mot · G902295 · 1986-02-18 00:00:00 — och () Ny förvaltningslag (prop. 1985/86:80) Att värna de enskilda medborgarnas fri- och rättigheter i förhållande till samhället och dess myndigheter är en uppgift som blir alltmer angelägen ju mera omfattande och invecklad den offentliga förvaltningsorganisationen blir. En grundläggande sanning, som tål att upprepas och som bör hållas för ögonen i all offentlig verksamhet, är att myndigheterna är till för medborgarnas skull och inte tvärtom. Till de viktigaste reformerna inom rättslivet bör därför räknas grundlagens utbyggnad med regler om medborgerliga fri- och rättigheter. Dit hör också den betydelsefulla upprustningen av den administrativa rättskipningen. Ännu har emellertid vår lagstiftning stora brister sedd just från de enskilda medborgarnas synpunkt. Deras möjligheter att verkligen komma till sin rätt är i praktiken ofta begränsade. Vad som särskilt brister är sådana normer och andra anordningar som kan underlätta de enskildas egna direkta kontakter med myndigheterna. För att göra rättsordningen bättre och mera medborgarvänlig krävs insatser på många plan och nivåer. Det långa och mödosamma lagstiftningsarbete som har bedrivits rörande förvaltningsförfarandet förtjänar en särskild uppmärksamhet. Det togs upp , med anledning av en fyrpartimotion och genom beslut av en enig riksdag, men det har ännu inte avsatt några stora resultat. Några ytterligare utredningar är varken önskvärda eller erforderliga. Det gäller nu att åstadkomma verkliga resultat. Genom proposition 1985/86:80 har regeringen lagt fram ett förslag till ny förvaltningslag på grundval av den senaste utredningens betänkande. Därmed tas onekligen ett steg framåt. Moderata samlingspartiet har deltagit i arbetet och genom sin representant i utredningen ställt sig bakom de förslag till reformer som tagits fram. De grundläggande tankarna, framför allt inriktningen på en bättre service åt de enskilda och på att sätta medborgarna i centrum för förfarandet, förtjänar allt stöd och instämmande. En närmare granskning av propositionens förslag gör oss emellertid betänksamma. Flera, rentav flertalet, av utredningens förslag till konkreta förfaranderegler och förvaltningsrättsliga grundsatser har inte tagits med. Utredningsprodukten har skalats av åtskilligt av värde. Tyngdpunkterna i nyheterna har kommit att ligga i allmänt välvilliga men ofta oförbindande bestämmelser av närmast målsättningskaraktär. Visserligen har även vissa sådana regler sin plats i en lag med modern lagstiftningsteknik, och mot själva syftet finns som redan sagts ingenting att invända. Men regler av denna art bör inte få utgöra huvudsak utan bör ingå i ett system av verkliga 1 1 1985/86. Det var fallet med utredningens förslag. Bland ämnen som togs upp av utredningen men som saknas i propositionen märks bl. a. besluts överklagbarhet, besluts verkställbarhet och ändring av beslut. Ingenting av detta innebar i och för sig några stora och gloriösa reformer, men sammantaget åstadkoms en värdefull grundläggande kodifiering av viktiga regler och principer. En sådan lag skulle ha tillfört rättsutvecklingen åtskilligt mera än den avskalade och nedbantade produkt som har framlagts. Vanligen kan man vara tacksam för att slippa nya lagregler, men det är inte fallet här. Avsikten är att åstadkomma enhetliga regler, som är till förmån för de enskilda medborgarna, och möjliggöra en omfattande utrensning av avvikande särregler. Slutresultatet skulle enligt utredningens avsikt bli en betydande minskning av författningsreglering. Det lär man inte nå med regeringens förslag. Bristerna i förslaget är så stora att vi har övervägt att hemställa om avslag i förening med begäran om ett nytt och bättre förslag. För att åtminstone komma en bit framåt med detta mångåriga arbete har vi emellertid stannat för att godta förslaget, med de förbättringar som kan komma till stånd på utskottsplanet, samt hemställa om kompletteringar i enlighet med utredningens förslag. Vi vill särskilt stryka under att det inte är en ny utredning det gäller utan att ta till vara det som har kommit fram genom ett mångårigt arbete. Med ledning av utredningens betänkande bör utskottet kunna göra vissa förbättringar i sådana bestämmelser, framför allt om service åt de enskilda, som är väl allmänt hållna. På grundval av betänkandet och remissmaterialet bör sedan regeringen kunna utarbeta förslag till kompletteringar. Vi har i det föregående pekat på en del ämnen som med fördel kan tas upp. Andra gäller bl. a. utredning, tillfälliga beslut och besvärsrätt. Någon praktisk olägenhet följer inte av ett successivt lagstiftningsförfarande just i detta fall med hänsyn till de behandlade frågornas natur. Förvaltningslagen bör i sitt slutliga skick ha ungefär den omfattning som utredningen siktade till. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utforma förslag till erforderlig lagtext. Av anförda skäl hemställer vi att beslutar anta de förslag till förändringar i förvaltningslagen som föreslagits i motionen. () ()