mot · G902kr331 · 1986-01-27 00:00:00 — och () Närradions avgifter m. m. 1985/86 Kr331342 Närradion har funnits alltsedan 1979, med en permanent närradiolag, beslutad av . Utvecklingen av närradioverksamheten har varit mycket expansiv. fanns 1 383 föreningar som sände närradio nära . Och utvecklingen fortsätter. Från nyår 1986 verkar den nya närradionämnden. Den skall enligt ett riksdagsbeslut vara helt finansierad med sändningsavgifter . Detta kommer med säkerhet att betyda ökade sändningsavgifter för de föreningar som sänder närradio, något som oroar framför allt de små och ekonomiskt svaga föreningarna. Grundtanken med närradion är att den skall vidga demokratin och öka yttrandefriheten. De befarade höjningarna av sändningsavgiften hotar så vitt vi kan se denna grundtanke. Det blir de små föreningarna som i första hand slås ut, de små föreningarna som också har svårt att göra sin röst hörd i det övriga massmediautbudet. Den utveckling som vi kan se i vårt informationssamhälle med flera radiokanaler, med satelit- och kabel-tv som inte är närproducerad gör det än svårare för de små att få sin röst hörd. Därför är det viktigt att slå vakt om grundtanken i närradioidén. Ekonomiska skäl skall inte hindra någon från att kunna göra sin röst hörd. När söker besparingsobjekt anser vi att man väljer fel när man av idealisterna i våra små föreningar utkräver avgifter för att dessa i demokratins namn skall kunna komma ut med sitt budskap, kunna skapa opinion och kunna värva nya medlemmar. Den aviserade avgiftshöjningen av sändningsavgiften för närradioföreningarna kommer dessutom när det statliga stödet för organisationstidskrifter dras in medan det allmänna presstödet finns kvar. Med oro konstaterar de närradiosändande föreningarna dessutom att den nya närradionämnden får gemensamt kansli med kabelnämnden som är ny statlig myndighet. Man befarar att det med automatik uppstår svårigheter att i det gemensamma kansliet skilja de båda nämndernas arbete. som närradionämnden skall finansieras till med en sändningsavgift skall kabelnämnden finansieras med en halvårsavgift på bara . för varje anslutet hushåll. För de som bor utanför storstadsregionerna är dessutom dagens avgiftskonstruktion för närradiosändningar orättvis jämfört med de föreningar som verkar i storstäderna. Det kostar dem mer per lyssnare att nå ut med föreningsinformation och opinion än vad det gör för i storstadsområdena där man för samma sändningsavgift kan nå betydligt fler lyssnare. De sändande närradioföreningarna är naturligtvis redo att betala för de tjänster som närradionämnden ger, men de är inte beredda att helt betala den statliga myndighet som är satt att övervaka dem eftersom man inte har någon möjlighet att påverka nämndens sammansättning. Genom en lagändring skulle det mesta av den nya närradionämndens uppgifter kunna läggas på de lokala närradioföreningarna och därmed göra nämndens storlek och kostnader mindre. Handläggningen av tidsfördelning bör enligt vår uppfattning så långt som möjligt helt underställas de lokala närradioföreningarna och så litet som möjligt vara en angelägenhet för närradiomyndigheten. Självfallet måste en handläggning av dessa frågor inom lokala närradioföreningar styras av anvisningar från myndigheten. Sådana anvisningar bör dock begränsas till sådana områden som avses garantera en demokratisk procedur och icke i onödan innehålla sådana reglerade bestämmelser som ändå icke alltid kan beakta lokala förhållanden. Vi anser att storstadsproblem med trängsel på sändaren inte alltid är ett glesbygdsproblem. Någon generell regel behövs alltså inte. Hänsyn bör i stället tas till den lokala situationen. Vi menar därför att en delegation av de här besluten till närradioföreningarna ger en smidigare handläggning av ärenden typ extrasändningar, tillfälliga ändringar av sändningstider etc., först tillskriva närradiomyndigheten i . Myndigheten tillskriver sedan närradioföreningen som remissinstans, och närradioföreningen svarar närradiomyndigheten som sedan beslutar och avslår/beviljar tillståndet. Genom den lokala kännedomen har närradioföreningen större möjlighet till dialog med medlemsorganisationerna och därmed större möjlighet att jämka samman önskemål om sändningstider än vad närradiomyndigheten har. Med anledning av vad vi framfört i motionen hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om finansieringen av närradionämnden och handläggningen av tillfälliga ändringar av sändningstider. () () 1985/86 Kr331