ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Sf233 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf233 och () Förlängd samordningstid inom arbetsskadeförsäkringen Lagen om arbetsskadeförsäkring (LAF) ger i princip 100-procentig ersättning till den som ådrar sig sjukdom eller skada i arbetet, medan den som drabbas av "vanlig" sjukdom får en lägre ersättning. Vid arbetssjukdom/ skada kan dessutom livränta utgå om arbetsförmågan blivit nedsatt. - den s. k. samordningstiden - utgår samma ersättning vid arbetsskada som vid vanlig sjukdom. Möjligheten att erhålla arbetsskadeersättning vidgades, när lagen om arbetsskadeförsäkring (LAF) och lagen om statligt personskadeskydd (LSP) trädde i kraft . Antalet arbetsskadeanmälningar ökade starkt, när den nya lagen började tillämpas och ökar alltjämt. Den stora tillströmningen av antalet arbetsskadeärenden har orsakat en stor arbetsbörda och ärendebalanser vid de allmänna försäkringskassorna. fanns en ärendebalans på ca 39 000 ärenden vid landets försäkringskassor. Balanserna växer fortfarande trots att kassorna prioriterat arbetsskadeärendena och ökat antalet handläggare inom sektorn. Trots denna förstärkning är handläggningstiderna oacceptabelt långa. De stora ärendebalanserna och de långa handläggningstiderna vid försäkringskassorna har varit föremål för behandling. begäran om en utredning i frågan hartillgodosetts av regeringen. Tyvärr fick utredningen så snäva direktiv att den var oförmögen att utarbeta några förslag till väsentligt förbättrade åtgärder. Vi anser att enda möjligheten att komma till rätta med balanserna inom arbetsskadeförsäkringen är att öka samordningstiden till . Detta skulle även leda till att större resurser kunde satsas på de långvariga sjukfallen, livräntebedömning och rehabilitering. Med stöd av ovan sagda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till sådan ändring av lagen om arbetsskadeersättning (LAF) och lagen om statligt personskadeskydd (LSP) att den s. k. samordningstiden förlängs till .
mot · G902Sf235 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf235 () Rätt till sabbatsår Det moderna arbetslivet ställer i regel utomordentligt hårda krav på den enskilde. De första 25 yrkesverksamma åren av de normalt 40-50 aktiva åren i en människas liv är i synnerhet intensiva. Efter utbildningsåren kan det vara nog så påfrestande och tidskrävande att så att säga slå sig in på arbetsmarknaden, där förväntningarna på den enskilde individen är stora. Under de första yrkesverksamma åren bildar många familj och får barn. Detta upptar helt naturligt den fritid och det engagemang individer har vid sidan om yrkeslivet. Det är naturligt att många människor känner behov av att stanna upp, få möjlighet att så att säga hinna i fatt sig själva, få av återhämtning för att ägna sig åt sådan sysselsättning, fritidsaktiviteter, hobbies eller liknande som tiden inte medgivit. Det finns all anledning att förvänta att ett sabbatsår fyllt med de aktiviteter och den sysselsättning som stimulerar individen både andligt och fysiskt kommer att kunna berika såväl de återstående verksamma åren som pensionsåldern. Det finns också all anledning att understryka värdet av att skapa reella möjligheter, tid, att umgås med familj, släktingar etc. Säkerligen skulle ett avbrott i den aktiva yrkesverksamma perioden, en period som så lätt fastnar i slentrian och monoton dygns- och årsrytm, kunna skapa bättre förutsättningar för att odla den gemenskap och det sociala umgänge som vi så gott som alla är i stort behov av. Det kan också påpekas att många inte hinner njuta frukterna av ATP. Man orkar inte ända fram. Man skulle därför kunna hävda att varje människa borde ha rätt att utnyttja ATP och folkpension under ett års förtidsuttag ur pensionssystemet. förtidsuttag år skulle påverka ålderspensionen på liknande sätt som förtidsuttag före den ordinarie pensionsåldern. Sabbatsåret skulle således betalas från egen ATP och folkpension och skulle därför inte tära på den ansträngda samhällsekonomin. Däremot skulle, vill jag hävda, ett genomförande av förslaget få vissa positiva effekter på arbetsmarknaden eftersom arbetslösa skulle få ett större urval av vikariat och möjligheter till arbetslivserfarenhet som sabbatsårspensionären är borta från sitt ordinarie arbete. Givetvis kan reformen ge upphov till praktiska svårigheter i arbetslivet. Dessa problem kan jämföras med den av alla accepterade föräldraledigheten och studieledigheten. Naturligtvis bör överläggningar med arbetsmarknadens parter ske innan en sådan här reform genomförs. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag till införande av ett frivilligt sabbatsår i enlighet med motionen.
mot · G902Sf236 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sf236 och () Föräldrapenningen Problem med barnomsorg i samband med inkallelse till utbildning och övningar inom försvaret har tidigare uppmärksammats. För en del familjer kan det medföra stora ekonomiska uppoffringar då barntillsynen måste lösas genom att ena föräldern tvingas avstå från förvärvsarbete. I familjer där maken arbetar och makan nattskift har familjen löst barntillsynen och behöver inte utnyttja den kommunala barnomsorgen. Då mannen blir inkallad till repetitionsövning kan barnen inte lämnas ensamma utan kvinnan måste stanna hemma för att klara barntillsynen. Den kommunala barnomsorgen har ingen möjlighet att ställa upp . Härigenom får familjen ett stort inkomstbortfall i en redan kärv situation. Genom att utvidga rätten till tillfällig föräldrapenning (AFL 4 kap. 8 §) så att föräldrapenning även utgår då det uppkommer vårdbehov till följd av att barnets förälder fullgör repetitionsövning enligt värnpliktslagen, kan den ekonomiska situationen lösas tillfredsställande för en del familjer. Annars bör det utredas hur en samordning kan ske med familjebidragssystemet för att nå en slutlig lösning på problemet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen angående utvidgad rätt till tillfällig föräldrapenning.
mot · G902Sf237 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sf237 () Standardsäkringen av statliga livräntor föreslog i sitt betänkande Pensionsfrågor (SOU 1977:46) att äldre livräntor skulle standardsäkras. Trots att viss reglering eller uppräkning av äldre livräntor skett , så finns det fortfarande personer med skadeståndslivräntor som inte fått den standardhöjning som andra i samhället kunnat tillgodoräkna sig. Särskilt gäller detta dem som skadades i samband med militärtjänst under beredskapsåren. Därtill kommer att höjningar av livräntor, således även för dem av senare datum, alltid betalas i efterskott i motsats till vad som sker med lönehöjningar. Härmed blir det ytterligare en ekonomisk eftersläpning, som är mycket negativ för dessa människor. En översyn av de statliga livräntorna, för att enligt pensionskommitténs förslag få dem standardsäkrade, bör därför göras. Speciellt intresse bör då ägnas åt dem som skadades i militärtjänst under beredskapsåren, där många rent ömmande fall finns. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna för statliga livräntor i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G902Sf238 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf238 och () Ersättning för vård av sjuk anhörig Föräldrar får vara hemma och vårda sjukt barn , varvid föräldrapenning utgår. beslöt dessutom föregående år att föräldrar till svårt sjuka och handikappade barn skall ha rätt att få föräldrapenning vid barnets sjukdom . Men anhöriga som vårdar sjuka, vuxna familjemedlemmar, får ingen ersättning. Det är mycket otillfredsställande att t. o. m. vård i livets slutskede inte skall kunna berättiga till ersättning. Det torde vara uppenbart att både kommunen och sparar pengar genom att en anhörig tar ledigt från sitt arbete för att vårda den svårt sjuka i hemmet. Om den anhöriga inte gör det vårdarbetet så måste kommunen och ordna med hemhjälpsinsatser eller ta in patienten för sluten sjukvård. Den samhällsekonomiska kostnaden när patienten måste tas in för sluten sjukvård torde vida överstiga den kostnad det blir för samhället om den anhöriga i stället för förlorad arbetsförtjänst t. ex. får ersättning motsvarande sin sjukpenning. Att ge anhöriga i vissa situationer möjlighet - om de själva vill - att stanna hemma för att vårda en familjemedlem i hemmet får inte ses som ett försök att minska på kommunernas och landstingens vårdansvar. Men för många familjer skulle det kännas som en stor lättnad, om man fick möjlighet att vårda den anhöriga i hemmet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ersättning för vård av svårt sjuka familjemedlemmar i hemmet .
mot · G902Sf239 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf239 vice talman och () Sjukskrivning av patienter som genomgår sjukvårdande behandling utomlands I vårt kalla klimat är personer med vissa kroniska sjukdomar ibland i akut behov av värme och sol. Det gäller kanske framför allt reumatiker, men också psoriatiker och allergiker. har det varit besvärligt för dem att bli sjukskrivna som de vistas utomlands, trots att de remitterats dit av läkare och trots att de får sjukvårdande behandling under vistelsen. Man har menat att det är svårt att begränsa en sjukperiod till just den tid då personen i fråga reser utomlands. För de allra flesta har det problemet lösts, genom att och () träffat avtal om att de som åker via SUVAB automatiskt skall sjukskrivas under vistelsen utomlands. I flera län räcker emellertid inte anslagen för utlandsvård till för alla som behöver det. Många väljer då att på egen bekostnad resa till någon vårdinrättning utomlands. De betalar således både resan och uppehället själva. I en del fall blir de sjukskrivna av läkare, medan de i andra fall också tvingas ta semester eller tjänstledigt. Det kan inte vara rimligt att det inte finns några fasta regler som gäller för alla patienter. Frågan måste lösas - exempelvis genom att låter utarbeta anvisningar till läkarna beträffande utlandsvården. Ett självklart villkor för att erhålla sjukpenning bör vara att vistelsen äger rum vid en godkänd vårdinrättning. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om sjukskrivning av patienter som genomgår sjukvårdande behandling utomlands.
mot · G902Sf240 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Sf240 m. fl. (s) En allmän glasögonförsäkring I vårt land har vi ett gott försäkringsskydd för många prekära situationer som kan inträffa. Man kan påstå att vi har ett av världens bästa försäkringsskydd, tack vare gemensamma insatser av samhället. Många av dessa goda förutsättningar har kommit till tack vare socialdemokratiska initiativ och beslut. Vi har en både social och demokratisk syn på människors behov och förbättrar allteftersom det som är ojämlikt och utgör bördor för den enskilde. finns försäkringsskydd för glasögonkostnader för barn och ungdom upp till . Dessutom är en hörapparat gratis för alla åldrar, för att motverka den ovilja som många har mot att acceptera sin hörselnedsättning. Ofta försämras synen när man blir äldre. Och gradvis förändras även synnedsättningen, så att personen måste byta till starkare glas. Detta kan vara en tung kostnad för den enskilde. Det vore en värdefull kvalitetshöjning om vårt försäkringsskydd kunde utvidgas till att omfatta en allmän glasögonförsäkring, som täcker kostnaden för standardglas och standardbåge. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om allmän glasögonförsäkring. () ()
mot · G902Sf241 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf241 m. fl. (s) Specialisthjälp till barn med talsvårigheter Skolan har genom specialutbildade lärare möjlighet att hjälpa barn med talsvårigheter. I de fall det är grava problem måste logoped anlitas. Barnen hänvisas då till personal, vanligen stationerad på sjukhus. Den talträning som ges av logoped skall ersättas av den enskilde med . Därutöver tillkommer kostnad för resor till och från sjukhus eller mottagning. Vid upprepade besök kan utgiften bli betungande för familjen. Samhället har sörjt för att barn med andra handikapp får all tänkbar hjälp både genom integration i , elevassistans, särskolor etc. Men den åtgärdsbehandling som vi avser kan inte utföras inom skolans ram utan kräver specialisthjälp. Därav kommer den nämnda upprepade besöksavgiften. Barn med dessa grava talsvårigheter, men utan förståndshandikapp, bör kunna inlemmas i ett heltäckande samhällsansvar. Problemet är likartat för vissa barn med tandställning. är det inte likvärdigt ekonomiskt stöd för barn med olika grader av talsvårigheter som för barn med andra handikapp och åtföljande vårdbehov. Vi menar att samhället bör bekosta den specialisthjälp som är nödvändig, inkl. utlägg för resor, för barn med grava talsvårigheter och barn med tandställning. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att ger regeringen till känna vad vi i motionen anfört om behovet av stöd för specialisthjälp till barn med talsvårigheter. () ()
mot · G902Sf242 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf242 och () Bättre överensstämmelse mellan sociala avgifter och förmåner för egenföretagare har debatterat frågan om bristande överensstämmelse mellan socialavgifter och sociala förmåner för egenföretagare utan att någon förbättring kommit till stånd. hade frågan för utredning, och i slutbetänkandet Egenföretagares sjukpenning m. m. (SOU 1983:48) angavs alternativa vägar för att nä en större enhetlighet mellan avgifter och förmåner. Den framkomliga lösningen blev emellertid endast en reservation från minoriteten, medan s-majoriteten förordade "en smidigare tillämpning" av nuvarande bestämmelser. Därmed gjordes ett visst erkännande av att dagens system inte är bra. Men någon positiv vilja till en förändring fanns inte. Vad som särskilt är värt att kritisera i dagens ordning är det förhållandet att en egenföretagare inte får inplaceras i högre sjukpenningklass än vad en anställd med motsvarande arbetsuppgifter skulle ha inplacerats i. Någon hänsyn till faktiska inkomstförhållanden tas alltså inte, ej heller till reellt arbetad tid i företaget osv. Vid SGI-beräkningen (beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst) för egenföretagare utgår man alltför mycket från förhållanden - ofta med lång eftersläpning. När det gäller anställda utgår beräkningen från beräknad inkomst. De sociala avgifterna tas ut på den verkliga inkomsten, och därmed kan alltför många egenföretagare, inte minst lantbrukare och småföretagare, konstatera att de betalar en alltför hög social avgift i förhållande till föräldraoch sjukpenningförsäkringens belopp. De förändringar i reglerna för debitering och uppbörd av socialavgifter som genomförts har medfört att det bristande sambandet mellan avgift och förmån ytterligare har försvagats. Förändringarna har medfört vissa administrativa förenklingar i och med att avgiftsuttaget blivit mer enhetligt. Detta har dock medfört att avgiftsuttaget alltmera har fått karaktären av en beskattning och inte en försäkringsavgift. Rättvisan kräver att denna fråga tas upp till förnyad behandling. Detta kan lämpligen ske inom ramen för den pågående översynen av pensionssystemet eller genom att den tillsatta utredningen om sjukpenningfrågor och rehabilitering ges tilläggsdirektiv. Med stöd av det ovan sagda hemställer vi att hos regeringen anhåller om åtgärder som medför en bättre överensstämmelse mellan sociala avgifter och förmåner för egenföretagare. () ()
mot · G902Sf244 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sf244 och () Bilbidrag till vissa handikappade Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:Sk513 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bilbidrag för icke förvärvsarbetande handikappade när det statsfinansiella läget så tillåter.
mot · G902Sf245 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sf245 m. fl. (vpk) Sjukpenning till studerande m. fl. Den ekonomiska situationen för studerande blir allt sämre. har studiemedlen urholkats kraftigt. Enligt beräkningar från fick en student ett underskott på . i sin budget . Fr. o. m. infördes regler för allmän sjukförsäkring som ytterligare försämrar de studerandes situation. Den s. k. vilande sjukpenninggrundande inkomsten för studerande med en studietid över innebär att de under pågående termin vid sjukdom erhåller studiemedel. Men måste studenterna arbeta för att förtjäna sitt uppehälle. Enligt gällande regler räknas årsinkomsten ihop och delas , vilket bildar underlag för sjukpenningen. Detta medför att en studerande med inkomst endast under lov erhåller en mycket låg sjukpenning vid sjukdom mellan terminerna. Sjukdom under lov innebär därmed en ekonomisk katastrof för flertalet studerande eftersom socialhjälp normalt inte utgår till studerande. Även deltidsarbetande, skiftarbetande och andra grupper säsongarbetande får vid korttidssjukdom en oacceptabelt låg sjukpenning genom att deras sjukpenning beräknas efter samma delningstal som för dem som har sin arbetstid jämnt fördelad över året. Inom och pågår arbete för att finna en tillfredsställande teknisk lösning för beräkning av sjukpenninggrundande inkomst för deltidsarbetande. Enligt ett interpellationssvar av socialministern tittar även på sjukpenningen för vuxenstuderande. Enligt samma interpellationssvar är dessa frågors lösning tekniskt komplicerad och dessutom förenade med dryga kostnader. När det gäller de studerandes sjukpenning så har deras organisationer lagt fram förslag om att den förväntade månadsinkomsten delas och att sjukpenningen beräknas utifrån detta . Den förväntade inkomsten anmäls till innan den träder i kraft. Detta förslag framstår inte som så komplicerat att det därmed är ogenomförbart. Givetvis medför det ökade kostnader för sjukförsäkringen, men detta är kostnader som de studerande får svara för själva med nuvarande system. Alternativet till en rättvis sjukpenning för studerande är att många tvingas avstå från studier på grund av den sociala otryggheten , även om den bristfälliga egna utbildningen leder till arbetslöshet på en försämrad arbetsmarknad. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att regeringen skyndsamt lägger fram förslag till ändrad beräkning av sjukpenning för studerande så att sjukpenningen utgår i samma förhållande till inkomsten som för dem som har arbetsinkomsten jämnt fördelad över året, 2. att hos regeringen begär förslag till en förändrad beräkning av sjukpenning för säsong-, skift- och deltidsarbetande så att de erhåller en i förhållande till inkomsten rättvisare sjukpenning. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G902Sf246 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sf246 () Ändrade ATP-regler Vissa pensionärer, som begärt undantagande från ATP , bestraffas när de uppnår pensionsåldern och skall uppbära ATP-pension. De får inte - som andra pensionärer - sin pension utbetalad med utgångspunkt i de avgifter som betalats in för den pensionerades räkning. Pensionsbeloppet minskar olika mycket, beroende på vilket år man är född. Möjligheten att begära undantagande togs bort 1981. De som blir drabbade är sådana som haft undantagande från ATP men sedan gått in i systemet. Vid beräkning av deras tilläggspension (ATP) påförs de straff enligt bestämmelserna i 12:2 samt 15:1. För pensionstagare född sker ingen straffberäkning. Pensionstagare född straffas med en tiondel han inte tillgodoräknats pensionspoäng eller gått förlustig mer än en poäng. Född 1916 bestraffas med två tiondelar osv. fram till födda , som bestraffas med nio tiondelar. Den som är född bestraffas med 1,0. Då undantagandet upphörde , anslöts alla som är födda eller senare till tilläggspensionsförsäkringen. De befriades från straffberäkningen. Födda fick ha undantagandet kvar. Återkallelse kunde emellertid göras av den som ville. Straffberäkningen kvarstår dock för personer födda . En person som är född och som haft undantagande från ATP får sin pension förändrad enligt följande. För en som är född är erforderligt antal år med pensionspoäng normalt 26. För personen i exemplet ökas talet 26 med 0,6 vederbörande haft undantagande, alltså 26 -I- 15 x 0,6 = 35. Pensionen minskas i motsvarande grad. Det kan inte vara rimligt att den person som är född och haft undantagande men återkallat sitt undantagande skall straffas, medan en person född eller senare helt befrias från straff. Genom att undantagandet är borttaget borde straffberäkningen helt försvinna. Straffet var sannolikt till för att avskräcka personer från att göra undantagande. Det kan inte vara mer än rimligt att en person, där arbetsgivaren eller han själv betalat avgifter, inte skall få behålla sin intjänade pension. 1985/86 Sf246 Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar begära att regeringen framlägger förslag om att förändra ATP-reglerna så att den bestraffning som sker av vissa pensionärer upphör. Samtliga som har haft undantagande bör behandlas lika. Åtminstone bör de som återkallat sitt undantagande få straffet upphävt. bör ge regeringen i uppdrag att förändra reglerna så att alla behandlas lika och på ett rättvist sätt.
mot · G902Sf247 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sf247 () Viss rätt till förlängd pappaledighet Vid barns födelse har fadern rätt till tio arbetsdagars, dvs. två veckors, ledighet med föräldrapenning. Då en familjs första barn föds, kan dessa utnyttjas så att fadern kan vara hemma när mamman kommer hem från BB. Detta är mycket bra av flera skäl. Dels behöver en nybliven mor mycket stöd och hjälp, dels är den viktig för en god kontakt mellan barnet och fadern. För en familj som har barn är det inte lika enkelt. Där måste fadern vara hemma och se till barnet/barnen medan mamman ligger på BB. En av de som fadern kan få är då förbrukad när mamman kommer hem med det nya barnet - och då återstår bara . Enligt min mening finns samma, ja kanske t. o. m. större, behov för fadern att vara hemma sedan mor och barn kommit hem. För familjer som har barn bör alltså fadern ha rätt till tre veckors ledighet med föräldrapenning i samband med nytt barns födelse. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om en förlängd ledighet för fadern vid barns födelse när familjen har barn.