mot · G902Jo231 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo 231 m. fl. (c) Översyn av jordförvärvslagen Trots upprepade krav i och den omfattande debatten i olika delar av vårt land om nödvändigheten av en översyn av jordförvärvslagen har socialistiska majoritet avvisat kraven på ett riksdagsuttalande om översyn av lagen och vilken inriktning översynen främst bör ha. Vi tar därför åter upp frågan motionsledes och främst vikten av att om möjligt göra jordförvärvslagen i högre grad till ett verktyg för att få - eller bevara - en livskraftig landsbygd med tillräckligt befolkningsunderlag för trivsel, gemenskap och underlag för service. Svensk landsbygd har alltid bestått av såväl heltids- som olika typer av deltids- och kombinationsjordbruk. Trots att jordbrukspolitiken syftat till att skapa s. k. bärkraftiga enheter är alltjämt majoriteten av de ca 110000 jordbrukarna deltids- eller kombinationsjordbrukare. Inkomstundersökningar visar att mer än hälften av jordbrukarfamiljernas inkomster härrör från annat än lantbruket. Den hittillsvarande uppdelningen enligt jordförvärvslagen mellan å ena sidan bärkraftiga, utvecklade eller utvecklingsbara heltidslantbruk och å andra sidan icke utvecklingsbara lantbruk, alltså de som ej ger en familj full bärgning, blir allt svårare att upprätthålla. Även bland många brukare av fastigheter, som på grund av storlek betraktas som bärkraftiga, är det allt vanligare att en av makarna - eller båda - har hel- eller deltidsarbete utanför jordbruket. Som en följd av den tekniska utvecklingen och kortare arbetstid blir detta möjligt för familjer med allt större arealer. Enligt gällande riktlinjer för jordbrukspolitiken skall rationaliseringsverksamheten'bedrivas och i första hand främja uppbyggande och vidmakthållande av effektiva familjeföretag, som avses ge en familj full sysselsättning och erforderliga inkomster. För att kunna bygga upp nya bärkraftiga familjeföretag hindras andra familjer från att få köpa mindre jordbruk och driva dessa vid sidan av annat förvärvsarbete. Många ställde stora förhoppningar till att riktlinjer för jordbrukspolitiken och jordförvärvslag skulle göra det lättare att få förvärva mindre, s. k. icke utvecklingsbara, jordbruk - liksom till att dessa jordbrukspolitiska beslut innebar viktiga förbättringar från allmän jordbrukssynpunkt. Men enligt vad vi erfarit från olika delar av landet vi representerar olika län - och vid kontakter med synnerligen många som vill slå vakt om landsbygdens intressen, så synes inte lantbruksnämndernas praxis ha ändrats nämnvärt. Det har alltså inte blivit märkbart lättare 1985/86 Jo231-233 1 1985/86. att få förvärva mindre jordbruk, möjligen med undantag av de tillstånd som Mot. 1985/86 getts i samband med glesbygdsstöd. Hur kommer svensk landsbygd att se ut när rationaliseringspolitiken hunnit genomföras? Hur ser den ut sedan lantbruksnämnderna hunnit pröva ägarskiften på alla fastigheter? Svaret är att det kommer att bli allt glesare mellan gårdarna och att befolkningen, mest bestående av heltidsjordbrukande familjer, blir alltför liten för att ge underlag för service och förutsättningar för trivsel. Är det en sådan landsbygd vi verkligen vill ha i vårt land? Och skall vi driva utvecklingen i denna riktning? har i en lämnad rapport visat att vart sjätte jordbruk kommer att försvinna . Detta sker trots att storleksrationaliseringen dock hindras något så länge vissa släktförvärv är undantagna lantbruksnämndens prövning. Men skulle strukturutredningens förslag genomföras, bortfaller även barnens rätt att förvärva, om strukturplanen fastställs. Dessutom föreslår denna utredning begränsning av rätten för syskon att överta en fastighet tillsammans. Aktuella utredningsförslag avser alltså att påskynda utvecklingen mot allt färre gårdar på landsbygden och därigenom öka hotet mot landsbygdens framtid och en framtid för småjordbrukarfamiljer. Både heltids- och deltidsjordbruk behövs För att få eller behålla en tillräckligt stor befolkning på landsbygden behövs även både heltids- och deltidsjordbrukande familjer samt människor som bor där och helt ägnar sig åt annat arbete i bygden eller pendlar till större eller mindre tätorter. Endast med en sådan struktur på landsbygden får vi tillräckligt befolkningsunderlag för skolor, affärer, kommunikationer och annan service. Denna struktur är därför förutsättningen för trivsel och gemenskap och därigenom för socialt väl fungerande boendemiljöer på landsbygden. De s. k. bärkraftiga lantbruksenheterna är grunden såväl för vår livsmedelsproduktion som för landsbygden. Men vid sidan av dessa enheter måste det enligt vår mening även finnas utrymme för mindre enheter. Många yngre familjer vill etablera sig på landsbygden på ett mindre jordbruk, som de kanske vill utveckla eller som de avser att driva som deltidsjordbruk på lång sikt. För många är boendet och verksamheten på ett deltidsjordbruk en miljö som de mycket gärna vill leva i och låta sina barn växa upp i. Inom ramen för valfriheten är det viktigt att sådana familjers önskemål kan tillgodoses. Utan tvivel tillför deltidsjordbrukarfamiljer sin bygd resurser utöver vad jord och skog kan ge underlag för. Köpkraften på landsbygden ökar därigenom. Kraven på samhälleligt stöd till de mindre enheterna torde också vara minimala. Ett annat förhållande som talar för att det mindre jordbruket har en speciell plats i vår moderna tid är strävandena efter miljöriktiga, kemikalie- 2 fria och kanske även på andra sätt alternativa odlingsformer. Det är driftin- Mot. 1985/86 riktningar som åtminstone i inledningsskedet passar särskilt väl för det Jo231 mindre jordbruket och som deltidsjordbrukare, som inte är lika beroende av det kortsiktiga ekonomiska utfallet, kan ha lättare att pröva och utveckla än de större jordbrukarna. Jordförvärvslagen bör ses över I interpellationssvar till undertecknad uppgavjordbruksministern att mot bakgrund av strukturutredningen och dödsboutredningen och med hänsyn till de erfarenheter som föreligger bör behovet av en översyn av jordförvärvslagen övervägas. Några löften om att denna översyn skulle syfta till att göra det lättare att förvärva mindre jordbruk gavs inte av jordbruksministern och gavs inte heller i riksdagsdebatten om vår och övrigas fjolårsmotioner med detta krav. I budgetpropositionen sägs inget om någon förestående översyn av jordförvärvslagen. Kommer strukturutredningens förslag att vara en utgångspunkt för en översyn av jordförvärvslagen kan det medföra att utredningsarbetet går i helt annan riktning än de strävanden vi här ger uttryck för och som synnerligen många som slår vakt om landsbygden arbetar för. Vi anser att en översyn av jordförvärvslagen bör företas och förslag till ändringar framläggas med hänsyn till vunna erfarenheter och den aktuella och beräknade samt önskvärda utvecklingen inom jordbruket och på landsbygden. För det första vill vi fastslå att vi är övertygade om att det även behövs en jordförvärvslag för att tillgodose både samhällets strävanden och enskilda människors önskemål. Eftersom vi särskilt vill slå vakt om att få tillräckligt befolkningsunderlag på landsbygden måste storleksrationaliseringskriteriet vägas mot vad som är en önskvärd utveckling för bygden och strävan efter att - om möjligt tillgodose människors önskemål att etablera sig på landsbygden på mindre jordbruk. Vilka fastigheter som är utvecklingsbara eller icke utvecklingsbara bör för framtiden inte endast få avgöras av lantbruksnämnderna utan i högre grad av den som vill bosätta sig på och tror på en framtid för sig och sin familj på denna gård. Vår strävan är självklart inte att förhindra att det byggs upp och vidmakthålls bärkraftiga enheter som avses ge en familj full sysselsättning och tillräckliga inkomster. Men förutom nuvarande strävanden måste det även som viktiga målsättningar anges att slå vakt om intresset att ha tillräckligt befolkningsunderlag i en bygd och att stimulera till bosättning. Vid sidan av de s. k. bärkraftiga enheterna skall även för framtiden få finnas mindre jordbruk. De olika förutsättningarna i olika bygder måste även beaktas i större utsträckning. En allsidig sammanvägning av olika synpunkter, strävanden och intressen måste självklart göras vid bedömning av varje tillståndsärende. Liksom vid förvärv av övriga jordbruksfastigheter skall spekulation om möj- 3 I de fall då förvärvstillstånd bör förenas med krav på bosättning på fastigheten, bör detta ske på samma grunder som när det gäller s. k. utvecklingsbara fastigheter, eftersom strävan skall vara att öka boendet på landsbygden. Prisprövningen infördes jordförvärvslag mot bakgrund av 1970-talets förhållande med oroande prisutveckling på jordbruksfastigheter. Under översynen bör prisprövningen utvärderas, särskilt mot bakgrund av att flera exempel påtalats där den lett till föga rimliga resultat för jordbrukare som lagt ned tid, kraft och pengar på fastigheten under ett strävsamt liv och självklart har ett intresse och en rätt att få för honom skälig köpeskilling när han skall avyttra. infördes i jordförvärvslagen kravet på förvärvstillstånd för alla släktingars förvärv med undantag endast för make och barn. För alla som är angelägna om att den fastighet som de själva och kanske deras förfäder ägt och brukat skall gå vidare till kommande generationer i släkten - även om fastigheten är ett mindre jordbruk - upplevs de nuvarande reglerna som ett hot. Detta försöker man ofta att skydda sig emot genom att överlåta gården till mer än ett av barnen, så att det är säkrare att någon av dem och deras barn kan fortsätta att ha gården utan att det skall underkastas lantbruksnämndens prövning. Eftersom begränsningarna i arvsberättigade släktingars förvärvsrätt ofta ifrågasätts och eftersom reglerna tillkom mot bakgrund av den speciella situationen inom jordbruksnäringen bör enligt vår mening även denna fråga analyseras och utvärderas av en kommande utredning från bl. a. rättsliga, allmänna och jordbrukspolitiska synpunkter. I många bygder är det nu på grund av åldersstruktur och svag ekonomi inom jordbruket risk för att ingen vill fortsätta att driva jordbruk. Även sådana problem och vikten av att om möjligt behålla alla jordbruksbygder bör beaktas vid en översyn. I genomförs nu lättnader i förvärvslagstiftningen i vad gäller mindre fastigheter. Erfarenheterna från bör kunna vara av värde även för vårt land. Om inte starka samhällsintressen talar däremot bör inom jordbruksområdet liksom i övrigt i vårt samhälle enskilda människors önskemål om möjligt tillgodoses. För detta talar överväganden om lättnader i förvärvsreglema för dem som vill förvärva och bosätta sig på mindre fastigheter. Med hänsyn till att regeringen inte gett några som helst utfästelser att en eventuell översyn av jordförvärvslagen skall ha den nämnda i korthet angivna inriktningen bör hos regeringen begära att en översyn företas i denna riktning och förslag till ändringar eller kompletteringar framläggs. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att en parlamentarisk utredning tillsätts för översyn av jordförvärvslagen för att bl. a. stärka förutsättningarna för förvärv och innehav av mindre jordbruk i syfte att verka för en levande landsbygd och ökat tillgodoseende av människors önskemål att etablera sig på landsbygden. () () () () () () () ()