ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902t364 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T364 () Kollektivtrafikens organisation Länsbolagen har fungerat . Den kollektiva trafiken har genomgående blivit bättre för resenärerna. Genom samordning av linjenät, tidtabeller och biljetter har servicen stärkts. har kostnaderna för huvudmännen ökat långt mer än beräknat. Kostnadsökningarna sammanhänger med utökad trafik, nytt material och byråkratisering. Det är viktigt att nu dämpa kostnadsstegringarna utan att trafikförsörjningen försämras. En orsak till kostnadsstegringarna är att länsbolagen nu har ett faktiskt monopol på kollektivtrafik. Monopol leder erfarenhetsmässigt till höga kostnader och orationell drift. Det finns anledning att pröva former där det går att förena länsbolagens ansvar för kollektiv trafik med en konkurrens mellan olika företag. En möjlighet är att länsbolag lämnar ut trafiklinjer till fri konkurrens. Enskilda bussbolag får sedan lämna anbud och konkurrera under vissa förutsättningar. För att möjliggöra ett sådant förfarande krävs en översyn av reglerna för koncessionsgivning. a. bör kunna övervägas om tillstånd kan tidsbegränsas och lämnas ut till bussföretag efter ett anbudsförfarande. Ett alternativ är att länsbolagen själva har alla tillstånd. Denna senare variant som ofta tillämpas innebär att en önskvärd konkurrens blir svårare att etablera. Mot bakgrund av vad som sagts föreslås att beslutar att hos regeringen begära att en utredning tillsätts med uppgift att finna former för att ett ökat inslag av konkurrens kan införas i länsbolagen.
mot · G902t365 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T365 () Upphandlingen av trafiktjänster Vid upphandling av skolskjutsar och annan trafik i i kommun beslöt länshuvudmannen för kollektivtrafiken i , (), att anta det anbud som var avgivet av (). UL:s VD är VD även i EB. har i ärendet bl. a. anfört följande: har i departementspromemorian (Ds K 1984:3) Busslinjetrafiken- Förslag till ändringar i lagstiftningen föreslagit att nuvarande koncessionssystem för busslinjetrafiken skall upphöra. Länshuvudmännen skall enligt promemorian i stället upphandla trafiktjänster under marknadsmässiga former. I promemorian framhålls att ett ökat inslag av konkurrens inom busslinjetrafiken skulle ge länshuvudmännen möjlighet till en förmånligare upphandling som effektiva och välskötta företag skulle kunna utvecklas. I de fall huvudmännen själva önskar driva trafik i egen regi finns dock enligt nu gällande lagstiftning ingen restriktion för dessa. Med syfte att främja konkurrensen och effektiviteten inom kollektivtrafiken efterlyste NO i sitt remissvar en spärregel mot ökad egenregiverksamhet i andra fall än där denna visar sig fördelaktigast vid jämförelse med anbud från andra entreprenörer. NO framhöll också att det är önskvärt att även linjer som drivs av huvudmännen med vissa intervaller lämnas ut för anbudsgivning. Detta torde dock kräva att någon annan än huvudmannen prövar anbuden om denne själv vill delta i anbudsgivningen. NO:s avslutande påpekande är naturligtvis helt korrekt. Det bör därför framgå av lagen om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik att om huvudmannen för kollektivtrafiken eller av denne ägt bolag deltar i anbudsgivning av ovan diskuterat slag så skall någon annan än huvudmannen pröva anbuden. bör av regeringen begära förslag i enlighet härmed. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i lagen om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · G902t367 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T367 och () Miljöförstöring orsakad av färjetrafiken mellan och Färjetrafiken mellan och har ökat kraftigt . Passagerarantalet beräknas ha uppgått till cirka sex miljoner 1985 medan det 1965 bara var cirka två miljoner. Fartygen blir också allt större och torde tekniskt sett stå i en klass för sig. Rederierna drivs bra när det gäller navigation och säkerhet. Färjetrafiken mellan och är helt nödvändig för godstransporter, sjöfartsnäring och turistnäring i de båda länderna. För som hamnstad har färjetrafiken en central betydelse. Den är också ett dominerande inslag i de två farleder, Furusundsleden och Sandhamnsleden, som anpassats för denna trafik. Särskilt i Furusundsleden har dock fartygstrafikens inverkan på stränderna och troligen också den miljön blivit ett allvarligt problem. Den känsliga miljön har påverkats kraftigt, och många markägare har också drabbats hårt. Därtill kommer att allemansrätten inte kan utövas på normalt sätt. Badliv, båtliv och fritidsfiske störs allvarligt och dessutom försvåras många skärgårdsbors näringsverksamhet. Utöver berörda kommuner, skärgårdsbor, miljövårdare och markägare har också engagerat sig mot detta miljöhot. behövs därför snabba åtgärder om inte miljön skall skadas ännu mer allvarligt än vad som redan skett. Det bör övervägas att flytta över en del av trafiken från till liksom att föra över viss trafik från Furusundsleden till den miljömässigt mindre känsliga Sandhamnsleden. För det mindre tonnaget torde skärpta fartgränser vara mest påkallat. Självfallet måste också frågan om den från miljösynpunkt lämpliga fartygsstorleken övervägas. En särskild naturskyddsfond borde skapas för skärgården som t. ex. kunde skötas av . Grundkapitalet borde rederierna stå för. Dessutom borde en mindre avgift per passagerare gå till denna fond. Frågan angående sjöfartsleden mellan , och och de stora miljöskador som denna trafik orsakar i den svenska skärgården måste lösas i samverkan mellan alla intressenter. En övergripande analys och utredning av hela det trafiksystem som färjetrafiken utgör bör komma till stånd . Ett sådant initiativ torde förutsätta ett samarbete mellan , och för att få en samlad bedömning och en gemensam helhetssyn. Regeringen bör därför ta erforderliga initiativ i frågan. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär initiativ till överläggningar med berörda parter i och för att komma till rätta med de miljöskador i som orsakas av färjetrafiken mellan och . () ()
mot · G902t368 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T368 och () Kustsjöfarten m. m. Tillgången på lämpligt kusttonnage för folkförsörjning och försvarsändamål är viktig i en krissituation. kan man förutsätta att det utländska tonnage som bedriver transportarbete i svenska hamnar genom nationella beslut inte kan disponeras för undanförsel och vidaretransporter av importgods. Sjöfartspolitiska utredningen (SOU 1979:67) samt (SOU 1981:103) har visat att stor brist råder på lämpliga fartyg för svensk kustsjöfart jämfört med beräknade transportbehov. Vidare ökar svårigheterna att genom uttagning erhålla lämpliga fartyg för marinens behov i kris och krig. ställer den tekniska utvecklingen och marinens nya basfilosofi speciella krav på de enheter som skall uttas. I flera fall kan det vara fördelaktigt att konstruktionen anpassas till krigsfunktionen redan vid nybyggnadstillfället. Främsta skälet till den minskande svenska kustsjöfarten är lönsamheten för de svenska företag/personer som bedriver kustsjöfart och fiske. Flera åtgärder är nödvändiga för att förbättra lönsamheten och på detta sätt stimulera nyanskaffning av svenskt kusttonnage och fiskefartyg. Sådana åtgärder kan vara ökad tillgång till investeringskapital med rimliga räntesatser, förbättrade skattevillkor samt generösare regler för utnyttjande av fonderade medel. En ökad svensk kustsjöfart skulle innebära gynnsamma nationalekonomiska effekter, och totalt sett skulle troligen minskade intäkter och vissa kostnader för räntegarantier kompenseras med volymökning, varför åtgärderna totalt sett inte skulle öka belastningen på statskassan. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående kustsjöfarten.
mot · G902t369 · 1986-01-24 00:00:00 — Isbrytarverksamheten har av hävd varit en av de mer betydelsefulla regionalpolitiska insatser som staten gjort. Isbrytningen har skapat förutsättningar för en året-runt-trafik. av skogs- och metallindustrins export från har gått med fartyg från de norrländska hamnarna. En försämring av isbrytarservicen inträffade , då hamnar och lastageplatser tvingades att själva stå för kostnaden för lokalisbrytning. Dessa kostnader är inte försumbara. Isbrytande bogserbåtar har satts in för att lösa de lokala isproblemen. Givetvis ser hamnägarna till att påföra sjöfarten stora delar av dessa kostnader. Regeringen föreslår i årets budgetproposition att sjöfarten nu skall stå även för kostnaderna för havsisbrytningen (exklusive bränsle). skall enligt regeringens förslag ersättningen till och betalas av staten. Ändringen i principerna för det statliga betalningsansvaret leder till att sjöfartsnäringen kommer att drabbas av merkostnader på 6070 milj. kr. Fördelarna med att befrakta varor med båt från Norrlandshamnarna minskar. Risken är uppenbar att en större mängd varor kommer att överföras till järnväg med lastbil. Antalet anlöp kommer att minska i Norrlandshamnarna och öka i bl. Det finns anledning fråga sig om detta är regionalpolitik för eller Göteborgs- och Uddevallaregionerna? I vilket fall som helst så gynnar det inte de basindustrier i mot vilka människor, handel och industri i övrigt skall luta sig. Det finns också anledning fråga sig om regeringens förslag till finansiering av isbrytarverksamheten inte motverkar det man åsyftade med det i och för sig symboliska transportstöd för sjöfarten som beslöt införa . Regeringen uppdrar åt att utforma de nya taxörna. Men hur kommer avgiftssystemet att utformas? Kommer hela sjöfarten - inklusive fartyg som bara anlöper och sydsvenska hamnar - att betala isbrytningen eller blir det den sjöfart som huvudsakligen trafikerar ostkusten som kommer att påföras högre avgifter? Propositionen lämnar här inga besked. Regeringens förslag står inte i överensstämmelse med de regionalpolitiska principer regering och riksdag slagit fast. Det norrländska näringslivet har merkostnader på grund av långa avstånd och strängare klimat. Det är sådana skillnader som regionalpolitiska insatser skall reducera. Med sitt förslag gällande isbrytningen ökar regeringen ånyo klyftan 1 1 1985/86.3 sami. mellan Norrlandslänen och de län som har ett mildare klimat och en närhet Mot. Industriernas tilltro till statsmakterna att driva en långsiktig T369 regionalpolitik blir med detta förslag allvarligt skadad. Regeringens förslag måste därför avvisas. Med åberopande av det ovan anförda hemställs att beslutar att avslå regeringens förslag att överlåta betalningsansvaret för isbrytningen på sjöfarten.
mot · G902t370 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T370 m. fl. (vpk) En sjöled mellan och Tanken på ett kanalbygge i förtjänar att hållas vid liv. Den inrikes sjöfarten är satt på undantag i , annars vore ett projekt som kanal för länge sedan genomfört. Det skulle ge ett stort uppsving för hela regionen, från till . Arbeten och industribeställningar skulle skapas, underlaget för framtida tunga industrier förbättras och ytterligare en turistattraktion tillkomma. Projekt som detta avvisas ofta som orealistiska och alltför dyrbara. Men det är inte mer märkvärdigt att bygga en kanal utefter än att bygga ut vattenkraften i älv, eller någon annan av stora älvar. Vattenkraftarbeten i Stora och Lilla Lule älv som pågick intensivt och som ännu inte är avslutade är arbeten av mycket större omfattning. Det samhällsekonomiska värdet av ett kanalbygge är minst lika stort, kanske större, och kostnaderna är också jämförbara. Så skrev vpk i en motion till . Förutsättningarna och skälen till en sådan satsning har bara ökat på grund av en mängd samverkande faktorer i samhällsutvecklingen. Utarmningen, befolkningsminskningen och problemen i samband med dessa företeelser utanför storstadsregionerna har bara ökat under de här två åren. Bergslagen, som är det område som direkt skulle beröras av ett projekt som detta, hör till de mest utsatta. Regionalpolitiken, i den form vi lärt känna den under de gångna decennierna, har misslyckats med att uppväga de negativa konsekvenserna av marknadskrafternas härjningar så som de tillämpats av storföretagen över hela landet. SAP:s stolta flaggskepp, löntagarfonderna, som skulle bli en räddning för nedläggningshotade företag och skapa nya och säkra nyföretaganden och sysselsättningar i hotade regioner, som t. ex. Bergslagen, har aldrig satts i trafik. Det har blivit liggande för ankar och förfallit till en ömklig pråm som används som lokal för att göra upp vissa aktieaffärer, ibland med ett suspekt innehåll. Men ett projekt som kanal skulle göra det möjligt att sätta löntagarfondsskutan i sjön. Detta vore en bra användning av de medel som tjänats in i regionen och förvaltas av Mellansvenska fonden i . Regeringen bör sätta i gång en projektering av kanal-projektet, som skulle göra det möjligt för Mellansvenska fonden att placera sina pengar där i stället för på annat håll. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om åtgärder för projektering av kanal, 2. att hos regeringen hemställer om initiativ till kontakter med Mellansvenska fonden och andra kapitalplacerare för att säkra investeringar för projektet. (vpk) (vpk)
mot · G902t371 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T371 m. fl. (s) Fördelningen av kostnaderna för isbrytning När det statliga transportstödet infördes ställdes sjöfarten utanför. Ett motiv för detta var att isbrytningen var sjöfartens norrlandsstöd. Transportstödet förändrades 1985, då också stöd skulle komma att utgå för sjötransporter. Detta ansågs som en regionalpolitisk reform av stor betydelse för den norra landsdelen, där avstånden till marknaden är långa och transportkostnaderna stora. I årets budgetproposition föreslår statsrådet att skall få ersätta isbrytarna och med nytt isbrytningsfartyg. Men kostnaderna för detta fartyg och isbrytningskapacitetskostnaden skall belasta sjöfarten. Om isbrytning skall finansieras på detta sätt liksom de i bugetpropositionen föreslagna förändringarna i redovisningsförutsättningarna för kommer de avgiftshöjningar som därmed åsamkas sjöfarten att bli betydande. Det är viktigt att denna avgiftspålaga inte kommer att leda till en merkostnad för sjöfarten i Norrlandshamnarna utan att den slås ut på sjöfarten inom hela riket. Detta måste klart påtalas i ställningstagande till detta regeringsförslag. Skulle avgiften göras beroende av sjöfartens behov av isbrytarhjälp skulle effekterna av transportstödet till sjöfarten i Norrlandshamnarna helt gå förlorade. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fördelningen av de utökade sjöfartsavgifterna som föreslås i årets budgetproposition. () ()
mot · G902t374 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:T374 m. fl. (fp) Flygbiljettaxan i övre Här finns landets viktigaste naturtillgångar. Skog, vattenkraft och malm har utgjort grunden för de fem Norrlandslänens utveckling och industrialisering. Utveckling av turismen liksom fortsatt integrering och differentiering inom industrin är viktiga förutsättningar för ökad sysselsättning inom Norrlandslänen. Den viktigaste tillgången i är dock de människor som bor där. För att dessa skall ges trygghet måste betingelserna för fortsatt utveckling inom näringsliv och offentlig sektor ständigt förbättras. De flesta regioner inom Norrlandslänen har stora interna avstånd, och företagen är lokaliserade långt från sina marknader. är starkt exportinriktade. Goda kommunikationer är därför av avgörande betydelse för att företag, förvaltningar och institutioner i skall kunna ges med landets sydliga delar jämförbara förutsättningar att bedriva en framgångsrik verksamhet. Flyget har i detta sammanhang kommit att spela en alltmer betydande roll. Norrlandsföretagen utnyttjar i allt större utsträckning flyget som kommunikationsmedel vid resor till Syd- och . Genom en för positiv prispolitik kommer utvecklingen att fortsätta. Den utredning som gjordes av i och som publicerades av 1984 visade att flygbiljettpriset ökat medan flygbiljettpriset endast ökat . Vid en genomgång av flygbiljettpriserna 1986 visar det sig att den påvisade ojämlikheten kvarstår och flygresenärerna från övre får betala ett högre flygbiljettpris. Drömmen om ett rundare har inte förverkligats i detta avseende. Flygbiljettpriset för resenärer till och från övre bör ha en kilometertaxa som överensstämmer med taxan i Syd- och . Med anledning av ovanstående hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande flygbiljettaxan i övre . () () () ()
mot · G902t378 · 1986-01-27 00:00:00 — () Införseln av trådlösa telefoner Enligt uppgift har monopol på trådlösa telefoner. Införsel av sådana telefoner är därmed förbjuden för enskilda personer. Det är inte rimligt att vanliga hederliga människor skall riskera att bötfällas för att de inför en present som kan köpas fritt i andra länder. Det är svårt att hålla reda på alla bestämmelser. Rensa därför bort onödiga sådana. att uttalar sig för att trådlösa telefoner inte längre skall omges av hårda restriktioner.
mot · G902t380 · 1986-01-27 00:00:00 — och (m) Telefonkommunikationen med döva förmedlar förmedlingscentral (FÖC) samtal mellan vanlig telefon och texttelefon. Denna telefonservice är helt nödvändig för att döva, hörselskadade och talskadade skall kunna ha kontakt med andra än dem som har texttelefon. Sedan FÖC:s start har antalet förmedlade samtal vuxit från 8 000 till närmare 30 000 samtal. FÖC:s service har utvidgats så att den fungerar dygnet runt. Det är dock angeläget att FÖC:s service kan effektiviseras ytterligare. Sådan teknik finns , som skulle göra det möjligt för den döve att tala direkt till annan abonnent (utan textförmedling) medan dennes svar däremot förmedlas per text till den döve. Därigenom förkortas samtalstiden, den förmedlande televerkspersonalens arbetstid utnyttjas effektivare och kostnaden per samtal minskas. En sådan teknik som här beskrivits finns såväl i som i och denna teknik bör kunna ställas till förfogande även i vårt land. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär att får i uppdrag att lägga förslag hur den nya tekniken för direktsamtal mellan döva och hörande skall utnyttjas.
mot · G902t381 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T381 och i (fp) Avveckling av transportrådet När transportrådet inrättades fick det överta arbetsuppgifterna från skilda myndigheter och verk och har därigenom kommit att få skiftande arbetsuppgifter och ansvarsområden. Alltsedan rådet inrättades har det varit utsatt för kritik för att vara byråkratiskt och för att skapa konflikter mellan de regionala och centrala beslutsinstanserna. I olika sammanhang har kritik också framförts mot den ställning som transportrådet tagit vid prövning av frågor om fortsatt persontrafik på de bandelar som inte tillhör SJ:s riksnät. Med hänsyn till den kompetens som finns hos SJ och hos de regionala trafikhuvudmännen för att handlägga sådana frågor behövs inte transportrådets medverkan i fortsättningen beträffande de bandelar som ännu inte varit föremål för prövning. Vissa av transportrådets uppgifter i övrigt torde kunna avvecklas och andra med fördel kunna överföras till andra befintliga organ, såsom till trafikhuvudmännen och länsstyrelserna. borde därför kunna avvecklas. Vi anser att ett utredningsarbete nu bör inledas som syftar till avveckling av transportrådet. Med stöd av det anförda yrkas att hos regeringen begär en utredning som skall förbereda en avveckling av transportrådet.
mot · G902t382 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T382 och (m, c) Transportstödet till metallproduktionen Det finns goda skäl för att finna rationella och effektiva transportsystem för de tunga och skrymmande stål- och järntransporterna. Av propositionen framgår att olika projekt för detta har påbörjats. Att något färdigt system för förbilliggande av transporterna för järn- och stålindustrin i Bergslagen skulle föreligga, redovisas inte i propositionen. Av den anledningen anser vi att tidpunkten för borttagandet av transportstödet för denna bransch är felaktig. pågår strukturrationaliseringar inom branschen som den internationella marknaden hårdnat. En ytterligare ekonomisk påfrestning, som borttagandet av transportstödet skulle vara, kan äventyra sysselsättningen i vissa delar inom branschen. Regeringen har uttalat sin oro för Bergslagen och dess framtid. Detta har resulterat i att visst ekonomiskt stöd har utgått. Mot den bakgrunden finner vi det ologiskt att ta bort transportstödet för järn- och stålindustrin i Bergslagen. Vi föreslår att transportstödet tills vidare bibehålls för järn-, stål-, och metallverkens produktion inom stödområdet samt utvidgas till att omfatta även Ludvika-Smedjebacken-området. Med hänvisning vad som ovan anförts hemställs att beslutar att transportstöd skall utgå enligt vad som i motionen föreslås.
mot · G902t383 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T383 () Utvidgat persontransportstöd beslutade att ett transportstöd skulle införas för vissa tjänsteresor fr. o. m. . Stödet har tillkommit för att underlätta för det norrländska näringslivets affärskontakter. Persontransportstöd kan erhållas av företag som finns i och samt av , och kommuner i . Persontransportstödet är ett statligt stöd som utgår i form av bidrag för vissa tjänsteresor. Detta bidrag kan lämnas till industriföretag och till företag som har sin huvudsakliga inriktning på uppdragsverksamhet av datateknisk natur. För att bidrag skall utgå krävs att den som reser är anställd och att resan företas för att fullgöra nödvändiga arbetsuppgifter. Bidraget beräknas med en procentsats på summan av de bidragsgrundande resekostnaderna för det arbetsställe för vilket man söker bidrag. Bidragsprocenten för persontransportstödet beror på vilken stödzon arbetsstället tillhör. Tillkomsten av persontransportstödet är betydelsefullt för att minska de norrländska företagens kostnader för nödvändiga personkontakter med andra delar av och med utlandet. Reglerna innebär dock att resenären skall vara anställd i företaget. Härigenom utesluts egen företagare från detta stöd. Eftersom egenföretagarna ofta är de som sköter personkontakten med andra delar av borde också de ha möjlighet att erhålla persontransportstöd. Persontransportstöd beviljas för industriföretag och uppdragsverksamhet av datateknisk natur. Däremot kan personaltransportstöd ej erhållas för turistverksamhet. Eftersom turismen växer och är av stor betydelse för som turismens utveckling har nära samband med personkontakter utanför regionen vore det önskvärt med persontransportstöd också för denna verksamhet. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i förordningen (1955:855) om statligt stöd till vissa tjänsteresor så att persontransportstöd kan utgå även till egna företagare och även omfatta turism.