mot · GA02N115 · 1986-01-01 00:00:00 — Motion till 1986/87: NI 15 och () Vissa åtgärder m. m. efter (prop. 1986/87:18) Tjernobyl - ännu en osannolikhet Vad innebär framtiden för de människor som bor i de av nedfall utsatta områdena? - Ingen vet! I var man från början ovetande om graden av nedfall i det egna området. Den första informationen angav att det var och främst som var drabbade. Myndigheter och massmedia koncentrerade sig på jordbruksområdena söderut därför att djuren där gick ute eller var på väg att släppas ut på bete. Att det i t. ex. fanns människor som i rätt stor omfattning vistades utomhus var inte lika viktigt! I påbörjade jordbrukarna sitt vårbruk. Halm brändes, löv krattades, barn och ungdomar sparkade fotboll och småbarnen lekte ute i den första spirande våren. stod det klart att det borde de inte ha gjort, men då var det ju redan för sent! Följde skadliga partiklar med inandningsluften eller inte? - Ingen vet! Den här våren och sommaren har varit så annorlunda som man någonsin kan tänka sig. Kärnkraftsnedfallet innebar litet av ett belägringstillstånd. Alla längtade ut , men det här året var den hotfull i och med den osynliga strålning som fanns där. Åsynen av vårens första blomma medförde en känsla av sorg i stället för den normala glädjen. Åtskilliga trädgårdar har stått orörda . Ogräset fick också vara i fred. Hösten betydde ingen lättnad. Många avstod från bärplockning och svampplockning. Älgjakten resulterade i mestadels nergrävda älgar och på många håll upphörde jakten helt på grund av för höga värden. av får och nötkreatur ifrågasattes. Infångad fisk med värden mellan 3000 och 20 var otjänlig som föda. Det torkade höet innehöll helt plötsligt större koncentrationer än det friska. I och med det här är livsmedelsförsörjningen i i fara. Denna kärnkraftsolycka, så långt härifrån, har stört kulturmönstret i stora delar av . Vi tror att den som inte upplevt detta själv inte heller kan sätta sig in i vad det har inneburit i förlorad livskvalitet, förlorad grundtrygghet och i förlorad tilltro till dem som beslutar. Det är därför vi vill beskriva förhållandena i denna motion. I en av rapporterna till från i beskrivs effekten i en sammanfattande mening: Även om nedfallet inte direkt medfört akuta skador på människor i länet, har det allvarligt skadat länet både vad avser jordbruket, trädgårdsnäringen, jakten, fisket och turistnäringen. Frågorna har efter hand hopat sig. I kärnkraftsdebatten finns både forskare och politiker med skilda åsikter. Det finns inget vetenskapligt material som kan stödja en uppfattning om att inandade och inmundigade radioaktiva partiklar skulle vara ofarliga och ändå finns det forskare som hävdar det. Hur stor tillförlitlighet har forskares utsagor? I forskningsrådsnämndens skrift Tjernobyl och vår hälsa kan vi utläsa att egentligen vet ingen riktigt säkert något om effekterna efter Tjernobyl. Det är först om 10, 20 - ja, kanske fler år - som sanningen går upp för oss. Ingen vet vad sanningen då kommer att innehålla. Det framgår med all tydlighet att beredskapen i samhället inte är tillfredsställande med tanke på de risker människorna utsätts för. I propositionen talas om att skall utreda möjligheterna att i samtliga läns befintliga räddningstjänst- och civilförsvarsplaner ta in bestämmelser om beredskap mot kärnkraftsolyckor. Det borde vara en självklarhet att bestämmelser om denna beredskap skall in i det civila försvarets planer. Någon utredning borde inte behöva föregå beslutet. Samhällets mål för beredskap måste innebära att samtliga län får en acceptabel nivå vad gäller kunskap om olika risker och kunskap om att hantera olika olyckshändelser typ Tjernobyl. Det måste finnas både en informationsoch en handlingsberedskap. Att vi skulle ha haft kompetens för beredskap på flera platser i landet upplever vi som en överdrift. Den kompetensen borde också ha inneburit kunskap om vilka effekter en olycka i ett kärnkraftverk kan få för andra länder, speciellt med tanke på närhet till . Vi utgår ifrån att kunskap och kompetens - utöver vad som har funnits hos länsstyrelser m. fl. i länen med kärnkraft - bibringas landet i sin helhet i och med regeringens nu lagda proposition om Tjernobyl. För att höja kompetensen krävs utbildning. Vi föreslår därför att ett omfattande utbildningsprogram tas fram för personer inom centrala verk, länsstyrelser och på nivå. Utbildningsprogrammet bör liksom informationshandboken framarbetas tillsammans med företrädare för utsatta län och kommuner och fackmyndigheter som lantbruksstyrelse, fiskeristyreise m.fl. Vid genomläsning av material från framkom följande vad gäller informationsfrågor i samband med olyckan i Tjernobyl. fick inte direktkontakt med SSI förrän efter händelsen i Tjernobyl. Därmed kunde inte leva upp till de krav som ställdes från allmänheten som fick uppfattningen att det inte alls fanns någon beredskap hos . Massmedia fick information före vilket måste ifrågasättas starkt. Det krävs mycket större lyhördhet från depar- 15 1986/87 N115 tement och centrala myndigheter för signaler från länsorgan och kommunala Mot. 1986/87 organ. En organisation av informationen utifrån erfarenheter måste naturligtvis göras och då är det önskvärt enligt att det organisationsarbetet börjar på central nivå så att en lokal anpassning senare kan ske utifrån den centrala organisationen. Den informationshandbok som föreslås i propositionen kan bli ett värdefullt hjälpmedel men som har framfört är det viktigt att de mest utsatta länens och kommunernas företrädare är med vid framtagandet av handboken. Åtgärder för att mildra konsekvenserna av nedfallet Enligt propositionen har regeringen lämnat uppdrag till en grupp generaldirektörer att samordna frågor rörande bl. a. ersättning till drabbade. En ersättningsberättigad grupp är de renägande samerna. En grupp som inte har nämnts är de s. k. fiskesamerna vilka lever av fisket uppe i fjällområdena. Det är lika viktigt att denna grupp ersätts för förlorad inkomst på grund av för höga cesiumhalter i insjöfisken. En annan grupp som inte heller uppmärksammats är de s. k. fiskevattenägarna, vars privata egendom skadats och bortfall av inkomst från fiskekortsförsäljning. Det är också en grupp som i vissa fall bör vara ersättningsberättigad. I har uppmätts cesiumhalter i fisk på 3000-20000 Bq. All fiskevård i sötvatten har i vissa områden slagits ut. Det känns meningslöst att fiska, då så höga halter föreligger. Det märks också hosfiskeristyrelsen där nästan inga prover längre lämnas in. Styrelserna i fiskevårdsområden slutar att engagera sig. Man har kapitulerat. Problemet är för stort. Det kommer att vara stora svårigheter med att nystarta fiskevården inom de drabbade områdena. Ett viktigt forskningsprojekt är hur vi kan rehabilitera våra viktigaste fiskesjöar. Det gäller att engagera fiskevårdare i rehabiliteringen och det kräver statligt engagemang och ledning. I finns ett av sex utredningskontor. Deras arbetsområde omfattar cirka fyra femtedelar av det nedfallsdrabbade området. I området ingår , , och . Inom området finns en skala av olika typer av sjöar från den renaste fjällsjö till sjöar med höga näringshalter. Utredningsavdelningens tre biologer skulle kunna utgöra en lämplig ledningsgrupp för ett ovan beskrivet rehabiliteringsprojekt. Därtill behövs en fält- och biologresurs på minst två personer. Nämnas kan att naturvårdsenheten på i ingår i ett forskningsprojekt som gäller rehabilitering av fiskevatten utifrån för höga halter av försurning och kvicksilver, varför en viss samord- Mot. ning skulle kunna föreligga. Vi föreslår därför att erforderliga medel för NI 15 personella liksom materiella resurser avsätts för ovannämnda projekt. Alla forskningsprojekt är viktiga i detta sammanhang. Utöver det forskningsprojekt som beskrivits tidigare får det anses vara av yttersta vikt att projekt startas på alla områden som avser vår livsmedelsförsörjning. Den utgör ju grunden för vår överlevnad. En annan angelägenhet är förråd av jodtabletter, vilka bör finnas i varje kommun. Skulle något hända hos våra kärnkraftverk skulle ingen tidsmarginal finnas vad gäller distribution från centrala lager. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om uppdrag åt i att utföra forskningsprojekt om rehabilitering av fiskevatten i enlighet med motionen, 2. att beslutar att bland ersättningsberättigade grupper även inräkna fiskesamer och fiskevattenägare, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om medverkan vid framtagning av informationshandbok, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om uppbyggnaden av en effektiv informationsorganisation, 5. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående utbildningsprogram för centrala verk, länsstyrelser och kommuner, 6. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om forskning kring livsmedelsförsörjning i samband med radioaktivt nedfall, 7. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om förråd av jodtabletter i varje kommun. () ()