mot · G902ub515 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Ub515 och () i Nedläggningen av tandläkarutbildningen i baseras på de tillgångsprognoser för tandläkare som framtagits . Dessa prognoser tyder på ett markant överskott av tandläkare inom den närmaste 10-15-årsperioden. Reduktionen av tandläkarutbildningens dimensioner är därför i enlighet med de konsekvenser som en överutbildning av tandläkare bör föranleda. Emellertid visar en analys av prognosernas tillförlitlighet att examinationsfrekvensen av intagna tandläkarstuderande är lägre än de antaganden som gjordes vid prognosernas framtagning. Så t. ex. visar det sig att upp till en trettioprocentig avgång av tandläkarstuderande skett i några av de årgångar som är under utbildning. 1980 var betygsgenomsnittet bland dem som antogs direkt från gymnasieskolan 4,8-5,0. antas samtliga behöriga sökande. Andelen studerande med utländsk förutbildning har också ökat kraftigt och utgjorde t. ex. hälften av den antagna. Den låga examinationsfrekvensen tyder på att tillgången av tandläkare kan bli väsentligt mindre än den prognostiserade. Det är därför nödvändigt att noga följa utvecklingen av tandläkarkårens numerär samt att ha en beredskap för att kunna öka utbildningen så att man höjer den nuvarande låga examinationsfrekvensen då så behövs. Enligt en om tandläkarutbildningen (1985:7) kan man förutse en puckel i tillgången på tandläkare, som sjunker till nivå. Därefter sker en fortsatt reducering genom ett stigande antal pensioneringar. bedöms dimensioneringen av antalet nybörjarplatser behöva öka successivt. Behandlingsåtgärderna i den vuxna befolkningen har varit av traditionell karaktär och den nuvarande tandläkartätheten har väl kunnat klara det tandvårdsbehov som befolkningen har. utförda undersökningar visar att befolkningen, särskilt den äldre delen (), har betydligt fler tänker kvar än för sedan. Vården av dessa individer kommer att vara betydligt mer tekniskt komplicerad än behandlingen av motsvarande åldersgrupper i tidigare perioder. Det kan således förväntas att vårdtiden per patient kommer att öka som följd av att patienterna önskar behålla sina tänder. En tidskrävande förebyggande behandling blir också nödvändig. Varje tandläkare kommer därför att behandla ett mindre antal patienter . Den yngre delen av befolkningen har enligt utförda undersökningar en god tandstatus och behöver främst förebygga behandling mot karies och parodontit. Denna förebyggande behandling kan med fördel ges av korttidsut bildad profylaxpersonal sorn under tandläkarens ledning ger patienterna den behandling som är nödvändig för att förhindra uppkomst av karies och parodontit. Den komplicerade vården av klientelet , behovet av profylax hos de yngre och kravet på samarbetet mellan olika vårdkategorier skapar behov för en realistisk dimensionering av tandläkarkåren såväl som ett behov av en samordning av undervisningen av olika personalkategorier inom tandvården. har en bred kompetens för utbildning av samtliga tandvårdspersonalkategorier. Högskolan har dessutom utarbetat ett brett utbud av efter- och vidareutbildning som skapar en aktiv undervisningsmiljö. Osäkerheterna om prognoserna för tandläkartillgången, förändringen av behandlingspanoramat såväl som behovet av samträning av olika personalkategorier betyder att man bör söka behålla största möjliga handlingsfrihet vad gäller utbildningens dimensionering och genomförande. Vi föreslår därför att aktiviteterna vid utformas så att handlingsfriheten bevaras. Därigenom gjorda investeringar vid skolan utnyttjas för fortsatt odontologisk forskning, specialisttandvård, efterutbildning och utländsk uppdragsutbildning. Samundervisning mellan tandläkare - tandhygienist - tandsköterska- och tandteknikerelever i anslutning till ett nytt behandlingsprogram liksom grundutbildning av tandläkare kan också komma i fråga. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bevarad handlingsfrihet vid i . () () 1985/86 Ub515