mot · G902kr270 · 1986-01-27 00:00:00 — 1985/86 :Kr270 (vpk) Stödet till regional kulturverksamhet 1985/86 Kr270275 Kultur är uttryck för människors samlade erfarenheter och kunskap. Att få ta del av kulturutbudet och få möjlighet att själv utvecklas kulturellt är en rättighet som alla kan kräva och handlar i grunden om livskvalitet. Men denna möjlighet är beroende av var man bor och vilken samhällsklass man tillhör. Fördelningen av kulturresurserna och uppsökande verksamhet är därför en viktig fråga att diskutera kring och lösa för att uppnå kulturell jämlikhet. Landets 284 kommuners kulturanslag varierade 1982 . (Enligt utredningen , staten och kulturpolitiken - Rapport från 1984:3.) Vpk har länge krävt en kulturlag som bl. a. måste garantera en jämn kulturell nivå kommunerna emellan och leda till förbättrade betingelser för en kraftfull utveckling av deras kulturliv. Ojämlikheterna kommunerna emellan vad gäller kulturresurser bekräftar behovet av en kulturlag. Av betydelse är också att det statliga stödet till kulturen utformas och fördelas på sådant sätt att garantier ges för att kulturutbudet skall nå så många människor som möjligt. Kulturministern deklarerade att statens kulturpolitiska strävanden borde inriktas på att bl. a. bygga ut kulturverksamheten i underförsörjda regioner. I årets budgetproposition säger kulturministern att har förstärkningar av stödet till de regionala teatrarna och muséerna åstadkommits. Han säger vidare att uppbyggnaden av stödet till de regionala teater- och dansinstitutionerna samt muséerna bör kunna fullföljas genom en total förstärkning om 100 grundbelopp, varav 65 avser teaterområdet och 35 museiområdet. Som en första etapp i denna utbyggnad har jag beräknat en satsning för nästa budgetår om 25 grundbelopp för de regionala teatrarna och 10 grundbelopp för museerna (s. 50-51). Detta är en bra ambition från kulturministerns sida. Om man granskar hur det statliga kulturstödet är fördelat över landet kan man lätt konstatera att i förhållande till sin folkmängd får en stor del av det statliga stödet beroende på att de statliga institutionerna finns i . 1 1985/86.3 sami. Tabell över årets bidragsfördelning inom teater, dans och musik. Stöd till med omnejd Stöd till övriga landet 4,900 milj. kr. 117,710 milj. kr. 53,725* teater-, dans- och musik Vissa bidrag till teater, * en del av stödet går till verksamhet i Vpk konstaterade att av det totala stödet till teater-, dansoch musikområdet gick till . Trots att 28 grundbelopp redan före propositionen tillförts de regionala teater- och dansinstitutionerna är ändå fördelningen till och till landet i övrigt. Grundbeloppen har olika värde och är svåra att sinsemellan jämföra. Men av alla grundbelopp till teater- och dansinstitutioner går, utöver de helt statliga institutionerna, till . Av musikinstitutionerna får av grundbeloppen och vad gäller de regionala Skådebanorna får 37 av totalt 62 grundbelopp. Bidraget till fria teater-, dans- och musikinstitutioner uppgår enligt propositionen till 33,675 milj. kr. Av erfarenhet vet man att av dessa pengar går mycket till , då dessa kommuner har lättare än landets övriga kommuner att ge kommunalt stöd. De större kommunernas teater-, dans- och musikinstitutioner har ett regionalt ansvar för en större grupp människor än kommunens egna invånare. Som exempel kan nämnas att Göteborgsinstitutionerna framför allt inom den lyriska teatern betjänar ca 2 miljoner västsvenskar. Statsbidragsdelen av dessa institutioners totala resurser har minskat och därmed behövs ett större kommunalt stöd för verksamheten eller så måste de ta ett högre biljettpris för sina föreställningar. Som exempel på detta kan följande tabell visa relativa siffror. 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84 1984/85 Inom en budget som får ökad belastning bl. a. på grund av minskade statsbidrag inom andra områden, ger ett ökat kommunalt åtagande ekonomiskt till institutionerna på grund av minskade statsbidrag ett minskat utrymme för andra kulturaktiviteter såsom uppsökande verksamhet, fria gruppers behov osv. Höjda biljettpriser är ett ur fördelningssynpunkt otillfredsställande sätt att lösa finansieringen. Biljettpriset har större betydelse för de grupper av invånare vi vill nå och som inte går på teater, än för den teatervane. Inom området museer och utställningar konstaterade vpk i motionen att av det statliga stödet stannade i , medan övriga landet fick dela på återstående . I årets budgetproposition är fördelningen följande: Stöd till med omnejd Bidrag, vissa museer bArbetets museum och 'av totala beloppet dHar verksamhet även i huvudkommunen Vi kan konstatera att, trots att nya grundbelopp tillförts regionala museer, har inte förhållandena förändrats procentuellt. går av de statliga museiresurserna till . Kulturministern deklarerar att fr. o. m. nästa budgetår kommer 10 grundbelopp ytterligare att tillföras regionmuseerna. Vpk anser att kulturministerns ambitioner är goda och att positiva tendenser är klart antydbara. Men situationen är prekär för många regionala 1 * 1985/86. Kommunernas relativt dåliga ekonomi är en orsak. De kulturella ojämlikheterna tenderar att öka i stället för att minska. Alternativet mot en kulturell utarmning kan komma att bli ökade tendenser till extern finansiering (s. k. sponsring); en utveckling som vi i vpk är motståndare till och som även kulturministern till stor del tagit avstånd från. Ett annat och bättre alternativ är att de statliga resurserna till kulturinstitutionerna i regionerna ökas. Detta kan ske antingen genom att grundbeloppens värde återställs till ursprungsnivån eller genom att fler grundbelopp kan fördelas regionalt. Enligt utgjorde ett årsverke, som ju grundbeloppen oftast är baserade på, 1973-74. Motsvarande arbetstid för 1983-84 är 1 570, dvs. Detta innebär att exempelvis i skulle behöva 23 grundbelopp för att kompensera denna förlust (enligt en utredning av : Dramatisk och lyrisk teater i syd och väst). Vad gäller grundbeloppens antal har föreslagit en utökning med 30 nya inför /87 för teater- och dansinstitutioner. Kulturministern har medgivit 25 och inga ytterligare för musikinstitutionerna. För museernas grundbelopp föreslår ytterligare 45 grundbelopp /87. Dessutom har uttalat: För muséerna i och samt i råder förutsättningar som skiljer sig från övriga länsmuséer. anser att även dessa muséer bör erhålla en uppräkning. Kulturministern medger en uppräkning med 10 grundbelopp fördelade framför allt mellan de små museerna. Ministern tar inte alls upp tråden om de större kommunernas speciella behov och förutsättningar, men det är samma förhållande som gäller museerna som för teatrarna. Storstadskommunernas institutioner har en regional betydelse. Det vill säga att mycket större befolkningsgrupper än den egna kommunens är intresserade och besöker museerna. För museers del motsvarar dessa nio institutioner i stort sett de statliga som finns i . Förutom utökning av antalet grundbelopp eller en uppräkning av desamma kan man indela landet i ett antal kulturcentra. Dessa kan med ökade statliga resurser och en samlad och landstingskommunal insats säkerställa kulturbehovet för ett stort antal människor genom turnéverksamhet och kortare resvägar. Det är omöjligt att i en riksdagsmotion lägga ett förslag som är genomarbetat och som tar hänsyn till alla aspekter på dessa frågor. Vi anser att regeringen bör utarbeta ett förslag om hur det statliga stödet till regionerna skall utformas . Hur staten i sin tur skall kunna finansiera ett förstärkt kulturstöd som har kulturell jämlikhet mellan vårt lands kommuner som ledstjärna bör också utarbetas av regeringen. Tills dessa förslag finns färdiga föreslås att regeringen inom den nuvarande organisationen kraftigt utökar de statliga resurserna för regioninstitutionerna med särskilt beaktande av de större kommunernas behov och roll i kulturpolitiken. Med hänvisning till vad ovan anförts föreslås att hos regeringen begär förslag om hur stödet till den regionala kulturverksamheten bör utformas med beaktande av vad som anförts i motionen. (vpk) (vpk)