ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902t346 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T346 (vpk) De allmänna färjeförbindelserna gällande ordning innebär att staten svarar för de allmänna färjeförbindelserna. I budgetpropositionen lägger nu regeringen fram ett förslag som i sak innebär att staten bara skall svara för kostnaderna . Övrig trafik skall kommuner och enskilda bekosta. kan enligt förslaget fungera som en entreprenör för sistnämnda kompletteringstrafik, som då skall kunna avgiftsbeläggas. Det är inte första gången som en regering är inne på tanken att försöka avgiftsbelägga vägtrafiken. Under den borgerliga regeringstiden umgicks man flitigt med denna idé. I de flesta fall torde avgiftskrångel av detta slag medföra kostnader som överstiger intäkterna eller i varje fall äter upp större delen av dessa och dessutom skapar irritation. Det är en helt ny princip för färjehållning inom det allmänna vägnätet, och det sannolika är att en sådan ordning skulle drabba kommuner främst i glesbygder med relativt svagt trafikunderlag. Vpk kan inte biträda förslaget. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad i motionen uttalats om avslag på regeringens hemställan under B2 punkt 6 om bedrivande av kompletteringstrafik på allmänna färjeleder.
mot · G902t347 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:T347 och () Ombyggnad av på sträckan SöderhamnHudiksvall E 4-ans sträckning mellan och är känd av alla Norrlandsresenärer som en ovanligt besvärlig vägsträcka. En motortrafikled om med en högsta hastighet av är projekterad, men inget beslut om genomförande föreligger. Vägen kommer att gå utanför tätbebyggelse och minska olycksriskerna, särskilt i som redovisar ett stort antal olyckor. Standardökningen innebär avsevärt större framkomlighet. En ny väg eliminerar avsaknaden av parallellväg, vilket är ett stort problem när vägen av någon anledning blir blockerad. Inträffar detta måste resande göra en omväg på uppemot . Projektet är mycket angeläget. Det kan påbörjas . Under en utbyggnadstid skulle ca 80 personer vara knutna till vägbygget. Från regionalekonomisk och regionalpolitisk synpunkt synes det vara av stort värde för landet och framför allt för att vägsträckan mellan och byggs om till motortrafikled. Vi är medvetna om att någon ökning av väganslagen inte är möjlig att göra i dagens ekonomiska situation, men däremot kan en prioritering av befintliga anslag möjliggöra detta projekt. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande byggandet av en motortrafikled mellan och .
mot · G902t348 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T348 och () Upprustning av vissa länsvägar i Regeringen fattade beslut angående persontrafikens nedläggning på järnvägen Mellerud-Bengtsfors-Årjäng. I samband med beslutet beviljades medel för vägupprustning på sträckan (). Frågor om vägupprustningen på delen söder om har belysts i transportrådets utredning, och TPR framhöll att en vägupprustning är angelägen. I regeringens beslut angavs att persontrafiken på sträckan BengtsforsMellerud skulle få bedrivas t. o. m. . Skälet härför var att en ersättningstrafik för järnvägen ej kan anordnas i järnvägens sträckning, varför antingen en mycket stor investering i ny väg krävs (ca 40 milj. eller en ny trafikstruktur skapas. För att denna nya trafikstruktur skulle kunna genomföras förutsattes en längre planeringstid. Därför skall persontrafiken på järnväg upprätthållas t. o. m. . Älvsborgstrafiken som är huvudman för trafiken i har slutligt utformat den ersättande busstrafiken och hos regeringen begärt att utlovad vägupprustning påbörjas . För att uppnå en attraktiv kollektivtrafik för är dessa vägupprustningar mycket angelägna. Dessa upprustningar berör i första hand mellan och men även mellan och . Den senare vägen har också stor betydelse för kommun med en kraftig ökad arbetspendling till /som en följd av varvsnedläggningen i . Regeringen och dåvarande kommunikationsministern utlovade vid beslutet om järnvägsnedläggningen att medel för dessa vägupprustningar skulle anvisas. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att begär att regeringen ser till att upprustningen av och prioriteras så att den är klar, innan persontrafiken på järnvägen upphör.
mot · G902t352 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T352 (vpk) Järnvägssträckan Link är ett motorvägsprojekt från till över . Bakom idén står storfinansen med i spetsen samt ledande politiker. I det politiska och ekonomiska etablissemanget hörs inga protester. skulle Link få förödande effekter för Bergslagen. Utbyggnad av järnvägen från till eller en upprustning av betraktas av samma etablissemang som orealistiskt. Link bidrar till ytterligare regional obalans; en järnvägsutbyggnad i bidrar däremot till en regional utjämning. Motståndet från landets etablissemang mot en satsning på järnvägstrafik i Västerdalarna är stort, men kan övervinnas. Västerdalarnas innevånare har genom ett aktivt opinionsarbete säkrat persontrafiken på bandelen . Människors engagemang har betvingat ett till synes övermäktigt motstånd; transportråd, SJ-byråkrati och politiskt motstånd. När nu persontrafiken på västerdalsbanan ingår i riksnätet har första etappen vunnits. ger kommunerna och människorna hopp för framtiden. Järnvägstrafiken måste nu utvidgas till ett offensivt instrument för Västerdalarna och dess norra delar. Inom kommuns norra delar ligger landets södra fjällområden. Dessa fjällområden ligger på nära avstånd från södra och . I en satsning på fritids- och rekreationspolitik för de vanliga människorna är, med goda förbindelser, den södra fjällvärlden ytterst attraktiv under både . Efter det helt nödvändiga beslutet att överföra trafiken mellan och till riksnätet krävs det en utbyggnad av denna bandel till i första hand och sedan till . Motivet är naturligtvis turismen och den oerhörda vinst från trafiksynpunkt som en direktförbindelse till fjällvärlden skulle vara. Ett annat motiv för järnvägstrafik är miljöaspekten. Västerdalarna tillhör ett av landets försurningskänsligaste områden med låga pH-värden. Faran för skogen är uppenbar. Dessutom är det kväveoxiderna som är den stora luftförorenaren. Ytterligare motiv är den svaga arbetsmarknad som finns i denna del av landet. I första hand kommer en järnvägsutbyggnad att ge anläggningsarbeten och på nya jobb i turistnäringen. För träförädlingsindustrin är en järnväg en ovärderlig tillgång. Det kan till och med bli så att domänverket omprövar sitt beslut att lägga ned den nedbrunna sågen i och satsar på en utbyggnad, om järnvägen kommer dit. 1 * 1985/86. En uppbyggnad av bandelen MalungSärna är ett utmärkt exempel på ett Mot. 1985/86 arbete som kan utföras med samhällsinsatser, t. ex. med AMS-medel. Det T352 saknas inte meningsfulla sysselsättningsobjekt i dagens arbetslöshetstider. Det som saknas är beslut, regionalpolitisk! tänkande och ett samhällsekonomiskt betraktelsesätt. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att bandelen bör återuppbyggas.
mot · G902t355 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T355 () Säkerheten på SJ Mitt under julhelgen 1985 blev nattåget från till stående på norra stambanan mellan och . Ett strömavbrott hade inträffat. Av någon underlig anledning fungerade inte heller telefon och radio ombord i tågsättet. Tåget med hundratalet passagerare blev avskuret från yttervärlden. Detta blev bekymmersamt. Kupéerna blev svårt nedkylda. Enligt uppgift var det . Och timmarna gick medan tågmästaren fick fotvandra flera kilometer i den snötyngda terrängen för att kunna larma SJ om tågstoppet. Någon mat gick inte att få på tåget som efter mer än sju timmars försening nådde fram till . I den svåra kylan blev det en otäck upplevelse för passagerarna, varav många barn. Hos SJ uppger man att det finns reservanordningar för radiokommunikation i händelse av strömavbrott. Fanns då inga sådana på det aktuella tåget? Eller fungerade de inte? Man kan utgå ifrån att SJ undersökt omständigheterna och orsakerna till händelseförloppet. Det inträffade visar emellertid så pass stora blottor eller brister i SJ:s säkerhetssystem att det bör påtalas av . Givetvis måste åtgärder vidtas inom SJ med anledning av det inträffade. Enligt min uppfattning måste hela säkerhetssystemet ses över och nödvändiga förstärkningar vidtas. Det får helt enkelt inte hända! Det får helt enkelt inte hända i vår högteknologiska tid - och under fredsförhållanden - att tågresenärer avstängs helt från yttervärlden och tvingas lida av kyla och hunger i ombord i personvagnar. Fungerar inte säkerhetssystem under fredsförhållanden är det verkligen illa ställt i händelse av krig då man har att räkna med sabotage av olika slag mot bl. a. järnvägstrafiken. Även SJ måste ta beredskapshänsyn i sin planering och verksamhet. Gör man det skall ett säkerhetssystem även fungera under fredsförhållanden. Det är rimligt att ett transportföretag tänker på passagerarnas säkerhet. Med hänvisning till det anförda yrkar jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökade säkerhetsåtgärder inom ().
mot · G902t356 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T356 (vpk) Sovvagnsförbindelse till Stomman har blivit ett begrepp för att utveckla turismen i . Det visar bl. a. resultatet av satsningen på ett inlandsbanekort. Det finns nu ett stort intresse hos kommuner och inom turistnäringen för att ytterligare satsningar görs i syfte att bättre utnyttja ur turistisk synpunkt. a. finns ett behov av framför allt engelsktalande guider efter under turistsäsong. Ett ofta framfört önkemål är att sovvagnar sätts in till . Främst skulle detta då bli från/till och via . På sträckan kan då olika fjälldalar nås från , , , och Stomman. skulle också i en turistisk utlandssatsning en direktförbindelse med kontinenten kunna bli en inkörsport till vad som allmänt kallas sista vildmark. En sådan tänkbar förbindelse vore , och varför inte då med namnet Vildmarksexpressen. Som ett led i att utveckla turismen i inland samt även ur regionalpolitisk synpunkt, borde förslaget närmare prövas och en försöksverksamhet eventuellt komma till stånd. Lämpligen bör SJ och berörda kommuner tillsammans med turismutveckling i kunna utarbeta en plan för en sådan försöksverksamhet varvid särskilda medel över SJ:s anslag beviljades. Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om sovvagnsförbindelse till m. m.
mot · G902t357 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T357 (vpk) Järnvägstrafiken inom län trafikpolitiska beslut som ligger till grund för SJ:s och de lokala länstrafikbolagens samarbete får inte utmynna i att SJ vältrar över hela ansvaret på länstrafiken. Det betyder ökade kostnader för landstingen som är huvudman för länstrafikbolaget. Inom län har SJ aviserat att tågstoppen skall minskas på följande platser: , , , och . Om det sker så blir resultatet att man får en höjning av landstingsskatten eller att människorna som bor vid eller i närheten av dessa platser får en sämre kollektivtrafik än annan befolkning i länet. Det var inte meningen med trafikpolitiska beslut. I SOU 1975:66 s. 45 uttalas att kollektiva trafikmedel bör stå till förfogande i en utsträckning och form som innebär en godtagbar service även i områden, där trafikunderlaget är otillräckligt för att medge en ekonomiskt självbärande trafikservice. Varken från miljöpolitisk eller från trafiksäkerhetssynpunkt kan det vara vettigt att överföra trafik från spårbunden trafik till landsvägstrafik. Trots de regler som gäller bör det ändå vara möjligt för regeringen att anmoda SJ att ställa sig tillmötesgående och på rimliga villkor anmoda tåguppehåll på de nämnda platserna enligt överenskommelse med länstrafiken. När det gäller godstrafiken på järnväg vid de aktuella stationerna, kan man befara att det kommer att bli inskränkningar och det är helt oacceptabelt. Med tanke på sysselsättningsläget i län är det viktigt med bra kommunikationer både för person- och godstrafik. Det är en livsnerv för länet om man skall kunna få fortsatt sysselsättning eller ny sysselsättning till länet. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening till regeringen uttalar vad i motionen sagts om tåguppehåll på stationerna och en fullgod godsservice såväl för företag som enskilda.
mot · G902t358 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T358 m. fl. (fp, m, c) Indragningar av mindre stationerpå riksbanenätet, m. m. föreslår indragningar av mindre stationer på riksbanenätet. I län föreslås indragning av en rad stationer bl. Som grund för indragningen redovisas bl. a. resandestatistik. Det är mycket angeläget att sådana uppgifter tar upp de faktiska förhållanden som gäller beträffande resandefrekvensen. För exempelvis Fellingbro station redovisas i inköpta rabattbiljetter för , även om avresestationen är . De lokala länstrafikbolagen träffar om möjligheter finns avtal med SJ om behållande av tågtrafiken. Ett sådant avtal har tecknats för den av oss refererade stationen i . SJ har emellertid endast gått med på att teckna ettårigt avtal. Nya förhandlingar måste sålunda tas upp nästan efter det att det första avtalet undertecknats. Detta medför mycket arbete för såväl SJ som länsbussbolaget. För de berörda orterna är det mycket pressande att leva i ovisshet om hur det blir med trafiken . Det är angeläget att uppnå bättre kontinuitet, större trygghet för de på orten boende och minskad byråkrati; därför bör avtalen kunna tecknas för exempelvis . Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att rikdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om för avtal mellan SJ och länsbussbolagen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om att biljetter skall redovisas för den avresestation resan gäller. () ()
mot · G902t360 · 1986-01-27 00:00:00 — och (vpk) En tågfärjelinje 1985/86 T360-368 prövades ett projekt om en tågfärjeförbindelse mellan och , men SJ:s inställning stoppade projektet. SJ:s egen utredning ansåg leden som ointressant på grund av lågt godsunderlag som angavs till högst 200 000 årston. I finns stor samstämmighet om behovet av en tågfärja. Potentialen gods uppskattas nu till Jyllandsgods och ca till/från kontinenten enligt den rapport som presenterat. Avsikten är att satsningen skall vara ett komplement till och en geografiskt och transportmässigt riktig lösning. Tågförbindelsen skulle omfatta traditionellt järnvägsgods samt även lösningar för container, växelflak, s. k. huckepack och eventuell lastbilstrafik till och från kontinenten. En marknadsundersökning visar att avsevärda godskvantiteter skulle kunna tillföras SJ genom en ny järnvägsfärjeled. Den referensgrupp som arbetat fram förslaget har bestått av representanter från såväl hamn som SJ, Danske och hamnen i . Järn vägsförvaltningarna, SJ och DSB kan registrera en järnvägsfärjeled enligt det internationella fördraget om godstransport på järnväg (). Därigenom får järnvägsvagnar som tillhör förvaltningarna fritt föras över nationsgränserna, och det blir möjligt att utfärda ett enda fraktdokument för hela transporten land-färja-land. Ansökan om CIM-klassning har lämnats till SJ och DSB om den planerade leden men enligt uppgift är SJ inte berett att tillstyrka att färjeleden erhåller CIM-status. Det hårda motståndet mot har med utgångspunkt i starka miljöargument tagit sig uttryck i krav om rejäla satsningar på järnväg och sjöfart på bekostnad av de förorenande tunga landsvägstranporterna. Vpk har i motionen om väg presenterat ett sådant alternativ. Med hänvisning till vad vi anfört i motionen föreslås 1. att hos regeringen hemställer om snabba åtgärder som kan underlätta kommuns planer på en järnvägsfärjeförbindelse , 2. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att få till Mot. stånd CIM-klassning av ovan nämnda färjeled. (vpk) (vpk)
mot · G902t361 · 1986-01-27 00:00:00 — och () Upprustning av är en av de mest belastade enkelspåriga sträckorna i SJ:s bannät, och kapaciteten är i vissa tidslägen fullt utnyttjad. Genom omläggning av sträckan har trafiksäkerheten förbättrats, då ett femtiotal järnvägskorsningar inom slopats. Men för att klara en trafikökning krävs det ytterligare investeringar i dubbelspår och linjeomläggningar. Det gäller då främst på sträckan . Enligt uppgift är det i första hand avsnittet där SJ vill bygga om och anlägga dubbelspår. Enligt en resvaneundersökning som SJ genomfört är järnvägens andel av det totala resandet efter påfallande liten. SJ bedömer att ett stort antal resenärer bör kunna föras över till järnväg med hjälp av en bättre tidtabell. Man får hoppas att SJ:s ambitiösa planer på att förbättra standarden på kan fortsätta. Det borde finnas möjlighet att finansiera aktuella objekt utanför ordinarie investeringsram. Med hänsyn till arbetsmarknadsläget bör en del av investeringarna kunna finansieras med beredskapsmedel. Genom inrättande av flygförbindelse har järnvägens konkurrenssituation försämrats. andel av marknaden har minskat till av det totala resandet. För att järnvägens andel av resandet inte skall fortsätta att minska bör ytterligare resurser satsas på upprustning av banan. En bidragande orsak till järnvägens förhållandevis ringa andel av det totala resandet torde också vara att E 6-an till stor del består av högklassig motorväg. Genom en successiv upprustning av banstandarden på inkl. utbyggnad av partiellt dubbelspår är det möjligt att höja medelhastigheten . jämfört med den nuvarande som uppgår ., vilket skulle förkorta restiden . Därmed ges järnvägen ökade möjligheter att överta en större andel av den interregionala trafiken längs för både person- och godstransporter. En upprustning av är inte enbart av företagsekonomiskt intresse för SJ utan i lika hög grad av samhällsekonomiskt intresse. 1 trafikpolitiska beslut angavs att långväga godstransporter bör överföras från lastbil till tåg. Även i vad gäller persontransporter finns det ett samhällsekonomiskt intresse av att dessa i ökad utsträckning överförs till kollektiva färdmedel. 1 * 1985186.3 sami. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående upprustning och utbyggnad av partiellt dubbelspår på .
mot · G902t362 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T362 Vilken är den bästa lösningen för framtidens fjärrtrafik? Flyg, motorvägar för snabba biltransporter eller snabbtåg? Svaret är sannolikt en väl avvägd kombination. Men hur skall denna avvägning göras? Bilen och motorvägarna har som företrädare mycket stora industriella intressen. Vägsystemet kan byggas ut mer successivt och ett omfattande motorvägsnät kan drivas fram i många små delbeslut. För snabbtåg krävs stora och långsiktiga beslut, som måste genomföras i sin helhet för att få avsedd effekt. och leder utvecklingen avseende snabbtåg. Det tar t. ex. med tåg från till , en sträcka . Tidsmässigt konkurrerar det med flyget och komforten är mycket bättre. har betydligt större och längre erfarenhet av snabbtåg än . Ett tättbefolkat land och känslig miljö har gjort tåget till en självklar vinnare i . har i första hand satsat på bilen, men är sannolikt en omvärdering på väg. Miljöproblem och gigantiska kostnader för vägunderhåll (som är eftersatt) gör tåget till ett intressant alternativ även i . Motorvägstriangeln och Scandinavian Link är kända begrepp i bil- och motorvägsdebatten. resurser är begränsade. Det är viktigt att vi använder dem rätt. Det är totalkostnaden som måste avgöra vid val av alternativ. Miljöfrågorna och trafiksäkerheten får då allt större tyngd. Ett alternativ till en gigantisk utbyggnad av motorvägar är en mer försiktig trafiksäkerhetshöjande utbyggnad och en upprustning även av genomgående länsvägar och övriga länsvägar, som huvudsatsningen görs på järnväg. Järnvägstriangeln borde omfatta sträckan , med alternativ direkt till . Nästa sträcka bör bli Gävle-Sundsvall-Luleå. I huvudsak bör nuvarande banlinjer förbättras och i förekommande fall kompletteras till dubbelspår. SJ anser att känd teknik kan ge hastigheter . och med utvecklade specialtåg är hastigheter . Detta ger korta restider för fjärrtrafiken som banan kan utnyttjas för regional och lokal trafik. Vi har i knappast underlag för nya specialbanor jämsides med ett fungerande regionalt Mot. 1985/86 järnvägsnät. Det är helt klart att järnvägen ur ekologisk synpunkt är det bästa transportsättet. Miljö och trafiksäkerhet är järnvägens plusvärden. Hela utbyggnaden kan göras helsvensk. Någon oljeimport krävs inte för driften. Detta skapar betydande sysselsättning och stärker handelsbalansen. Det bör vara angeläget att göra en totalekonomisk analys på alternativ järnväg och försiktig satsning på motorvägar å ena sidan och de omdebatterade motorvägsalternativen å andra sidan. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära en utredning angående totalekonomin för satsning på järnväg alternativt motorväg enligt de riktlinjer som redovisats i motionen.
mot · G902t363 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T363 och () Höjt statsbidrag till kollektivtrafiken I budgetpropositionen föreslår regeringen att statsbidraget till länshuvudmännen för kollektivtrafiken för det kommande budgetåret skall minskas med hälften för att helt upphöra det därpå kommande budgetåret. Detta är inget mindre än ett dråpslag mot glesbygden där man har de stora avstånden och där kollektivtrafiken är den enda möjligheten för stora grupper människor att resa och utföra de förrättningar som måste göras i ett modernt samhälle, för inköp och för att upprätthålla mänskliga kontakter. I dessa bygder brottas man också med ett vikande skatteunderlag, och kommuner och landsting får efter hand minskade möjligheter att upprätthålla en nödvändig trafikförsörjning. En minskad samhällsservice på detta område upplevs av de människor som drabbas som om samhället svikit dem och de känner sig bortglömda och isolerade. är ett glesbygdslän med en trafikerad väglängd , det längsta vägnätet i hela riket. För uppgick statsbidraget till 23,1 milj. kr. för /85. Ett begrepp om vad statsbidraget betyder för enskilda kommuner i förhållande till kommunens totala skattekraft visar en uppdelning per skattekrona. Ett urval bland kommunerna visar t. ex. att det för kommun betyder , för , för . och som genomsnitt för samtliga kommuner0,. Dessa exempel visar att det är de glest befolkade kommunerna med stora avstånd och genomsnittligt låga inkomster bland invånarna som hårdast drabbas av de statliga nedskärningarna på kollektivtrafikens område. Befolkningsutvecklingen blir alltmer oroande i landets glesbygder, och när staten drar ned på sitt stöd till denna typ av samhällsservice påskyndas avflyttningen från glesbygdsområdet. När bussarna slutar att gå och när man av skilda skäl inte har tillgång till bil, återstår bara att flytta om man skall överleva. har sympatier för att man måste spara på de offentliga utgifterna för att åstadkomma balans i ekonomi, men detta får inte ha verkan av något död mans grepp som blint träffar också de sårbaraste delarna av samhällskroppen. Så gör det i detta exempel. Detta måste man ändra på och därför föreslår undertecknade att 100 milj. kr. ytterligare anvisas för att täcka underskottet för länshuvudmännen för kollektivtrafiken för det kommande budgetåret. För del betyder en sådan uppräkning av anslaget och samma fördelningsprinciper länshuvudmännen emellan ett i stort sett oförändrat statsbidrag. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar höja statsbidraget till länshuvudmännen för kollektivtrafiken för det kommande budgetåret med 100 milj. kr.