mot · G902566 · 1986-05-13 00:00:00 — Vi kan heller inte acceptera den senareläggning av återbetalningen av medel på likviditetskonton i som regeringen föreslår. Återbetalningen föreslås ske i stället för av penningpolitiska skäl. Enligt vår uppfattning är fullt kapabel att göra de säsongsmässigt nödvändiga avvägningarna inom penningpolitiken utan regeringens medverkan på detta sätt. Däremot accepterar vi övriga förslag i fråga om de extra skatteutjämningsbidragen. I propositionen föreslås ett antal förenklingar av skattereglerna, varav de väsentligaste torde vara de som rör bostadsbeskattningen. Förslagen innebär att garantibeskattningen av fysiska personers fastigheter slopas, det extra avdraget från inkomst av schablontaxerad fastighet slopas samt beskattningen i utbokommun slopas så att all inkomst beskattas i hemortskommunen. De nya reglerna föreslås tillämpas fr. o. m. Föredraganden anför att slopandet av garantibeskattningen och det extra avdraget medför ett skattebortfall för kommunerna på ca 760 milj. kr. och en ökning av statens inkomster med ca 360 milj. kr. samt en minskning av skatteutjämningsbidragen med ca 75 milj. kr. Slopandet av beskattningen i utbokommun kan innebära ett väsentligt skattebortfall för vissa kommuner med stor fritidshusbebyggelse. Vi vill därför betona vikten av att storleken av detta skattebortfall klarläggs så att inte alltför negativa effekter för dessa kommuner uppkommer. Beträffande uppbörden av kvarstående skatt föreslås att denna sker från löntagarna i stället för samt att arbetsgivarna betalar in skatten vid ett enda tillfälle, , i stället för , . Förslaget kommer ursprungligen från skatteförenklingskommittén och och har remissbehandlats. Förutom väsentliga administrativa förenklingar innebär det att arbetsgivarna gör en räntevinst på ca 12 milj. kr. medan löntagarna (dvs. de som har kvarskatt) gör motsvarande ränteförlust. Vi delar föredragandens uppfattning att detta är acceptabelt speciellt som huvudprincipen är att inkomstskatt skall erläggas som preliminärskatt under inkomståret. Vi accepterar även övriga förslag till skatteförenklingar. En balansräkning för staten 1 långtidsbudget redovisades en balansräkning för staten. I den nu aktuella propositionen finns ett avsnitt med ett sammandrag av den balansräkning som överlämnat. Vi har tidigare efterlyst en sådan i anslutning till att vi föreslagit utförsäljning av statliga företag. Sådana utförsäljningar av tillgångar till andra ägare som kan väntas sköta dem bättre och därvid erhålla större avkastning skulle innebära en positiv förändring av statens förmögenhetsställning (liksom bättre förutsättningar för verksamheten i de berörda företagen). Den balansräkning som redovisas lämpar sig emellertid inte för en sådan analys. T. ex. är statens aktieinnehav upptaget till anskaffningsvärdena. Betydande tillgångar saknas också i redovisningen, t. ex. försvarets tillgångar. Vi förutsätter att RRV arbetar vidare med att utveckla redovisningstekniken för statens förmögenhetsställning. I propositionen föreslås ett antal förändringar i allemanssparande! I fråga om allemanssparande! gäller det framför allt höjd maximi- 10 gräns för de totala nettoinsättningarna, sänkt avkastning på sparmedlen, Mot. 1985/86:566 vidgade placeringsmöjligheter för allemansfonder och aktiesparfonder, möjligheter till bosparande för ungdomar i , maximering av bankernas överföringsavgifter samt reducerad ersättning till bankerna för hanteringen av allemanssparande!. Vad först gäller förslaget till minskad ränta i allemanssparande! innebär förslaget att den skattefria räntan sänks från nuvarande diskonto plus 1,till enbart diskontot. Förslaget motiveras med att avkastningen annars skulle bli alltför hög med tanke på sparandets riskfria natur samt skattefriheten. Det kan t. ex. under nuvarande omständigheter löna sig meds. k. skattearbitrage, dvs. det kan löna sig att låna pengar för att sätta in dessa i allemanssparande!. Vi har förståelse för de argument som framförs för att minska den nu alltför gynnsamma avkastningen på allemanssparandet. Vi har därför inte någon invändning mot att villkoren ändras fr. o. m. . I detta sammanhang anser vi det dock nödvändigt att fästa uppmärksamheten på att föredragande statsrådet inte med ett ord berör frågan om den extra räntan på 1,över diskontot på det kapital som sparats fram till detta datum och utgör saldot på varje allemanskonto . Vi anser att detta är en brist och vill för vår del hävda följande. Allemanssparandet har, som föredraganden skriver, blivit en framgångsrik sparform och lånekälla för staten. Den är riskfri, ger hög avkastning och är dessutom befriad från skatt. Framgången beror naturligtvis på att många människor lockats med i denna sparform just av skattefriheten och de gynnsamma räntevillkoren. I de civilrättsliga avtal som varje sparare (långivare) via sin bank har träffat med har staten som den ena avtalsparten förbundit sig att betala ränta enligt gällande diskonto plus 1,. Den extra räntesatsen om 1,är ett av villkoren i avtalet och kan alltså inte ensidigt, med retroaktiv verkan, sägas upp av den ena parten (staten). Däremot kan staten naturligtvis som låntagare förhandla om ändrade villkor på lån fr. o. m. en viss dag vilket i detta fall får anses ske fr. o. m. . Detta innebär att den som fr. o. m. nämnda datum placerar medel på allemanssparkonto får anses ha accepterat det nya räntevillkoret för pengar som han därefter lånar ut till staten via allemanssparandet. Det nu sagda medför emellertid enligt vår uppfattning att det i klarhetens intresse är nödvändigt att i övergångsbestämmelserna till lagen om ändring i lagen om allemanssparande ta in ett påpekande om att å medel som är innestående på allemanssparkonto skall utgå ränta enligt 9§ samma lag enligt dess lydelse före . Vi har inga invändningar mot förslaget att höja maximigränsen för nettoinsättningarna i allemanssparandet till . och inte heller till de föreslagna vidgade placeringsmöjligheterna. Vi kan däremot inte ställa oss bakom förslaget att utvidga de särskilda reglerna för ungdomars bosparande som gäller för sparande i HSB tilt att även gälla sparande i Svenska . Vi avvisade förslaget till särregler för HSB när detta infördes (se reservation 1 i FiU 1984/85:7) och avvisar med samma skäl det nu aktuella förslaget. Genom förslaget skulle HSB och ges en särställning, som Mot. innebär att HSB och förfogar över de medel som sparas i HSBsparkassa och Riksbospar. I motsats till vad som gäller för bankerna behöver inte sparmedlen levereras in till eller till kapitalsparfonder. Därigenom förstörs konkurrensneutraliteten mellan de olika sparlåneformerna. Regeringen föreslår också att den avgift bankerna tar ut vid överföring av sparmedel inom allemanssparande! uppgår dessa överföringsavgifter enligt propositionen till . Vi delar föredragandens uppfattning att en allför hög överföringsavgift medför inlåsningseffekter av sparmedlen. Avgiften får således inte vara så hög att t. ex. fondandelsägare av kostnadsskäl avstår från att överföra medel och därigenom sätta press på fondförvaltarna, utan en stimulerande konkurrens bör upprätthållas. Exakt samma motivering är enligt vår mening giltig i fråga om förslaget att höja omsättningsskatten på aktier - ett förslag som vi därför avvisat. Vi tvingas emellertid konstatera att i sistnämnda fall har regeringen inte tagit hänsyn till sina egna sakliga argument, utan givit efter för en tillfällig politisk opinion. Vi delar regeringens uppfattning att det bör vara möjligt att reducera bankernas ersättning för skötseln av allemanssparande! på det sätt som föreslås. I fråga om vinstsparandet föreslås tre förändringar. För det första föreslås att en extra insättning på högst . Motivet härtill är att betydande belopp då kommer att frigöras från skattesparandet. Vi konstaterar att detta var skälet till den extra insättning inom allemanssparande! Vi påpekade då att detta var att betrakta som en tillfällig åtgärd och att det skulle komma att finnas behov av ytterligare sådana sparstimulanser vid kommande årsskiften. Vi återkommer till detta nedan, men har inte funnit skäl att motsätta oss den föreslagna extra insättningen i vinstsparandet. För det andra föreslås att bankerna ges möjlighet att, om de så önskar, lotta ut en total vinstsumma som uppgår till högst årsränta i stället för dagens . Vi biträder detta förslag som bör kunna verka stimulerande för den form av långsiktigt och regelbundet sparande som vinstsparandet utgör. För det tredje föreslås en höjning av lotterivinstskatten från till på vinstutlottningar i vinstsparandet. Motivet för denna skattehöjning uppges vara att den ränta som ut annars kommer att beskattas betydligt mildare än den marginalskatt som utgår på den fasta räntan i vinstsparandet. Den senare torde för många uppgå till . Vi kan inte se att detta motiv skulle vara relevant eftersom exakt samma situation redan är för handen . Enligt vår uppfattning skulle den föreslagna skattehöjningen motverka den sparandestimulans som vi anser vara i högsta grad önskvärd och nödvändig och vi yrkar således avslag på detta förslag. Vad slutligen gäller skattefondssparandet konstateras i propositionen att belopp av storleksordningen kommer att frigöras vid kommande årsskiften. Detta konstaterande resulterar i ett förslag att tilldela spardelegationen ytterligare 15 milj. kr. för information om fördelarna med 12 att låta sparmedlen kvarstå i skattefonderna. Vi kan inte biträda detta förslag, med hänvisning till vad vi tidigare föreslagit om fortsatta skatteförmåner till dem som låter sina sparmedel kvarstanna i skattesparandet. Trots att arbetslösheten har minskat på grund av högkonjunkturen så ligger denna kvar på en relativt hög nivå. varierade arbetslösheten (årsmedeltal) mellan 1,5 och 2,. Under högkonjunkturen 1980 var arbetslösheten . steg arbetslösheten under lågkonjunkturen 1983 till 3,. Under högkonjunkturen 1985 var arbetslösheten 2,. Det finns således en klar trend mot stigande arbetslöshet . De arbetsmarknadspolitiska insatserna har ökat väsentligt under 1980talet. De konjunkturbetingade insatserna omfattade 0,av arbetskraften och ökade till 2,1984. Trots att en viss nedgång skett sysselsattes 1,av arbetskraften i sådana åtgärder . Andelen långtidsarbetslösa har ökat. En lägre frånvaro och ökad genomsnittsarbetstid medför att ökad sysselsättning inte leder till minskad arbetslöshet på det sätt som varit fallet. Arbetsmarknadens funktion har försämrats. Det finns klara tendenser till minskad rörlighet. Allt färre arbetstagare byter arbete. En allt lägre andel erhåller arbete efter att ha blivit arbetslösa efter företagsnedläggningar. Det går allt fler arbetslösa på varje ledig plats vilket innebär att matchningen mellan arbetssökande och lediga platser fungerar sämre. I den rapport, Arbetsmarknadspolitikens roll, inriktning och omfattning (Ds A 1986:2), som en av tillsatt arbetsgrupp lagt fram, görs en bedömning av arbetsmarknaden under resten av 1980-talet. Denna visar på en förväntad genomsnittlig sysselsättningsökning under återstoden av med 1500020000 personer . Ökningen av arbetskraftsutbudet väntas dock bli betydligt högre. Gruppen konstaterar att det krävs en sysselsättningsökning som är högre än vad som kan förutses för att förhindra en fortsatt ökning av arbetslösheten. Slutsatsen i rapporten är att vi med stor sannolikhet får räkna med en fortsatt trendmässig ökning av arbetslösheten . Huvudansvaret för sysselsättningspolitiken vilar på den generella ekonomiska politiken och på arbetsmarknadens parter. Den ekonomiska politik som föreslås i denna motion syftar till att skapa förutsättningar för en ökad ekonomisk tillväxt vilket ger ökade möjligheter att bryta trenden mot ökande arbetslöshet. Vi vill också påpeka att de kraftigt höjda minimilönerna för ungdomar som blivit resultatet av avtalet mellan SAF och PTK försvårar ungdomarnas inträde på arbetsmarknaden. Vi redovisade i vår partimotion 1985/86: A259 vår syn på arbetsmarknadspolitiken. Vi påpekade bl. a. att regeringen i budgetpropositionen inte redovisade några förslag till förstärkning av de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Vi krävde bl a. att ungdomarnas inträde i högre grad borde ske på den 13 reguljära arbetsmarknaden och att avtal borde träffas mellan arbetsmarkna- Mot. dens parter om introduktionsutbildning. Vi har också påtalat de fördelar som en utökad satsning på lärlingsutbildning medför inte minst genom att en mycket hög andel av de ungdomar som genomgår lärlingsutbildning därefter erhåller fast arbete. De konkreta förslag till arbetsmarknadspolitiska insatser som regeringen lägger fram i kompletteringspropositionen innebär i flera avseenden att regeringen nu tillmötesgår de krav som vi tidigare fört fram utan att få något gehör. Vi tillstyrker de förslag om utökade utbildningsinsatser som föreslås. Ökade utbildningsinsatser är en metod att angripa de ökade anpassningssvårigheter som finns på arbetsmarknaden. I budgetpropositionen föreslog regeringen att rekryteringsstödet skulle avvecklas vilket dock inte godkändes av . Rekryteringsstödet bibehålls , särskilt inriktat på långtidsarbetslösa och svårplacerade. I kompletteringspropositionen föreslås också särskilda inskolningsplatser för ungdomar. Det är positivt att åtgärderna i högre grad inriktas mot att ge ungdomar arbetslivserfarenhet inom näringslivet, bl. a. av det skälet att det är där som den framtida sysselsättningsökningen kan väntas. 10000 ungdomar förväntas kunna tas fram till en kostnad av 250 milj. kr., vilket skall belasta anslaget för ungdomslag. Statsbidrag beräknas utgå av den totala lönekostnaden . Vi vill understryka vad som sägs i propositionen om att arbete på ordinarie villkor eller utbildning alltid skall eftersträvas i första hand. Om detta inte visar sig möjligt skall en inskolningsplats komma i andra hand. Först i tredje hand skall placering i ungdomslag ske. AMS har föreslagit att anvisningstiden till arbete i ungdomslag skall förlängas . Detta förslag avvisas dock av regeringen som dock påpekar att för en stor del av dem som erhåller arbete i ungdomslag gäller redan en anvisningstid . Det är angeläget att den arbetssökande och arbetsförmedlingen omsorgsfullt prövar de möjligheter som finns att erhålla ett vanligt arbete eller utbildning och att möjligheterna att erhålla en inskolningsplats därefter undersöks. Det är uppenbart att det är svårt att göra detta . En så kort anvisningstid som riskerar således leda till att placering i ungdomslag sker trots att det med en längre söktid hade varit möjligt att finna andra och bättre alternativ. Erfarenheterna av ungdomslagen visar också att placering i ungdomslag alltför ofta sker som en förstahandsåtgärd. Vi påpekade redan i vår ovan nämnda motion att man bör överväga en längre anvisningstid när andra åtgärder för ungdomar har skapats. Vi anser således att det finns starka skäl för att genomföra AMS förslag om en anvisningstid för arbete i ungdomslag. Vi tillstyrker de övriga förslag som återfinns. Vi vill understryka betydelsen av att det sker en utvärdering av de förslag som finns angående flyttningsbidrag även för arbete som pågår . Det är tveksamt om detta förslag ger avsedd effekt men vi motsätter oss inte en försöksverksamhet. Det är också positivt att regeringen ökar stödet till dem som vill starta eget. I syfte att öka avverkningarna föreslås i propositionen ett antal åtgärder, bl. a. en höjning av avsättningsmöjligheterna till skogskonto vid taxeringarna 19871989, ökade anslag för rådgivning och inventeringar samt införandet av ett minimibelopp inom skogsvårdsavgiften. Enligt vår uppfattning finns det skäl att vara tveksam till de effekter som de föreslagna åtgärderna kan väntas ge upphov till. Större positiva effekter på avverkningen skulle man enligt vår mening få genom sänkta marginalskatter, bättre tillämpning av skogsvårdslagen, en omprövning av jordförvärvslagen samt en höjning av gränsen för mervärdeskattepliktighet. Den senare frågan har tagits upp av i en rapport. (RSV Rapport 1985:4). I rapporten diskuteras en höjning av den nuvarande gränsen på . Båda alternativen ger enligt rapporten påtagliga fördelar. föreslår att gränsen för redovisningsskyldighet till mervärdeskatt höjs till . Skattebortfallet uppges bli knappt 100 milj. kr., vilket enligt RSV kan accepteras med hänsyn till de påtalade fördelarna. Vi anser att ett sådant förslag bör övervägas. Frågan om jordförvärvslagen tas upp i propositionen. Några förslag lämnas inte men en kommande översyn av lagen aviseras, varvid bl. a. den s. k. prisprövningen skall belysas särskilt. har redan tidigare föreslagit att jordförvärvslagen liberaliseras på så sätt att t. ex. prisprövningen avskaffas (se motion 1985/86:Jo244). Vi vill stryka under nödvändigheten av att översynen görs skyndsamt och ges klara direktiv i enlighet med vad vi redovisat i ovan nämnda motion. Sådana förändringar skulle enligt vår uppfattning skapa goda förutsättningar för en ändrad ägarstruktur inom skogsbruket med en ökad avverkning som sannolik följd. Vi avvisar förslaget att ett minimibelopp skall utgå med . per skogsägare och . per delägare i oskiftat dödsbo inom skogsvårdsavgiftssystemet. Vi anser inte att de totala intäkterna från skogsvårdsavgiften bör höjas, tvärtom bör de reduceras när det statsfinansiella läget så medger. Inte heller tror vi att den föreslagna minimiavgiften får några effekter i fråga om ökad avverkning. I propositionen föreslås också att får en ökad rörlig kredit hos . Skälet till detta uppges vara de förändringar i beredskapsarbetenas finansiering och reglerna för inleverans av skattemedel som skett. Sådana förändringar får givetvis effekter för många myndigheter och vi kan inte inse att just bör kompenseras för dem. Vi yrkar således avslag på detta förslag. I propositionen anförs att det fortfarande finns behov av en bemyndigandelag avseende konsumentkrediter. Det var som mot den icke-socialistiska oppositionens vilja beslöt utvidga tidigare bemyndiganden avseende kontoköp till att också avse övriga konsumentkreditköp. ansåg då att den föreslagna förändringen medgav större ingripanden i 15 kreditgivning och prisbildning från regeringens sida, något som vi inte kunde Mot. 1985/86:566 acceptera. Föredraganden anför nu att utgångspunkten bör vara att bemyndigandet så långt möjligt inte skall behöva utnyttjas och om så sker bara för en begränsad period. är det uppenbart att skälet till att regeringen anser sig behöva den föreslagna lagstiftningen är att det kan uppkomma lägen då man anser sig behöva kunna påverka hushållens kreditvolym och konsumtion. När lagstiftningen utvidgades framfördes önskemål om att konstitutionsutskott skulle beredas möjlighet att yttra sig över frågan om det kunde anses förenligt med regeringsformen (8 kap. 2§) att gav regeringen en så långtgående fullmakt. Detta önskemål avslogs emellertid av majoriteten i lagutskott. anförde dock att regeringen borde redovisa för de eventuella skälen för den nya bemyndigandelagen även efter . Enligt vår uppfattning är de skäl som regeringen nu redovisar inte tillräckliga. Hela kompletteringspropositionen ger en mycket ljus bild av svensk ekonomi. Den väntade stora ökningen av den privata konsumtionen och ger uppenbarligen inte regeringen anledning till någon oro, och vi kan därför inte finna det befogat att den aktuella lagstiftningen får fortsätta att gälla. bör således upphäva lagen (1985:580) med bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp. Den senaste höjningen av alkoholskatterna ägde rum , dvs. Denna höjning innebar att priserna på alla alkoholdrycker utom öl ökade med . Under loppet av ökade konsumentprisindex med genomsnittligt 5,och prognosen är 2,. Det relativa priset på alkohol har således sjunkit. För att återställa priset till den nivå som gällde efter senaste skattehöjningen bör skatten fr. o. m. höjas med 7,. Motsvarande justering bör ske av tulltaxan. Det bör ankomma på utskottet att utforma vederbörlig lagtext. Förutom den av oss föreslagna skattehöjningen bör omedelbara åtgärder vidtas för ytterligare information om alkoholens vådor bland ungdomar. bör för detta ändamål anslå 5 milj. kr. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordas i motionen, 2. att godkänner de allmänna riktlinjer för budgetpolitiken som förordas i motionen, 3. att godkänner vad i motionen förordas om den ekonomiska utvecklingen i kommunsektorn, 4. att beslutar avveckla de kollektiva löntagarfonderna, 5. att som sin mening ger fullmäktige i till 16 känna vad i motionen anförs om kredit- och valutapolitiken, Mot. 6. att avslår regeringens förslag om extra skatteutjämningsbidrag till de kommuner som sänkt skatten , 7. att till Skatteutjämningsbidrag till kommunerna anvisar ett jämfört med propositionens förslag med 115 milj. kr. 8. att avslår regeringens förslag om bidrag till kommunerna med anledning av avskaffandet av den kommunala företagsbeskattningen om 1569 milj. 9. att avslår regeringens förslag om ytterligare medel för sparfrämjande åtgärder med 15 milj. 10. att avslår regeringens förslag om ändring i lagen om skatt på lotterivinster, 11. att i lagen om allemanssparande (1983:890) beslutar införa en övergångsbestämmelse av följande lydelse: På medel innestående på allemanssparkonto skall utgå ränta enligt 9 § samma lag enligt dess lydelse före . 12. att beslutar om sådan ändring i lagen om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande! att 3 § 3 stycket samt 24 och 25 §§ utgår, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en sparfrämjande politik, 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en kartläggning av effekterna av förslaget om ett slopande av beskattning i utbokommun för kommuner med stor fritidshusbebyggelse, 15. att beslutar att i förslaget till lag om ändring i lagen (1985:533) om skatteutjämningsavgift a) avslå förslaget till ändring i 2 §, b) godkänna att 3 § får följande lydelse: Avgiften utgör för kommun per skattekrona. c) godkänna att 4§ får följande lydelse: Avgiften utgör för kommun per skattekrona. 16. att avslår förslaget till lag om ändring i lagen (1982:221) med särskilda bestämmelser angående det kommunala skatteunderlaget m.m., 17. att avslår regeringens förslag om ändring i lagen (1984:501) om inbetalning på likviditetskonto, 18. att beslutar upphäva lagen om betalningsvillkor vid kreditköp, 19. att avslår regeringens förslag om ändring i lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift i vad avser 2 §, 20. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om positiva åtgärder för att öka avverkningen i skogen, 21. att avslår regeringens förslag till ökad disposition för av rörlig kredit i med 25 milj. 22. att beslutar att första meningen i 14 § i lag om arbete i ungdomslag (1983:1070) hos offentliga arbetsgivare skall ges lydelsen: Arbetsförmedlingen skall anvisa arbete i ungdomslag senast från det att den unge har anmält sig som arbetssökande hos förmedlingen och uppfyllt villkoren i övrigt för anvisning. 23. att beslutar att med ändring i lagen om dryckesskatt och i lagen med tulltaxa höja skatten på alkohol fr. o. m. med motsvarande , 24. att som sin mening ger regeringen till känna vad vi i motionen anfört angående en kampanj mot det ökade bruket av alkohol bland ungdomar, 25. att beslutar att anslå 5 milj. kr. till en sådan kampanj.