mot · G902Sf505 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf505 och () Ökat stöd till frivillig repatriering av flyktingar från Militärkupperna i ledde till att ett stort antal flyktingar sökte sig till . beviljades mellan 14 000 och 15 000 latinamerikaner som fyllt uppehållstillstånd av flykting- och flyktingliknande skäl. De medförde uppskattningsvis 7 000 barn vilka ej fyllt och därför inte behövde egna tillstånd. Huvuddelen av dessa flyktingar kom från , , medan hade resp. som ursprungsland. En lång rad åtgärder sattes in för att flyktingarna och deras barn skulle få en möjlighet att komma in i det svenska samhället: svenskundervisning, yrkesutbildning, bostadsförturer, dagisplatser, hemspråksundervisning och mycket annat. Många flyktingar har också rotat sig i det svenska samhället så väl att de inte längre tänker på återvändandet som ett realistiskt alternativ. Men hos de flesta finns önskan eller drömmen om återresan till hemlandet ständigt närvarande. Det är återvändandet som ger legitimitet åt tillvaron i den relativa tryggheten och välfärden under exilen här i . Men för många kommer drömmen aldrig att förverkligas. Den kommer långsamt att förblekna i takt med att barnens rötter här blir allt djupare och skillnaderna mellan att byta ut tillvaron i exilen mot osäkerheten, otryggheten och de ekonomiska problemen i hemlandet blir allt större. Men för många andra fortsätter önskan om återvändandet att vara en levande ledstjärna. De är beredda att fortsätta kampen för en , ett bättre samhälle där hemma när en realistisk möjlighet ges. Deras tillvaro här blir ett provisorium och en utdragen process av förberedelser inför återvändandet. Demokratiseringsprocessen i och har medfört att många flyktingar redan återvänt. Trots att diktaturen i fortfarande håller landet i ett hårt grepp återvänder några flyktingfamiljer . För många blir emellertid återvändande en mycket svår upplevelse. De kommer hem utan tillräckliga kunskaper om det samhälle som möter. Svårigheterna att finna arbete och bostad är ofta större än väntat. Barnen och ungdomarna får det svårt att finna sig till rätta i det nya landet. Många känner sig som främlingar i sitt eget land. i hemlandet gör de den bittra erfarenheten att de måste ge sig i väg till ytterligare en gång. Det finns naturligtvis också många som klarar den svåra omställningsprocessen. Förberedelserna inför återvändandet har varit noggranna. Stöd från organisationer, parti, familj och vänner har bidragit till att problem lösts. Glädjen över att äntligen vara hemma har hjälpt till att övervinna svårighe- ] 1 1985/86.3 sami. Nr S/505-509 Stödet till återvändandet Mot. I regeringens proposition 1983/84:144 om invandrings- och flyktingpolitiken sammanfattas denna politik i sju punkter. En av dessa är stöd till frivillig repatriering från ". har det knappast förts någon debatt om utformningen och omfattningen av detta stöd. Huvudorsaken till detta har förmodligen varit en rädsla för att få en västtysk" debatt, dvs. att diskussionen leder till beskyllningar om att eller den skulle vilja bli av med flyktingarna genom att försöka "köpa ut dem. Mycket litet av stödet till frivillig repatriering har givits här i . För den enskilde flyktingen har gällt att han eller hon har fått flygresan hem betald för sig och sin familj jämte ersättning för viss övervikt av bagage. Dessutom har han eller hon fått . för att klara i hemlandet. För dem som, i de flesta fall av säkerhetsskäl, tagit svenskt medborgarskap har möjligheten till hjälp med flygbiljetten hem upphört . Det är upppenbart att detta i de flesta fall inte är tillfredsställande. har föreslagit en sådan ändring av aktuell förordning (1984:890) att den skulle komma att omfatta även svenska medborgare, som tidigare kommit till som flyktingar. Förslaget bör genomföras. Huvuddelen av det svenska stödet till återvändande flyktingar har kanaliserats via (tidigare Frikyrkan hjälper) till olika organisationer i som på olika sätt stödjer dem som återvänder. Detta stöd har huvudsakligen utgått i form av individuella stipendier som haft som syfte att underlätta återinträdet på arbetsmarknaden. () gjordes på uppdrag av en utvärdering av det hittillsvarande stödet till frivilligt återvändande till och . Den genomfördes av och och har publicerats i en rapport kallad Repatrieringsstödet till och . Stödet till återvändande flyktingar i har dels förmedlats av . dels av SIDA till WUS, . Den senare verksamheten har enligt rapporten omfattat drygt 400 arbets- och studiestipendier på sammanlagt 14,6 milj. kr. I genomsnitt har . delats ut per stipendiat. har via en kyrklig samarbetsorganisation i , FASIC, Fundacion de Ayuda Social de las , t. o. m. 1984 fördelat 150 stipendier av liknande slag. Det är att märka att dessa stipendier på intet sätt reserverats för flyktingar som återvänt från . Tvärtom har latinamerikanska flyktingar i klagat över att det varit nästan omöjligt för dem att erhålla stipendium från WUS. och skriver i sin sammanfattning av rapportdelen om : Vi rekommenderar därför ingen utvidgning av stipendieprogrammet i nuvarande form. I stället bör flexiblare former för stöd, inte enbart riktade till återvändande utan också till andra repressionsoffer, arbetas fram. Initiativ i denna riktning tas först nu i av flera organisationer. innebär skapande av produktiva projekt och ytterligare sysselsättningstillfällen där de återvändande kan fungera som demokratiska samhällsomdanare. Det kan innebära tillskapandet av jordbrukskooperativ, små industrier, handel, service, privata skolor, daghem, hälsocentraler m. m. Stöd till sådana initiativ kan rymmas inom det humanitära biståndet. Ökade krav på administrativ kapacitet kommer emellertid att ställas på de förmedlande organisationerna. En bättre koordinering mellan de olika organisationerna måste också komma till stånd. I budgeten /87 är huvuddelen av pengarna avsedda för stöd till återvändande i inriktade på projekt, speciellt med kooperativ inriktning. avsätts till sådana projekt, . inriktas på mer kortsiktigt stöd i form av startbidrag och ytterligare . fördelas på FACIS som tidigare nämnts, en skola till stöd för återvändande barn () samt till biskopsämbetet i som huvudsakligen stödjer sysselsättningsskapande projekt. När det gäller åtgärder till stöd för återvändande flyktingar till heter det i rapportens sammanfattning: Samordningen av merparten av arbetet för de återvändande görs av /Oficina de Solidaridad para Exiliados Argentinos/, en sammanslutning av en rad MR- och kyrkliga organisationer i landet. (MR = mänskliga rättigheter.) Arbetet består av juridisk rådgivning, ekonomisk starthjälp, social rådgivning, terapeutiskt arbete samt stöd till kooperativa projekt. Verksamheten finansieras genom donationer utifrån via UNHCR (FN:s flyktingkommissarie), m.fl. Det enda stipendieprogram som förekommer drivs av WUS som 1984 beviljades från SIDA. Detta program startas först . Repatrieringsstödets utformning är annorlunda i jämfört med . Det är av mera kortsiktig karaktär och innebär ett ekonomiskt stöd för överlevnad och återanpassning efter återvändandet. Utvärderingen visar att stödet har administrerats på ett i stort sett tillfredsställande och effektivt sätt. Behov av speciella medel för repatrieringsprogram förväntas finnas ytterligare varefter situationen bör ha normaliserats. Den utvärdering av hittillsvarande stöd som just nu görs av kan ge ett bättre grundat svar på hur situationen är för de återvändande och vilket behov av fortsatt stöd som kan finnas. Representanter för olika organisationer som arbetar med återvändandefrågor i understryker vid intervjuer gjorda behovet av att stödja sysselsättningsskapande projekt. Eftersom det finns en lång kooperativ tradition i efterlyses ett utökat stöd till projekt med denna inriktning. Under /86 anslogs till stöd för återvändande flyktingar till 2,4 milj. kr. att fördelas via och 1,24 milj. kr. som administreras av MEDH, Movimiento Ecumenico por los Derechos Huma- 3 I båda fallen gick stödet via . För samma budgetår avsattes . till olika stödåtgärder i Mot. till ett program kallat Sf505 Exil 85, vilket är avsett för stödåtgärder för latinamerikanska flyktingar i som vill återvända till hemlandet. Det bör kanske understrykas att också dessa program till stöd för återvändande flyktingar inte på något sätt är specialinriktade på flyktingar som återvänt från . Det är uppenbart att återvändandet är en svår process som måste förberedas väl om det inte skall bli ett misslyckande eller utsätta människor för onödigt stora påfrestningar. Det individuella ekonomiska stödet till återvändande flyktingar bör förstärkas och utvidgas enligt vad som ovan angetts. stöd till återvändande flyktingar måste börja med åtgärder medan de är kvar här i landet. Ett steg i denna riktning är det studiematerial om återvändandet som ABF håller på att ta fram. Med detta som grund bör studiecirklar kunna komma i gång , vilket bör kunna medverka till att kunskapen om den nuvarande situationen i hemlandet och återvändandets problem blir större bland dem som planerar för ett återvändande. Barns och ungdomars intressen i dessa och andra sammanhang bör särskilt beaktas. Inriktningen på stöd till sysselsättningsskapande projekt i kooperativ form är mycket tilltalande. Det knyter an till en gammal folkrörelsetradition här i landet. Flyktingar i bör få bättre möjligheter att aktivt planera för sitt återvändande, särskilt om detta sker i anslutning till ett kooperativt projekt eller ett projekt med folkbildningsinriktning. För att detta skall kunna ske kan det vara nödvändigt att särskilda kurser anordnas, kurser som kan erbjuda den typ av kunskaper som krävs för att ett sådant projekt skall kunna lyckas. Den enda utbildning med kooperativ inriktning som erbjuds latinamerikaner i är den 38-veckorskurs som anordnas vid LO:s folkhögskola . Denna folkhögskola gjorde också en särskild kurs i folkbildning för latinamerikaner. Denna kurs har av ekonomiska skäl inte kunnat upprepas, trots de goda erfarenheter som den gav. Ett sätt att underlätta det slaget av specialinriktade kurser är att göra det möjligt att erbjuda deltagarna utbildningsbidrag. Detta är inte möjligt, eftersom de bara utgår för utbildning med inriktning på den svenska arbetsmarknaden. Det vore kanske också möjligt att koppla ett regelbundet sparande i någon svensk bank till möjligheten att erhålla särskilda krediter till stöd för projekt med kooperativ eller folkbildningsinriktning. Dessa krediter skulle ges på fördelaktiga villkor. De organisationer i framför allt , och som stöder återvändande flyktingar måste få större resurser för att kunna stödja olika projektförslag. Detta måste särskilt bli fallet om ett förberedelsearbete inför återvändandet i skall kunna kopplas till stöd till ett projekt i hemlandet, eftersom det enbart är i ringa utsträckning som flyktingar från 4 får del av de resurser som ställs till mottagande organisationers Mot. 1985/86 förfogande i . Ett väl förberett sysselsättningsskapande projekt med kooperativ eller folkbildningsanknytning måste vara ett bra sätt för integrering vid återvändandet. De som återvänder hjälper till med att skapa arbetstillfällen, som de tillför nya idéer, stärker demokratin och ger stöd till framväxten av starka folkrörelser. I budgetpropositionen 1985/86:100 bil. 12 s. 164 anges att det pågår beredning inom av vissa frågor rörande återanvändandet av flyktingar från . Det är enligt vår mening angeläget att de synpunkter som ovan framförts beaktas i detta beredningsarbete. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den framtida inriktningen och behovet av stödåtgärder till frivillig repatriering av flyktingar från . () ()