ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902t256 · 1986-01-21 00:00:00 — () Indragning av körkort m. m. för narkotikamissbrukare Bruket av narkotika medför att bedömningsförmåga, reaktionsförmåga och andra psykiska krav för att utföra komplicerade operationer nedsätts. Missbruk av narkotika är dessutom ett vanemässigt beteende som det normalt sett tar att bryta. Gifter från en dos narkotika finns kvar i kroppen , speciellt för det vanligaste medlet cannabis som sätter sig i kroppens fettvävnader. Därför är det klart att en person som påträffas påverkad av narkotika kan förväntas ha en nedsatt förmåga att utföra komplicerade operationer . Med tanke på allmänhetens säkerhet bör därför missbrukares körkort dras in liksom andra licenser för fordon, sprängning, vapen osv. där en nedsatt psykisk förmåga kan göra att allmänheten kan komma till skada. Narkomanens normala livsstil med hög brottsfrekvens talar också mot att licenser för vapen och sprängning innehas av missbrukare. Även om avsaknaden av licenser inte hindrar tungt belastade narkomaner från bilkörning m.m., utgör de dock ett stort hinder för framför allt tillfälliga missbrukare. Med tanke på hur allvarligt lagstiftarna ser på bilkörning i samband med alkohol eller vissa sjukdomar, är en skärpning gentemot narkotikamissbrukares möjlighet att inneha licenser nödvändig. Narkotikamissbruk kräver och stora samhällsresurser för att avbrytas. finns endast tillfälliga utredningar och stickprovsundersökningar till hands för att uppskatta vilka resurser som behövs, var de skall sättas in och vilken effekt de har. Behovet av ett register över alla narkomaner från första bekräftade missbrukstillfälle och framåt är därför en självklarhet. Registret kan bäst läggas vid varje länsstyrelse där det kan effektivisera arbetet att övervaka kommunernas omhändertagande av narkomaner för vård. Vad som förhindrat upprättandet av ett narkomanregister är den i olika sammanhang framförda fördomen att det skulle utgöra ett farligt intrång på narkomanernas integritet. Denna felaktiga uppfattning har hävdats som otaliga andra register upprättats för mindre allvarliga problem och åkommor än narkomani. Talet om narkomanernas integritet är en väsentlig del i det beskydd narkomanernas livsföring åtnjuter, ett beskydd som skapar det reservat narkomanerna tillåts och med olika bidragssystem uppmuntras att leva kvar i under långa missbruksperioder, befriade från ingrepp mot deras personliga integritetsskyddade val av livsföring. 1985/86 måste slås fast att narkomaner förlorat sin integritet just genom sitt missbruk. T256 De kan utnyttjas till brottslighet, prostitution, familjeterror, spionage m. m. just genom sitt beroende av narkotika. Integriteten kan endast återupprättas genom snabba vårdåtgärder med den effektiva uppföljning som endast ett narkomanregister kan möjliggöra. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att konstaterat missbruk av narkotika skall leda till indragning av körkort m. m., [2. att beslutar att ett register över alla narkomaner skall upprättas i varje län.1] ' 1985/86:So219.
mot · G902t261 · 1986-01-20 00:00:00 — Motion till 1985/86:T261 () Ett principbeslut om upprustning av Transport av stora tunga och skrymmande laster längre sträckor sker i flertalet fall mest konstnadseffektivt med järnväg. Det inre av och norra uppvisar ett näringsliv med en sådan profil i sina transportbehov. Det är mot denna bakgrund behovet av diskuterats. Härtill kommer omvittnat och av överbefälhavaren starkt understruket beredskapsmotiv. Vidare har anförts de unika möjligheter till turistsatsningar som kan göras i alla kommuner längs om denna järn vägssträck a får en positivt och långsiktigt tryggad existens. I detta sammanhang bör pekas på knytning till olika järnvägsnät från . I sin ursprungliga sträckning från och söderut gick banan över till . En sådan sträckning är alltjämt möjlig då den knyter an till järnvägslinjen , och från mot . En tanke som bör prövas vid en seriös satsning på är att ändra banans sträckning från och låta den gå över med nybyggnad därifrån till och vidare mot . Fördelarna med en sådan sträckning är många. Ur näringslivets synpunkt får man kortare transportsträcka till hamnarna på . Turismen från till fjällvärlden får en naturlig och snabb förbindelse. Ur beredskapssynpunkt får en sådan bansträckning betydande fördelar i ett läge bakom mellan och upp mot det inre av Bergslagen och . Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en investeringsplan för upprustning varvid prövas om en ändrad sträckning från över mot till och innebär fördelar ur näringslivs- och beredskapssynpunkt.
mot · G902t262 · 1986-01-20 00:00:00 — Motion till 1985/86:T262 () Principerna för fortsatta investeringar i vägnätet Förslag till flera stora stategiska investeringar i delar av det svenska vägnätet har framlagts . Det gäller dels projektet , framlagt av Volvochefen . , dels projektet framlagt av , och vid en gemensam uppvaktning hos kommunikationsministern . Gemensamt för båda förslagen är en mycket kostnadsintensiv investeringsverksamhet i motorvägar och motortrafikleder, projektet är kostnadsberäknat till ca . Investeringarna i ett bättre vägnät är utan tvekan synnerligen önskvärda. a. innebär det, att staten ger rimligt likvärdiga förutsättningar för näringslivet till skillnad från direkta stöd till ett företag eller en bransch. De framlagda förslagen till investeringar i stora linksystem lider emellertid av betänkliga svagheter. Det första är att gigantiska investeringsbelopp ensidigt binds till väginvesteringar utan hänsynstagande till andra transportmedels betydelse och behov. Den andra är den ensidiga satsningen på motorvägar och motortrafikleder. Det är inte uteslutet att en höjning av vägstandarden av mer måttlig natur till s. k. 110-vägar med möjlighet att hålla hög och jämn hastighet skulle ge stora vinster utan så stora investeringsbelopp som nämnts. Den tredje svagheten är bristen på analys av näringslivets transportbehov sedd mot bakgrund av den faktiska och förväntade godsmängden i olika näringsgeografiska regioner i vårt land. Den fjärde svagheten, för övrigt påtalad redan i debatten, är bristen på analys av de miljömässiga konsekvenserna. För Bergslagsregionen, vilken inrymmer ett näringsliv med den högsta kostnadsbelastningen vad avser transporter jämfört med hela övriga , ter sig projektet i högsta grad ensidigt och delvis felinriktat. Vägstråket och vidare mot , eller ter sig nödvändigt att rusta upp. Likaså vägstråket från norra mot , liksom vägen Östersund-Orsa-Mora-Borlänge. Längs alla nu nämnda vägar går omfattande tunga transporter vilkas kostnader avsevärt skulle gå ned om transporttiderna kan nedbringas genom jämn och hög hastighet, om tjällossningsproblemen kan reduceras och kostnaderna för reparation och omsättning av fordonsparkerna kan Mot. 1985/86 hållas lägre. Mot denna bakgrund av vad ovan anförts hemställs 1. att uttalar att det s. k. icke genomförs i presenterad form, 2. att prövning av fortsatta väginvesteringar sker mot bakgrund av en samlad bedömning av vägtransportbehoven i olika delar av landet.
mot · G902t263 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:T263 och () Taxiföretagens obligatoriska anslutning till beställningscentraler beslut om att taxi skall tillhöra kommunvisa beställningscentraler har inneburit stora problem för taxi i många glesbygdskommuner. Eftersom nästan varje kommun består av en centralort och omgivande mindre orter och glesbyd, kan problemen komma upp i nästan varje kommun. Om problemet kommer upp, beror det på hur länsmyndigheten i det aktuella fallet tolkar riksdagsbeslutet. Taxi är en servicenäring och har till uppgift att tillhandahålla taxiresor så snabbt som möjligt och till en rimlig kostnad. Med den spridning som finns av taxistationer runt om i kommunerna, tror jag att man i de flesta fall kan klara det. Genomförs beslutet om beställningscentraler på det sätt som vissa länsstyrelser vill göra, kommer den service som finns att bli mycket sämre för de små orterna och för kommunernas glesbygder. Taxiföretagen fungerar ofta som familjeföretag där man hjälps åt med att passa telefon, ta emot beställningar och att köra taxin. Genom att tvingas med i en beställningscentral förlorar man en del av sitt arbete och tvingas betala en ganska hög månatlig kostnad för det arbete som den centralt placerade beställningscentralen gör. För många taxiföretag innebär detta slutet. Man tvingas lägga ned och verksamheten tas över av en centralt placerad taxi eller försvinner helt. För människor som bor inom områden där taxi på det här sättet försvinner, kommer det att bli mycket dyrare att åka taxi - om man ens får tag på någon. Man får betala en mycket dyrare framkörningsavgift - på sina håll har det redan blivit så. Enligt vår uppfattning är det både orättvist och felaktigt om denna utveckling tillåts fortsätta. har gjort uttalanden i frågan och även i det ursprungliga beslutet fanns möjligheter att låta taxiföretag som fanns i kommunernas glesare delar slippa gå med i beställningscentralen. Det har dock inte hjälpt. När myndigheter som har att handlägga dessa frågor tolkar beslut, kommer man oftast fram till att någon dispens inte kan beviljas. Taxiföretaget skall tvingas in i centralen. Det nuvarande obligatoriska systemet måste ersättas med ett frivilligt system, där de som vill kan vara med. Meningen med beslutet om beställningscentralen och de dispensmöjligheter som var knutna till det var att ge människor en bättre taxiservice och att ge taxi bättre arbetsförhållanden. Jag kan inte se att någon av dessa målsättningar har infriats. Det enda riktiga måste då vara att upphäva beslutet och hitta 1 1985186.3 sami. andra samarbetsformer som på ett bättre sätt tillgodoser en taxiåkande Mot. allmänhet i hela landet och som också ger de små taxistationerna ett T263 Med hänvisning till vad som anförts hemställs att upphäver beslutet om obligatorisk anslutning till beställningscentraler för taxi. () ()
mot · G902t264 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:T264 och (fp, c) Tåguppehåll i m. fl. Från i län har vid upprepade tillfällen framställningar gjorts om fler tågstopp. Även från och kommuner har framställningar gjorts om att genomgående tåg i rimlig utsträckning skall göra uppehåll i kommunens centralorter resp. . och ligger vid norra stambanan. ligger vid banan mot och . Med den struktur som län har är det i hög grad en svårighet för de tre kommunerna att de missgynnas av . Genom att kommunens invånare måste söka sig till de stora städerna i närheten för sina långväga kommunikationer, vänjer de sig vid att även i andra avseenden söka sin service där. är en utflyggningskommun som är beroende av goda och snabba förbindelser för sina arbetspandlare. Enligt vad vi erfarit ämnar SJ ytterligare minska antalet tåguppehåll i . Den svåra situation som redan finns kommer att ytterligare försämras om SJ får gehör för sina förslag. Den arbetspendling som tidigare förekom till har praktiskt taget upphört därför att SJ dragit in lämpliga tågförbindelser. Hela länet domineras starkt av . Den med i kommun har dessutom ett starkt tryck från och från . Den norra länsdelen med och med i har dessutom ett tryck från . För kommun förstärktes verkningarna av att man även för lokaltrafiken med måste utgå från en plats utanför kommunen och länet, nämligen . Även från den utgångspunkten är det angeläget med tågstopp i . Om det skulle utgöra en för stor lokal belastning för fjärrtågen, borde det vara möjligt att organisera en viss pendeltrafik mellan och med uppehåll i och , av samma karaktär som Uppsalapendeln med uppehåll i och . Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att tåg som går igenom en kommuns centralort normalt skall göra uppehåll där i en utsträckning som gör det möjligt för kommunens invånare att i rimlig grad ha den egna kommunen som utgångspunkt för resor.
mot · G902t265 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:T265 m. fl. (c, s, m, fp) Tåguppehåll i Alltsedan SJ lade ned persontrafiken vid 1977 har kommunen och dess innevånare arbetat för att åter få tåguppehåll i kommunen. Uppvaktningar har gjorts, flera riksdagsmotioner har lagts och kommunen har gjort en utredning om förutsättningarna för tåguppehåll. Allt detta utan resultat trots att förutsättningarna för tågtrafik har ändrats betydligt sedan indragningen. är tillsammans med de enda större orter utmed västra stambanan som inte har tåguppehåll medan en rad andra orter såsom , och har uppehåll. För infördes tåguppehåll . Till grund för indragningen av persontrafiken 1977 var bl. a. en resanderäkning . Nämnas kan att redan då hade många tåguppehåll dragits in och de återstående tågen gick på tider som inte passade de flesta resenärerna vilket gjorde att antalet resande hade dalat. har intresset för kollektivtrafik ökat genom höga bilkostnader och minskade avdragsmöjligheter för bilresor vid pendling och arbetspendlingen har ökat. är en utpräglad pendlingskommun med stor både ut- och inpendling. Sist men inte minst har näringslivet i kommunen expanderat kraftigt, vilket medfört ökade krav på järnvägsförbindelser med både och . För näringslivet är inte de anslutningsbussar som finns till vissa avgångar något alternativ. SJ anför som ett av skälen till att avslå framställan om återupptagna tåguppehåll att tågen mellan och skulle bli försenade samt ökade energikostnader. Då har man inte räknat med den betydande inkomstförstärkning för SJ som kommunens utredning visar på genom det ökade resande som genereras av att kunna ta tåget direkt från orten. Merintäkterna beräknades 1982 till . medan ökade energikostnader skulle bli . Relationerna torde vara desamma . SJ är berett att satsa stora pengar för att få affärsresenärer - det visas inte minst av City-Express-satsningarna. Räknat per resenär torde dock tåguppehåll i för vissa fjärrtåg vara ett betydligt mer kostnadseffektivt sätt att få fler affärsresenärer till SJ. En ny resanderäkning skulle vara värdefull och ytterligare skäl till att gå med på krav på tåguppehåll eftersom biljettförsäljningen (vid en station där tågen inte stannar) fördubblats. Detta trots att många resenärer köper sina biljetter i eller Flerrljunga. Vid en fråga angående tågtrafiken i under höstriksdagen svarade kommunikationsministern att så länge nuvarande riksdagsbeslut gäller finns Mot. 1985/86 ingen anledning att ta initiativ i frågan. Beslutet innebär bl. a. att SJ självt T265 bestämmer var tågen skall stanna. Det är dock ändå så att det är regering och riksdag som har det övergripande ansvaret för att den totala trafiksituationen är sådan att alla människor i landet har efter förutsättningarna drägliga möjligheter till kommunikationer. I finns förutsättningarna men möjligheterna utnyttjas inte. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening uttalar att persontrafik bör återupptas i lämplig omfattning vid . L. () i
mot · G902t266 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:T266 () Översyn av åldersgränsen för framförande av moped Lägsta åldersgränsen för att framföra moped på allmän väg är den dag man fyller , enligt körkortslagen 1977:477. Denna gräns upplevs som ett problem. Ungdomar som går i samma klass är födda under samma kalenderår men en del fyller , andra . Den som fyller kan med nuvarande regler använda mopeden , men kamraten som fyller först får vänta till . För föräldrarna är detta också ett stort problem. Det är inte så enkelt att stå emot trycket om anskaffning av moped innan åldern är inne. Av ovan nämnda anledning anser jag att begreppet fyllda bör ändra till: moped får föras från det kalenderår man fyller . Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring i körkortslagen så att moped får föras från det kalenderår man fyller .
mot · G902t267 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:T267 m. fl. (s) Lokalisering till av en gemensam civil och militär vädercentral Regeringen uppdrog åt statskontoret att utreda förutsättningarna för och konsekvenserna av dels en ökad produktionssamverkan mellan civila och militära vädertjänsten, dels en samordning, helt eller delvis, av den civila och den militära vädertjänsten i en gemensam organisation. har en delrapport lämnats i prinicp innebärande en ökad produktionssamverkan, med en central produktionsenhet i , tre regionala produktionsenheter, varav en skulle placeras i och de övriga två i Mellan- och . De lokala produktionsenheterna skall finnas kvar vid bl. a. flygflottiljer. har dock andra lokaliseringar av den norra enheten diskuterats. Det vore djupt olyckligt, bl. a. från militär synpunkt, att inte placera regionenheten i . I försvarsbeslutet betonades norra ökade strategiska betydelse. Både beredskap, bl. a. mot överraskande anfall, tillgängligheten och styrkan hos de militära förbanden i övre prioriterades. F 21 i har omfattande beredskapsuppgifter redan i fredstid. En lokal väderenhet måste dimensioneras efter dessa. Vid beredskapshöjningar och vid övergång till krigsorganisation skall ett stort förband och enheter bemannas med väderpersonal. Med endast lokala väderenheter inom luftförsvarssektorn bedöms antalet meteorologer bli så litet att dessa blir gränssättande för utnyttjandet av befintliga bas- och ledningsförband. Sålunda bedöms samtliga nuvarande basförband ej kunna utnyttjas. Väderprognoserna är också en service åt allmänheten. Norra befolkning har i detta avseende samma förväntningar som befolkningen i övriga delar av landet. Det är också viktigt att i detta sammanhang komma ihåg att tillsammans med utgör en tredjedel av yta. Den framtida utvecklingen av näringsliv i stort är beroende av förbättringar i näringslivsmiljön. a. åren regional vädercentral i av stor betydelse. Det ökade friluftslivet och turismen kräver en mer detaljerad väderleksrapportering än vad som är möjligt. har en stor och vidsträckt skärgård, där både yrkesfiskarna och småbåtsägarna behöver bättre service beträffande väderprognoserna. Dessutom är ambulans- och fjällräddningstjänsten i behov av noggrannare prognoser. En regional vädercentral i är till nytta även för hela . har t. ex. stort intresse av prognoser för . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående lokalisering av en vädercentral till . () ()
mot · G902t268 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:T268 () Nybyggnad av förbi är väl känt som centrum i en unik industribygd med en oavsett konjunkturläge god sysselsättning. är utan jämförelse den största orten i regionen och står därmed för en betydande del av sysselsättningen. av kommunens folkmängd och arbetstillfällen är koncentrerade till ett tätortsband genom kommunen, sammanhållet av , regionens pulsåder för den öst-västliga trafiken. I en nyligen presenterad översiktsplan har konstaterats att kommunen även i fortsättningen kommer att ha en positiv befolknings- och sysselsättningsutveckling. Kommunen har gjort sin översiktsplan som arbetat fram en flerårsplan som säger att den södra förbifarten skall börja byggas . projektering är klar och arbetet är färdigt att sättas i gång. Översiktsplanen bygger helt och hållet på tillkomsten av , vilket medför - att de ohållbara problemen med trafiken i stadens centrala delar kan lösas - att den hårt belastade, viadukten över järnvägen kan avlastas och - att stadens trängande behov av nya industriområden kan tillgodoses i sydvästra stadsdelen. Med anledning av att tilldelats så litet pengar för vägbyggande är det nu risk för att södra förbifarten skjuts ett okänt antal år. Några stora företag inom transportbranschen och den tunga industrin är klara att omgående starta projektering på områden som är beroende av den nya vägen. Utan klara besked om när vägbygget kan genomföras är flera projekt i fara. Löses inte trafikfrågan i kommer det att ha en klart hämmande effekt på industrins och näringslivets expansion. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett skyndsamt förverkligande av södra förbifarten på vid .
mot · G902t269 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:T269 m. fl. (s) Elektrifiering m. m. av Västerdalsbanan fattade beslut om att överföra ett antal bandelar till riksnätet. Dessa järnvägar var och är av stor betydelse för sin bygd. En av de banor som fördes till riksnätet 1985 var Västerdalsbanan, som har en mycket stor betydelse för hela västra . Detta bevisas bl. a. av kommunernas uppslutning kring banans utveckling. Banan har en utsträckning som går upp mot ett av landets mest utnyttjade turistområden, med sina ca 40 000 turistbäddar. Utvecklingen visar klart att det finns ett stort behov av en effektiv järnvägstrafik till Västerdalarna. För att höja banans standard och förbättra information för de resande, vilket också säkert skulle innebära flera resande, bör en rejäl upprustning nu ske av banan. Detta bör i första hand ske genom en elektrifiering av Västerdalsbanan Malung-Repbäcken. SJ bör då effektivt marknadsföra banan. En elektrifiering skulle innebära att restiden avsevärt förkortas och skulle skapa en betydligt bättre kollektivtrafik till landets sydligaste fjällvärld. Detta underlättar för människor att komma dit, som trafiksäkerheten ökar väsentligt. En förlängning av nuvarande Västerdalsbanan är mycket angeläget, i första hand till . Detta förslag förespråkas av berörda kommuner. Som motionärer anser vi det vara angeläget att både riksdag, regering och SJ nu visar sitt intresse och skapar en effektiv transportled till landets sydligaste fjällvärld, särskilt med tanke på de stora satsningar som gjorts där med bl. a. statliga medel. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till upprustningsplan för elektrifiering och förlängning av Västerdalsbanan i enlighet med motionens förslag. () () () ()
mot · G902t270 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:T270 och () Skärpta krav för erhållande av körkort Större trafiksäkerhet är ett önskemål och ett krav som framförts från många håll. Vi bygger vägar, konstruerar bilar med god säkerhet, ställer krav på teoretisk och praktisk utbildning med prover av olika slag, men ändå inträffar s. k. onödiga olyckor. a. en olycka i vårt län, , där en äldre gångtrafikant påkördes och dödades på trottoaren av en ungdom som tappade herraväldet över bilen. Orsaken var förmodligen brist på omdöme när bilen och körkonsten skulle visas upp för kamraterna som körkortet löstes ut. Det vore lätt att generalisera att det skulle gälla enbart ungdomar. Det måste klart sägas ifrån att de flesta ungdomar är både omdömesgilla och säkra bilförare. Men för att undvika att dessa onödiga olyckor inträffar borde man överväga att för alla införa körkort på prov under en . Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att hos regeringen begär överväganden om en skärpning av bestämmelserna i samband med erhållande av körkort i enlighet med innehållet i motionen.