mot · G902kr274 · 1986-01-24 00:00:00 — m. fl. (fp) Förvärv av konst till statens konstmuseer Kombinationen av de senaste årens ökande konstpriser och nedskärningarna av statens konstmuseers budget har fått en synnerligen olycklig inverkan på museernas fortsatta förmåga att förvärva konstverk till samlingarna. Nedskärningarna har hårt drabbat inköpsanslagen eftersom varit ett av de få ställen där inskränkningar kunnat göras utan omfattande begränsningar av den utåtriktade verksamheten. När det gäller förvärven av samtida svensk konst uppstår om anslagspolitiken inte ändras en synnerligen allvarlig situation eftersom det skapas luckor som man med stor säkerhet aldrig kommer att kunna fylla. Därvid uppstår en brist på kontinuitet i samlingarna som kommer att försvåra för såväl samtid som eftervärld, för såväl forskare som publik att skaffa sig en någorlunda riktig bild av det konstnärliga skapandet i landet . Det samlande det här talas om sköts av moderna museet med fotografiska museet (måleri, skulptur och fotografi), nationalmusei gravyravdelning (teckningar och grafik) och nationalmusei konsthantverksavdelning (konsthantverk och formgivning). Från statens konstmuseers sida har understrukits att det inte är några stora summor som behövs för att man skall kunna uppehålla samlandet i en utsträckning som ger den ovan nämnda täckningen och som står i en rimlig proportion till de resurser för lagring, vård och vetenskaplig bearbetning som man kan tänka sig att museerna också kommer att ha. Vår bedömning är att även en relativt begränsad uppräkning av nu utgående anslag, om förstärkningen permanentas och görs värdebeständig, inom en överskådlig tid skulle kunna tillåta moderna museet och de båda nämnda avdelningarna vid att fullgöra sin uppgift i vad den avser förvärv av samtida svensk konst. För moderna museets del är det dessutom önskvärt att kunna göra selektiva inköp av samtida utländsk konst. Utomlands har konstmarknaden genomgått en utveckling som helt och hållet ställt små och relativt fattiga museer som moderna museet helt utanför möjligheterna att hålla sin samling något så när å jour. Utvecklingen är till och med sådan att man kan ifrågasätta det önskvärda i att göra detta när det gäller de våldsammast upphaussade konstnärerna, vilkas berömmelse och därmed sammanhängande priser har det tillfälligas karaktär. Parallellt med dessa övervärderingar pågår emellertid ett seriöst skapande i periferin av marknaden där man med begränsade resurser - om man är ute - kan hålla också den utländska delen av moderna museets samling i ett intressant skick i stället för att låta en oklok besparingspolitik sätta en godtycklig slutgräns för en lysande konstsamling i världsklass. De pengar som traditionellt använts för dessa inköp äts numera praktiskt taget helt upp av vårdandet och bevarandet så att de framsynta köpen nästan helt omintetgörs. skulle här med visst resurstillskott kunna göra betydande nyförvärv. Det finns också skäl att ta upp frågan om förvärv till av äldre konstverk och skulptur. är internationellt sett ett litet museum som dock äger en förstklassig samling innehållande ett antal pärlor som tillhör världskonstens omistliga mästerverk. Samlingen är i och för sig ojämn med en strålande samling fransk konst, en förstklassig nederländsk kollektion och givetvis en utomordentlig bred och representativ samling arbeten av nordiska konstnärer. Svagheten gäller i första hand det stora italienska måleriet där museet aldrig lär ha möjlighet att göra några betydande förvärv. Museet har därför följt principen att samla på styrka, dvs. berika de delar av samlingen som redan har en tyngd. Det fåtal verkliga mästerverk som kommer ut på marknaden väcker stort internationellt intresse och kostar enorma summor. Nyetablerade amerikanska museer med stora resurser har små eller inga möjligheter att bygga upp sina samlingar systematiskt. De får koncentrera sig på förvärv av solitärer som då knappast kan få stöd av någon ensemble utan måste stråla med egen lyskraft. har därvid en gynnsammare situation. De stora mästerverken finns där, och museet kan koncentrera sina krafter på att komplettera samlingarna med verk av konstnärer som befinner sig strax under den absoluta toppen, även om ambitionen då bör vara att se till att dessa konstnärer representeras med det bästa ur sin produktion. Med en sådan policy behöver de enskilda konstverken inte betinga priser på tiotals miljoner. Ett betydligt ökat anslag till här aktuellt ändamål, inköp av äldre konst och skulptur, skulle ge museet möjligheten att eller i vart fall vartannat eller , vid sidan av mindre kostbara ting förvärva något betydande verk ur ovan angivna kategori. I budgetpropositionen (bil. 10, s. 457) har regeringen under anslaget F45 föreslagit en tillfällig förstärkning av medelsanvisningen för statens konstmuseers inköp av konst med 2,7 milj. kr., varav . beräknas skola utgöra en permanent förstärkning av denna resurs. Vi är beredda att tillstyrka detta budgetförslag i vad det avser medelsanvisningen för nästa budgetår. Med hänsyn till vad vi anfört i det föregående bör emellertid förstärkningen i dess helhet vara permanent. De aktuella medlen bör fördelas mellan de ändamål som angivits i motionen. Då budgetläget så medger bör medelsanvisningen för konstinköp till statens konstmuseer förstärkas ytterligare. 1985/86 Kr274 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om framtida resurser till förvärv av konst till statens konstmuseer. 1985/86 Kr274 () () () () ()