ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Jo524 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo524 m. fl. (c) Medicinska tillsatser i djurfoder antog en ny foderlag som starkt begränsar användningen av antibiotika och andra kemoterapeutika i djurfoder. Trots detta lär det föreligga långt gångna planer på att i tillverka och saluföra antistressmedlet Amperozid som fodertillskott. Uppenbarligen anses det inte stå helt klart om användningen av denna fodertillsats står i strid med den nya foderlagen. Det finns starka invändningar mot användningen av stressmotverkande medel i djuruppfödning, annat än i rent akuta situationer, då knappast fodertillsatser kan vara aktuella. Stress bland djur beror som regel på djurens miljösituation. Därför är det viktigt att stressymtom åtgärdas genom förändringar i det avseendet i stället för att medicineras bort. Det går inte heller att bortse från risken för toxiska biverkningar för såväl människor som djur. Mot den här bakgrunden är det angeläget att klargöra att foderlagstiftningen förhindrar användningen av denna typ av medel. Detta kan eventuellt ske genom tillämpningsföreskrifter. Om nödvändigt bör lagtexten förändras. Med hänvisning till vad som anförs föreslår vi att beslutar hemställa hos regeringen om åtgärder som förhindrar användningen av antistressmedel som Amperozid som tillsats till djurfoder. () ()
mot · G902Jo525 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo525 () Förbättring av livsmedelskontrollen Kvaliteten på livsmedel har diskuterats livligt . Kontrollen av livsmedelskvaliteten anses dålig. Miljö- och hälsoskyddsnämnderna som har det lokala tillsynsansvaret har av kritiserats för den dåliga kontrollen. En sak som mindre har uppmärksammats är att kontrollen av de anläggningar som producerar större delen av de livsmedel som produceras i landet är tudelad där livsmedelsverket har den offentliga provtagningskontrollen. Det är de ca 100 exportanläggningar som står under en särskild offentlig kontroll som är mer omfattande än övrig livsmedelskontroll som det står i livsmedelsverkets författningar. De miljö- och hälsoskyddsnämnder som har den omedelbara tillsynen i kommuner där s. k. exportanläggningar finns anser sig inte ha något större ansvar för kontrollen av dessa. De har ingen möjlighet att ta ut prover på företagets bekostnad som de kan göra på konditorier och andra mindre verksamheter där de har kontrollen. Flera miljö- och hälsoskyddsnämnder har dock undersökt livsmedelskvaliteten i detaljledet, dvs. tagit prov i livsmedelsaffären där varorna säljs. Det visar sig att kvaliteten på varor som kommer från de stora exportanläggningarna har varit dålig år utan att livsmedelsverket gripit in. Det finns också exempel på att livsmedelsverket endast tagit ut en bråkdel av de prover som verket föreskrivit att miljö- och hälsoskyddsnämnderna skulle ta på verksamheter av samma storlek. Det har t. o. m. inträffat att kontrollprovtagningen varit 56 gånger mera omfattande när den sköttes av miljö- och hälsoskyddsnämnden än den större del av samma anläggning som var godkänd för export. saknade i detta fall möjlighet till kontroll medan ansvaret för provtagningen låg på livsmedelsverket. Tillsynen av exportanläggningar bör ligga på en myndighet. Med hänsyn till de erfarenheter som jag här har redovisat skulle kontrollen kraftigt förbättras om tillsynen utövades av miljö- och hälsoskyddsnämnderna odelat jämfört med vad som är när livsmedelsverket skall utöva den. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag till ändring av livsmedelskontroll vid exportanläggningar så att denna odelat överförs till miljö- och hälsoskyddsnämnderna. 1985/86 Jo525
mot · G902Jo526 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo526 () Bättre djurskydd Flera uppmärksammade fall av vanvård av djur har aktualiserat frågan om bättre skydd för djur som hålls i fångenskap. Ett förslag till ny djuskyddslag remissbehandlades men har fastnat i det byråkratiska maskineriet. Flera upprörande fall som inträffat i har visat hur otidsenlig nuvarande lag är, där mindre nogräknade djurhållare utnyttjat besvärsrätten för att förhala och förhindra verkställighet av beslut där grov vanvård varit ett faktum. Den lokala tillsynsmyndighetens möjligheter har på olika sätt kringskurits genom passivitet och ibland motarbetande från regionala och statliga organ och även distriktsveterinärkår. En ändring av djurskyddslagen behövs därför . Utan att man behöver vänta på en djurskyddslag, som blivit kraftigt försenad på grund av oenighet inom de djuretiska nämnderna, kan följande förändringar göras: o Avskaffa besvärsrätten över verkställighetsbeslut. o Förhindra genom lagtekniska åtgärder att djurägare kan flytta över äganderätten på bolag eller andra familjemedlemmar för att undvika att myndigheter kan skydda vanvårdade djur. o Inför kännbara straffsanktioner för personer som lämnar djuren så att vanvård uppträder, o Ge tillsynsmyndigheten ökade befogenheter att sälja djur som blivit övergivna på detta sätt. o Utöka förprövningskravet på djurställar att omfatta även befintliga lokaler som tas i bruk för annat ändamål. händer det att personer utan jordinnehav inhyser t. ex. slaktsvin i bristfälliga, trånga och föråldrade stallar, som en gång varit avsedda för nötkreatur, o Ge miljö- och hälsoskyddsnämnderna alla de befogenheter som länsstyrelserna har och stärk nämndernas ställning som lokal tillsynsmyndighet. o Inför straffsanktion för distriktsveterinär och besiktningsveterinärer som underlåter att anmäla till tillsynsmyndigheten misstänkta fall av vanvård som de upptäcker. Det är viktigt att understryka att djur skall behandlas väl och inte utsättas för onödigt lidande. Det innebär att djuret skall behandlas så att det mår bra och inte enbart hindras bli sjukt. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag om ändring av djurskyddslagen för att förbättra djurskyddet i landet. 1985/86 Jo526
mot · G902Jo527 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Jo527 () Bättre djurmiljö har en livlig debatt pågått om livsmedelskvalitet och djurhållningens miljö. Vetenskapliga undersökningar visar ett klart samband mellan miljön under vilken husdjuren hålles och husdjurens hälsotillstånd. Detta gäller för samtliga husdjur oavsett djurslag och produktionsinriktning. Husdjurens hälsotillstånd påverkar i sin tur kvaliteten på våra livsmedel. Det är alltså av stor vikt att verka för bättre miljö för våra husdjur. Det vore också värdefullt att öka konsumenternas möjlighet att påverka en utveckling i denna riktning. Vid mjölkproduktion finns möjlighet att premiera en miljövänlig djurhållning genom att ge ett högre avräkningspris för mjölk med låga celltal. Celltalet är ett gott mått på mjölkkornas juverhälsa, som i sin tur är beroende av det allmänna hälsotillståndet. En sådan premie för mjölk med låga celltal blir en god stimulans till en bättre miljö vid mjölkproduktionen och skulle ge konsumenterna en ännu bättre mjölk. Kvalitetskrav av denna typ finns bl. a. i . Vid slaktsvinsproduktion är föreskrivet vissa ytmått per slaktsvin. Dessa regler är en kompromiss mellan miljökrav och ekonomiska krav. Det kan nu vara rimligt att miljökraven får en större tyngd och att bestämmelserna revideras. Detta borde starkt underlättas av att en förhållandevis stor del av fläskproduktionen måste avsättas till låga priser på världsmarknaden. Denna andel skulle med de föreslagna åtgärderna minska. Högre miljökrav borde även i detta fall leda till bättre djurhälsa och därmed en högre livsmedelskvalitet. Eftersom miljökraven drabbar alla lika uppstår inte håller någon snedvridning av konkurrensen mellan företag på marknaden. Vid äggproduktion kan högre pris åsättas ägg från höns, som inte hållits i bur, för att tillgodose ett sannolikt starkt konsumentintresse. I är ett sådant system genomfört med framgång. Det skulle i vara lätt att, vid kvalitetsmärkning av ägg, ange uppfödningssättet. All erfarenhet visar att alternativa, bättre uppfödningssätt utvecklas om en prisstimulans införs. Djurhållningens miljö förbättras även i detta fall. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om stimulanser för att bidra till en bättre miljö för våra husdjur. 1985/86 Jo527
mot · G902Jo528 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo528 (m) Alternativ till djurförsök Det finns en paragraf i djurförsökskonvention som kräver att alternativa metoder skall användas, om sådana står till buds. Med hänvisning till den kan man kräva att de djurförsöksetiska nämnderna alltid skall förses med upplysningar om alternativa metoder i de ansökningar som lämnas in resp. att forskarna skall ha plikt att leta efter sådana och rapportera om dem. , kemikalieinspektionen m. fl. bör inskränka sina krav på tester genom djurförsök till det minsta tänkbara och inte genom lösa formuleringar lämna dörren öppen för en mängd sådana försök, trots att de inte i sträng mening krävs enligt lag. Om intentionerna försöksdjurslagstiftning skall följas i praktiken, är det nödvändigt att registreringsmyndigheterna ändrar sina riktlinjer och accepterar data från alternativa metoder, som anses likvärdiga. Det krävs en aktiv verksamhet från myndigheternas sida för att införliva de alternativ som finns utvärderade i deras anvisningar. pgår ett utvärderingsprojekt i , där ett stort antal laboratorier som utvecklat alternativa testsystem , är inblandade. i tester rutinmässigt plastprodukter på djur, tvingade av myndighetskrav, men de har själva utvecklat en cellkulturmetod, som skulle kunna användas i stället. Produktion av monoklonala antikroppar kan också ske med alternativa metoder i stället för genom plågsamma djurförsök. En kartläggning av befintliga djurförsök och alternativa metoder i bruk och under utveckling är nödvändig, om det skall vara möjligt att utarbeta en strategi baserad på fakta i avsikt att starkt begränsa djurförsöken. Slutligen kan man lämpligen kräva en omfördelning av anslagen från annan medicinsk forskning till forskning för att ta fram metoder som kan ersätta djurförsök. De statliga forskningsråden har inte vidtagit några åtgärder för att styra forskningsanslagen i enlighet med beslut att begränsa djurförsöken. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående alternativ till djurförsök. () () 1985/86 Jo528
mot · G902Jo529 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo529 och () Exporten av försöksdjur När och om Europarådskonventioner! om djurförsök blir ratificerad i , uppkommer en ny fråga, nämligen om export av försöksdjur till nordiska länder. får svenska institutioner endast använda specialdestinerade djur och alltså inte använda sådana som är köpta (eller stulna) ute på marknaden. I och finns inget sådant förbud, inte i heller, där det knappt finns några lagar alls om djurförsök. föreskriver emellertid att endast destinationsuppfödda djur får användas, när det gäller hundar och katter. Det måste då bli slut på den trafik som har förekommit med försöksdjur icke destinationsuppfödda som tas från och exporteras till de nordiska grannarna. Regeringen bör i samtal med och överväga hur lagstiftningen i de berörda länderna skall utformas så att det inte finns några glapphål vid gränserna. , som inte hör till , är ett särfall. Där verkar djurvännerna ha oerhört svårt att få fram sina synpunkter. Desto viktigare att åtminstone ser till att försöksdjur inte exporteras dit. Vi har fått information om genom mottagare i att personer, som inte fått tillstånd för destinationsuppfödning i , exporterar över gränserna. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om utförsel av försöksdjur.
mot · G902Jo605 · 1986-01-21 00:00:00 — Lokalisering av en skoglig forskningsenhet till Skogsnäringen har stor betydelse för genom att den skapar sysselsättning åt många människor, ger råvaror och produkter för landets behov samt bidrar i stor utsträckning till vår export. Skogsnäringen sysselsätter helt eller delvis ca 1,4 miljoner människor i vårt land. Inom flera regioner är den en dominerande näring. Detta förhållande gäller för stora delar av men också för de inre delarna av , särskilt då Smålandslänen. Skogsbruket ser inte likadant ut över hela vårt land. Det finns betydande skillnader mellan norra och när det gäller ägarstruktur, avverknings- och skogsbruksmetoder, trädslagens fördelning samt inte minst klimatologiska skillnader. har vi fått upprepade larmrapporter om skogsdöd och växande skogsskador ute i . Särskilt hårt drabbad är skogen i vissa öststater och . upptäcktes också skador på den svenska skogen. Vi saknar ännu de fulla kunskaperna om de komplicerade samspel mellan luftföroreningar, försurande ämnen och andra miljöfaktorer som åstadkommer skador på skogen. Förutom de upptäckta skadorna har man skadegörande insekter och svampangrepp. Såväl bland aktivt skogsfolk som forskare är man ense om att man står inför en råd problem i inom skogsnäringen som måste lösas. Den skogliga forskningen är i hög grad inriktad på skogsproduktion i norra . Hotet från luftföroreningarna och försurningen samt andra miljöproblem pekar på behovet av ökade forsknings- och utvecklingsinsatser i . En skoglig forskningsenhet på bör förläggas till ett skogslän som så allsidigt som möjligt representerar sydsvenskt skogsbruk och skogliga förhållanden. uppfyller dessa krav väl. Bland de resurser som finns i länet kan nämnas skogsinstitutet i . Där bedrivs skogsteknikerutbildning och fortbildning av i skogsbruket yrkesverksamma personer. Utbildningen är väl etablerad och inarbetad i den södra landsändan. Skolans lärare är specialiserade på skogliga ämnesområden och har god kännedom om de lokala skogliga förhållandena. En forskningsenhet skulle med fördel kunna knytas till institutet. Kopplingen till utbildningen av skogstekniker skulle innebära att man snabbt kunde sprida nya forskningsresultat och skogsbruksmetoder. närhet ligger Herrestads skogsområde med 1 300 ha produktiv skogsmark, 1 1 1985186.3 sami. sorn kan stå till förfogande för forskningsobjekt. På Herrestad finns en unik dokumentation beträffande skogsfastighetens utnyttjande. Närheten till och i samt de återkommande skogsmässorna på ELMIA är naturligtvis också faktorer som talar för en lokalisering till och . I länet finns flera av de näringsgrenar inom industrin som skogsbruket skall förse med råvaror väl företrädda, vilket gör det möjligt att samordna forskning med industrin och få del av de kunskaper och erfarenheter som samlats hos anställda och företagsledare i sågverk, trähusindustrier och snickerier. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar inrätta en skoglig forskningsenhet vid skogsinstitutet i . () () 1985/86 Jo605
mot · G902Jo606 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo606 Axel m. fl. (s) Skogsteknikerutbildningen i norra Skogsteknikern är arbetsledaren som direkt påverkar skogsbrukets åtgärder på alla områden. Yrkesmässigt är benämningarna många, beroende på vem som är arbetsgivare och vilka de huvudsakliga arbetsuppgifterna är: kronojägare, skogsvårdskonsulent, faktor och skogsinspektor är de vanligaste. I skogsföretagens decentraliserade organisation har skogsteknikern en ledande roll, med ansvar för den lokala förvaltningen av skogskapitalet och genomförande av en ambitiös skogsvård. Därutöver har skogsteknikern det direkta lokala ansvaret för arbetskraften i skogen. En annan och växande arbetsuppgift är rådgivning till och aktivering av enskilda skogsägare. Indirekt har alltså skogsteknikern ett stort ansvar för virkesförsörjningen till den svenska skogsindustrin och därmed också för dess utveckling och fortbestånd. Bristen på skogstekniker är mycket stor i norra ; det är mycket svårt att nyrekrytera vid pensionsavgångar. Denna brist kommer att bestå och har flera orsaker: För det första visar åldersfördelningen inom skogsteknikerkåren på en koncentration till åldersgrupperna och uppåt, beroende på att utbildningen av tekniker nådde en kraftig topp . För det andra har den fortgående rationaliseringen och omläggningen till maskindrift medfört, att gruppen skogsförman blivit allt för smal för att någon nämnvärd teknikerrekrytering skall kunna ske därifrån. För det tredje ställer den aktuella industristrukturen i norra och den höjda skogsvårdsambitionen krav på en hög och jämn aktivitet i det norrländska skogsbruket. Dessutom har nya arbetsuppgifter tillkommit , främst inom naturvårds- och fritidssektorn. Sammantaget innebär detta att nyanställningsbehovet enbart hos de fyra största skogsföretagen i norra (domänverket, SCA, MoDo och Norrskog) ligger på 25-30 skogstekniker . Granskas hela det norrländska skogsbrukets årsbehov av nyrekrytering mer än fördubblas antalet. Ca 70-80 utbildningsplatser behövs för att någorlunda svara mot det norrländska skogsbrukets behov. Erforderliga 70-80 utbildade skogstekniker skall ställas mot de 30 årliga utbildningsplatser som finns i , , det enda kvarvarande skoginstitutet norr om . I finns totalt 102 utbildningsplatser (förlagda till , och Gammelkroppa). Av främst redovisade åldersmässiga skäl är nyrekryteringsbehovet mest akut inom de norrländska skogsbruket. Därför anser vi denna snedfördelning av utbildningsplatserna felaktig, hämmande och direkt menlig för en något så när godtagbar nyrekrytering av skogstekniker till , nu och . Enligt vår mening bör en omfördelning av 40-50 utbildningsplatser ske från skogsinstituten i till skogsinstitutet i så snart det är praktiskt möjligt med hänsyn till kursavslutning etc. Mot bakgrund av det framförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet och omfattningen av en omfördelning av antalet platser inom skogsteknikerutbildningen i från skogsinstituten i till skogsinstitutet i , . () () 1985/86 J06O6
mot · G902Jo607 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo607 m. fl. (s) Lokalisering av skogsforskning till i Behovet av utökad forskning kring skogsbruket i har blivit alltmer uppmärksammat. Forskare och de som sysslar med skog- och skogsproduktion är ense om att det finns speciella problem med skogsbruket i . Det största problemet är luftföroreningarna men därutöver har vi skadegörande insekter och svampar m. m. Det har också diskuterats olika möjligheter att höja och förbättra skogsproduktionen. Virkesproduktionen skulle kunna ökas väsentligt om man bättre utnyttjade skogsmarkens naturliga produktionsförmåga. Utförda beräkningar visar att genom effektivare och bättre beståndsvård skulle det vara möjligt att höja tillväxten från nuvarande till av skogsmarkens beräknade naturliga produktionsförmåga i . Det är glädjande att man nu inom håller på med att ta fram ett program för att intensifiera forskningen rörande sydsvensk skogsskötsel m. m. Enligt vår mening bör denna forskning, för att få snabb och effektiv genomslagskraft, samlokaliseras med i . Vid institutet, som är väl etablerat och inarbetat, utbildas skogstekniker. Vid skolan finns en rad basresurser såsom lokaler och utrustning. I skolans närhet finns övningsområden och provytor som följs upp av skolans lärare och elever. Forskningsresultat kan spridas och tillämpas mycket snabbt via skogsteknikerna som ofta har det direkta ansvaret för skogliga åtgärder. Närheten till där är placerad och där Elmia bedriver en omfattande utställningsverksamhet med skoglig inriktning, är ytterligare fördelar vid lokalisering av skogsforskning i . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående lokalisering av skogsforskning till södra skogsinstitutet i . () () 1985/86 Jo607
mot · G902Jo608 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo608 m. fl. (s) Skogsforskning i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:T287 föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en enhet för skogsforskning vid högskolan i . () ()
mot · G902Jo610 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo610 Regeringen, och konsumentdelegationen kräver av det svenska jordbruket att livsmedel ska produceras till låga priser. Detta krav får alldeles uppenbart gå före hänsyn till etik och miljö. Livsmedelsproduktionens biologiska kvalitet har verkligen inte fått rättvis och vederbörlig uppmärksamhet. Produktionen har knappast heller på ett acceptabelt sätt beaktat att knappa råvarutillgångar förbrukas, och att sårbarheten kan öka. Det är också obestridligt att produktionsplaneringen tagit liten hänsyn till att landsbygden förlorat en stor mängd arbetstillfällen. Det snävt företagsekonomiska tänkandet borde ha fått stå tillbaka för omtanken om såväl människor som djur och natur. Utvecklingen mot större enheter och den rent fabriksmässiga djurhållningen och djurproduktionen kan inte få fortsätta. Den s. k. rationella livsmedelsproduktionen har förutom en rad alltmer uppenbara nackdelar också medfört att husdjuren utsätts för onödigt lidande. Djuren har också en självklar rätt till god miljö. När djur s.a.s endast är kuggar i en produktionsapparat har respekten för det skapade nått en sådan bottennivå att åtgärder oundvikligen måste vidtas. Det är således angeläget att politiken läggs om så att producenter får mer faktiska möjligheter att uppfylla de krav som konsumenter ställer och som allt oftare formuleras i den allmänna debatten. Med stöd av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att skolans undervisning i väsentligt högre grad inriktas på etisk fostran, så att vård och skötsel av allt levande blir en självklarhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att skogsoch jordbrukets forskningsråd () uppdras att ge större stöd för forskning syftande till att uppnå djurvänligare produktionsmetoder, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att lantbruksstyrelsen uppmanar veterinärer, husdjurskonsulenter och lantbrukslärare att som rådgivare verka för att animalieproduktionen inriktas på djurvänligare metoder. 4. att som sin mening ger regeringen till känna att lantbruksstyrelsen får utarbeta direktiv för djuruppfödning så att djurens beteendemässiga krav bättre uppfylls och stress, sjukdomar och andra skador till väsentlig del undviks samt att tillgång på ljus, frisk luft, rent vatten och rejält utrymme måste garanteras, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att lantbruksstyrelsen uppmanas skärpa kraven i fråga om sambandet mellan areal och antalet djur så att djurhållningen i princip motsvarande maximalt en nötkreatursenhet per ha vid nyetablering godkänns, 6. att som sin mening ger regeringen till känna att vid den avviserade översynen av jordförvärvspolitiken beakta att de mindre enheterna med ett mindre djurantal i regel skapar mer positiv djurskötsel. 1985/86 Jo610
mot · G902Jo613 · 1986-01-24 00:00:00 — m. fl. (s) Skogsskolan i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:Ub819 hemställs att uttalar att medel bör ställas till förfogande till skogskolan i så att utbildningskapaciteten, 24 utbildningsplatser för skogstekniker, kan utnyttjas. Bo Finnkvist (s) () () () 1 1985/86.