ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Sf268 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf268 m. fl. (s) Överförande av tjänster från till försäkringskassorna Omfördelning av personal från central administrationsnivå till regional och lokal nivå är ett led i strävandena att förlägga utredningar och beslut m. m. så nära människorna som möjligt. är det ett viktigt led i decentraliseringssträvandena att sprida arbeten över hela landet. , och polisstyrelsen har bl. a.i detta syfte minskat sin personal och fört över arbetsuppgifter ut i landet. Polisstyrelsen har exempelvis centralt reducerat sin personal med 400 personer (från ca 900 till 500 personer), som flyttats ut i landet. har beslutat att i första hand förstärka arbetsförmedlingarrna i åtta län tack vare nedbantning av . Denna verksamhet har pågått och beräknas vara helt genomförd den . av lönemedlen och ca 200 personer har då överförts från centrala kansliet och fördelats ut på arbetsförmedlingarna i de län som har de största belastningarna. Denna omfördelning ser arbetsmarknadsverket som ett led att förbättra resurserna på arbetsförmedlingarna och därigenom bli effektivare som de arbetslösa kan ges bättre stöd att finna nya arbeten. , som har 970 årsarbetare vid den centrala myndigheten, borde på samma sätt som exempelvis , och ges uppdrag att omdisponera sin personal. Dimensioneringen av RFV:s personal har gjorts då vårt socialförsäkringssystem byggdes upp och då stora arbetsuppgifter helt naturligt blev lagda på den centrala myndigheten. Många av verkets arbetsuppgifter har överförts till försäkringskassorna ute i landet. En nedbantning av den centrala personalstyrkan borde därför vara möjlig. bör man pröva om ytterligare arbetsuppgifter kan föras över till försäkringskassorna. På samma sätt som för tidigare berörda ämbetsverk bör personal och lönemedel kunna överflyttas från till försäkringskassorna, som därigenom skulle få en välbehövlig förstärkning utan att samhällskostnaderna ökar. Av de ca 1 000 personer som är anställda på är det ca 600 som handlägger löpande arbetsuppgifter och ca 400 som ingår i den enhet som utgör den verkliga koncernledningen. borde därför åläggas att avsevärt reducera sin personal och att denna överförs som förstärkning till försäkringskassorna. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om överförande av tjänster och lönemedel från till försäkringskassorna. () () 1985/86 Sf268
mot · G902Sf269 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf 269 och () Ändring av benämningarna förtroendeläkare och förtroendetandläkare I samband med handläggning av försäkringsärenden i försäkringskassorna, som exempelvis sjukersättning, förtidspension, arbetsskador, handikappersättning, skall medicinska utredningar och läkarutlåtanden ingå i beslutsunderlaget. Ett flertal läkare kan då vara involverade i dessa ärenden. Vid försäkringskassorna finns särskilt anställda läkare, som benämns förtroendeläkare. Deras uppgift är att vara rådgivande i frågor som kräver medicinsk sakkunskap. Däremot skall de inte delta i den rent försäkringsmässiga bedömningen. Detta görs antingen av tjänstemän inom försäkringskassorna eller i pensionsdelegationer bestående av åtta förtroendevalda ledamöter. Förtroendeläkaren träffar som regel inte den försäkrade och gör aldrig några läkarundersökningar, utan bedömningen sker utifrån de läkarintyg som inkommit från läkare, som undersökt patienten, och de utredningar som företagits av . Förtroendeläkarens uppgift är således endast att vara rådgivande när det gäller medicinsk sakkunskap. För att undvika missförstånd bör termen förtroendeläkare ändras till termen rådgivande läkare. Därigenom undviker man också förväxlingar med ledamöterna i pensionsdelegationen, som är förtroendevalda och har att fatta beslut i vissa tidigare nämnda försäkringsärenden. Vad som ovan sagts om ändrad benämning av förtroendeläkare bör också gälla förtroendetandläkare. Mot bakgrund av det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring i lagen om allmän försäkring 18 kap. 12 § att termen förtroendeläkare och förtroendetandläkare ersätts av termen rådgivande läkare resp. tandläkare.
mot · G902Sf270 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf 270 m. fl. (s) Föräldraledighet och föräldrapenning vid för tidiga födslar Skicklig och kompetent vårdpersonal och medicinsk teknisk utveckling har gjort det möjligt att klara barn till livet redan från 29:e graviditetsveckan. Gränsen för överlevnad har successivt pressats nedåt. Dessa s. k. prematura barn vårdas som regel i kuvös till den tidpunkt när nedkomsten var beräknad. krävs därefter ytterligare sjukhusvård. I vårt land föds uppskattningsvis 2 000 barn efter ofullgången graviditet eller med sådan sjukdom eller komplikation vid förlossningen att motsvarande insatser krävs. För föräldrarna är detta en orolig men även fysiskt ansträngande tid. Vanligt är att mamman får åka till sjukhuset för att lämna den näringsrika bröstmjölk som barnet behöver. utgår föräldrapenning som automatiskt börjar löpa när barnet föds. Detta innebär att föräldrarna vid hemkosten med barnet kan ha förbrukat uppemot av den tid som omfattas av ledighet med föräldrapenning. rör det sig dock om någon månad, men redan detta är illa nog, eftersom för tidigt födda, eller barn som är sjuka vid födseln eller på grund av komplicerad förlossning skilts från mamman och vårdats på sjukhus under sin första levnadstid, behöver mera av närhet, vård och omsorg än barn som föds friska efter en fullgången graviditet. Prematura barn är också mer infektionskänsliga. En svår situation uppstår då föräldraledigheten är slut och barnet endast med stor hälsorisk kan tas emot i barnomsorgen. För att hjälpa föräldrarna förekommer det att barnläkare antingen sjukskriver mamman eller ger sjukintyg på barnet så den tillfälliga föräldraförsäkringen för vård av sjukt barn kan utnyttjas i . Detta utan att någon av dem i egentlig mening är sjuk, men det finns ett stort behov av närhet, omsorg och föräldrakontakt hos barnet. Att använda den tillfälliga föräldrapenningen innebär att rätten till ledighet och ersättning är förbrukad för det innevarande året vilket kan ställa till problem om barnet senare blir sjukt när föräldrarna kanske återgått i förvärvsarbete. Mot denna bakgrund bör föräldraförsäkringen ändras vad avser föräldraledighet och föräldrapenning så, att föräldraledighet och föräldrapenning enligt sjukpenningnivån förlängs för föräldrar till de barn varom motionen handlar med tid motsvarande den som barnet vårdats på sjukhus i direkt anslutning till födelsen. 1985/86 Sf270 () () Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära översyn av och förslag till ändringar i föräldraförsäkringen i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G902Sf271 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf 271 och () Översyn av äldre livräntor 1985/86 Sf 271-281 skadades många av de värnpliktiga. Dessa skador har i många fall inneburit en livslång invaliditet som orsakat den drabbade ekonomisk förlust och livslångt men i form av rörelseinskränkning och svår värk. När denna skada skulle regleras skedde det enligt militärersättningsförordning. I den bedömningen om livräntans storlek togs ej hänsyn till den civila arbetsinkomst den värnpliktige haft. Den nya arbetsskadeförsäkringen innebär en kraftig förmånshöjning för den som skadats i arbetet efter . Äldre skadefall har däremot inte fått någon motsvarande kompensation. Visserligen har uppräkning av de äldre livräntorna skett vid skilda tillfällen men dessa uppräkningar har särskilt i gamla skadefall varit otillräckliga för att utjämna skillnaderna i förmånsnivån. Av denna anledning borde de äldre livräntorna standardsäkras helt oberoende av ställningstagande till en standardsäkring av arbetsskadeli vräntorna. Dessa förhållanden som drabbat de män som under beredskapsåren skadades, borde ha varit en hederssak för det svenska samhället att gottgöra. Så har inte skett och det är att beklaga. Av denna anledning borde en översyn av reglerna för äldre livräntor ske för att tillrättalägga detta. Med stöd av det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en översyn av äldre livräntor. () () 1 1985/86.
mot · G902Sf272 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf 272 () Kommunalt bostadstillägg vid anstaltsvistelse Citat av lagen: Därest pensionsberättigad under hel månad är intagen i kriminalvårdsanstalt eller är häktad eller eljest är på statens bekostnad intagen i anstalt eller tillfälligt vistas utom anstalten, må av hans å månaden belöpande folkpension ej utgå högre belopp än regeringen bestämmer. Allmän försäkringskassa må medgiva nära anhörig, vilken för sitt uppehälle är beroende av den pensionsberättigade, rätt att helt eller delvis uppbära sådan del av folkpension, som enligt vad i första stycket sägs icke skall utgivas. Regeringen har i kungörelse 1971:831 bestämt att folkpension vid anstaltsvård skall utgå av folkpensionsbeloppet som gäller för ogift/ ensamstående dvs. har således möjlighet att medge nära anhörig rätt att helt eller delvis uppbära den del av folkpensionen som inte betalas ut till den försäkrade. I de fall nära anhörig i den mening som i lagen nämns saknas, kan kassan inte betala ut folkpensionen med högre belopp än . Före anstaltsvistelsen utgår i vissa fall kommunalt bostadstillägg, som skall användas för hyra av bostad. Detta tillägg betalas inte ut under tid för anstaltsvård. Den försäkrade får således inte folkpension med så stort belopp att han klarar såväl fickpengar som bostadskostnad med egna medel. Socialhjälp får begäras. Med hänsyn till svårigheterna att skaffa bostad för den som har en kriminell belastning och behovet av rehabiliterande åtgärder, borde samhället ge intagen möjlighet att behålla bostadstillägget . I de fall allmän tilläggspension utgår eller anstalten ger arbete med inkomst som räcker för personliga utgifter och utgifter för bostad, finns inte anledning att utbetala bostadstillägg. Denna prövning bör göras av på samma sätt som sker vid prövning till nära anhörig. Enligt min mening bör den, som för att kunna ha kvar sin bostad är beroende av kommunalt bostadstillägg, ges möjlighet att få behålla detta under anstaltsvistelse. Ändring skulle kunna ske i 10:2 andra stycket AFL, förslagsvis: Kassan må även kunna medge pensionsberättigad rätt att få uppbära kommunalt bostadstillägg för att täcka bostadskostnader under anstaltsvistelse. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag till lagändring syftande till att pensionsberättigad skall kunna få behålla KBT för att täcka sina bostadskostnader. 1985/86 Sf272
mot · G902Sf273 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf273 och () En mer differentierad handikappersättning Enligt lagen om allmän försäkring, 9 kap., kan handikappersättning utgå enligt följande: Rätt till handikappersättning tillkommer försäkrad, som fyllt och som innan han fyllt för avsevärd tid fått sin funktionsförmåga nedsatt i sådan omfattning att han a) i sin dagliga livsföring behöver mera tidskrävande hjälp av annan, b) för att kunna förvärvsarbeta behöver fortlöpande hjälp av annan eller c) eljest behöver vidkännas betydande merutgifter. Föreligger behov av hjälp antingen i den dagliga livsföringen och för att kunna förvärvsarbeta, eller ettdera av eller båda dessa avseende och därjämte merutgifter i anledning av handikappet, grundas bedömning av rätt till handikappersättning på det sammanlagda behovet av stöd. Handikappersättningen är graderad i tre nivåer, 34, 50 resp. av basbeloppet. Därigenom upplevs bedömningen rättvis i de flesta fall. 1 en motion påtalade vi att psoriasissjuka erfarenhetsmässigt har svårt att få handikappersättning trots ett betydande handikapp och trots att merkostnaderna ofta är mycket höga. Dessa kostnader härrör sig från läkarbesök och behandlingar, förbandmateriel, salvor, specialschampo, slitage av kläder, starkt ökade tvättkostnader osv. Vid motionsbehandlingen inhämtades remissvar från flera instanser, däribland och försäkringsdomstolen. Dessa remissinstanser ansåg inte att psoriatikerna på något sätt diskriminerades vid bedömningen jämfört med andra. Flera försäkringskassor delade emellertid vår uppfattning. Man ansåg att en väg till ökad möjlighet för dessa sjuka att få handikappersättning vore att införa en ytterligare, lägre grad av ersättningen. Därigenom skulle möjligheten att få handikappersättning öka även för vissa andra sjukdomsgrupper, som har svårt att nå upp till kvalifikationsgränsen. Vi vidhåller vår uppfattning, att psoriatikerna är en diskriminerad grupp vad gäller rätten till handikappersättning, men då vägen till en ny bedömning för en enstaka sjukdomsgrupp tycks föga framkomlig väljer vi den föreslagna möjligheten i en ytterligare grad av handikappersättning. Med stöd av ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller om förslag till en ytterligare, lägre grad av handikappersättning. () () 1985/86 Sf 273
mot · G902Sf274 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf274 och () Tillsättningen av chefstjänstemän vid försäkringskassorna De allmänna försäkringskassorna är självständiga offentligrättsliga organ med egna styrelser. Kassorna står under tillsyn av . tillsattes en utredning, den s. k. RFV-översynen, som bl. a. föreslog införandet av ett rambudgetsystem för kassorna. Detta skulle enligt RFV-översynens uppfattning möjliggöra en ökad decentralisering av ansvar och befogenheter i bl. a. administrativa ärenden från till försäkringskassorna och deras styrelser. När det gäller tillsättning och entledigande av tjänstemän föreslog RFVöversynen att skulle tillsätta och entlediga samtliga tjänstemän med undantag för direktör, biträdande direktör, försäkringschef och sektorchef vid allmänna försäkringskassa (totalt ca 37 tjänster) som skulle tillsättas och entledigas av . beslöt med anledning av regeringens proposition att direktör och de andra tjänstemän hos försäkringskassa, som regeringen föreskriver, skall tillsättas och entledigas av . Regeringen beslöt 1982, att direktör, avdelningschef och högre tjänsteman hos skall tillsättas och entledigas av . Detta innebar att RFV skulle tillsätta och entlediga ca 125 fler tjänstemän än vad RFV-översynen föreslagit. I enlighet med beslut om införande av rambudgetering hos kassorna har flera beslut i administrativa frågor överförts från till kassorna. Vi anser, att en fortsatt decentralisering av ansvar och beslut i administrativa frågor bl. a. skall omfatta tillsättning och entledigande av samtliga tjänster vid försäkringskassa, inkl. kassans direktör. I detta sammanhang vill vi även nämna att verksledningskommittén i sitt huvudbetänkande, när det gäller tillsättning av chefstjänster, föreslår en delegering av rätten att tillsätta byråchefstjänster från regeringen till myndigheterna. Kassorna leds av en förtroendevald styrelse och är enligt vår uppfattning väl skickade att själva tillsätta och entlediga samtliga tjänstemän vid kassan. Mot bakgrund av ovanstående anser vi att 18 kap. 13 § i lagen om allmän försäkring skall omformuleras så att direktör och övriga tjänstemän tillsätts och entledigas av kassan. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätt att tillsätta och entlediga tjänstemän. () () 1985/86 Sf274
mot · G902Sf275 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf275 m. fl. (s) Bostadsstödet till pensionärer har betonat fördelarna för bl. a. pensionärer att kunna bo kvar i sin invanda hemmiljö. För att detta skall kunna fungera i praktiken bör vissa åtgärder vidtas. Ett förhållande som orsakar problem är de taxeringsvärden som åsätts fastigheten. Vid beräkning av bostadsbidragets storlek tas halva taxeringsvärdet upp som förmögenhet. Taxeringsvärdena blir ofta höga i områden som är intressanta ur turistisk synpunkt och detta drabbar då också den fasta befolkningen på en turistort. Under dessa förhållanden borde beräkningsgrunderna för det kommunala bostadsbidraget ändras så att taxeringsvärdet på fastigheten inte får så stor inverkan som . Andra förmögenhetsaspekter borde tas in i stället. Som beräkningsgrunderna för bostadsbidrag är , drabbas framför allt de pensionärer som har ingen eller låg ATP. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bostadskostnaderna för pensionärer och långtidssjuka som bor i egen fastighet. () ()
mot · G902Sf276 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf276 m. fl. (s) Ersättningen vid delpension Reduceringen av ersättningsnivån har avsevärt minskat antalet delpensionsansökningar. Särskilt markant har minskningen varit bland arbetare. Orsaken torde vara att marginalerna i de lägre lönelägena blir alltför små för att delpension skall vara ett realistiskt alternativ. Tendensen förstärks av att beräkningsmetoden missgynnar ackords- och timtidsavlönade. Starkt förenklat kan man säga att genom att delpensionen beräknas utifrån faktiskt arbetad tid minus halva den teoretiska årsarbetstiden (halvtid) diskrimineras kollektivanställda, eftersom denna grupp blir föremål för löneavdrag vid frånvaro i högre grad än månadsavlönade. Låt oss se på ett praktiskt exempel: X går i halvtidspension . 1 ansökan beräknas hans pension utifrån fem veckors semester borträknade, i gengäld ingår semesterersättningen i timpenningen. Med 40 timmars arbetsvecka blir årsarbetstiden . Timpenningen för X var . och hans årsinkomst därmed . Delpensionen borde därmed bli . X:s arbetsgivare anmäler 1979 att i årsarbetstiden ingår 200 timmars semester. omprövar sitt beslut, som leder till en delpension på . Följande beräkningsgrunder är möjliga: Helårsinkomst Halvtidsinkomst Förlust delpension 66 326 33 163 33 163 21 556 59 340 29 670 29 670 19 286 59 300 33 100 26 200 17 030 Den praktiska konsekvensen av beräkning är att all frånvarotid belastar pensionshalvan av arbetsåret. Vid försäkringsöverdomstolens behandling av exemplet reserverade sig en ledamot till förmån för att delpensionen bör beräknas på senste vecko- eller månadslön och utifrån 40 timmars arbetsvecka. (X har varit tillsvidareanställd [ = fast anställd] vid ett mindre byggföretag). Exemplet torde med all önskvärd tydlighet visa att en översyn av beräkningsmetoden bör göras. 1985/86 Sf276 () () () () Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beräkningen av ersättningen vid delpension.
mot · G902Sf277 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf277 () Vårdbidrag för barn vid vistelse i familjehem Enligt lagen om allmän försäkring 9 kap. 4 och 4 a §§ kan förälder för vård av barn som lider av sjukdom, psykisk utvecklingsstörning eller annat handikapp erhålla vårdbidrag. Vårdbidraget är avsett att täcka del av merkostnaderna för vård av barnet. Om föräldrarna av något skäl, exempelvis att de har två eller flera handikappade barn, ej orkar med sina vårduppgifter och därför hos kommunens socialnämnd begär bistånd i form av frivillig placering av något av sina barn i familjehem, upphör rätten till vårdbidrag. Detta är en följd av att vårdbidraget är knutet till föräldrarna och ej till barnet. Även om man kan ha förståelse för denna principiella inställning, leder den ofta till problem om föräldrarna inte själva kan ta det hela och fulla ansvaret för vården av sitt handikappade barn. Strävan bör enligt min mening vara, att man i detta avseende skall likställa vård i familjehem med vård hos de egna föräldrarna eller, som lagen tillåter, hos någon anhörig. Mot bakgrund av det här anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att vårdbidrag för handikappade barn bör utgå även om barnet vistas i familjehem.
mot · G902Sf278 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf278 (c) Förbättrat bilstöd till handikappade har hos regeringen begärt förslag om att bilstödet till handikappade skulle utvidgas till nya grupper. Beslutet skulle träda i kraft . Regeringen har emellertid inte verkställt beslut. I proposition 1985/86:100 bil. 7 hänvisas till utredning. Bilen är ett synnerligen värdefullt hjälpmedel för handikappade den ger dem möjligheter till förvärvsarbete, social samvaro och ett aktivt liv över huvud taget. Tillgång till bil kan förbättra den handikappades hela livssituation. Tillgång till bil ger inte bara större möjlighet till förvärvsarbete och den tillfredsställelse det för med sig. Det är också en god samhällsekonomi. Med hänvisning till ovanstående och tidigare beslut hemställs att hos regeringen begär ett förslag om förbättring av bilstödet till handikappade.
mot · G902Sf279 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf279 och () Den särskilda föräldrapenningen Enligt 4 kap. 11 och 12 §§ lagen om allmän försäkring utgår särskild föräldrapenning för vård av barn för varje barn under sammanlagt för föräldrarna. Om föräldrarna har barnet gemensamt i sin vård utgår särskild föräldrapenning under till var och en av dem. Föräldrar kan avstå rätt att uppbära särskild föräldrapenning till förmån för den andra föräldern. Av artikel 7 nordiska konventionen om social trygghet framgår, att den som är anställd för arbete i ett annat nordiskt land än det, där han är bosatt, skall med avseende på detta arbete omfattas av lagstiftningen i sysselsättningslandet i fråga om rätt till förmåner som är beroende av förvärvsarbete eller inkomst av sådant arbete. Exempel på sådan förmån är dagpenning vid föräldraskap. Detta innebär, att t. ex. en dansk medborgare, som är bosatt i och som även betalar skatt här men arbetar i inte får utnyttja rätten med särskild föräldrapenning. Han får inte heller överlåta sina dagar på barnets moder. En ensamstående mor har rätt till att utnyttja alla , trots att det inte finns någon som kan överlåta de till henne. Det kan väl ändå inte vara meningen, att en svensk medborgare skall straffas för att hon är gift med en medborgare från ett annat nordiskt land, när denne bor och skattar här. Varje person sorn är bosatt i bör enligt vår mening omfattas av det svenska socialförsäkringssystemet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om samma rätt till särskild föräldrapenning för alla i bosatta medborgare.
mot · G902Sf280 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf280 och () Vårdnadsbidrag för barn med diabetes Behov av särskild tillsyn och vård bl. a. med tanke på kosthållning föreligger för barn med diabetes och andra medicinska handikapp. och dess barndiabetesgrupp har utarbetat rekommendationer för bedömningen av vårdbidragsbehovet för barn som har diabetes. För försäkringskassorna finns utarbetade riktlinjer men det har visat sig att den praktiska handläggningen medfört mycket skilda ställningstaganden i olika delar av landet. Många barn som enligt barnläkarna borde ha vårdnadsbidrag har fått avslag. Nuvarande regler för vårdbidrag med endast två nivåer (helt och halvt vårdbidrag) innebär att många föräldrar med handikappade barn helt saknar rätt till ersättning. Det gäller bl. a. barn med vissa medicinska handikapp, främst allergiker och diabetiker, där föräldrarna trots avsevärda merkostnader och merarbete inte får något ekonomiskt stöd alls. Genom införande av ytterligare en nivå för vårdbidraget en fjärdedels vårdbidrag skulle många av de ärenden som avslås i stället kunna bifallas. Det kan i sammanhanget erinras om att ett färdigt förslag till en sådan lägre nivå redan har utarbetats av anhörigvårdskommittén. Av kommitténs beräkningar framgår att kostnaderna för denna angelägna reform skulle vara relativt begränsade. SfU har i tidigare betänkanden som sin uppfattning uttalat att det är mindre tillfredsställande att tröskeleffekten gör att familjer som i och för sig behöver vårdbidrag är uteslutna från att få bidrag. Det är angeläget att de tröskeleffekter som redovisas i motionen ses över. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att begär att regeringen upprättar enhetliga riktlinjer för försäkringskassornas bedömning för erhållande av vårdnadsbidrag, 2. att begär att regeringen i enlighet med av anhörigvårdskommittén redovisade modeller snabbt utreder frågan om införande av en fjärdedels vårdnadsbidrag.