mot · G902n293 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:N293 () Ny utformning av tekostödet Den svenska textil- och konfektionsindustrin, varav en betydande del ligger inom med som centrum, har tvingats genomgå en strukturomvandling till följd av höjda produktionskostnader och snabbt ökande lågprisimport. Vår självförsörjningsgrad av tekovaror har sjunkit till , en mycket låg siffra vid en internationell jämförelse. Denna utveckling har medfört, att många företag har lagts ner eller gått i konkurs, tusentals anställda har friställts, trots att den svenska tekoindustrin på olika områden erhållit statligt stöd, som i huvudsak kanaliserats genom statens industriverk, och överstyrelsen för ekonomiskt försvar. Viktigast av stödåtgärderna har kanske det särskilda sysselsättningsbidraget (äldrestödet) varit. Den svenska tekoindustrin är inte längre en lika uttalad krisbransch som . Den består av mer än 700 företag i 90 av våra kommuner, sysselsätter ca 33 000 personer på hel- eller deltid, omsätter och svarar för av den totala industriproduktionen i . Den svenska tekoexporten uppgår till , vilket t. ex. är nästan dubbelt så mycket som den svenska exporten av järnmalm eller ungefär lika mycket som exporten av lastbilar och bussar! Antalet sysselsatta inom teko minskar i lugnare takt och behovet av yrkesutbildning och nyrekrytering är stort. För att kunna klara en framtida situation utan direkta statliga ekonomiska stöd har branschföreträdare menat, att det hittillsvarande tekostödet varit en defensiv nödlösning och lanserat tanken, att det nu skulle omfördelas och utbetalas i form av avskrivningslån. I korthet är tanken att avskrivningslånen skulle vara industripolitiskt offensiva, då de förutsätter en motprestation av företagen inom tekoindustrin. Vidare svarar avskrivningslånen mot kraven på att vara generella och konkurrensneutrala. Länsarbetsnämnderna, som handlägger det särskilda sysselsättningsbidraget, kunde också få handlägga avskrivningslånen, vilket gör att den erfarenhet och de resurser som finns där skulle göra övergången av betalningsformen till avskrivningslån både smidig och effektiv. Slutligen understryks att det enbart är företag med produktion i som skulle vara berättigade till avskrivningslånet. Avskrivningslånen skulle kunna utgå till tekoföretag med produktion i enligt följande principer: Avskrivningslån utgår med fastställt belopp . De berörda företagen lämnar en gång till länsarbetsnämnderna N293 () uppgift om det beräknade antalet produktionstimmar . fastställer och godkänner därefter antalet produktionstimmar per företag. utbetalar efter ansökan avskrivningslånen till resp. företag. Utbetalningen bör ske (exempelvis kvartalsvis). Lånen bör kunna beviljas årsvis samt vara ränte- och amorteringsfria. Företagen skall en gång hos länsarbetsnämnden kunna ansöka om eftergift med belopp som motsvarar vad som avser kostnader för investeringar i produktionsanläggningar (byggnader och maskiner), utbildning av personal, bättre arbetsmiljö, exportsatsningar, rationaliseringshöjande åtgärder, marknadsföringsåtgärder, strukturrationaliseringar, produktutvecklingar, forskning och utveckling i övrigt. Investeringarna bör kunna vara i form av hårdvara, konsultinsats eller anställning av expertkunskap. Företagets årliga kostnader för investeringar som visst år uppgår till högre belopp än avskrivningslånet bör kunna efterges kommande år. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till en omläggning av de nuvarande stödformerna inom tekobranschen till en utformning med avskrivningslån enligt vad som ovan angivits.