ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902ub231 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub231 m. fl. (m, fp, c) som teknikerbristen gör sig gällande riskerar , , att försvinna som fristående skola. STI grundades för och dess verksamhet har kontinuerligt kännetecknats av flexibilitet och anpassning till näringslivets behov. STI:s ingenjörsutbildning är treårig. Nuvarande fem linjer är maskinteknik, WS-teknik, elteknik, husbyggnadsteknik samt väg- och vattenbyggnadsteknik. Elevintagning sker vår och höst. Minimiålder för intagning är , medan medelåldern länge legat . Normalt är att yrkesarbete föregår. Enligt beslut av staten får antalet elever vara högst 810. STI har en stark koncentration till tekniska ämnen, medan allmänna sådana fått ett begränsat utrymme. Den lärarledda undervisningen under hela utbildningen uppgår i genomsnitt , vilket avsevärt överstiger timantalet i t. ex. komvux. Under de 60 åren har STI utbildat mer än 19 000 ingenjörer. finns på STI 48 elever med bidrag från AMS, dvs. elever med s. k. utbildningsbidrag. STI har också under en lång följd av år medverkat till att ge utländska medborgare en bra ingenjörsutbildning och skolans undervisning har bland dessa - inte minst bland de politiska flyktingarna - blivit mycket attraktiv. Vid skolan studerar ca 170 utländska medborgare, varav merparten är politiska flyktingar. De kommer från så skilda länder som (60), (29), (19), (6) m. fl. Sammanlagt är ett trettiotal nationer representerade bland eleverna. Sammanfattningsvis kan konstateras att STI fyller en viktig uppgift som utbildningsinstitution. Desto mer beklagligt är riksdags beslut att medge statsbidrag (av skolans kostnader) längst t.o. m. /87. Riksdagsbehandlingen gav som resultat en majoritet för kommunalisering som man fann det angeläget att verksamheten får fortsätta med oförändrad inriktning och med statliga insatser. Det torde dock inte vara någon överdrift att påstå att risken för att STI skall förlora sin profil är stor vid en överföring till kommunalt huvudmannaskap. Det finns all anledning att noggrant överväga vilka förändringar såväl beträffande kvalitet som elevsammansättning som kommunalisering skulle innebära. Bäst främjas den fortsatta ingenjörsutbildningen vid STI om man får fortsätta som fristående skola. 1* 1985186. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att statsbidrag till skall utgå i nuvarande omfattning även efter /87. () () 1985/86 Ub231
mot · G902ub232 · 1986-01-24 00:00:00 — 1985/86 :Ub232 m. fl. (m, c) De kyrkliga samfundens kulturutbud i skolans verksamhet Svensk kultur har sina rötter i kristendomens framväxande i vårt land. Såväl musiken som konsten hade huvudsakligen anknytning till det kristna livet. , psalmboken och olika predikotexter utgjorde länge den enda befintliga litteraturen i många svenska hem. Svenska folket ägde ett gemensamt kulturarv vars olika yttringar var väl kända och uppskattade överallt i vårt land. När barnen lämnade skolan var de delaktiga av dessa. Gemensamma kulturupplevelser hade också ett socialt värde och skapade trygghet i en hård yttre miljö. lever vi i ett annorlunda samhälle. Olika kulturyttringar erbjuds oss i nästan obegränsad omfattning men blir alltmer åldersinriktade. En ökad diversifiering och kommersialisering och ett ökat internationellt inflytande har bidragit till att öka mångfalden som den kulturella sammanhållningen försvagats. Alla människor har dock behov av att känna samband med tidigare generationer och att inte stå främmande för våra traditioner. När det gäller kännedom om bibel och psalmer har kunskapen minskat hos dagens elever och många barn har aldrig besökt en kyrka. kan vi konstatera att våra olika kyrkosamfund ofta har ett stort utbud av kultur av olika slag. Kyrkokörer tillvaratar våra sångskatter och kyrkomusiker framträder ofta med konserter. Ofta i samband med större anordnas samlingar med både litterära och musikaliska framträdanden. Regeringen föreslår i årets budgetproposition att den särskilda satsningen på kulturellt utvecklingsarbete i skolan fortsätter och föreslår ett anslag på 16 milj. kr. Anslaget är avsett att vidga elevernas kontakt med kulturlivet och att ge dem möjlighet att uppleva kulturskapare i deras verksamhet. Vi anser det viktigt att man i detta arbete räknar med det kulturutbud som de kyrkliga samfunden erbjuder. Särskilt viktigt är det att eleverna får uppleva kyrkoårets betydelse för vårt samhällsliv och att de får göra bekantskap med olika kyrkliga kulturaktiviteter. De får därmed en förankring i svenska kulturtraditioner till glädje för deras framtida liv. bör av regeringen begära att denna fråga beaktas i de riktlinjer som ges för användandet av ovan nämnda anslag. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att de kyrkliga samfundens kulturutbud bör tillvaratas i skolans satsning på kulturellt utvecklingsarbete. () () 1985/86 Ub232
mot · G902ub233 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Ub233 och () Trafikutbildningen i skolan Trafiksäkerheten är en angelägenhet sorn rör oss alla. har flera viktiga steg tagits för att förbättra olika trafikantgruppers säkerhet. Resultaten har heller inte låtit vänta på sig. En viktig trafikantgrupp som ännu inte fått ta del av denna förbättring är barn och ungdomar. Detta trots att denna grupp tillhör de absolut metst utsatta bland de oskyddade trafikanterna. rapporteras stigande olyckstoppar, särskilt i samband med den årliga skolstarten. Inte minst av denna anledning har skolan ett särskilt ansvar för barnens och ungdomarnas trafikfostran. Skolans roll i trafikutbildningen understryks också i Lgr 80. Varje rektorsområde ansvarar för att planera in någon form av trafikundervisning. Men det faktum att trafiken inte är något egentligt skolämne medför tyvärr stora skillnader i undervisningen mellan olika rektorsområden och till och med mellan olika skolor. När nu skolan dessutom är föremål för statliga besparingar riskerar trafikfrågorna att skjutas än mer i bakgrunden. För att motverka detta krävs att SÖ vidtar åtgärder som tydligare markerar skolans ansvar för barnens och ungdomarnas trafikutbildning. En trafikantutbildning inom skolans ram bör syfta till att fortlöpande ge eleverna ökade kunskaper och färdigheter. I princip bör utbildningen leda fram till kunskaper motsvarande ett mopedkörkort vid högstadiets slut. Med hänvisning till vad som sagts i motionen hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till konkreta mål för trafikantutbildningen i skolan, 2. att begär att regeringen verkar för att varje elev, oberoende av rektorsområde, får ta del av en kontinuerlig trafiksäkerhetsundervisning som syftar till att öka elevens förmåga att klara sig i trafiken. () ()
mot · G902ub234 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Ub234 och (vpk) Fristående skolor För att erhålla statsbidrag ställs vissa krav på en s. k. fristående skola. I budgetpropositionen refereras dessa villkor och krav. Där säger föredragande statsrådet bl. a. följande på s. 66-67, proposition 1985/86:100. Skolan bör sålunda genom inslag eller uppläggning av verksamheten vara till allmän nytta såsom ytterligare erfarenhetsunderlag för eller annat komplement till det allmänna skolväsendet. För en skola för skolpliktiga elever gäller dessutom att den godkänts för skolpliktens fullgörande och att den har en särskild prägel och inte är en ren efterbildning av . Statsrådet avslutar stycket om de s. k. fristående skolorna på s. 67 i budgetpropositionens nämnda bilaga: Avsikten är att ge berörda skolor möjlighet att visa att deras arbete kan inspirera det allmänna skolväsendet på olika sätt. Också konfessionella skolor på grund har fått möjlighet att visa att deras pedagogik är av intresse för det allmänna skolväsendet. Vi delar statsrådets tolkningar av beslut om villkor för statsbidrag till s. k. fristående skolor. Men vi menar också att utifrån den utvärdering av verksamheten, som SÖ har i uppdrag att göra vid dessa skolor, bör vidare steg tas. Det är inte orimligt att, utifrån beslut och SÖ:s utvärdering, ompröva statsbidragen till vissa av dessa skolor som erhåller statsbidrag. Som en konsekvens av uttalande för bidrag till dessa skolor bör det också prövas hur de erfarenheter som gjorts i dessa skolor skall komma det allmänna skolväsendet till godo. I dessa fall avvisar vi inte tanken på att de s. k. fristående skolorna som kan uppvisa för det allmänna skolväsendet värdefulla och applicerbara erfarenheter, på ett eller annat sätt införlivas i den allmänneliga skolan. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvärdering av s. k. fristående skolor, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om omprövning av statsbidrag till s. k. fristående skolor, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i Mot. 1985/86 motionen anförts om s.k. fristående skolors införlivande i det Ub234 allmänna skolväsendet.
mot · G902ub236 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub236 m. fl. (vpk) En helt betygsfri grundskola Arbetarklassens och de lägre tjänstemannaskiktens barn är de som först sorteras ut i det svenska skolsystemet. Detta faktum visar utredning efter utredning. Utsorteringen börjar redan i . Det är framför allt pojkar ur arbetarklassen som går i s. k. anpassad studiegång. Till gymnasieskolans längre och teoretiska linjer går flest barn ur högre sociala skikt. De som en gång erhållit på sin höjd grundskolekompetens återfinns sällan heller inom vuxenutbildningen. Vad många elever via betygssystemet i framför allt får lära sig är just det att de inte kan lära sig. Vi tror inte att betygen visar elevers reella förmåga och kunskapsnivå. Betygshetsen motverkar samarbete och solidaritet. Det är kunskaper som aldrig kan mätas med betyg, men som är oerhört viktiga för ens vuxenliv. Listan över betygens brister och oförmåga till att visa eleven eller dennes föräldrar vad som är reella framsteg i skolarbetet, kritiskt tänkande, samarbetsförmåga, solidaritet etc. kan göras lång. Den orimliga situationen med betyg blir ännu värre för de handikappade elever som skall in i skolväsendet. Var i betyget syns det att det är en stor prestation för en handikappad elev att bara ta sig till skolan? Vi har i en annan motion föreslagit dimensioneringsökningar av gymnasieskolan så att alla elever som lämnar kan få en gymnasieutbildning om de så önskar. Då skulle inte heller betyg behövas för vidare studier på gymnasiet. Det skulle räcka med en intresseanmälan till vilken linje man vill gå på inom gymnasieskolan. Denna intresseanmälan måste naturligtvis föregås av en ingående studie- och yrkesorientering. Med en sådan ordning kan betygen på helt tas bort. Det räcker med ett intyg på fullgjord skolplikt. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om förslag till en helt betygsfri grundskola, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till betygsfri Mot. 1985/86 intagning i gymnasieskolan. (vpk) (vpk)
mot · G902ub240 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Ub240 och () En kampanj mot mobbning i skolan Mobbning är ett stort och allvarligt problem i de svenska skolorna. Det framgår av en undersökning bland 17 000 elever i sextio skolområden. Undersökningen visar att ca 145 000 elever är indragna i mobbning och därmed regelbundet eller plågar andra. Mobbningen är större bland pojkar än bland flickor. Det är ofta äldre elever som mobbar yngre. Det är också vanligare att barn mobbar i årskurs 3 än i årskurs 9. Mobbningen har ökat påtagligt . Det gäller både direkta angrepp och den indirekta mobbningen med utfrysning och social isolering. Många elever får genomleva sin skoltid med ständig ångest, otrygghet och dålig självkänsla. Det kan ibland leda till totalt sammanbrott för de elever som utsätts för detta förtryck. Eleverna uppger i undersökningen att lärarna bara någon enstaka gång eller nästan aldrig gör något för att stoppa mobbningen. Föräldrarna å sin sida får sällan kännedom om att mobbningen pågår. Barnet tiger av rädsla för att förvärra plågan. Såväl i skolan som i hemmet måste man vara uppmärksam på vad som händer elever emellan. Tecken på mobbning är oftast indirekta. Eleven har ingen lust att gå till skolan, får dålig matlust, har ont i huvudet eller ont i magen. Sådana företeelser bör följas upp av omgivningen. Det är en grundläggande demokratisk rättighet för eleverna att kunna känna sig trygga i skolan. Därför är det oerhört angeläget att det från samhällets sida sätts in åtgärder för att få stopp på detta allvarliga problem. En landsomfattande kampanj som vänder sig till lärare, föräldrar och elever bör tas fram och genomföras. Sådana arrangemang har vidtagits i en del andra länder med gott resultat. Rast vakter och kontakttelefoner har bl. a. i visat sig vara effektiva åtgärder mot mobbning och bör även provas här. Det finns ett klart samband mellan lärartätheten på skolan och omfattningen av mobbing. Samhället bör tillsammans med , och elevorganisationen genomföra en landsomfattande kampanj i syfte att sätta stopp för mobbning i skolan. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en kampanj mot mobbning i skolan. 1985/86 Ub240
mot · G902ub242 · 1986-01-24 00:00:00 — 1985/86: Ub242 och () De konsumentekonomiska kurserna vid internatskolorna i län Konsumentekonomiska kurser ordnas på tre internatskolor i län. Två av dessa drivs av , nämligen lanthushållsskolorna i och . En tredje skola, Apelrydsskolan i , bedrivs av . Dock får alla tre skolorna bidrag från statsmedel. Internatskolorna erbjuder eleverna en ny annorlunda studiemiljö. Här har de som önskar möjligheten att bo på skolan under arbetsveckorna. Det innebär mycket gemenskap och man får många vänner för livet. Men det innebär också att ta ansvar och visa hänsyn gentemot kamrater. Utbildningen vid de konsumentekonomiska kurserna syftar till att ge eleverna en bättre grund att stå på i kommande yrkesverksamhet, t. ex. i vård-, service- och läraryrken, inom storhushåll och resturang samt alla arbeten inom barnomsorgen. Eleverna får kunskaper i hem- och hushållsgöromål, friskvård, miljövård, den egna ekonomin och föräldrautbildning. Alla mycket viktiga kunskaper som man har glädje och nytta av under hela livet. Den dubbla rollen i dagens samhälle att sköta både hem och förvärvsarbete ställer stora kav på både kvinnor och män. Många barn får heller inga kunskaper alls med sig hemifrån. Hur fritiden används får allt större betydelse för hushållens ekonomi. Den som får lära sig att hushålla med sina resurser och att utföra allt slags hemarbete kan leva på en helt annan standard än den som inte får någon hushållsutbildning. Alla måste få lära sig att värdera och uppskatta bra mat som den viktigaste grunden för tillvaron samt att bedöma priser, bl. a. i förhållande till näringsvärde och att laga mat med skonsamma metoder. Alla skolor uppmanas nu att satsa på kultur, och det läggs stora pengar på detta. Kultur är något som lanthushållsskolorna alltid har haft och kommer att fortsätta att ha som ett naturligt inslag i undervisningen och i vardagslivet vid skolorna; en levnadskultur att föra vidare till kommande generationer. Det är svårt att locka pojkar till utbildningen. Endast enstaka anmäler sitt intresse. En förutsättning för ökad jämlikhet mellan könen - och mellan s. k. svag- och högpresterande - är att alla oavsett kön, förutsättningar och yrkesval får praktisk konsumentekonomisk utbildning i gymnasieåldern, då intresset för den egna bosättningen vaknar. Alla behöver ett komplement till hemkunskap. Konsumentekonomiska kurser är användbara inom många yrken och borde vara meritkrav för bl. a. blivande förskol-, hushålls-, textil-, och vårdlärare, dietister, konsumentsekreterare liksom andra rådgivare och Stor oro råder emellertid vad gäller lanthushållsskolornas framtid. Rykten gör gällande att statsmakterna ämnar upphöra att utge statsbidrag för drivandet av dessa internatskolor. Dessa konsumentekonomiska internatskolor är enligt vår mening mycket värdefulla komplement till den tvååriga konsumtionslinjen på gymnasiet och bör således finnas kvar och få statsbidrag för sin verksamhet. Med hänvisning till vad anförts hemställer vi att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om konsumentekonomiska kurser vid internatskolorna i län. 1985/86 Ub242
mot · G902ub245 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Ub245 m. fl. (c) Användningen av djur i skolundervisningen Inom ungdomsskolan förekommer utbildningsmoment, bl. a. dissekeringar, som förutsätter att djur avlivas för ändamålet. Detta står knappast i samklang med de strävanden som bör vara självklara för skolan att främja en djurvänlig hållning bland eleverna. Det måste därför vara viktigt att i största möjliga mån undvika att djur utsätts för plågsam behandling eller avlivas för undervisningsändamål inom ungdomsskolan. För många elever med ett starkt engagemang för djur kan denna typ av utbildningsmoment verka starkt frånstötande. Det är viktigt att skolan visar respekt för ett sådant etiskt grundat avståndstagande till varje form av djurplågeri eller onödigt avlivande av djur. Därför måste en möjlighet skapas för elever med en sådan inställning att befrias från att delta i sådana undervisningsinslag. I stället bör alternativa möjligheter att inhämta samma kunskaper anordnas. har vid tidigare behandling av liknande motioner förutsatt att läraren kan bedöma om eleven bör delta i momentet eller inte. Normalt görs säkert också sådana bedömningar på ett fullt godtagbart sätt. Undantag finns dock, där elever tvingas delta i t. ex. dissektioner, som de av etiska skäl känner motvilja för. För att förhindra sådant bör klara regler komma till stånd. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar att hos regeringen hemställa om åtgärder för att säkerställa att ingen elev med etiskt grundade betänkligheter behöver delta i undervisningsmoment som kan innebära plåga för djur eller som förutsätter att djur avlivas för ändamålet. () () () () ()
mot · G902ub248 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Ub248 och () Tillsättande av skolpräster Kristendomsundervisningen i har fått en allt svagare ställning. I kristendomsundervisningens ställe har religionsundervisningen kommit, vilket ger en allmän kunskapsgrund om alla former av religioner i världen. Men kristendomsundervisningen stod inte enbart för kunskap om kristendom, den skänkte också ett andligt stöd. De dagliga morgonsamlingarna förde ungdomarna nära den kristna bekännelsen. Den tilltagande sekulariseringen i samhället har ägt rum under ett årtionde där den allmänna debatten prisat vetenskap och humanism. etik har förkastats och ersatts med upplysning om varför man inte bör tro utan i stället veta. Ungdomarna har ersatt det andliga behovet med något annat. Man utför ockulta handlingar i olika sekter. Vi finner att bl. a. satanskyrkor nu öppet etableras, och deras förkunnare låter identifiera sig. Denna utveckling är oroande. En likartad utveckling kan iakttas i , där utvecklingen lett fram till ett ökat antal självmord bland unga. Tecken finns nu också i vårt land att ungdom i allt större utsträckning umgås med tankar på livets mening och att de själva inte har någon lust att leva vidare. Vi menar att kristendomen i skolan måste återfå en starkare ställning. I likhet med att elever behöver skolsköterska och läkare för somatiska problem menar vi att det nu är hög tid att erbjuda varje elev en möjlighet att samtala med en skolpräst. En sådan kan också genom att medverka i undervisningen ge ett stöd till religionsläraren och fånga upp de andliga brister och problem som han i anslutning till undervisningen identifierar. Åberopande det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att tillsätta skolpräster.
mot · G902ub249 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub249 () Kost- och konsumentutbildning i grund- och gymnasieskolan I dagens samhälle förvärvsarbetar de flesta människorna; av kvinnorna har arbete utanför hemmet. Många barn lever med en vuxen. Tiden för hushållsarbete i hemmet minskar. Det finns ingen som kan föra kunskaper och traditioner vidare till barn och ungdomar. Samhället har inte råd med ytterligare en generation som inte kan utnyttja sina resurser väl. En livlig debatt om livsmedelshanteringen och matens kvalitet har ägt rum . Debatten handlar också om vikten av näringsriktig kost och matglädje, att familjerna i skall få hushållsekonomin att gå ihop samt att man bör vara en kunnig och medveten konsument. Värdet av kunskaper i kost- och konsumentkunskap har poängterats på olika sätt som ytterst viktiga i flera betänkanden: betänkande, Hälso- och sjukvården inför 90-talet från och konsumentpolitiska kommitténs betänkande Hushållning för välfärd. I många forum ges således stöd för åsikten att dessa kunskaper är viktiga för individer i alla åldrar. Flera av betänkandena har betonat vikten av att barn och ungdomar ges kunskaperna . Eleverna på får hemkunskap under sin nioåriga skolgång i . Lektionerna skall utnyttjas till kost- och näringsfrågor, hemvård, konsumentkunskap, ekonomi, tvätt, hygien, miljöfrågor m. m. Att arbeta praktiskt blir möjligt endast då timtalet blockläggs, vilket får till följd att eleverna under flera årskurser är helt utan hemkunskap. Hemkunskap borde vara ett ämne eleverna får del av i alla årskurser. Kunskaper i hushållning är lika viktiga som kunskaper i språk, svenska och matematik. Dagens samhälle med knappare resurser ställer stora krav på den enskildes kunskaper. Dessa kunskaper skulle bl. a. förbättras med fler hemkunskapstimmar . I långtidsutredningen framgår att man räknar med en ökad efterfrågan på arbetskraft inom hushållssektorn . Kunskaper inom området kost och hushållning har en mycket svag ställning inom gymnasieskolan. Jag anser att en utbildning med bredd och djup inom kost-, konsumtions- och friskvårdsområdet skall finnas som en egen linje inom gymnasieskolan och också erbjudas eleverna som specialkurser. Dessutom bör kost- och konsumentkunskap ingå på alla gymnasielinjer. Många kommuner och staten satsar stora pengar på konsumentupplysning och friskvård när vi i stället kunde få medvetna och kunniga konsumenter genom en förstärkt kost- och konsumentbildning i grund- och gymnasieskolan. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en översyn av läroplanen för i syfte att bereda eleverna fler timmar i hemkunskap, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att kostoch konsumtionskunskap skall ingå på alla gymnasielinjer, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att kostoch konsumtionslinjen skall vara kvar i gymnasieskolan. 1985/86 Ub249
mot · G902ub251 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub251 m. fl. (s, m, c) Fotvård för diabetiker De flesta människor med fotbesvär i vårt land är diabetiker. Detta återspeglar sig i den oro som allt fler fotvårdare känner för diabetikernas fötter. Denna oro är berättigad eftersom behandlingen av diabetesgangrän är defensiv i stället för förebyggande. Den defensiva hållningen medför att många tragedier inträffar - ben amputeras i onödan t. ex. I har man visat att gangrän kan förebyggas eller botas. med aktivt uppsökande och förebyggande verksamhet minskade amputationerna till bara en femtedel av antalet i andra områden i . Det finns två hinder för en förebyggande verksamhet på diabetesfrontens problem: 1. fotvårdarna är för få, ägnar sig åt fel grupp människor och har för dålig utbildning, 2. sjukvården har en alltför passiv inställning som beror på okunnighet och kanske ovilja. Diabetesfoten är en föga glamouromsusad kroppsdel och inbjuder inte till engagemang. När det gäller diabetessjukdomens samband med ögonproblem har mycket hänt. Här kan man få en adekvat vård. Detsamma bör kunna gälla för fotterna. En bättre fotvårdsutbildning skulle betyda mycket. Ett förslag till fotvårdsutbildning är en med sjuksköterskeutbildningen gemensam bas och därefter en tvåårig högskoleutbildning. Den innebär en relativt dyr investering i utbildning men betalar sannolikt igen sig snabbt i form av minskade amputeringsbehov. Mot bakgrund av ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en förnyelse av utbildningen av fotvårdare. () . Åsling (c) () () ()