mot · G902A604 · 1986-01-27 00:00:00 — Förra årets val medförde en förbättring av kvinnorepresentationen i de beslutande församlingarna - mest markant i landstingen, däremot bara en procentenhet i kommunernas fullmäktigeförsamlingar. Även om utfallet alltså är blandat och det återstår en hel del tills en jämn fördelning för vartdera könet - är nådd finns det ändå en markant skillnad mellan de valda församlingarna på samtliga tre nivåer och de statliga organ som tillsätts av regeringen. I är andelen kvinnor nu , i de statliga utredningarna , och ökningen går mycket långsamt. Detta är särskilt allvarligt eftersom det i praktiken ofta är i de statliga kommittéerna som morgondagens politik formas. Regeringen kan inte komma undan sitt ansvar för den här situationen och har för övrigt fått kritik av . På ordförande- och sekreterarposter som regeringen tillsätter helt på egen hand är mönstret utomordentligt tydligt. Kvinnorna är starkt underrepresenterade. I de statliga verkens styrelser är fördelningen likartad, kvinnor. De politiska partierna och andra organisationer som får nominera kandidater till kommittéer och statliga styrelser skall ombedjas föreslå en företrädare för vartdera könet. Det är mycket osäkert vilken tyngd de enskilda departementen i praktiken har gett denna uppmaning. De uteblivna resultaten tyder i alla händelser på att det krävs mer kraftfulla åtgärder. I förskolan och lågstadiet möter barnen nästan bara kvinnliga barnskötare, förskollärare och lågstadielärare. Men ju högre upp i skolan de kommer, desto fler blir de manliga lärarna. Nästan alla rektorer är män. Den sneda könsfördelningen stimulerar inte till nytänkande utan den bild som barnen får av könsrollerna i skolan och hemmen spelar en avgörande roll för hur barnen uppfattar vuxenvärlden. Antagligen ger den markant sneda könsfördelningen bland lärare mer omfattande effekter än vad man vet. Detta förhållande måste brytas. Det är viktigt att eleverna får förebilder av bägge könen på alla stadier Men särskilt viktigt är det att elevernas första bild av en arbetsledare inte automatiskt kopplas till en man. Men om detta skall bli verklighet behövs det någon som ger de lokala skolmyndigheterna stöd och råd i jämställdhetsarbetet. Ett sätt att åstadkomma detta är att utse någon jämställdhetsansvarig vid varje länsskolnämnd. Skolan måste ak ivt ta ställning för att bekämpa det traditionella könsrollstänkandet. En elev skall under hela sin skoltid möta könsrollsfrågorna som en naturlig del i all undervisning. Läromedlen skall granskas inte bara ur jämställdhetssynpunkt utan också så att kvinnohistorien skildras lika väl som männens historia. Jämställdhetsfrågorna måste få en framskjuten plats både i lärarens utbildning och fortbildning. Jämställdheten skall utgöra ett obligatoriskt inslag och bestå i analyserande avsnitt och praktiska anvisningar. Pedagogiska forskningsresultat visar att flickor och pojkar särbehandlas från första klass på så sätt att flickorna osynliggörs och dämpas medan pojkarnas kreativitet uppmuntras. Ett sätt att få flickor att utveckla sina personligheter och anlag kan därför vara att i viss utsträckning undervisa i enkönade grupper. Detta bör kunna förekomma vid laborationer och praktisk undervisning i ämnen där flickor traditionellt inte hävdar sig väl, t. ex. teknik och data. 1 vår partimotion lade vi fram förslag om en försöksverksamhet med denna inriktning. Vi välkomnar därför att regeringen och tidigare SÖ nu föreslår sådana försök. Vi vill understryka att verksamheten också måste omfatta dataundervisning. Det är naturligt att försöken med enkönade grupper i första hand genomförs på bl. a. med tanke på kommande val av studieväg. Det kan dock vara av intresse att göra liknande försök i begränsad utsträckning även på gymnasieskolan i varje fall inom dataundervisningen. En positiv prao-tid på icke-traditionell arbetsplats kan förändra den sneda könsfördelningen till högre utbildning och yrkesval. Alla elever skall enligt läroplanen få prova på yrken som är typiska för det motsatta könet i samband med prao. Det är viktigt att detta förbereds bättre än vad som sker mellan handledare på arbetsplatsen och elevens föräldrar. I möjligaste mån bör inte endast en elev komma till en arbetsplats helt dominerad av motsatt kön. Inför valet till gymnasiet är det viktigt att informationen till föräldrarna också omfattar uppgifter om hur arbetsmarknaden ser ut, arbetslöshet, inkomster och fördelar med att välja otraditionellt. Det finns en gymnasieutbildning som är nästan uteslutande förbe- Mot. hållen manliga elever. Det är lärlingsutbildningen. utnyttjas företrädesvis när det gäller hantverksutbildningar samt viss verkstadsutbildning. Det är dessutom den utan jämförelse mest framgångsrika yrkesinriktade utbildningen på gymnasienivå. Inte av eleverna fullföljer den och lika många får fast arbete. För att stimulera arbetsgivare att anställa fler flickor bör ett extra stimulansbidrag utgå till varje lärlingsplats som besatts med en kvinnlig elev. Barn- och hemkunskapsundervisning bör även finnas med i gymnasiet. Viktiga inslag i detta ämne bör vara sådant som man inte traditionellt lär sig hemma. Eleverna bör få ta större ansvar för skolan både genom att fatta beslut och vara med i den praktiska skötseln som städning och att hjälpa till i matbespisningen. I det arbetet bör man fördela uppgifterna så att flickorna ofta får göra sådant som pojkarna traditionellt sysslar med och tvärtom. Både kommunens skolstyrelse och de enskilda skolorna bör vara skyldiga att upprätta jämställdhetsplaner som skall diskuteras fram av elever, personal och föräldrar för att förbättra jämställdheten i skolan. Den snäva inriktningen av elevernas yrkesval tillsammans med arbetsgivarnas fördomar leder till att arbetslösheten är betydligt högre bland flickor än bland pojkar. Alla kommuner bör därför erbjuda alla arbetslösa flickor som slutar gymnasiet och högstadiet särskild yrkesorientering i form av studiebesök, sommarkurser och annat som ger en inblick i typiskt manliga yrken. Arbetsförmedlingarna bör också uppmuntra till okonventionella val av kurser, beredskapsarbeten och andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder för ungdomar, särskilt i ungdomslagen. För att detta skall vara möjligt måste ungdomslagen i betydligt större utsträckning förekomma utanför den offentliga sektorn. Då blir det lättare att erbjuda flickor arbetsuppgifter som avviker från traditionella könsrollsmönster. Vi menar alltså att ungdomslagen i betydligt större utsträckning än bör användas som jämställdhetsinstrument och föreslår att det ges regeringen till känna. Enligt undersökningar av publicerade tjänar i åldrarna pojkar i genomsnitt /månad mer än flickorna. Det finns alltså ali anledning att från statsmakternas sida ytterligare stödja flickorna i deras utbildning och val av yrke. Forskningen är viktig för att tillgodose samhälleliga behov. Därför är obalansen mellan kvinnor och män i forskningsvärlden allvarlig. Trots att det är den första kvinnan disputerade i , är kvinnors andel av den etablerade forskningen fortfarande mycket låg. Fler kvinnliga forskare är dock inte bara en fråga om kvantitet utan även om kvalitet. Forskningen som endast speglar mäns livserfarenheter, manliga värderingar eller sådana samhällsområden som män har ansvaret för blir 15 missvisande och ensidig. Forskning som synliggör kvinnors liv och erfa- Mot. renhet är nödvändig både med utgångspunkt från de enskilda forsknings- A604 områdena och för att öka vår kunskap om jämställdhetens förutsättningar och villkor. Att rekrytera fler kvinnor till forskningen är en viktig forskningspolitisk åtgärd. Det kräver insatser inom såväl skola, grund- och forskarutbildning, som vid tillsättandet av högskolans tjänster. Att öka och bredda rekryteringen av kvinnor till forskningen och att inrätta fler tjänster, t. ex. professurer med kvinnor, skulle även möjliggöra ett bredare ämnesval. Detta skulle i sin tur underlätta för forskare som ofta med en tvärvetenskaplig ansats drar fram försummade forskningsområden eller kompletterar och korrigerar brister i den rådande forskningstraditionen. Den är en kvinnohögskola. Det är angeläget att den pågående forskningsanknytningen av de medellånga vårdutbildningarna stimuleras. Det är även viktigt att förbättra de kvinnliga forskarnas villkor. Äktamake-prövningen vid återbetalning av studiemedel bör därför avskaffas. Utbildningsbidrag för forskarstuderande bör vara försäkringsgrundande. Handledarutbildning bör komma till stånd vid högskolorna. Denna, liksom fort- och vidareutbildningen för lärarna inom högskolan, bör även innehålla jämställdhetskunskap. Särskilt viktigt är att slå vakt om den verksamhet som bedrivs av de olika fora för kvinnliga forskare och kvinnoforskning som finns vid universiteten. Det är också angeläget att de olika kurser i kvinno- och jämställdhetsfrågor som finns vid universiteten, och som ofta hotas av besparingsåtgärder, får fortleva. Jämställdhet är inte detsamma som jämlikhet och varken jämställdhet eller jämlikhet betyder att alla är lika. Tvärtom är vi olika, varje individ är unik. Det finns också vissa tydliga olikheter mellan å ena sidan alla kvinnor och å andra sidan alla män, men numera torde ingen eller blott få anse att skillnaderna är av den arten att de motiverar särskilda regler eller åtgärder för alla kvinnor eller alla män. ger den vardagliga verkligheten ständigt bevis på att åtminstone genomsnittskvinnan i givna speciella situationer reagerar och handlar annorlunda än genomsnittsmannen. Vi vet inte lika mycket om vilken betydelse eller inverkan de fysiska skillnaderna kan ha eller har i frågan. Viss forskning på området finns men ännu råder osäkerhet och oenighet mellan vetenskapsmännen. Vi menar att allt talar för att denna forskning bör intensifieras. Den dag vi med vetenskapens hjälp kan besvara frågan varför vi är olika kan vi kanske finna vägar att dra större nytta och glädje av alla de skillnader som finns. Först då kanske alla förstår att det är individen som räknas, inte könet. Vi anser således att det bör uppdras åt JÄMFO att starta ett forskningsprojekt om olikheterna och deras betydelse. Därmed skulle JÄMFO få en uppgift som borde kunna väcka intresse och debatt vilket inte varit fallet med JÄMFOis insatser. Eftersom jämställdhetsforskning är en mycket angelägen uppgift och ett prioriterat område inom forskningspolitiken är det viktigt att den främjas i 16 så ändamålsenliga former som möjligt. JÄMFO har varit i verksamhet i Mot. Tiden är därför mogen för en utvärdering av delegationens A604 Den ekonomiska politiken i vid bemärkelse inkl. skatternas och arbetsmarknadspolitikens utformning - bedrivs ofta med vattentäta skott mot jämställdhetens krav. De nackdelar detta skapar kan inte undanröjas genom isolerade åtgärder på jämställdhetspolitikens område. Jämställdheten måste i stället bli en del av allt beslutsfattande. Även i den ekonomiska politiken är det nödvändigt att undersöka hur olika beslut påverkar jämställdheten. En politisk huvuduppgift måste nu vara att undanröja alla sambeskattningstendenser i skatte- och bidragssystemet. Det är nu länge sedan sambeskattningen av förvärvsinkomst upphävdes och därmed ett viktigt steg togs på väg mot jämställdheten. Principen om att var och en av två äkta makar är en självständig individ och bör behandlas därefter skattemässigt godtogs. Men är särbeskattning inte helt genomförd. Det finns inga rationella skäl till försvar för sambeskattningen av förmögenhet eller s.k. B-inkomster och vi hävdar bestämt att det inte heller finns några statsfinansiella. De merinkomster staten möjligen får in genom sambeskattningen är helt försumbara i statsbudgeten. All sambeskattning bör därför avskaffas. Även äkta-make-prövningen vid återbetalning av studiemedel har effekter som kan liknas vid sambeskattning och strider mot principen om att alla har rätt att bli behandlade som självständiga individer, inte som ekonomiskt bihang till någon annan. har att se över denna fråga. Vi förutsätter att utredningen leder fram till att förslag kan läggas om att äkta-make-prövningen vid återbetalning av studiemedel avskaffas. Jämställdhetsdebatten i handlade länge - och på goda grunder nästan uteslutande om kvinnor. Det var kvinnor som diskriminerades, drabbades av orättvisa regelsystem, utestängdes från politiskt inflytande. är det att vidga debatten och bredda jämställdhetsarbetet, inte minst för männens egen skull. Könsrollerna är inte ett fenomen som drabbar enbart kvinnor. Många män pressas av traditionella mönster där exempelvis framgång i arbetslivet har avgörande betydelse. Jämställdhet kan ge ökad livskvalitet. Men en frigörelse från traditionella mansroller är också en nödvändig förutsättning för att kvinnorna skall få samma chanser i arbetslivet, i politiken och i familjen. Det ger männen en nyckelställning i 1980- och 1990-talens jämställdhetsarbete. Det är dock en illusion att tro att en friare mansroll kan regleras fram. Lika litet kan eller skall en jämnare arbetsfördelning i hemmen 17 pressas fram i politiska beslut. Men människor kan uppmuntras, fördomar Mot. ifrågasättas, nya mönster stimuleras både genom opinionsbildning och A604 på politisk väg. Regeringens arbetsgrupp för mansrollen konstaterar i sin rapport med rätta att föräldraförsäkringen har en central roll i arbetet på att luckra upp könsrollerna och stimulera männen att skapa en tidigare och närmare kontakt med sina barn. Den blev det definitiva genombrottet för tanken att föräldrarna delar ansvaret för barnen. Men förändringen har inte gått särskilt snabbt. Småbarnspappor har längst arbetstid av alla män. Tre fjärdedelar av alla gifta fäder avstår fortfarande från att utnyttja föräldraledigheten. De som verkligen varit pappalediga redovisar däremot i allmänhet mycket positiva erfarenheter. I jämställdhetskommitténs mansundersökning uppgav också en majoritet av de tillfrågade att män borde ägna större intresse åt sina familjer och åt barnens fostran. Inställningen till pappaledighet var mer positiv bland yngre än bland äldre. Det bör alltså finnas betydande möjligheter att uppmuntra fler att gå från ord till handling. anser i princip att föräldraförsäkringen skall ge full ersättning för inkomstbortfallet även då bara garantibeloppet på . finns inte ekonomiskt utrymme för en sådan reform. Vi är inte beredda att tillstyrka det förslag som regeringens arbetsgrupp kommit med: att full ersättning skall utgå utnyttjas av vardera föräldern. I praktiken skulle det innebära att män får bättre ersättningsregler än kvinnor. Syftet är jämställdhet men resultatet blir det motsatta. Vi anser i stället att rätten till pappaledighet vid barns födelse byggs ut till en pappamånad från nuvarande . Det skulle ge fadern en god möjlighet att vara med och dela ansvaret redan från böljan och kan dessutom stimulera till ytterligare föräldraledighet längre fram. Vi förutsätter att frågan behandlas positivt i de kommande förhandlingarna om barnfamiljernas ekonomiska situation. Den nuvarande rätten till pappaledighet utnyttjas i betydande omfattning. utnyttjade 67000 nyblivna pappor denna möjlighet. Det genomsnittliga uttaget var . Det finns goda möjligheter att bibehålla en hög uttagsnivå även om pappaledigheten fördubblas. bör det även vara möjligt att öka uttaget. Ett problem är dock att ersättning under pappaledigheten, i motsats till den vanliga föräldrapenningen, inte utgår under helgdagar. Detta betyder att det medför ett icke obetydligt inkomstbortfall att utnyttja pappaledigheten. Inkomstbortfallet blir givetvis större om ledigheten förlängs. Vid en förlängning av pappaledigheten bör det därför övervägas om ersättningsreglerna bör ändras så att ersättning även utgår under arbetsfria dagar, dvs. enligt samma regler som för den vanliga föräldrapenningen. Det är angeläget att både föräldrar, arbetsgivare och andra berörda informeras om de möjligheter till pappaledighet som föräldraförsäkringen erbjuder och de motiv den grundar sig på. Vi föreslår därför att regeringen tar initiativ till en bred informationskampanj med syfte att uppmuntra och underlätta för fler män att ta föräldraledighet. Staten bör som arbetsgivare självfallet vara föregångare och aktivt stimulera pappaledighet. Det har då och då förekommit uppgifter om att föräldrar som utnyttjat Mot. föräldraförsäkringen eller rätten till sex timmars arbetsdag för småbarns- A604 föräldrar blivit omplacerade när de kommit tillbaka till sin arbetsplats. Det är därför angeläget att regeringen kartlägger vilken omfattning det här problemet har och om det visar sig nödvändigt återkommer till med förslag till åtgärder. Samlevnadsundervisningen under värnplikten har haft en begränsad och sporadisk omfattning. är det viktigt att ta till vara de tillfällen som erbjuds att uppmuntra samtal om och ifrågasättande av traditionella könsrollsmönster för män, särskilt som när de sprids i stor omfattning. Ett första steg i denna riktning vore att föra in samlevnadsundervisning och könsrollsfrågor i befälsutbildningen. En väsentlig och nödvändig förändring anpassad till det samhälle vi nu lever i är att männen får chanser att ta ansvar för sina barn. Det kan inte uteslutas att det finns ett samband mellan diskriminering av ogifta fäder och de alltför låga engagemang dessa män visar i handling för sina barn. Den ogifta pappan måste anmäla sig som vårdnadshavare till sitt eget barn medan den ogifta mammans vårdnadsskap erkänns automatiskt. I ett uppmärksammat fall i massmedia har en mamma uppmanats stämma den ogifta fadern till sitt barn för att han inte vill fylla i en integritetskränkande blankett om faderskapet. Detta trots att såväl mamman som pappan varit helt överens om faderskapet. Det är väsentligt att stärka den ogifta pappans ansvar, skyldigheter och rättigheter gentemot sina barn. Förslag härom bör föreläggas . Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om en parlamentariskt sammansatt jämställdhetskommitté och om organisationen av jämställdhetsarbetet i , [2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om ett program för datautbildning av kvinnor,1] 3. att beslutar att hos regeringen begära förslag till ett treårsprogram för projektverksamhet i syfte att stärka kvinnornas ställning på arbetsmarknaden, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om tidsbestämda mål för en jämnare fördelning av kvinnor och män på statliga chefstjänster, 5. att beslutar att begära att regeringen låter utreda frågan om ändring av vissa angivna regler i jämställdhetslagen, 6. att beslutar anslå medel för ytterligare assistenttjänst hos JämO, 1 1985/86: Ub831 [7. att beslutar att som sin mening ge regeringen till Mot. känna vad som i motionen anförts om ändring av reglerna för bidrag A604 och rådgivning för kvinnor vid de regionala utvecklingsfonderna samt om en kartläggning av de kvinnliga företagarnas verksamhet och behov,2] 8. att beslutar begära att regeringen uppdrar åt DELFA att utvärdera vunna erfarenheter av flextid, 9. att beslutar begära förslag av regeringen om mer kraftfulla insatser för att stärkas kvinnorepresentationen i statliga kommittéer och andra organ, [10. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om jämställdhetsfrågorna i lärarutbildningen,1] [11. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om jämställdhetsansvariga vid vaije länsskolnämnd,1] [12. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om yrkesorientering samt om verksamhet för arbetslösa flickor som slutat skolan,1] 13. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om ett forskningsprojekt om olikheterna och deras betydelse, 14. att beslutar begära att regeringen låter utvärdera JÄMFO:s verksamhet, [15. att beslutar hos regeringen begära förslag med syfte att införa fullständig särbeskattning,3] [16. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om studiemedelskommittén i vad avser avskaffande av äkta-make-prövningen vid återbetalning av studiemedel,4] [17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av en pappamånad vid barns födelse,4] [18. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om en bred informationskampanj i syfte att uppmuntra pappaledighet,4] 19. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om en kartläggning av problemet med omplaceringar efter föräldraledighet, [20. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om samlevnadsundervisning i den militära befälsutbildningen,5] 1 1985/86: Ub831 2 1985/86: N309 3 1985/86: Sk325 4 1985/86: Sf428 5 1985/86: FÖ316 20 [21. att beslutar som sin mening ge regeringen till kän- Mot. na vad som anförts i motionen om den ogifta pappans ansvar, A604 rättigheter och skyldigheter.6] () () () gebo (fp) () 5 1985/86: L266