokaler. Det framhålls forskningsproposition att denna brist är ett stort problem för många universitet och högskolor. Det slås fast att investeringar i lokaler för forskning bör ges hög prioritet när behoven sammanfaller med behov av insatser för att främja byggsysselsättningen. Det är, enligt vår mening, angeläget att det sistnämnda uttalandet får verklig genomslagskraft. Våra forskare, särskilt grundforskarna, ingår och måste ingå i det internationella forskarsamhället. Tack vare det personliga kontaktnät som forskarna byggt upp sker utbytet av forskningsrön och övrig information snabbt och effektivt. De resurser som står till förfogande för att underlätta och möjliggöra dessa internationella kontakter är emellertid klart otillräckliga. Förbättra forskningsrekryteringen och forskningsutbildningen Det ankommer på universitet och högskolor att svara för reproduktionen av forskare såväl för de egna behoven som för de behov som föreligger i andra sektorer av samhället. Är reproduktionen inte tillfredsställande råkar kvaliteten i forskningen i fara. Dåliga forskare är sämre än inga forskare. Forskarutbildningen och dess problem är sedan åtskilliga år en central fråga i den forskningspolitiska diskussionen. Problemen är många. Ej sällan pekas på att de nya forskarstuderandena har dåliga förkunskaper. Orsakerna är, sägs det, att söka både i skolundervisningen och högskolans grundutbildning. Skolan ger för litet av baskunskaper i matematik och språk (även svenska språket). Och högskolans grundutbildning är, sedd i internationell belysning anmärkningsvärt kort, mera lagd på översikter än på fördjupningsstudier och föga lärarintensiv. Så är också genomströmningen dålig. Vissa åtgärder har vidtagits, andra planeras men ytterligare resurser till och viss omläggning av grundutbildningen skulle säkerligen vara ytterligt lönsamma. Men de mest akuta problemen knyter an till själva forskarutbildningssektorn. De avser inträdet (rekryteringen), utbildningen som sådan och utträdet (meritvärdet, forskarkarriärvägen m. m.). I samtliga faser spelar doktorandernas ekonomiska situation enligt vår mening en avgörande roll. forskningsproposition sägs om forskarrekryteringen: Att rekrytera och utbilda nya forskare är en central uppgift för högskolan. Ett ständigt tillflöde av personer som genomgår och genomgått forskarutbildning behövs för att vetenskapssamhället skall bibehålla sin vitalitet och utvecklas och stimuleras i sitt sökande efter ny kunskap. Av lika stor betydelse är det, att samhället i övrigt, företag, organisationer, myndigheter etc., i stor utsträckning får tillgång till och utnyttjar personal med forskarutbildning. Den träning i metodiskt tänkande, det analytiska arbetssätt och den kritiska skolning som en forskarutbildad fått del av är av värde för verksamhet inom snart sagt alla områden i samhället. Mot den bakgrunden, sägs det i propositionen, har situationen inom forskarutbildningen under en lång följd av år varit nedslående. Strömmen ut till samhällslivet av högt utbildade experter har på vissa områden avtagit kraftigt . Endast de medicinska och odontologiska fakulteterna samt har haft en oförändrad examinationsfrekvens, vid övriga fakulteter har det, trots en oförändrad tillströmning, varit fråga om en halvering. Man har givetvis då rätt att ställa frågan: Är det rätt personer som kommer in i forskarutbildningssystemet? Det borde röra sig om de som har de bästa förutsättningarna att bli forskare, med andra ord de bästa teoretiska begåvningarna inom resp. ämne. Det sägs med jämna mellanrum att dessa i betydande utsträckning föredrar att efter grundexamen gå ut i arbetslivet och till en god inkomst. In kommer i stället ett B-lag. Som exempel nämns att en och annan som inte får arbete efter grundexamen väljer forskarstudier. Det sagda må vara en överdrift, men under alla förhållanden är det nödvändigt att det på ett mycket tidigt stadium prövas om förutsättningar för forskarstudier verkligen föreligger. Det är också, som understryks i forskningspropositionen, angeläget med aktiva åtgärder för att redan före men framför allt under grundutbildningsstudierna stimulera dem som äger de bästa förutsättningarna. Speciell uppmärksamhet bör enligt vår mening ägnas de kvinnliga studerande inom de ämnen, där de är markant underrepresenterade inom forskarutbildningen. Här torde finnas en begåvningsreserv. Vad själva forskarutbildningen beträffar kritiseras den ofta för brister i undervisningen, i metod- och teknikträningen och framför allt i handledningen. Ett resurstillskott är förvisso erforderligt. Men större uppmärksamhet bör även ägnas de studerandes arbetssituation. Det borde vara en självklarhet att varje doktorand har ett arbetsrum eller i varje fall en arbetsplats på sin institution. Gemenskapen på institutionen-arbetsplatsen ger den information, stimulans och hjälp som är erforderlig för studiernas fullföljande. Vi har redan tidigare understrukit att i samtliga faser spelar doktorandernas ekonomiska situation en avgörande roll. Erinras må om att flertalet av dem är och om att de som kan uppvisa en lång arbetslivserfarenhet ofta är betydligt . Det måste då för en person som avlagt grundexamen finnas ett incitament att välja doktorandstudier framför att gå ut i arbetslivet. Ekonomiska skäl talar avgjort för att välja det senare alternativet. Utbildningsbidraget, om något sådant över huvud taget står att få, är otillräckligt och extraknäck stjäl tid och energi från studierna. De som trots detta nappar på det förra alternativet får kännas vid dessa olägenheter och får finna sig i en lägre levnadsstandard än sina jämnåriga ute i arbetslivet. Därtill kommer den otrygghet som är förknippad med det bristande sociala skyddet. Det nu sagda har verifierats av en rad undersökningar. Vi vill hänvisa till den senaste, m. : IV, försörjning, undervisning och kontakter med näringslivet (1985). Den har genomförts av teknologkåren vid . En omläggning av de forskarstuderandes finansiering skedde 1983. En utvärdering, som skett i UHÄ:s regi (Zetterblom, Studiefinansieringen i forskarutbildningen, situationen efter reformen 1983, 1985, stencil), visar dock att de fundamentala svårigheterna kvarstår och att omläggningen därutöver, trots vissa positiva sidor, lett till ytterligare allvarliga olägenheter. Mot bakgrunden av dessa förhållanden är det ej svårt att förstå att genomströmningen i doktorandutbildningen är så dålig som den är. "Anställningsförhållandena för doktoranderna är en relikt av en svunnen tid och bör enligt vår mening omgående ersättas av mera tidsenlig. Utbildningsbidragen bör utbytas mot doktorandtjänster och det i snabbare takt än vad forskningspropositionen antyder och UHÄ föreslagit i sin senaste anslagsframställning. En sådan reform skulle enligt UHÄ:s beräkningar kosta ca 200 milj. kr. med bibehållet antal studiestödsplatser. Det vore väl använda pengar. De skulle ge en bättre forskarrekrytering. De skulle ge doktoranderna trygghet och arbetsro. Det skulle öka genomströmningen och resultera i kvalitativt bättre avhandlingar. Även om man inte skall fästa någon större vikt vid enstaka olycksfall i arbetet är det nödvändigt att kvalitetsaspekten får större genomslagskraft även när det gäller avhandlingarna. Det kan tillfogas att åtskilliga doktorander får sin försörjning som forskningsassistenter, knutna till projekt som finansieras av forskningsråd och fonder samt av sektorspengar. Även om situationen för dem är bättre än utbildningsbidragsinnehavarnas är också deras ställning osäker och omöjlig att planera på rimlig sikt. Många utexaminerade doktorer försörjer sin forskning och sig själva på samma sätt. De externfinansierade forskarnas situation vid KTH och deras problem har redovisats av Statshälsan i en rapport, Gröön m.fl.: Projektanställdas psykosociala arbetsmiljö, en studie av psykosociala konsekvenser av anställningsformen för externfinansierade forskare, tekniker och sekreterare vid 1985 (stencil). Nämnas bör att UHÄ i skrivelse redovisat resultatet av en översyn av den reglering som gäller för forskningsassistenter. Förbättra meritvärdet och förstärk karriären Utträdet, övergången till arbetsmarknaden utanför högskolan vållar vissa bekymmer trots insatser för ett förhöjt meritvärde för doktorsexamen. Kanske produceras det i vissa ämnen för många doktorer? Kanske är det fråga om dålig marknadsföring? Ty samhället har otvivelaktigt ett behov av fler forskarutbildade. Givetvis under förutsättning av att det är rätt personer som kommer in i utbildningen och att de får en adekvat utbildning. Forskarkarriären efter doktorsexamen ter sig, trots att ett antal mellantjänster inrättats, fortfarande osäker och problematisk. De nyutexaminerade doktorer som håller god kvalitet utgör en stor tillgång för vårt land, en av de största vi har och den får inte förslösas. De befinner sig då i sin mest kreativa ålder och måste därför enligt vår mening få möjligheter att på eget ansvar föra forskningen vidare. Det är ett samhällsintresse att de omhändertas på ett vida smidigare sätt än . Detta är angeläget, därför att utbyggnaden av högskolan har avstannat, flyttningsbenägenheten har avtagit och pensionsavgångarna ännu så länge är relativt sett fåtaliga. Tjänsterna är alltså, sedda från de ungas synpunkt, blockerade och det är svårt för dem att komma in. Vi befinner oss därmed i den allvarliga situationen att den fast anställda forskarkadern håller på att förgubbas. Men det finns ett annat skäl som talar ännu starkare för att de unga forskarbegåvningarna nu måste omhändertas. kommer pensionsavgångarna att bli vida talrikare och då behövs det personer med fullgod kompetens som kan rycka in på de ledigblivna tjänsterna. Öka satsningen på grundforskningen Ett genomgående tema i vår motion har varit kvalitetsaspekten. Den är nära förknippad med grundforskningen. Utan en kvalitativt sett god grundforskning står sig den tillämpade forskningen och utvecklingsarbetet slätt. Med den stora efterfrågan som föreligger på tillämpad forskning är det fara å färde att grundforskningen blir eftersatt. Det är emellertid enligt vår mening nödvändigt att långsiktigheten inte glöms bort, därför att de kortsiktiga behoven är så påträngande. En ökad satsning bör därför nu ske på har en allmän övergång till doktorandtjänster avvisats av statsfinansiella skäl. På motsvarande sätt har andra anslagshöjningar till forskningen bemötts, låt vara att en viss satsning har skett. Vi finner inte argumentet bärande. Enligt vår bedömning-och den delas, som inledningsvis nämnts, av forskningsproposition - är forskning och teknisk utveckling att betrakta som investeringar som ökar produktiviteten och stimulerar den ekonomiska tillväxten. Det är alltså fråga om lönsamma investeringar. Slutsatsen blir att vårt land av både statsfinansiella och allmänt samhällsekonomiska skäl inte har råd att underlåta att göra dessa investeringar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att vad i motionen anförts om det grundläggande för inriktningen av svensk forskningspolitik. () () () () grundforskningen, dvs. på fakultetsanslagen och anslagen till forskningsråd och motsvarande fonder. Det behövs alltså en ökad satsning på grundforskningsanslagen. Vi tror inte att mycket är att vinna på omfördelningar inom dessa. Det går inte att trolla. Det är inte heller möjligt att utvinna något genom överföringar från högskolans grundutbildningsanslag, så knappa som dessa redan är. Det erfordras alltså insatser, finansierade på annat sätt, insatser som av skäl som redan angetts, bör gå även till de humanistiska och samhällsvetenskapliga områdena.