ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902t407 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T407 och () Avskaffande av taximonopolet Taxi är en viktig del av den kollektiva trafikförsörjningen. Människor som inte kan eller vill skaffa sig bil kan komma fram snabbt och komfortabelt. 1 tätorter med parkeringsproblem är en fungerande taxirörelse nödvändig för att dämpa trycket från privatbilismen. För äldre och handikappade är taxi ett viktigt komplement till . Trots detta befinner sig taxi på många håll i landet i en permanent kris. Den beteckningen innefattar både att kunder har svårt att få tag på en taxibil och att de enskilda taxiägarna har svårt att få verksamheten lönsam. lftar många av taxis kunder inte på att kunna få en bil inom rimlig tid. Det är en oacceptabel situation. Den skapar svårigheter för enskilda och för näringslivet. Dessutom förvärras i och i många andra städer redan allvarliga trafik- och miljöproblem, eftersom många fler väljer att ta med den egna bilen i stället för att åka taxi. Sedan mycket länge har taxinäringen och dess föregångare varit strängt reglerad. utfärdar tillstånd och utövar tillsyn över verksamheten . Under nuvarande förutsättningar saknar dock förmåga att i väsentlig grad förbättra situationen för konsumenter och näringsidkare. De nuvarande regleringarna slår direkt mot taxinäringens lönsamhet. Villkoren för tillstånden kräver att en bil hålls i trafik så länge att varje taxiförare blir tvungen att ha minst en förare anställd. Lönekostnaderna är den dominerande delen av taxis kostnader. Det är inte ovanligt att taxiägaren måste betala av egna pengar för att hålla bilen i trafik de timmar han själv inte sitter vid ratten. Arbetsgivaravgifter, bensin och lönekostnader täcks inte alltid av vad den anställde kan köra in. Mycket tyder på att en förbättring av taxinäringen i bl. endast kan åstadkommas genom konkurrens. En ökad konkurrens leder enligt alla erfarenheter till bättre service, nya verksamhetsformer, en flexiblare prissättning och en rationellare drift. En sådan utveckling är både till förmån för konsumenterna och leder till en starkare taxinäring. En avreglering av taxiverksamheten bör därför ske. I finns en majoritet som vill släppa fram konkurrerande taxiväxlar. Flera lokala taxiföretag står beredda att starta sådana så snart de erhåller tillstånd. Regeringen bör inte motsätta sig en sådan utveckling, utan i enlighet med de lokala önskemålen där pröva ett friare system. Förutom konkurrerande växlar skall ett fritt taxisystem kunna innehålla följande: Nya taxitillstånd skall inte längre behovsprövas av eller något annat organ. För tillstånd bör naturligtvis krävas att bilen eller bilarna uppfyller trafiksäkerhetskrav och är utrustade med taxameter. andra regler för verksamhetens bedrivande kan också tänkas, till skydd för T407 konsumenterna. Det är dock nödvändigt att dessa begränsas till ett minimum , för att en full effekt av ett förändrat och friare taxisystem skall uppnås. Med hänvisning till ovanstående föreslår vi att beslutar att upphäva taximonopolet. () ()
mot · G902t409 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T409 () Säkerheten vid järnvägskorsningar har ett stort antal olyckor inträffat där tåg och annat fordon varit inblandade. Ett flertal av olyckorna har haft dödlig utgång. Antalet obevakade järnvägskorsningar är alltför stort i vårt land. Inom exempelvis banområde fanns totalt 2 753 övergångar i plankorsning. Av dessa är det endast 560 som har skydd av något slag - då räknar man helbommar, halvbommar, ljud- eller ljussignaler. Enbart inom banområde finns alltså mer än 2 000 järnvägskorsningar som är helt oskyddade. Detta är långt ifrån tillfredsställande. Det är därför angeläget att SJ avsätter större ekonomiska resurser för att förbättra säkerheten vid oskyddade järnvägskorsningar. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande säkerheten vid järnvägsövergångar. 1 1985186.3 sami.
mot · G902t411 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T411 . () Upprustning av väg 164 på sträckan kan synas centralt beläget i och . Från huvudorten är avståndet till och till . Till har vi dock . En resa dit tar minst med tåg, under förutsättning att resan företas och vissa veckodagar. Förbindelserna behöver därför förbättras. Den viktigaste vägförbindelsen är , och jag har i en annan motion föreslagit åtgärder för snabbare upprustning av denna. Vidare behövs det en förbättring av tågförbindelserna främst genom att byggs ut och får anknytning till det norska järnvägsnätet. Även detta berörs i nyssnämnda motion. Utöver dessa nord-sydliga förbindelser behöver en väsentlig förbättring ske av vägförbindelserna i östlig riktning via till . Anknytningen till väg 45 () och E 18 () sker genom väg 164 från till . Denna väg har på Dalslandsdelen upprustats och byggts om till god standard, medan däremot Bohusdelen av vägen är i mycket dåligt skick. Den motsvarar inte alls de krav som måste ställas på en väg med så pass betydande trafik. En kraftig upprustning av vägen skulle vara av stor regionalpolitisk betydelse för norra . Väg 164 är också den kortaste sträckan för alla dem som från söker sig till för sol och bad. Även de tyngre transporterna har ökat , bl. a. på grund av mer transporter till norska industrier. behöver även ett tillskott av arbetstillfällen. Den omställning som sker genom Uddevallavarvets nedläggning har effekter i både norra och i . Ett vägarbete skulle vara ett värdefullt tillskott till arbetsmarknaden. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om upprustning av väg 164 mellan och .
mot · G902t415 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T415 () Reglerna om behörighet att föra fiskefartyg m. m. är det statliga verk som handhar bestämmelser som gäller sjöfart och fiske. Det gäller såväl besiktning av fartyg som regler för sjövärdighet och behörighet. har kraven skärpts för yrkesfisket, och det föreligger stor skillnad mellan vad som gäller för t. ex. fiskefartyg och för samma slag av fartyg som används av nöjessjöfarten. För fiskaren är förhållandet det att den största kunskap som krävs är att kunna fiska; navigationen är inte det mest kunskapskrävande. Trots detta fordrar mycket högre examen av en fiskare än av en nöjesseglare för fartyg av samma slag och storlek. Vad gäller övriga regler tycks det saknas klara linjer för vad som krävs. Det varierar från båt till båt, från inspektör till inspektör och från tid till annan. Detta skapar osäkerhet, olust och irritation hos dem som utsätts för åtgärderna. Ingen kan veta vad som gäller, och fiskarna blir mer och mer betänksamma när det gäller att skaffa nya båtar. Det behövs en översyn för att ta bort onödiga bestämmelser, och det måste skapas klara regler så att både inspektörer och de som har eller skaffar båtar vet vad som gäller. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen begär en översyn av bestämmelser och eventuellt andra regler för fiskebåtar och behörighet att föra fiskefartyg.
mot · G902t416 · 1986-01-24 00:00:00 — m. fl. (c, s, m, fp) Förbättring av järnvägstrafiken i 1985/86 T416-423 Sydöstra och då främst har haft en mycket svag näringslivsutveckling med befolkningsminskning som följd. har inget annat län haft en så stor relativ befolkningsminskning. Denna utveckling fortsatte då folkmängden minskade med närmare 700 personer. Gjorda prognoser visar att denna negativa utveckling kommer att fortsätta om inte kraftfulla regionalpolitiska insatser vidtas. För att komma till rätta med länets problem krävs bl. a. förbättringar av infrastrukturen. Kommunikationer är ett sådant område där förbättringar är nödvändiga. Väl utbyggda kommunikationer innebär bättre förutsättningar för lokalisering av företag till länet. Ännu viktigare ter sig detta i perspektiv av att planerna på den s. k. motorvägstriangeln förverkligas . Risken skulle i sådant fall vara uppenbar att sydöstra och därmed hamnar vid sidan av de regioner dit utvecklingen styrs. För länets invånare och näringsliv är det viktigt att det finns bra järnvägsförbindelser med , och . Nuvarande järnvägstrafik har emellertid, genom de senaste årens försämringar, fått en sådan utformning att tågen för många inte längre utgör ett alternativ som färdmedel. har krav ställts på en elektrifiering av järnvägslinjen för att höja banans standard. Några medel till en sådan upprustning har emellertid inte tilldelats. har gjort framställning hos regeringen om att upprustningarna mera planmässigt skall ske genom projektering och etappindelning av insatserna. I stället kan konstateras att tågtrafiken till försämrats genom att äldre tåg som medfört längre restider satts in på linjen. Även järnvägstrafikens standard norrut mot och via måste förbättras. har antalet turer reducerats som byten av tåg ökat för resenärerna. Ytterligare indragningar kommer att ske om SJ, trots protester från och länets kommuner, genomför aviserat förslag till ny tågtrafik. Den nya tågtrafiken skall gälla fr. o. m. . Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av en fortsatt upprustning av järnvägslinjen till elektrifieringsstandard och behovet av en allmän förbättring av järnvägstrafiken till och från . 1985/86 T416 () () () () () ()
mot · G902t417 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T417 m. fl. (c, vpk) Upprustning av södra del majoritet beslutade under föregående att persontrafiken skulle läggas ned på , delen . Fortsättningsvis skall banan trafikeras med godståg. I fanns 25 milj. kr. för upprustning av denna bandel för godstrafikens behov, men när upprustningsarbeten hade utförts för 10 milj. kr. avbröts vidare arbeten . Det inplanerade bytet av slipers och räls blir nu enligt SJ :s planer inte fullföljt då resterande kostnader för upprustning har tagits bort ur investeringsplanen. kvarstår mellan Nässundet och Sjöändan av bandelen med nödvändigt slipersbyte. Som en följd av uteblivet slipersbyte har hastigheten sänkts /timme. Mellan och har hastigheten sänkts /timme, eftersom en tjänst som tågklarerare i inte återbesatts. Det är nödvändigt att de påbörjade upprustningsarbetena fullföljs så att hastigheten ökar och normalhastigheten /timme åter blir rådande. Den genomförda turistsatsningen med inlandsbanekortet har fallit väl ut och planeras nu fortsätta genom persontrafik på bandelen . Sänks hastigheten och underhåll försummas kommer all person- och godstrafik att omöjliggöras . södra del har stor möjlighet att tillföras virkestransporter om investeringar görs i omlastningsterminaler för skogsråvaror. Lämpliga platser för sådana terminaler är i första hand och . Målsättningen måste vara att rusta upp hela södra delen av så att den blir obruten. Först då ökar förutsättningarna för såväl person- som godstrafik. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att påbörjade upprustningsarbeten skall återupptas och fullföljas enligt tidigare investeringsplan på södra del, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att målsättningen skall vara att rusta upp hela den södra delen så att en obruten inlandsbana erhålls. () (vpk) 1 * 1985/86.
mot · G902t418 · 1986-01-24 00:00:00 — m. fl. (c, m, fp) Tidigareläggning av vägbyggen i En förbättrad infrastruktur är nödvändig för att länets näringsliv skall kunna utvecklas. I infrastrukturen intar vägarna den viktigaste platsen. Industrins omstrukturering ställer ökade krav på snabba och regelbundna transporter. Detta innebär att samhället måste följa efter med ytterligare insatser på vägområdet. Investeringsnivån för vägbyggandet i har av uppgått till 100 milj. kr. och betydande förbättringar av vägnätet har därigenom skett. En mycket stor del av väginvesteringarna har skett med extra medel för vägbyggande i sysselsättningsfrämjande syfte. Under de fem åren 1979-1983 erhöll länet på detta sätt i genomsnitt 50 milj. kr. som tillägg till ordinarie vägbyggnadsmedel och till de medel för vägbyggande som beviljats som beredskapsarbete. Det bör också observeras att utöver de positiva konsekvenser som ett förbättrat vägnät skapar för befolkning och näringsliv i länet har den extra medelstilldelningen gett ett betydande sysselsättningstillskott för byggnadsoch anläggningssektorn i länet. Utvecklingen ger anledning till oro för det framtida vägbyggandet i länet. uppgick således de av regeringen separat beslutade medlen för vägbyggandet i sysselsättningsfrämjande syfte i till endast 5 milj. kr. och för fattades inte något beslut om extra medel. Till detta kommer att under har en väsentligt mindre andel av det ordinarie väggbyggnadsanslaget än vad länet haft . För vägbyggande i länet disponeras endast ca 45 milj. kr. Detta är bara en tredjedel av det belopp som anvisades för . Med tanke på den viktiga roll vägförbindelserna spelar för möjligheterna att utveckla länet är det nödvändigt att ytterligare medel för tidigareläggning av vägobjekt ställs till länets förfogande. De medel som står till förfogande för räcker inte heller till för att hålla sysselsättningen inom byggnadsoch anläggningssektorn på en någorlunda acceptabel nivå . Länets vägförvaltning har färdigställt arbetsplaner för angelägna vägprojekt. Dessa projekt kan påbörjas om medel ställs till förfogande. Objekten ingår i av och fastställda flerårsplaner för vägbyggande . Vägprojekt möjliga att påbörja under /87 1985/86 T418 Bro som ersätter färja vid V Fågelvik Bro över Hälgån vid Brattfallet Mot bakgrund av den betydelse vägförbindelserna har för att utveckla länets näringsliv och för att uppehålla sysselsättningen i länet hemställs om att länet tillförs medel för tidigareläggning av de här ovan redovisade vägobjekten. Medel bör också tillföras som möjliggör en förstärkning och beläggning av mer trafikerade grusvägar. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar anslå medel för tidigareläggning av i motionen redovisade vägobjekt i . () () () ()
mot · G902t419 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T419 m. fl. (fp) Kollektivtrafiken Enligt beslut om kollektivtrafiken (länstrafiken) skulle landsting och primärkommuner samverka för en bättre kollektivtrafik och gemensamt ansvara för underskottet på trafiken. För att utjämna skillnader i kostnader mellan landsbygds- och tätortstrafik och för att stimulera till en utvecklad trafik för dem som bor i glesbygd har staten åtagit sig ett delansvar för underskottet på sådana linjer. Regeringen har i årets budgetproposition föreslagit besparingar i den nu utbyggda länstrafiken om 100 milj. kr. Detta förslag slår speciellt hårt mot län med långa avstånd och utbrett glesbygdsboende. Kommuner i och kommuner som och i södra drabbas speciellt, då statsbidraget där utgör av underskottet på vissa linjer. Vi säger nej till dessa besparingar. motsätter sig detta regeringens besparingsförslag och föreslår i stället en i förhållande till regeringens proposition uppräkning med 100 milj. kr. Vi förutsätter att det vid fördelningen av dessa medel tas särskild hänsyn till de i detta sammanhang värst utsatta kommunerna i . Med anledning av det anförda hemställs 1. att avslår regeringens förslag om neddragning av bidraget till kollektivtrafiken, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som ovan anförts om fördelningen av medel till kollektivtrafiken (länstrafiken). () ()
mot · G902t421 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T421 och () Förenklad vägskyltning De många trafikskyltarna blir alltmer svåröverskådliga. Förutsättningen för att trafikanterna skall kunna följa föreskrifterna på skyltar är att det finns klara riktlinjer om vad skyltarna skall gälla för och medvetenhet hos trafikanterna om att det föreligger skyldighet att följa föreskrifterna. För många och för oklara skyltar avtrubbar medvetandet, och skylten får inte den effekt den är avsedd att ge, nämligen förbättrad trafiksäkerhet och en klar vägledning om hur trafiken skall kanaliseras. Det finns två stora väghållare i landet. Staten svarar genom för väg och kommunerna för ungerfär väg. De flesta av kommunernas vägar är belägna i tätorter. Det är också där som de flesta trafikskyltarna finns. Vägskyltarna utgör en stor kostnadspost för kommunerna. Skyltfloran har blivit stor, och det borde finnas möjligheter att genomföra rationaliseringar. Större delen av trafikanterna har tagit körkort när vägskyltarna var färre. Många nya skyltar och symboler har tillkommit. Det kan ifrågasättas om många bilförare verkligen vet innebörden av alla skyltar de är skyldiga att tillämpa. Kommunerna har mycket varierande lokala regleringsföreskrifter. Det är angeläget att få så enhetliga bestämmelser som möjligt. Dessutom bör det utrönas om vissa skyltar verkligen är nödvändiga. En förenkling av skyltfloran skulle kunna gagna trafiksäkerheten och förbättra framkomligheten i trafiken. Lagstiftningen och trafikskyltarna bör i högre grad vara inriktade på att i rättstvister skydda trafikanter och olycksfallsdrabbade. Trafikskyltarna har i stället fått bli ett skydd som befriar samhället från det ansvar samhället rimligen borde ha när riktlinjerna är oklara. Vi vill med hänvisning till vad som ovan anförts föreslå 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en översyn av gällande ordning med trafikskyltar i avsikt att uppnå färre skyltar, förenklingar och klarare riktlinjer, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om mer enhetliga och förenklade bestämmelser för den lokala trafikregleringen.
mot · G902t422 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T422 () Frivilligorganisationernas trafiksäkerhetsarbete revisorer har granskat det svenska trafiksäkerhetsarbetet, främst med utgångspunkt i trafiksäkerhetsverket (TSV) och , men också nationalföreningens för trafiksäkerhetens främjande (NTF:s) roll kom att i viss mån ses över. Mellan NTF och TSV har statsmakterna förordnat om en rollfördelning som innebär att den pläderande verksamheten kanaliseras via NTF medan s. k. sakinformation finns kvar hos TSV. markerade vid sitt beslut att den pläderande informationen skulle ha en begränsad administration. Vidare slogs fast att de frivilliga organisationerna inom trafiksäkerhetsarbetet skulle tas till vara i betydande omfattning. Utvecklingen av NTF som regional organisation genom länens trafiksäkerhetsförbund innebär att NTF mindre fått rollen som paraplyorganisation och mer utvecklas till egen organisationsbildning på regional nivå. Detta var knappast statsmaktens avsikt då det aktuella beslutet togs i . NTF:s roll som samordnare och fördelare av statliga anslagsmedel till det frivilliga trafiksäkerhetsarbetet måste ånyo få den tyngdpunkt som varit avsedd. Det är viktigt att de många frivilligorganisationerna får en chans genom aktivering och att mångfalden i utbudet säkras. Den administrativa förstärkning som skett ute i landet av NTF:s egna organ är olycklig ur folkrörelsesynpunkt. Detta har möjliggjorts bl. a. genom en relativt generös tilldelning av statliga pengar. Tyvärr har inte de ideellt arbetande organisationerna fått den förstärkning som skulle sakligt varit motiverad. Därför är det viktigt att ånyo slå fast NTF:s roll som paraplyorganisation där uppgiften är att förmedla och kanalisera de statsmedel som ställs till förfogande för det frivilliga trafiksäkerhetsarbetet. Med anledning av det anförda vill jag föreslå att som sin mening ger regeringen till känna att det frivilliga trafiksäkerhetsarbetet får ta en större andel i anspråk av de tillgängliga medlen för den pläderande informationen.
mot · G902t423 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T423 och () Väg 181 mellan och Den positiva grundsynen på vägväsendet och vägtransporterna som har varit gängse under de senaste årens budgetarbeten har reducerats så att allvarliga eftersläpningar kan befaras. Regeringen understryker i och för sig industrins och näringslivets behov av goda transporter och dessas betydelse för samhällets utveckling. Man betonar också vikten av att standarden på vägnätet skall vidmakthållas. De konkreta åtgärder som aviseras och de medel som föreslås ställa till förfogande talar emellertid ett annat språk. - det nu aktuella verksamhetsåret - gäller att inflationen inte får överstiga om någon som helst återhämtning skall kunna ske. Med den ekonomiska verklighet som årets budgetproposition redovisar torde den tid som krävs för att återställa den önskade vägstandarden snarare handla än det mål som regeringen satte upp 1983, dvs. För att klara 1015-årshorisontåren hade behövt en nominell höjning på närmare 1 300 milj. kr. för att få till stånd en real ökning med ca 800 milj. kr. Det finns mot denna bakgrund anledning att hysa stor oro för att trafiksäkerheten på våra vägar kommer att försämras. Så sent som redovisade på en konferens om trafiksäkerhetsfrågor att en stor mängd trafikolyckor måste åtgärdas i form av investeringar i vägnätet. Dessa investeringar riskerar nu att avsevärt försenas eller att inte alls komma till stånd. Ett välmotiverat vägprojekt som länge ansetts som en viktig del av förbindelserna i och såg ut att bli förverkligat. Vägförbindelsen FalköpingHerrljungaVårgårda påbörjades och byggdes färdig på Skaraborgsdelen, men avbröts vid länsgränsen och har sedan inte fullföljts. För att en påbörjad investering skall kunna ge den avsedda avkastningen måste sådana projekt fullföljas. Det är väl bekant att ett fungerande och väl utbyggt kommunikationsnät är av största betydelse för en regions utveckling. För korta och medellånga avstånd krävs goda och trafiksäkra vägar som förbinder orter och regioner. Förbindelsen till och från stora delar av och /Vårgärda mot måste få en tillfredsställande lösning. Därför måste vägutbyggnaden av väg 181 nu fullföljas och medel för detta anvisas . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av färdigställande av väg 181 FalköpingV årgårda. () ()