ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902ub707 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub707 m. fl. (s) Ökade medel till forskningsanknytning vid de mindre högskolorna Enligt högskolereform skall all högskoleutbildning vara anknuten till den vetenskapliga utvecklingen. Ett anslag för forskningsanknytning upprättades. Den grundläggande utbildningen skulle genom forskningsanknytning garanteras en vetenskaplig kvalitet som svarar mot generella krav inom det internationella högskoleväsendet. Många utbildningar utan traditionell anknytning till det vetenskapliga samhället integrerades i den nya högskolan 1977, bl. a. lärarutbildningar. Detta innebar nya insatser för forskningsanknytning i förhållande till vad som gällde inom det gamla universitetsväsendet. De nya högskolorna som inrättades ute i regionerna fick dessutom inte någon fast forskningsorganisation. De forskningsanknytande uppgifterna blev därmed allt fler. Anslaget för forskningsanknytning har ej följt denna utveckling. De reguljära resurser för FoU som de nya högskolorna disponerar är medel för forskningsanknytning av grundläggande högskoleutbildning och för finansiering av universitetslektorers m. fl. tjänstledighet för forskning. Till detta kommer anslag från forskningsråd, forskningsfonder, sektorsorgan, regionala organ m. fl. De särskilda medlen för forskningsanknytning har visat sig vara en värdefull resurs, som bl. a. kan anpassas till regionala eller lokala profileringar. Medlen kan användas både för att initiera och genomföra FoU-projekt. För stabilisering av främst internt motiverad FoU vid de nya högskolorna bör en ökning av medlen för forskningsanknytning vara en verksam åtgärd. Om medlen ökas kan FoU-verksamheten systematiskt utvecklas. En sådan utveckling är central för att garantera kvalitet och stimulera ambitioner och förändringar i första hand inom de icke traditionella högskoleutbildningarna och vid de nya högskolorna i landet. Erfarenheterna från de inledande åren från de nya enheterna visar att hittillsvarande forskningsanknytningsresurs varit ett verksamt sätt att stimulera initiering av projekt, forskningsmetodisk utbildning, seminariekontakter m. m. Effekten har blivit att efterfrågan av dessa resurser ökat kraftigt. Framför allt är det de icke traditionella utbildningarna vars lärare entusiasmerats av de möjligheter som den nya högskolan erbjuder. Mot denna bakgrund är det av vikt att de utvecklingsambitioner som stimulerats inom de nya högskoleutbildningarna ej hämmas av en alltför snäv resurstilldelning beträffande forskningsanknytning. Satsningen på forskningsanknytning utgör en mycket liten och marginell del av den samlade forskningsbudgeten i landet. Effekten av satsning är dock väsentlig för den kvalitativa utvecklingen av högskoleutbildningen i landet. En utbyggnad av forskningsanknytningen i landet skulle ge de nya utbildningarna bättre möjlighet att utvecklas i takt med de etablerade institutionerna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om medel till forskningsanknytning vid de mindre högskolorna. vik (s) () () () 1985/86 Ub707
mot · G902ub708 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub708 och () Inrättande av en professur i psykoterapiforskning Den psykiatriska vården i har genomgått en snabb omvandling. Organisatoriskt har det tagit sig uttryck i den s. k. sektoriseringen som bl. a. inneburit en decentraliserad vård i mindre enheter. Medicinskt sett har tillkomsten av nya läkemedel möjliggjort en högre grad av öppna vårdformer också vid sådana sjukdomstillstånd som tidigare ansetts fordra sluten vård. Ett värdefullt inslag i utvecklingsprocessen har varit det allt vidare erkännandet av psykoterapin som en nödvändig del av den psykiatriska vården. Både stat och landsting har satsat betydande resurser på att tillgodose behovet av utbildning inom detta område. Genom den statliga psykoterapiutbildningens tillkomst har den mest vildvuxna av utbildningar också kunnat saneras. Det psykoterapeutiska arbetet bedrivs genom en rad skiftande metoder, t. ex. psykoanalys, familjeterapi och beteendeterapi. Kliniska erfarenheter kan tala för den ena eller den andra formen, men är det svårt att få vetenskapliga belägg för de terapeutiska resultaten. Det är också brist på vetenskapliga undersökningar med jämförelser mellan rent medicinsk och rent psykoterapeutisk behandling av likartade sjukdomstillstånd. Det behöver också forskas kring de optimala kombinationerna av olika terapeutiska behandlingar. En arbetsgrupp inom UHÄ har lagt fram förslag till förändringar i högskolans psykoterapiutbildning. I samband därmed har gruppen understrukit vikten av en stärkt ställning för psykoterapiforskningen. Man skriver att det i fråga om en professur i psykoterapi måste ankomma på UHÄ att i den fortsatta forskningsplaneringen beakta de behov som här kan finnas. Behovet av en professur i psykoterapiforskning är uppenbart. bör därför genom ett uttalande markera att UHÄ i sitt planeringsarbete med bl. a. omprövningar av professurer beaktar detta behov. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar sitt stöd för vad i motionen anförts om behovet av en professur i psykoterapiforskning. () ()
mot · G902ub709 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86: Ub709 Forskning och forskarutbildning inom polymerområdet Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:N247 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande den fortsatta uppbyggnaden av forskningen och forskarutbildningen inom polymerområdet m. m. P. O. ()
mot · G902ub710 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub710 () Uppbyggnad av svensk dansforskning Under har intresset för folkmusik och folkdans ökat markant. Runt om i vårt land ägnar sig hundratusentals människor åt att öka sina kunskaper om gamla traditioner inom musik och dans. Många utövare har utvecklat ett fördjupat och konstnärligt intresse som resulterat i värdefull forskning inom dansens och folkmusikens områden. Folkmusiken och folkdansen utgör också inspirationskälla till vidareutveckling av de unika konstnärliga yttringar som kännetecknar både vår folkmusik och våra folkdanser. Folkmusiken uppmärksammas också vid våra institutioner för musikvetenskap vid universiteten. När det gäller folkdansen finns inte samma möjligheter till vetenskaplig forskning i linje med det av de kulturpolitiska målen som garanterar att äldre tiders kultur tillvaratas och levandegörs. Över huvud taget är dansforskningen missgynnad i vårt land. Universitetens teatervetenskap berör givetvis dansen som uttrycksmedel och vid bedrivs viss enstaka forskning. utför en värdefull dokumentation och vid högskolornas etnologiska institutioner uppmärksammas dansen i olika länders kultur. I 1982:33 framlades ett förslag om forskarutbildning i dans vid . har tidigare förslag lagts fram om att en forskarutbildning i dans kommer till stånd. Regeringen betonar i sin budgetproposition värdet av att garantera de humanistiska vetenskaperna en god ställning. Det är viktigt att man i dessa sammanhang inte glömmer bort de stora kulturella värden som ligger i ett levande intresse för utveckling av dansen. De förslag som lades fram i måste realiseras och då betonas här särskilt vikten av att regeringen får i uppdrag att utarbeta förslag om hur svensk dansforskning skall organiseras . Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om den framtida uppbyggnaden av svensk dansforskning. 1 * 1985/86.
mot · G902ub711 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub711 En professur i arbetarkultur vid i Arbetarklassen - hur vi än definierar denna - utgör en mycket stor del av den svenska befolkningen och har således både en egen kultur och historia. Delvis delar klassen givetvis både kultur och historia med andra samhällsklasser och grupper men många kulturella drag är specifika, och klassens historia är påtagligt annorlunda som helhet betraktad än t. ex. den borgerliga klassens. I svensk högskoleforskning är det framför allt etnologin som ägnat sig åt undersökningar om klasskulturer. En imponerande kunskap har utvecklats om bondeklassen och dess kulturella historia. Den etnologiska forskningen var också så gott som helt inriktad mot det agrara samhället och olika kulturdrag i detta. Däremot har mindre uppmärksamhet ägnats den borgerliga kulturen. har dock framför allt forskare vid etnologiska institutionen i målmedvetet börjat bearbeta forskningsfältet. Härtill kommer att andra universitetsämnen har koncentrerat sig på speciella fenomen inom den borgerliga kulturen utan att som regel anlägga något helhetsperspektiv på klasskulturen. Detta gäller t. ex. den inom högskolan mycket väl företrädda konst- och litteraturvetenskapliga forskningen. I stort sett gäller detta också för den historiska forskningen liksom för idé- och lärdomshistoria. Den filosofiska vetenskapen berör uteslutande det tänkande som utvecklats i den borgerliga kulturen. Det kan alltså konstateras att högskoleforskningen om arbetarkultur varit obetydlig. Medan vi har utomordentliga insikter om bondeklassens kultur och historia liksom om viktiga avsnitt av den borgerliga klassens, saknar vi kunskaper om den kultur och historia som angår den större delen av den svenska befolkningen. Argumenten för en intensifierad utforskning av arbetarkulturen följer två huvudlinjer: dels kan det utomvetenskapligt hävdas att varje klass bör ha rätt till sin egen historia och kulturella beskrivning, dels kan det inomvetenskapligt konstateras att en analys av dagens svenska kultur inte är möjlig utan en avsevärt förbättrad kännedom om arbetarklassens kulturformer, som i hög grad får antas påverka dagens samhällsförhållanden. En utökad kunskap om arbetarnas kultur har således både ett egenvärde för klassen och en analytisk betydelse för vetenskaplig teori och politisk praxis. Arbetarkultur utgör det centrala forskningsområdet vid etnologiska institutionen i och ger där ämnet en i landet unik forskningsprofil. Den föreslagna professuren i arbetarkultur har alltså goda förutsättningar i . Institutionen bedriver också en populärvetenskaplig verksamhet med inriktning särskilt mot arbetarklassen och samarbetar med olika folkrörelser. har också genom ämnesföreträdarna goda internationella kontakter. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att i samband med den forskningspolitiska propositionen inrätta en professur i arbetarkultur, inom ämnet etnologi, vid . 1985/86 Ub711
mot · G902ub715 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub715 (m) Forskningsråden har det blivit alltmer uppenbart att huvudstadens nätverk av beslutsfattare inom politik och offentlig förvaltning, näringsliv och organisationer utgjort en mäktig tillväxtfaktor. Den kan nu t. o. m. anses ha blivit så tung att den på ett mindre lyckligt sätt försvagar andra regioners tillväxt trots dessas goda förutsättningar. Inte minst har detta kunnat skönjas i . I och utomlands har det visat sig att modern industriell utveckling i första hand sker i närheten av universitet med hög vetenskaplig standard. Universitetens forskning är en nyckelfaktor för vårt näringslivs utveckling. Dessvärre finns det tecken på att även forskningsresurser i viss utsträckning börjar koncentreras till . inom naturvetenskap, medicin m. m. har en nyckelroll när det gäller att främja och stödja betydelsefull vetenskaplig forskning. Forskningsråden består av ordförande och tio andra ledamöter. Ordförande och tre ledamöter utses av regeringen, övriga av elektorsförsamlingar vid universiteten enligt förordningen 1979:728. Reglerna har bl. a. fått sin utformning så att de skall säkerställa att forskningsråden har en bred kontaktyta med de olika universiteten. En begränsning härvidlag existerar dock: Forskningsrådens kanslier med ordförande och huvudsekreterare ligger alltid i huvudstadsområdet. I förordningen med instruktion för forskningsråden (1977:34) stadgas vidare att ordförande i forskningsråden endast får väljas . Huvudsekreteraren skall i princip inte få förordnas än . De nu nämnda reglerna har givetvis kommit till för att ge forskningsråden så breda kontaktytor med olika universitet och olika forskningsinriktningar. Forskningsrådens ständiga lokalisering till huvudstadsområdet skapar emellertid en viss ensidighet till /förmån beroende på att kontaktvägarna mellan de vetenskapliga institutionerna och forskningsråden är så mycket kortare än mellan de övriga universiteten och forskningsråden. Ett sätt att minska den nu berörda nackdelen är att låta forskningsråden cirkulera mellan de stora universiteten. Det måste bli en praktisk avvägningsfråga om forskningsråden skall ligga exempelvis i , eller under tre eller . Ordförande är utnämnd och huvudsekreteraren . Viktigt är emellertid att huvudstadsdominansen för forskningsråden bryts. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad anförts i motionen om forskningsråden. () Per Stenmarck (m) 1985/86 Ub715 gotab Slockholm 1986 10504
mot · G902ub717 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub717 har debatten om vår livsmedelsproduktion intensifierats. Den har kommit att handla om kvalitetsfrågor i stor utsträckning. Koncentrationen av slakteri- och mejerihanteringen och annan livsmedelsproduktion fortsätter. För del ter sig denna utveckling utomordentligt oroande. Den blir extra kännbar på grund av en snabb nedgång i antalet aktiva jordbrukare i norr. Vår sårbarhet i samband med avspärrning vid kris- och krigstillstånd ökar på ett påtagligt sätt. Denna tendens kommer att ytterligare förstärkas om inte närings- och livsmedelsforskningen förstärks i . Möjligheterna att satsa på matkvalitet är mycket goda i norr, och den resursen måste också kunna utvecklas genom förstärkt forskning. 1 den utredning som föregick regeringens förslag i proposition 1984/85:121 om livsmedelsforskningen fanns förslag om en förstärkning av de fasta forskningsresurserna vid . En sådan satsning skulle skapa större trygghet och kontinuitet för den nu pågående näringsforskningen i . Det görs kopplingar mellan näringsforskning/livsmedelsforskning och industriell produktion. Vid enheten för näringsforskning bedrivs produktionsutveckling i samarbete med utvecklingsfonden i , UmiNova och Norrlandsfonden. I detta samarbete bearbetas områden där de specifikt norrländska tillgångarna utnyttjas. En sådan tillgång utgör fisk. En av landets bästa forskningsgrupper inom fiskbiologiområdet finns vid . Inom vattenbruksområdet finns endast en professor, lokaliserad till . Denna tjänst är under tillsättning. Enligt min mening borde det inom detta expanderande område ges utrymme för ytterligare en fast forskartjänst, som med hänsyn till den förankring som fiskbiologin fått vid i , borde placeras där. Regeringen kommer, enligt vad som redovisas i budgetpropositionen, att framlägga en ny forskningspolitisk proposition. Inför planeringen av denna anser jag det viktigt att uttalar en mening om behovet av förstärkta forskningsresurser i , om livsmedel och livsmedelsproduktion. Om en regional balans skall kunna åstadkommas i forskningen på detta område måste bl. a. förstärkas genom att där inrättas 1. en tjänst som professor i tillämpad näringsforskning samt 2. en tjänst som professor i fiskbiologi. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna de krav som framförts i motionen om förstärkning av livsmedelsforskningen vid i . 1985/86 Ub717
mot · G902ub720 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub720 i (m) En professur i kardiologi vid UHÄ har föreslagit att en professur i kardiologi inrättas vid , eller e. o. tjänsten som professor i medicin, särskilt lungmedicin, blir vakant, varvid den senare skulle dras in. Någon nettoutgift för statsverket skulle därvid icke uppstå. I själva verket är det orimligt att icke det stora medicinska ämnesområdet kardiologi - läran om hjärtat och blodomloppet och dess sjukdomar- skall ha någon företrädare vid landets största medicinska läroanstalt. Kardiologin är ett av de största specialområdena inom invärtesmedicinen och ett av dem, där svenska forskare och lärare under detta århundrade gjort de största, internationellt uppskattade insatserna. kom ämnet att vid flera av våra fakulteter företrädas av professorer i medicin, vilkas huvudintressen låg inom kardiologin. Denna generation är nu ur spelet, och senare utsedda företrädare för den allmänna invärtesmedicinen har huvudsakligen andra intresseområden (blodsjukdom, immunologi, metaboliska sjukdomar etc.). Endast i finns en på hjärtsjukdomar specialinriktad professur. För mitt sätt att se är det helt absurt att inte sedan min avgång från medicinprofessuren där 1981 har haft någon företrädare för hjärtsjukdomar i professors ställning, även om vissa forskningsinsatser fullföljts, bl. a. vid , vid thoraxklinikerna och på . Mot bakgrund av det anförda hemställs att beslutar att inrätta en professur i kardiologi vid , med placering vid , fr. o. m. /87, varefter den befintliga e. o. professuren i lungmedicin vid institutet kan indras i samband med den nuvarande innehavarens pensionsavgång.
mot · G902ub721 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub721 m. fl. (s) Freds- och konfliktforskningen har två första professorer i freds- och konfliktforskning utnämnts och installerats i sina tjänster. Detta innebär en väsentlig förstärkning av en utomordentligt angelägen forskning. Det blir nu en viktig fråga att säkra så gynnsamma betingelser som möjligt för denna verksamhet. Det gäller bl. a. tillgången till forskningsanslag. Även efter dessa professurers tillkomst har nämligen freds- och konfliktforskningen mycket begränsade resurser. Totalt anslås närmare 30 milj. kr. varav hälften går till . Som en jämförelse kan nämnas att anslagen till svenska försvarsforskningen är bortåt hundra gånger större. Denna fördelning framstår i ett än tydligare perspektiv mot bakgrund av den internationella utveckling där miljarder satsas på militär forskning och utveckling, som forskningen om mänsklighetens ödesfrågor kapprustningen, miljöförstöringen, världsfattigdomen etc. - relativt sett lever under knapphetens kalla stjärna. Enligt går hälften av totala utvecklings- och forskningsbudget till militära och halvmilitära projekt, fyra tiondelar till industriell forskning och utveckling och omkring en tiondel till universiteten. Ett liknande mönster om än inte lika snedvridet - kan iakttas i andra västliga industriländer. Mot denna bakgrund bör de svenska statsmakterna känna sitt ansvar att avsätta tillräckliga resurser för att möjliggöra en långsiktig och planmässig utbyggnad av freds- och konfliktforskningen. En väsentlig resurs i detta sammanhang är de forskningsanslag som förmedlas via , . Av FISFR:s anslagsframställning framgår att rådet arbetar med en lista över prioriterade forskningsområden. Sådana prioriteringar kan göras dels av statsmakterna, dels av rådet självt. Enligt vår uppfattning finns det nu anledning att göra freds- och konfliktforskning till ett sådant prioriterat område. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om prioritering av freds- och konfliktforskningen i verksamhet. () () 1985/86 Ub721
mot · G902ub722 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub722 och () Glesbygdsforskningen Forskningen är en betydelsefull del i en långsiktig strategi för utveckling i glesbygden. I finns inte någon särskild forskningsinstitution med inriktning på glesbygdsfrågor. Det finns inte heller någon särskild finansiär. Huvuddelen av forskningen bedrivs vid olika universitet och högskolor. Det kan vara bra, men är också ofördelaktigt, om man inser den dåliga överblick detta skapar över den aktuella kunskapsutvecklingen. Vi har inte heller något organ som har resurser att sammanställa och föra vunna resultat vidare till tillämpning. Det vore betydelsefullt med en bas för forskningen om glesbygden. Det är alltså angeläget att intensifiera, komplettera och samordna den forskning som bedrivs och ge den en offensiv och praktisk inriktning. bör få en betydelsefull roll i glesbygdsforskningen, eventuellt inom ramen för CERUM:s (i ) verksamhet. I beslut om regionalpolitiken framhölls också glesbygdsforskningen och högskolan i . Glesbygdsforskning har bedrivits vid alltsedan 1960talet. Den stöddes och samordnades då, och i viss omfattning även , av ERU (Expertgruppen för forskning om regional utveckling). Förnyelseproblem inom näringslivet har alltmer kommit att stå i förgrunden och engagerar forskarna alltmer. Intresset från flera forskares sida att aktivt kunna påverka skeendet utöver dokumentation och analyser är påtagligt. ERU har också tillsammans med CERUM startat ett programarbete, där begreppet småskalighet och dess roll i glesbygdernas utveckling utgör utgångspunkten. Vi vill framhålla att högskolan i bör kunna utvecklas till en betydande resursbas för glesbygdsforskningen. Ett viktigt skäl till att satsa just på denna högskola är dess strategiska läge i de inre delarna av . Detta garanterar en god förankring av verksamheten och ger utvecklingsimpulser till den omkringliggande glesbygden. En viktig åtgärd är att fasta forskningsresurser ställs till högskolans förfogande för att ge forskningen dess rättmätiga status och tyngd. För den samordning och förstärkning av glesbygdsforskningen som vi här dokumenterat fordras även en professur inom forskningsområdet. Denna professur bör inrättas vid högskolan i och kopplas till CERUM:s verksamhet. att som sin mening ger regeringen till känna vad vi i motionen anfört om glesbygdsforskning. () () 1985/86 Ub722
mot · G902ub724 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub724 och (vpk) Kvinnoforskningen Kvinno- och jämställdhetsforskningen är fortfarande i sin linda vid svenska universitet. Forumorganisationerna (Forum för kvinnliga forskare och kvinnoforskning) har inlemmats i organisation men har på grund av åtstramningspolitiken svårt att få medel för att bygga upp sin verksamhet. Forums viktigaste uppgift är att ge kurser med tvärvetenskaplig inriktning. Tack vare UHÄ:s öronmärkta medel slussas via universiteten ett visst minimibelopp till att främja Forums verksamhet. Många som ägnar sig åt kvinnoforskning har ännu inte disputerat. De har ofta vårt att bygga upp kunskaper på grund av brister i handledning och avsaknad av relevanta kurser. Redan disputerade forskare som vill inrikta sin fortsatta forskning mot ett kvinnoperspektiv har svårt att få tid till denna nya kunskapsuppbyggnad. Forumorganisationernas kurser och eventuella handledning kan svara mot dessa behov. Tendenserna i samhällets dominerande könsideologi var tidigare att legitimera manlig dominans medan utvecklingen gått mot en könsideologi som döljer manlig dominans. Men den manliga dominansen hotar att fullständigt ta över, och en allt osynligare uppdelning av könen på arbetsmarknaden har utvecklats. Det har fått delar av kvinnorörelsen att åter börja förhärliga drag som alltid har förknippats med kvinnlighet, medan andra delar av kvinnorörelsen återupprättat den klassiska kvinnosaksstrategin, där kvinnor kräver rättvisa och lika villkor men enligt manliga värderingar av vad som är eftersträvansvärt. I ett sådant läge krävs mer än någonsin en fri och obunden kvinnoforskning som avslöjar hur manliga normer och värderingar fortfarande dominerar i alla sammanhang. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär åtgärder av regeringen för ett förbättrat stöd till kvinnoforskningen.