mot · G902ub805 · 1986-01-22 00:00:00 — () Åtgärder för att stärka utbildningen i psykoterapi En professur i psykoterapiforskning Den kliniska psykiatrin har under genomgått en snabb och positiv utveckling. Detta gäller inte minst den biologisktfarmakologiskt inriktade psykiatrin. Moderna läkemedel grundade på en bättre förståelse av fysiologiska och sjukliga processer har möjliggjort en humanare och bättre vård, i stor utsträckning i öppna former. Den har också berett vägen för en ökad användning av personella, psykoterapeutiska och icke-medikamentella behandlingsmetoder. Endast en mycket besvärande resursbrist, framför allt på mera kvalificerad personal, har hindrat att vi i verkligheten kunnat utnyttja de landvinningar som teoretiskt står att uppnå. Ett värdefullt och alltmer betydelsefullt inslag i vårdens utveckling har varit erkännandet av psykoterapin som en nödvändig del av psykiatrin. Psykoterapi bedrivs efter flera olika teoribyggnader av personer med olika grundutbildning och kompetens. Genom den statliga psykoterapiutbildningen har dock tagits ett viktigt steg mot uppstramning och sanering av den något vildvuxna av psykoterapeutiska utbildningar. Psykoanalytiska, beteendeterapeutiska och andra grundläggande teorier har ibland satts i motsats till varandra, och kompetensstrider och motsättningar har försvårat en harmonisk utveckling. Det faller sig naturligt att utvärdering av så utpräglat individcentrerade och individberoende - både beträffande terapeut och patient - behandlingsformer som psykoterapi är utomordentligt svår. Kliniska erfarenheter kan tala för överlägsenhet hos den ena eller andra behandlingsformen, t. ex. grupp-, familje- eller individcentrerad terapi eller för eller emot det ena eller andra grundläggande synsättet. spelar dock de agerande personerna en betydligt större roll än i mera handfast konkreta mediciniska discipliner som kirurgi eller medicin. Det står klart att forskning, vetenskaplig utvärdering och undersökning av vilka behandlingsformer som i olika sammanhang ger bäst resultat är nödvändiga. Psykoterapiforskningens ställning behöver förstärkas. Behovet av en professur i ämnet i landet är uppenbart. En sådan har också föreslagits i en utredning inom UHÄ med uppdrag att lägga fram förslag till ändringar i psykoterapiutbildningen. En sådan professur bör inrättas. UHÄ bör få direktiv att i sitt planeringsarbete med bl. a. omprövningar inom området psykiatri beakta detta. Påbyggnadslinje i psykoterapi vid i I budgetpropositionen 1979 uttalade utbildningsministern att den då nyinrättade psykoterapiutbildningen inom högskolan skulle finnas t alla högskoleregioner och att utbyggnaden borde ske successivt. delade denna uppfattning. Trots detta har statlig högskoleutbildning i psykoterapi bedrivits på de orter där den först inrättades, dvs. Behovet av kompetent personal innebär dock att utbildningen i enlighet med riksdagsbeslutet bör spridas till fler orter . Arbetsgruppen inom UHÄ har föreslagit att psykoterapiutbildningen, i samband med att innehållet förändras, också förläggs till fler orter. Gruppen har då i första hand pekat på och . bör emellertid stå fast vid sitt tidigare uttalande att utbildningen skall finnas inom samtliga högskoleregioner, detta inte minst mot bakgrund av de behov av utbildade som angett. Om arbetsgruppens förslag realiseras, skulle högskoleregion fortfarande sakna utbildning i psykoterapi inom den statliga högskolan. Detta är ett hinder för den psykiatriska vårdens utveckling inom bl. a. och . Den föreslagna påbyggnadslinjen bör därför möjligt lokaliseras också till i . 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en professur i psykoterapiforskning, 2. att i enlighet med tidigare beslut att psykoterapiutbildning skall finnas i alla högskoleregioner som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att vid utbyggnad av påbyggnadslinjen för psykoterapi den också bör lokaliseras till . 1985/86 Ub805