ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Jo267 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo267 () Översyn av jordförvärvslagen Enligt jordförvärvslagen skall förvärv av jordbruksfastighet prövas av lantbruksnämnden. Vid denna prövning tar lantbruksnämnden bl. a. hänsyn till huruvida köparen är kompetent att bruka jordbruksfastigheten liksom till köpeskillingens storlek. har också att bedöma om priset ansluter till den lokala prisnivån med tanke på bl. a. egendomens storlek och åkerjordens beskaffenhet. Ett beviljande av förvärvstillstånd föregås alltså av en rad överväganden. Det finns dock nu en tendens att olika förespråkare för jordförvärvslagens nuvarande utformning, inkl. regeringen, svävar på målet beträffande angelägenheten av dessa överväganden. Kanske har en insikt börjat göra sig gällande att deltidsjordbruk kan utgöra en lösning på glesbygdens överlevnadsproblem. De nämnda kriterierna för beviljande av förvärvstillstånd förlorar i betydelse i förhållande till det övergripande intresset att glesbygden inte ytterligare avfolkas. Betydligt viktigare än dessa kriterier är frågan om bosättningsplikten. För att åtminstone viss service skall kunna behållas i glesbygderna är det viktigt att den som förvärvar en jordbruksfastighet knyts till fastigheten genom att vederbörande åläggs att bosätta sig på den ort där den är belägen. Detta bör gälla generellt, inte som bara om det finns särskilda skäl till det, såsom stadgas i 10 § jordförvärvslagen. Med det anförda hemställs 1. att beslutar ändra jordförvärvslagen så, att den som förvärvar en jordbruksfastighet ovillkorligen åläggs att bosätta sig på den ort inom vilken fastigheten är belägen, 2. att beslutar att lantbruksnämnds skyldighet att pröva förvärv av jordbruksfastighet med avseende på köpeskillingens storlek och köparens förmåga att yrkesmässigt bedriva jordbruk på egendomen avskaffas.
mot · G902Jo269 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo269 och () Uppräkning av prisstödet till jordbruket i har av regeringen erhållit uppdrag att företa en översyn av beräkningsunderlaget för prisstödet till jordbruket i norra . Då ingår i detta stödområde bör regeringen när förslag framläggs ta hänsyn till de förhållanden varunder det Värmländska jordbruket har att arbeta. Avsikten med statens stöd är att utjämna de skillnader i produktionshänseende som betingas av högre kostnader. Prisstödet skall dessutom ses som en del av de statliga insatser som görs för att utveckla näringslivet i glesbygderna. Detta bör man ha i åtanke när såväl områdesgränser som bidragsstorlek fastställs. I den beräkningsmodell som används för att beräkna kostnadsskillnaderna mellan områdena har man hitintills utgått från en medelbesättning av 25 mjölkkor i . Inte i något område är medelkobesättningen så stor. Den är enligt lantbruksregistret 15,2 kor. Spridningen är stor: 9,0 i och 24,4 i . Dessa synpunkter har inte enligt vår mening beaktats vid beräkning av kostnaderna. Det kan inte vara riktigt att som underlag använda en - som vi ovan påpekar - konstruerad kalkyl utan förankring i reella produktionsförutsättningar. Vid översyn av stödet, som pågår, måste faktiska förhållanden och faktamaterial läggas till grund. Detta har också påpekats såväl av lantbruksnämnden i som i , och Värmlandsmejerier. De förslag till åtgärder som blev en följd av livsmedelskommittémajoritetens betänkande har chockat jordbrukarna i och givit till resultat att mjölkproduktionen är i starkt avtagande i länet. Fler och fler djurbesättningar slås ut, och alltmera åker blir obrukad. Då detta är till stort men för produktion av livsmedel i ett län som ej är självförsörjande på jordbruksprodukter måste denna nedåtgående trend i produktionen ändras. Då har en arbetslöshet som näst är den största i , bör så många som möjligt beredas förutsättningar att leva på jord- och skogsbruk. En nedläggning av åker förfular dessutom landskapet och bidrar ej till trivsel för de människor som trots allt vill leva och bo i . En förbättring av Norrlandsstödet som förordats av oss skulle ge de Värmländska jordbrukarna nytt hopp och nya impulser att bruka jorden. I är potatisodlingen en viktig produktionsgren. Potatisen som odlas där är av mycket god kvalitet. Då produktionsbetingelserna i förhål lande till bördigare områden i sackar efter bör enligt vår mening som kompensation härför ett arealbidrag utgå av samma storleksordning som gäller för , , och . Potatisodlingen är arbetsintensiv och ger stor sysselsättning. Genom ett stöd skulle större lönsamhet och bättre stimulans uppstå för odlingen i området. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om skillnader som finns i prisstödet till jordbruket i norra och kompensera med hänsyn härtill, 2. att beslutar att arealbidrag för odling av potatis skall utgå till av samma storleksordning som utgår till , , och . () () 1985/86 Jo269
mot · G902Jo271 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo271 () Stödområdesplaceringen av jordbruk i och kommuner Enligt tidningsuppgifter har en utredningsgrupp nu avslutat sitt arbete med att inplacera jordbruken i olika Norrlandsstödsklasser. Inplaceringsgränsen utgörs av kommun- och församlingsgränser. I har lantbruksnämnden tidigare framhållit att och kommuner i sin helhet bör inlandsklassificeras. Jordbruket betyder mycket för såväl sysselsättning som befolkningsutveckling i nämnda kommuner. Det är därför viktigt att tar hänsyn till jordbrukarnas utsatta läge i berörda kommuner samt till jordbrukets stora regionalpolitiska betydelse i nämnda kommuner. och kommuner bör därför föras till inlandet när det gäller placering i Norrlandsstödsområde. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att föra jordbruk belägna inom och kommuner till högre Norrlandsstödsklass.
mot · G902Jo272 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo272 () Inrättande av beredskapsjordbruk Det nutida, moderna samhället har nått hög teknisk standard. Tekniken har gjort sitt intrång på snart sagt alla områden. I industrin, jordbruket, förädlingsindustrin, och i hemmen är man i hög grad beroende av elektrisk kraft. Många maskiner och motorer är eldrivna. Likaså har många verksamheter koncentrerats till ett fåtal stora anläggningar. Flera livsnödvändiga produkter förädlas eller tillverkas på några få orter. Denna samhällsstruktur är visserligen avancerad, men mycket sårbar. Även kortvariga eller begränsade elavbrott får stora negativa följder. När tung, blöt snö lägger sig på träd och elledningar och orsakar elavbrott upphör i stort sett ett modernt jordbruk med mjölk, kött eller fläskproduktion att fungera. De industrier som förädlar jordbrukets produkter är också mycket känsliga för driftstörningar. I takt med att den moderna tekniken vinner insteg på de flesta områden, desto sårbarare och känsligare är hela samhället. Än allvarligare är denna sårbarhet ur beredskapssynpunkt. Vid sabotage eller utslagning av annan anledning kan några få aktioner leda till att stora delar av försöijningen äventyras. För att möta dessa hot finns givetvis en beredskapsplanläggning med många olika komponenter; säkerhetssystem, reservkraftverk, beredskapslager osv. Även om ett genomtänkt system är uppbyggt finns det anledning att ständigt söka andra och bättre vägar. En av de viktigaste funktionerna i en krissituation är livsmedelsförsöijningen. Ett elavbrott kan omöjliggöra eller allvarligt försvåra produktion av livsmedel ute på gårdarna, liksom vidareförädling i de stora livsmedelsindustrierna. En möjlighet att i varje fall i viss mån hålla igång en livsmedelsproduktion vore att se till att vissa gårdar skulle kunna fungera både som produktions- och förädlingsställe även vid svåra störningar i elnätet. Runt om i landet finns det jordbruk som för eget bruk genererar elström i små vattenkraftverk. Dessa är helt oberoende av det landsomfattande elnätet, och är alltså helt oberörda av ev. elavbrott. I de fall dessa gårdar producerar både mjölk, kött, fläsk, spannmål och 1 1985/86. dessutom elström utgör de goda tillgångar i vår beredskap. Vad som kanske saknas är kvarnar för brödsäd och enklare förädlingsmöjligheter för mjölk och kött. Här borde beredskapsmyndigheterna undersöka möjligheterna att få ett landsomfattande nät av beredskapsgårdar. Med enkla medel och låga kostnader skulle avtal kunna träffas med elkraftsproducerande gårdar, som skulle förbinda sig att ha en viss produktionsinriktning och volym. I åtskilliga små vattendrag skulle i detta läge vattenkraftverk byggas, om ex. försvar initierade och stödde dessa projekt. Till låga kostnader skulle vår livsmedelsberedskap höjas och sårbarheten minska till mycket låga kostnader. Behovet av beredskapslager skulle härmed också minska. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sagts om inrättande av beredskapsgårdar. Mot 1985/86 Jo272
mot · G902Jo273 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo273 och () Förbud mot import av bestrålade livsmedel Odlingsförutsättningarna inom trädgårdsnäringen utomlands och här hemma är olika. Utländska odlare använder fortfarande kemikalier i odlingar, vilka förbjudits i . Detta innebär att deras produkter ibland uppfattas som friskare och fräschare. Komsumenten lockas därvid ofta att hellre köpa dessa produkter, och de svenska odlarna drabbas hårt. All logik borde kräva samma behandling av livsmedel oavsett om det producerats utomlands eller här hemma. Det är därför orimligt att först förbjuda ett kemiskt preparat, i syfte att skydda konsumenten, och därigenom försvåra odlingen här hemma och sedan tillåta import av samma produkt som utsatts för dessa preparat utifrån. Samma förhållande gäller beträffande bestrålade livsmedel. Detta sker utomlands men är förbjudet i . Bestrålningen höjer kraftigt produkternas hållbarhet och därigenom får de utlandsodlade produkterna ett oförtjänt företräde i konkurrensen. Detta gäller bl. a. gul lök. Ingenting tyder på att det är farligt att bestråla livsmedel. Men då det nu är förbjudet i då borde ej heller import tillåtas av bestrålade produkter. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om import av vissa livsmedel. () ()
mot · G902Jo277 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo277 m. fl. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1985/86: A608 hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sagts om lantbruksnämndernas och skogsvårdsstyrelsernas ansvar för kvinnosysselsättning i glesbygderna. (c) () () () () ()
mot · G902Jo304 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo304 Axel och () Den svenska skogsindustrins virkesförsörjning Skogsindustrins export uppgick till ca . Därmed är skogsindustrin den industri som har den överlägset största nettoexporten och svarar för av exportinkomster. De stora exportinkomsterna är en av de faktorer som gör skogsnäringens utveckling särskilt betydelsefull. En annan är dess stora betydelse för sysselsättningen. Skogsnäringen ger direkt och indirekt jobb för omkring 300000 människor. Många orter och regioner är för sin hela existens beroende av skogsnäringens utveckling. Mot bakgrund av detta är det ett självklart intresse för samhället att driva en politik som garanterar överlevnad och fortsatt utveckling för denna viktiga näringsgren. ha produktionen inom skogsindustrin legat på en nivå motsvarande av den praktiska produktionskapaciteten. Denna i och för sig goda nyttjandegrad hade dock kunnat vara ännu högre om industrins råvaruförsörjning varit gynnsammare. som industrin inte fullt ut förmår täcka sitt behov av råvara, ökar det svenska skogskapitalet som går med drygt (genom en årlig underavverkning). Detta är djupt otillfredsställande. Enligt vår mening bör därför åtgärder snabbt vidtas för att råda bot på den onödiga och för det svenska folkhushållet dyrbara bristsituationen. Sakkunnigt folk inom skilda delar av skogsnäringen är överens om vilken ägarkategori som står för den övervägande delen av underavverkningen. Det är varken storskogsbruket (privat eller statligt) eller de privata skogsägare som bebor sina fastigheter. Dessa ägarkategorier sköter sina skogar bra och avverkar i takt med tillväxten. Den grupp som nästan ensam svarar för glappet i skogsbrukets råvaruförsörjning är de skogsägare som inte bor på eller i anslutning till sin skogsfastighet och/eller inte är beroende av att bruka och sköta skogen för sin försörjning. 1 periferin finns också problemfastigheter av oftast mer temporärt slag som sterbhus och dödsbon. Den svenska skogen är en nationell resurs och därmed inte bara en angelägenhet för ägarna. Som nämnts tidigare svarar skogsnäringen för de i särklass största exportinkomsterna. Det är av avgörande betydelse för vår välfärd och för vår framtida ställning som industrination hur den svenska skogen sköts. Den i motionen påtalade misshushållningen måste undanröjas. Enligt vår mening bör hos regeringen begära en komplettering av de ekonomiska styrmedel som redan finns, i syfte att uppnå ett fullständigt tillvaratagande av den årliga tillväxten i de svenska skogarna, innebärande ett absolut nödvändigt tillskott på minst 10 miljoner m sk till den svenska skogsindustrin. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av komplettering av redan befintliga ekonomiska styrmedel i syfte att på ett bättre sätt nyttja skogens årliga tillväxt för den svenska skogsnäringens och folkhushållets behov. 1985/86 Jo304
mot · G902Jo309 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo309 m. fl. (vpk) Vissa anslag på skogsbrukets område I den här motionen föreslår vi vissa ändringar i anslagsförslag på skogsbrukets område. på skogsbrukets område är skogsvårdsstyrelsema. En förutsättning för att den skogspolitiska målsättningen skall uppnås är att tillsynsmyndigheten får tillräckliga resurser. Detta skulle också innebära, förutom bättre skötsel av våra skogstillgångar, positiva effekter på sysselsättningsmöjligheterna i skogsbygderna samt inom skogsnäringen i stort. Vi föreslår därför att anslaget till skogsvårdsstyrelsernas myndighetsuppgifter bör ökas med 10 milj. kr. och att motsvarande sänkning sker på anslaget till stödet till byggande av skogsvägar. Med hänvisning till det anförda och med ändring i proposition 1985/86:100 föreslås 1. att under bil. 11, D 3 Skogsvårdsstyrelsema: Myndighetsuppgifter beslutar anvisa ett med . 2. att under bil. 11, D 7 Stöd till byggande av skogsvägar beslutar a) att medge att under /87 statsbidrag beviljas med sammanlagt högst , b) att för /87 anvisa ett förslagsanslag av . (vpk) (vpk)
mot · G902Jo310 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo310 (vpk) Varaktigt skydd för vissa skogsområden Vid internationella jämförelser av hur olika länder skyddar sina skogar har legat väldigt illa till. En ändring till det bättre kan nu ske, förutsatt att de skogar som enligt olika beslut skall undantas från skogsbruk får ett varaktigt och starkt skydd. har regeringens uppdrag att utarbeta skydds- och förvaltningsformer för 55 urskogsområden. Det är urskogsområden om en areal på ca som skall fa ett permanent skydd och därmed sparas för framtiden. Vi noterar detta med tillfredsställelse och kommer att avvakta förslaget om skydds- och förvaltningsformer för att då eventuellt återkomma om vi anser det finnas skäl till detta. Emellertid finns nu åtskilliga s. k. domänreservat och privata reservat, som avsatts av markägaren på eget initiativ. Nackdelen med dessa är att de inte har lagligt skydd, och därmed saknas garantier för att de skall kvarstå orörda. Vi har också tidigare motionerat om att dessa områden skall få ett lagligt skydd, men inte fått gehör för våra synpunkter. Att vi åter framför vårt krav är delvis beroende av att vissa tecken tyder på att våra farhågor kan komma att besannas. I en artikel i uttalar sig chefen för regionen av domänverket på följande sätt: Vi har utbildat vår personal att ta hänsyn. skall vi åka hem, gå igenom våra reservat och bjuda in forskarna att komma och tala om vad som är skyddsvärt och inte. Med indelarens hjälp vill jag 'damma av Domänreservaten. Med orden "damma av kan här inte menas annat än att man är beredd att ompröva tidigare beslut att bevara sådana områden. Vi har inga förutfattade meningar om vad en sådan "avdammning skulle innebära, men nog anser vi det vara otillräckligt att några forskare skulle få avgöra om reservaten skall upphöra. Vi anser därför att reservat av nu nämnd karaktär måste inventeras och att skydds- och förvaltningsformer även utarbetas för dessa. Med hänvisning till vad här anförts föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag till varaktigt skydd för skogsområden i enlighet med vad som anförs i motionen. 1985/86 Jo310
mot · G902Jo311 · 1986-01-27 00:00:00 — Naturvårdshänsynen i skogsbrukslagen liksom i nuvarande skogsvårdslag och i naturvårdslagen är sådana, att de inte skall medföra avsevärt försvårande av pågående markanvändning. Begreppet pågående markanvändning har en specifik betydelse i naturvårdslagen, byggnadslagen och vissa andra lagar. I motivuttalanden till en skogsbrukslag bör anges att 21 § inte går längre än de grundläggande naturvårdshänsyn, som skall gälla för skogsbruk och andra verksamheter som kan påverka naturmiljön. TILLSYN, ANSVAR OCH BESVÄR M. 2230 §§ bör motsvara de tillsyns- och straffbestämmelser m.m. som finns i samma paragrafer i skogsvårdslagen.
mot · G902Jo312 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo312 och () Slutavverkningstvånget i skogsvårdslagen 1983 gäller enligt skogsvårdslagens 14 § att den myndighet som regeringen bestämmer meddelar hur stor andel av en brukningsenhets skogsareal som måste slutavverkas . Denna bestämmelse innebär en stor arbetsbelastning för våra skogsvårdskonsulenter men kommer att ha synnerligen liten effekt om hänsyn skall tas till de undantag från krav om avverkning som uttalade i samband med behandlingen av denna lagregel. Om bestämmelsen däremot kommer att tillämpas i avsikt att få fram maximalt uttag ur våra skogar kommer vi att ha en skogsindustri som får svårigheter att klara sin virkesförsörjning. Ett borttagande av bestämmelsen om slutavverkningstvång är på lång sikt bästa garantin för att virke finns tillgängligt vid sådana konjunkturer som gynnar svensk skogsnäring. Det måste vara en styrka att en bank i form av virke inte länsas på grund av kortsiktiga sysselsättningsåtgärder. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att bestämmelsen om slutavverkningsskyldighet enligt 14 § skogsvårdslagen upphävs fr.o.m. . () ()
mot · G902Jo315 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Jo315 Skogsnäringen ger arbete åt många människor och är av avgörande betydelse för våra utrikesaffärer. Om virkesförsöijningen från landets skogar skall kunna upprätthållas på en tillfredsställande nivå är det nödvändigt att skogsägare med låg avverkningsintensitet och betydande avverkningsmöjligheter kommer i gång med avverkningar så fort som möjligt. Ett viktigt medel för att uppnå detta är den översiktliga skogsinventeringen (ÖSI). I riksdagsbeslutet om vissa skogspolitiska åtgärder m. m. framhölls det som angeläget att snabbt få till stånd ÖSI i hela landet för att underlätta upprättandet av skogsbruksplaner. Enligt beslutet skulle skogsbruksplan finnas på vaije fastighet . har gjort en preliminär utvärdering av ÖSI som visar att man uppnått en betydande intensitetsökning inom inventerade områden både när det gäller avverkning och skogsvård. T. o. m. /85 har drygt 3 miljoner ha produktiv skogsmark inventerats. Den plan som har upprättats för inventeringen har inneburit en årlig ökning av den inventerade arealen med målet att all privatskog skall vara inventerad . Enligt planen skulle det sista steget i upptrappningen av den årliga arealen tas /87. För att kunna förverkliga detta har i sin anslagsframställning yrkat på en höjning av anslaget för ÖSI från 46 milj. kr. 1985/86 till drygt 60 milj. kr. Enligt budgetpropositionen föreslås oförändrat anslag. Detta innebär i praktiken en relativt kraftig minskning av resurserna för inventering, eftersom medel anvisas på ett anslag (D 6) som inte kompenseras för lönekostnadsökningar. I med ökad virkesimport och minskade råvarulager inom skogsindustrin kan det inte anses lämpligt att dra ned på verksamheter som kan bidra till en förbättrad virkesförsöijning. Med hänvisning till vad sorn ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en intensifierad översiktlig skogsinventering. 1985/86 Jo315
mot · G902Jo401 · 1986-01-14 00:00:00 — och . () Ökat anslag till fiskerilån 1985/86 Jo401408 Inte heller i årets budgetproposition föreslås någon ökning av anslaget för lån till fiskerinäringen. Detta är en stor besvikelse eftersom det finns ett stort lånebehov. En förhållandevis stor del av den svenska fiskeflottan är föråldrad och behöver bytas ut. Likaså finns ett stort behov av modernisering av gamla båtar, med bl. a. nya motorer, vinschar etc. Dessa åtgärder är viktiga från såväl arbetsmiljösynpunkt som säkerhetssynpunkt. En successiv upprustning av den svenska fiskeflottan är en nödvändighet för att ett rationellt svenskt fiske skall kunna bedrivas. Anslaget till fiskerilån föreslås oförändrat 25 milj. kr. under /87. Anslaget har varit oförändrat . Detta innebär en kraftig försämring, genom att inflationen urholkat anslaget. Det årliga investeringsbehovet torde uppgå till ca 50 milj. kr. Dessutom finns ett uppdämt behov genom otillräcklig anslagstilldelning. Fisket är en viktig basnäring i vårt land och mycket viktig från bl. a. sysselsättningssynpunkt i områden som har ont om andra arbetstillfällen. Genom ett ordentligt stöd till fiskerinäringen kan den komma att spela en än större roll genom bl. a. fler arbetstillfällen. finns en viss optimism och framtidstro bland fiskarna och en tilltro till näringen och dess framtid. Det är då av största vikt att staten understödjer denna framtidstro så att en för näringen positiv utveckling kan ske. Ett sätt att medverka till detta är att ställa ytterligare lånemedel till fiskets förfogande. Med hänsvisning till det anförda hemställs att beslutar anslå 50 milj. kr. till fiskerilån för budgetåret 1986/87. () . () 1 1985/86.3 sami.
mot · G902Jo403 · 1986-01-10 00:00:00 — () Slopande av förbudet att sälja kräftor under vissa delar av året Fr. o. m. dagen för kräftpremiären och t. o. m. nyårsafton är det fritt fram för handlarna att sälja djupfrysta kräftor. Av någon märklig anledning är det därefter förbjudet. Kräftpaketen måste plockas undan och lagras i t. ex. frysrum för att sedan tas fram nästa augusti, äldre. Djupfrysta kräftor är kalorifattiga, nyttiga, festliga, i allmänhet välsmakande och har i jämförelse med många andra rätter ett ganska rimligt pris. Varför skall vi behöva avstå från dem ? Dessutom innebär försäljningsförbudet en fullständigt onödig byråkrati. Jag anser därför att det skall upphävas. Med anledning av ovanstående hemställs att beslutar att upphäva förbudet att sälja kräftor under vissa delar av året.