mot · G902n229 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:N229 m. fl. (s) Ett miljötekniskt forskningscentrum i kommun ligger mitt emellan och vid fjorden innanför och . I den fysiska riksplaneringen har utpekats som en av de orter där mark har reserverats för tung miljöstörande industri med särskilt stora anspråk på fysiska resurser. Enligt regerings- och riksdagsbeslut skall vara petrokemiska centrum. I kommunen finns detaljplaner för lokalisering av befintlig och planerad industri omfattande ca 5,5 km2. Efter statens vattenfallsverks etablering av värmekraftverket med tillhörande hamnanläggning , kom 1963 den första etableringen av petrokemisk industri till . Under den fortsatta uppbyggnaden av fram till dagens petrokemiska centrum samlades en stor utvecklingsbar fond av kunskaper och erfarenheter inom miljöområdet. kommun och dess petrokemiska industri kan med fog sägas vara den från miljösynpunkt mest undersökta kommunen och industrin i vårt land och förmodligen också i världen. Stenungsundsindustrin var den industri som först prövades enligt 136 a § byggnadslagen och enligt miljöskyddslagen. Unikt för var också att man tecknade särskilda miljöavtal. I dessa avtal åtar sig industrin att svara för kostnader i samband med utredningar och bedömningar vad avser miljöpåverkan. På kommunens eget initiativ har efter en socialdemokratisk motion en epidemiologisk undersökning genomförts av befolkningen. Förslag från naturvårdsenheten på samt riksdagsmotioner (s) har utmynnat i den pågående miljöutredningen för , som avser att ge en samlad bild av miljöpåverkan i luft och vatten. Under har man genom omgivningskontrollprogram regelbundet haft kommunen under miljöuppsikt. Innanför industrigrindarna har främst med sin speciella erfarenhet och kunskap arbetat hårt med arbetsmiljön. Utifrån all denna kunskap som erhållits om utsläppens art och storlek har ny teknik framtagits för att minska eller helt eliminera utsläppen. Detta har skett, dels som en naturlig del i den normala driftverksamheten (dyrare råvara! ), dels som krav från de fackliga organisationerna eller från naturvårdsenheten och hälsovårdsnämnden. Det bör här påpekas att trots ökad produktion har utsläppen minskat. I slutbetänkandet från petroindustriutredningen, (SOU 1976:59), sägs det: Det måste anses vara ett angeläget forskningsområde, såväl ur indu- Mot. 1985/85 strins som ur det övriga samhällets synpunkt, att ytterligare belysa dessa frå- N229 gor. Det är därför naturligt att nu gå vidare och utveckla erfarenheter och kunskaper av miljötekniskt arbete. Bäst skulle man, enligt vår mening, göra det genom att utveckla ett miljötekniskt forskningscentrum i med den petrokemiska industrin, , och (styrelsen för teknisk utveckling) som viktigaste intressenter. Fördelar som ett miljötekniskt forskningscentrum i kan ge: o Stimulerande forskningsmiljö o Tillgång till specialutrustning, experimentella resurser och beräkningshjälpmedel o Stöd åt högskoleutbildningen o Möjlighet att utnyttja erfarna forskare och ingenjörer i grundutbildning och forskarutbildning o Vidareutbildning av personal inom industrin o Beredskap för forsknings- och utvecklingsuppdrag för industrin och samhället. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller att förutsättningarna för ett miljötekniskt forskningscentrum i utreds. () () () ()