mot · G902kr335 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86: Kr335 m. fl. (s) och kulturtidskriftsstödet Regeringen föreslår i budgetpropositionen att organisationstidskriftsstödet avvecklas fr. o. m. Stödet infördes , bl. a. som kompensation för tidskrifternas ökade portokostnader. Bakom stödet låg naturligtvis också värderingen av folkrörelsernas medlemstidningar som ett viktigt organ för att stärka medlemmarnas kunskap om och engagemang i sin folkrörelse, vilket måste ses som ett vitalt samhällsintresse. Här låg också en önskan att kunna vidmakthålla en vital samhällsdebatt och intressanta kulturinslag som genom organisationernas tidskrifter når fler, och sämre ställda, människor än de flesta andra tidningar och tidskrifter. Alla dessa motiv för stöd till organisationstidningar kvarstår, och har i vissa fall t. o. m. förstärkts. Så har t. ex. portokostnaderna fortsatt öka, även om regeringen har ingripit mot en orimligt stor taxehöjning. På samma sätt kan man säga att den samhällsdebatt och de kulturinslag som finns i flera av tidningarna har ett minst lika stort värde nu som då. De sämre ställda i samhället har sedan tidskriftsstödet infördes knappast hamnat i en bättre situation vad gäller tillgång till debatt och kunskaper från andra medier - snarare har inriktningen mot kommersialism, bristfällig kvalitet och informationsklyftor förstärkts. Är det då verkligen nödvändigt att bevara just detta stöd? Som kritik mot organisationstidskriftstödet har bl. a. följande framförts: - stödet utgår till allt fler tidskrifter varav en del har ett diskutabelt samhälleligt värde. Allehanda mycket begränsade specialintressen kan här få ett stöd som knappast är motiverat ur samhällelig eller demokratisk synpunkt. Flertalet tidningar är också mycket små och har fått stöd på . - många av de organisationer som får stöd har sådana ekonomiska resurser att de bör kunna klara sin tidningsutgivning på egen hand, inte minst gäller det fackliga organisationer. - allt fler tidskrifter har börjat ta in annonser, vilket bör innebära minskat behov av anslag från staten. Den första invändningen ligger det en hel del i, och vi har därför inte några invändningar mot regelförändringar som innebär att organisationer vars verksamhet måste ses som ett mindre samhälleligt eller demokratiskt betydelsefull får finansiera sina tidningar med egna medel. De andra invändningarna är däremot mer diskutabla. Visserligen är t. ex. fackförbunden stora organisationer med en relativt ekonomiskt omfattande Men faktum är att en kombination av sjunkande reallöner för medlemmarna, vilket medför svårigheter att ta ut högre avgifter, snabbt ökande kostnader, krympande statsbidrag och ökande avgifter för ändamål som t. ex. a-kassorna, direkt har medfört sämre ekonomiska resurser också för fackföreningsrörelsen. Till detta kommer också krav på utökningar av översatt material till de vanligaste invandrarspråken i tidskrifterna. För flera förbund har det redan med stöd som finns till tidningarna, inneburit att man tvingas överväga, och i flera fall genomföra, neddragningar av utgivningen. I dessa fall har heller inte annonsintäkter kunnat kompensera, särskilt inte för de mindre tidningarna. De har i en mängd fall haft svårigheter att bibehålla sin annonsvolym trots försök till en mer professionell verksamhet på området, bl. a. genom samverkan mellan flera tidningar. Regeringen föreslår i propositionen en uppräkning av kulturtidskriftsstödet som visserligen inte motsvarar det avvecklade organisationstidskriftsstödet, men som i förhållande till andra anslagshöjningar och till begäran är förhållandevis kraftig. Detta motiveras med att organisationers tidskrifter i fortsättningen skall kunna söka och erhålla kulturtidskriftsstöd. Vi vill understryka vikten av att fackförbundstidningarna får del av kulturtidskriftsstödet. Uteblivet stöd skulle, särskilt för de mindre fackförbunden, innebära ytterligare svårigheter. Sannolikt blir effekten i så fall att de måste skära ned på utgivningen. Med hänvisning till här nämnda förhållanden är det angeläget att klart uttalar att vid fördelningen av stödet till kulturtidskrifter bör bidrag lämnas till fackförbundens tidningar i sådan omfattning att en fortsatt utgivning kan tryggas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om kulturtidskriftsstödet och om fortsatt bidragsgivning till fackförbundens tidningar. () () 1985/86 Kr335