ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Fö411 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Fö411 m. fl. (vpk) Åtgärder mot översvämning inträffade svåra översvämningar i . I efterhand kan man konstatera att de till stor del kunnat undvikas om man utnyttjat de befintliga regleringsmagasinen som flödesdämpare. I stället låg kraftbolagen överlag med fulla magasin trots att SMH1 gått ut och varnat för risk för översvämningar. Magasinen hade därigenom ingen möjlighet att svälja mer vatten när regnet öste ner . Detta förhållande är oacceptabelt och får inte upprepas. Därför måste anvisa åtgärder som förhindrar ett sådant upprepande. Skälet till att kraftbolagen hade magasinen fulla var till stor del att man ville vänta med att tappa ur magasinen. mars kan man på den s. k. kraftbörsen sälja vatten som dyr toppkraft till mångdubbelt högre pris än vad man får ut september. Detta i sin tur beror på den höga elvärmeförbrukningen i på grund av kärnkraftutbyggnaden. Kärnkraften kan dock inte användas som toppkraft, den måste gå med gasen i botten både och för att få ekonomi. I stället är det vattenkraften som får sättas in när det blir kallt. Elvärmeförbrukningen är normalt ca 3 gånger så hög som . Det är därför lönsamt för vattenkraftföretagen att spekulera i elvärme och toppkraft. Denna spekulation ökar emellertid risken för översvämningar i älvarnas dalgångar. Det som borde gjorts var att länsstyrelserna när de fått :s översvämningsvarning begärt att kraftföretagen börjat tappa ur sina regleringsmagasin så att de kunde få plats för eventuella ösregn där. Så skedde inte, och det finns ingen garanti för att så skall ske nästa gång heller. Därför föreslår vpk att det skall lagstadgas att kraftföretagen vid översvämningsrisker måste tappa ur sina regleringsmagasin till en rimlig nivå ur flödesdämpande synvinkel. Denna nivå bör enligt vår uppfattning vara på fyllnadsgrad. Om så hade skett hade sannolikt inga svårare översvämningsskador inträffat. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om skyldigheten för kraftbolagen att sänka nivån i regleringsmagasinen när det enligt föreligger översvämningsrisk, enligt vad sorn anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1985/86 Fö411
mot · G902Fö412 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Fö412 och () Bestämmelserna om sotning Om man skulle se till brandfaran, då vore det mer motiverat att förbjuda cigarettrökning, strykjärn och levande ljus än att sota värmepannan . Det finns inte minsta bevis för att de täta sotningarna ger ett bättre brandskydd. Husägarna i betalar 200300 milj. kr. för obefogad sotning. Det säger en man i branschen, en brandmästare. 1 sotar man ungefär dubbelt så ofta som i och och ungefär så ofta som i . Ett antal brandchefer som intervjuats anser att sotningen numera har liten betydelse för brandsäkerheten. i världen sotade man bara ett par . Ingen har kunnat påvisa att detta ledde till en mängd soteldar. Brandriskerna på grund av soteld har med hänsyn till moderniseringen av våra värmeanläggningar mot de gammaldags öppna köksvedspisarna minimerats. Villaägare, bönder och energirådgivare som protesterat mot sotningen får medhåll av , som framfört kritiska synpunkter mot sotningen i en promemoria i anledning av räddningstjänstkommitténs slutbetänkande. Även reagerar mot nuvarande täta sotningsintervall. Det är möjligt att det är sotarnas organisation som vill slå vakt om jobben för sina medlemmar. Och det är väl i och för sig positivt. Men i detta fall innebär det att många tvingas till en tjänst som de inte behöver. Sotning kostar dessutom inte bara pengar, den för med sig en mängd besvär. Man måste vara hemma när sotaren kommer, städa sot efteråt osv. Det är nu befogat att ändra lag och förordning på sotningsområdet till en mer tidsenlig form innebärande bl. a. minskade antal sotarbesök. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring vad gäller bestämmelser om sotning att intervall mellan sotningar avsevärt förlängs.
mot · G902Fö413 · 1986-01-25 00:00:00 — Motion till 1985/86:Fö413 Sotningsverksamheten omfattas av en rad regler som inte anpassats efter de förändringar som skett vad det gäller behovet av sotning. En regeltillämpning med täta sotningsintervaller är inte nödvändig i vårt moderna samhälle. Ingen erfarenhet tyder på att brandrisken skulle öka vid minskad sotning, ett argument som ofta framförs i försvaret förtäta sotningsintervaller. Regler och bestämmelser måste anpassas efter utvecklingen i samhället, och en avreglering av sotningsverksamheten är därför nödvändig. Det är också viktigt att spara på de områden där behov inte längre föreligger. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en avreglering av sotningsverksamheten.
mot · G902Fö415 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Fö415 och () Sotningsväsendet har en intressant promemoria utkommit från daterad med titeln regleringen och tillsynen av sotningsväsendet. Vi har ett kommunalt sotningsmonopol om vilket RRV har följande synpunkter: Kostnaderna för sotningar bör sannolikt bli lägre och därmed det ekonomiska sotningsintervallet kortare om verksamheten avregleras och olika företag fritt tillåts att marknadsföra sotningsarbeten och trimning av värmeanläggningar. Fastighetsägarna skulle då själva också kunna sota. De skulle inom ramen för t. ex. en villaförening gemensamt kunna upphandla dessa tjänster eller ordna sotningen i kooperativa former. Den nuvarande lagstiftningen medger inte att man på detta sätt försöker pressa ned kostnaderna. Man påtalar i promemorian att det finns en rad opraktiska och föråldrade bestämmelser. En egendomlig sammanblandning av myndighetsutövning och kommersiell verksamhet förekommer också. Verket konstaterar att de nuvarande reglerna om sotningsfrister är onödigt strängt hållna. Det finns ingen anledning att ur brandskyddssynpunkt sota i vedeldade pannor och spisar. skriver att det kan vara ett alternativ till den nuvarande ordningen att man i brandlagen ålägger husägaren att sota och ha uppsyn över sin anläggning i sådan utsträckning att brandrisk ej uppkommer, samt att med vissa intervall låta besiktiga anläggningen av ett auktoriserat företag. Genom att verksamheten styrs av föråldrade regler är den därmed inte heller anpassad till de moderna fastbränsleanläggningar som finns . Vissa keramiskt inklädda pannor arbetar med mycket hög temperatur och med liten sotbildning. Detta tar inte sotningsväsendet hänsyn till. Det anses för dyrt med en uppdelning. Här i sotas det dubbelt så ofta som i och så mycket som i . Det framgår av promemorian. Det finns inget klart samband mellan bränder i skorstenar och sotning, vilket man trott. Vidare vill att man avbyråkratiserar byggnadslovshanteringen i samband med värmeanläggningar och eldstäder. RRV vill att brandnämnden skall få avgöra i vilken utsträckning ritningsförslag behöver remitteras till skorstensfejaren eller annan sakkunnig. Många nämnder tolkar byggnadsstadgan så att skorstensfejarmästaren obligatoriskt måste höras, vilket kan medföra onödiga kostnader för kom- 10 Det kan konstateras att sotningsväsendet får svidande kritik och att något måste göras snabbt, för att komma till rätta med dagens sotningssystem. är central tillsynsmyndighet för sotningsväsendet. RRV säger att de nuvarande anvisningarna om sotningsfrister inte är baserade på någon aktuell brandteknisk eller statistisk undersökning. Man har inte heller utrett reglernas kostnadsmässiga konsekvenser, och de som sist får bära kostnaderna har inte fått möjlighet att komma med några synpunkter. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att statens brandnämnd får i uppdrag att omarbeta nuvarande regler som styr sotningsväsendet, så att en bättre anpassning sker till dagens förhållanden och till kraven på avbyråkratisering, i enlighet med vad som anförts i motionen. 1985/86 FÖ415 P.-O. ()
mot · G902Fö417 · 1986-01-27 00:00:00 — och () Lokaler till överstyrelsen för civil beredskap 1985/86 FÖ417 421 Överstyrelsen för ekonomiskt försvar ombildas enligt riksdagsbeslut till överstyrelsen för civil beredskap. Syftet är att förbättra samordningen av beredskapsfrågorna. Alltför mycket har dessa påverkats av revirtänkande hos olika myndigheter. Förhoppningen är att den nya myndigheten skall kunna ge statsmakterna den överblick som saknats. Resurserna skall kunna styras så att de sätts in där behoven är störst. Samordningsuppgiften gör att den nya myndigheten får ett mycket stort kontaktbehov med myndigheter, organisationer, företag och departement. Det vore inte lyckligt att lokalisera myndigheten så att kontakterna försvåras. De nuvarande förhyrda lokalerna nära Stureplan för överstyrelsen för ekonomiskt försvar måste lämnas genom att hyresvärden behöver dem för egna ändamål. Kan inte lokalfrågan ordnas på annat sätt synes oss en lösning inom försvarsdepartementets verksamhetsområde vara möjlig. har redan tagit ställning för att skall lämna sina lokaler vid på så att de i lokaliserade enheterna samlas till Ursvik, där FOA:s huvudavdelning 2 har större delen av sin verksamhet. Påskyndas den omflyttningen kan delar av på övertas av överstyrelsen för civil beredskap. Området i Ursvik är stort och möjliggör sannolikt ganska billiga byggnadslösningar. Man bör seriöst pröva lösningar med paviljonger, som är billigare per kontorsrum än stora byggkomplex. En sådan lägre bebyggelse skulle också bättre smälta in i miljön i Ursvik, som utmärks av skogsterräng. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en prövning av lokalfrågan för överstyrelsen för civil beredskap på sätt som anges i motionen. () () I 1985/86.
mot · G902Fö418 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Fö418 (fp) En högre utbildning inom totalförsvarets civila delar För att rätt kunna utnyttja samhällets resurser i händelse av kris eller krig krävs omfattande insikt och planering. Inom det militära försvaret finns en väl etablerad utbildning. För utbildning av nyckelpersonal på hög nivå inom både civila och militära delar inom totalförsvaret finns en gemensam högskola, försvarshögskolan. På den högsta nivån finns försvarshögskolans chefskurser. Försvarshögskolans allmänna kurser avses för befattningshavare på nivåerna närmast under. Främst inriktas utbildningen på samordningsfrågor. Behovet av insikter i beredskapsfrågor finns dock hos betydligt fler befattningshavare än som kan utbildas vid försvarshögskolan i dess nuvarande utformning. Man kan uttrycka det så att det finns ett behov att på civil sida kunna ge en viss motsvarighet till utbildning som för det militära försvaret ges vid högre kurser. En lång rad myndigheter har totalförsvarsuppgifter. Länsstyrelserna, landstingen, kommunerna och många företag har mycket viktiga funktioner i sammanhanget. Jag finner det önskvärt att förslag presenteras om hur en förbättrad utbildning skall kunna ordnas för befattningshavare med ansvar inom beredskapsområdet. Den nya överstyrelsen för civil beredskap kan synas vara den naturliga huvudmannen för en sådan utbildning. Men man kan även presentera alternativ med en separat utbildningsorganisation. Fördelar och nackdelar med olika lösningar bör belysas. Man bör inte syfta till en stor apparat. Största flexibiliteten ges med en liten fast kärna som sedan nyttjar kompetens från den levande verkligheten. Försvarshögskolan kan ses som en förebild. Den har ett dussin fasta tjänster, man nyttjar många experter utifrån. Utbildning av det slag jag här skisserat bör tillmätas stort meritvärde vid tillsättande av tjänster inom civilt totalförsvar. Kostnaderna för utbildningen bör åtminstone till en del bestridas av de myndigheter som sänder elever till utbildningen. Med hänvisning till vad jag här anfört hemställs att hos regeringen begär förslag till förstärkt utbildning inom totalförsvarets civila delar vad gäller personal med viktiga beredskapsuppgifter.
mot · G902Fö420 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Fö420 m. fl. (s) Åtgärder mot översvämningshot från sjön Sjön i Ljusnans vattensystem är mycket känslig för höga vattenföringar. Sjöns utlopp är trångt. I samband med snösmältning och häftiga regn kan sjönivån stiga flera meter med betydande skador som följd. Inom tätort har översvämningar vid många tillfällen medfört stora kostnader för såväl förebyggande åtgärder som återställningsarbeten. I samband med ett häftigt regn steg sjöns nivå med i förhållande till normalvattenståndet. Enbart kostnaderna för skadeförebyggande åtgärder i tätorten uppgick till strax . Uppkomna skador i bebyggelse rör sig om ca . Dessutom kan ökade driftskostnader på vatten-, avlopps- och värmeledningsnät beräknas till . Det kommunägda bostadsföretaget bostäder och HSB står i begrepp att sanera ett gammalt bostadsområde i de centrala delarna av tätorten. Här skulle ungefär 300 lägenheter kunna komma till utförande. Med tanke på det centrala läget med nära anslutning till affärer, bankkontor, post samt service bedöms detta område som mycket attraktivt för såväl ordinarie lägenheter som serviceboende i olika former. Det råder dock osäkerhet om möjligheterna att bygga dessa bostäder med hänsyn till risken för översvämningar vid högvatten i sjön. För jordbruket inom lågt belägna strandområden längs sjön ställer högvattnen till besvär. Vårbruket kan ofta bli försenat och vid hösthögvatten uppstår skördeskador. Även utanför tätorten har bostadshus, bryggor m. m. blivit skadade av högvatten. 1 utloppet från sjön ligger Landafors kraftstation, som senast byggdes till . Vid behandlingen av detta ärende i gjordes även utredningar angående tänkbara rensningsarbeten i strömfåran för att kunna hålla sjöns nivå nere vid höga vattenföringar. Eftersom man inte kunde påvisa att utbyggnaden av kraftstationen skulle påverka dessa höga nivåer, har inte förelagt kraftintressenterna att utföra rensningar. Vid Böle udde har en mindre rensning även kommit till utförande. Denna har relativt obetydlig inverkan på högvattennivåerna. De verkställda utredningarna syftar till sänkning av sjönivån vid högvattenföring med . En sådan sänkning kan givetvis inte innebära någon garanti för att översvämningar kan undvikas vid alla tänkbara nederbörds- och temperaturförhållanden, men den kan ändå förutsättas ge en rimlig säkerhet mot översvämningar. 1985/86 F5420 Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av åtgärder för att mildra översvämningshoten i sjön . () () () Axel () () () Någon exakt kostnadsberäkning för de ovan skisserade rensningsarbetena har inte utförts, eftersom man inte har full vetskap om läget av fast berg i de tilltänkta områdena. En översiktlig kalkyl ger en kostnad på 30 till 35 milj. kr. Denna kostnad måste vägas mot de stora samhällsekonomiska fördelar som dessa rensningar med sina positiva följdverkningar skulle innebära.
mot · G902Fö421 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Fö421 (vpk) Ersättning till översvämningsdrabbade i och kommuner Hosten 1985 drabbades delar av av svåra översvämningar. Kommunerna åsamkades stora materiella skador. Regeringen har fastställt ersättningsbelopp till drabbade småindustrier med ett sammanlagt belopp av 10,5 milj. kr. Det har redan nu visat sig att detta belopp icke täcker kostnaderna för de skador som åsamkades industrin. Jag förutsätter att regeringen i detta fall går in med ytterligare medel om det visar sig att vissa småindustrier inte klarar kostnaderna och att detta då går ut över sysselsättningen. Det finns två andra kategorier som däremot inte erhållit ersättning som tillnärmelsevis täcker de förluster som åsamkats dem. Det handlar för det första om egnahemsägare som åsamkats skador uppgående till 1,5 milj. kr. Dessa har av regeringen erhållit . Detta är helt otillfredsställande. Ett minimikrav är att de drabbade egnahemsägarna erhåller ersättning från regeringen upp till det belopp som räknats fram, nämligen 1,5 milj. kr. Jordbrukarna är den andra av översvämningen hårt drabbade gruppen. Skador på skörden beräknas uppgå till 4,5 milj. kr. Skador på enskilda vägar, brunnar osv. uppgår till 2 milj. kr. Dessa kostnader sägs skall betalas via skördeskadeskyddet. Alla vet att så inte blir fallet. Det blir i så fall en ytterst blygsam summa som kommer att betalas ut via skördeskadekontot. Även i det här fallet bör regeringen gå in och täcka de kostnader som jordbrukarna åsamkats. Orsakerna till översvämningskatastrofen är naturligtvis flera. Men berörda kraftbolag kan inte undandra sig sitt ansvar. Det bör då också vara så att aktuella kraftbolag åläggs att betala skadestånd. Det bör åligga de centrala statliga instanserna att utkräva detta. Med hänvisning till det anförda yrkas att beslutar att under bil. 18 Oförutsedda utgifter anvisa . avseende ersättning till egnahemsägare och jordbrukare som drabbats av översvämningarna i och kommuner.
mot · G902Jo202 · 1986-01-15 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo202 och () Alternativ produktion och lokal förädling inom lantbruket I anslutning till det pågående näringspolitiska utvecklingsarbetet i norra delarna av har initiativ till försöksverksamhet med alternativ produktion och lokal förädling inom lantbruket tagits av och hushållningssällskapet. Försöksverksamheten är en viktig del av de utvecklingsprogram som utformats av arbetsgrupper i , och kommuner och som finansieras av och dessa kommuner. Programmen som helhet har som mål att skapa nya arbetstillfällen inom industrin och turismen. Lantbruket i berörda kommuner sysselsätter ca 950 personer och omfattar omkring 800 bruksenheter. Området omfattar förutom stora delar högproduktiv mark även av mera marginalkaraktär, som med fördel kan användas för sådan alternativ produktion som energiskog. En andel på har bedömts som rimlig. Andra intressanta områden är turism, t. ex. stuguthyrning och fisketurism, odling och förädling av bär och köksväxter samt uppfödning av kalkoner och gäss med lokal förädling (styckning och rökning m. Vattenbruk tilldrar sig det kanske största intresset vid sidan av energiskog. Tanken är att man från ett antal fiskodlingar i norra länsdelen skall förse ett lokalt slakteri med råvara. Området har unika förutsättningar med Väneroch Vätterkusterna samt Unden, och m.fl. mindre sjöar. Marknaden för konsumtionsfisk tycks vara god och expanderande, inte minst på export. Högförädling av fisk till bordsfärdiga produkter ligger väl i linje med de allt högre kraven på livsmedelskvalitet och behovet av rena naturprodukter. Det är viktigt att tar snabba och kraftfulla initiativ för att inte komma alltför långt efter övriga , där framför allt satsar brett med ca 5 000 anställda i branschen och med målet 50 000 anställda . En anläggning för sättfiskodling, Gullspångslax, med lokalisering i prövas . Anläggningen skulle kunna vara en värdefull del i en storsatsning på Gullspångslax för fisketurism och yrkesfiske i . i förfogar över en kvalificerad kompetens inom områdena energiskog, fiskodling, fisketurism, fjäderfäuppfödning och bär- och köksväxtodling. Sällskapet kan därför med biträde av utvecklingsfonden (marknadsanalyser, investeringskalkyler och finansiering) och med ekonomiskt stöd från planera och genomföra försöksverksamheten. För att få maximal effekt och skapa förutsättningar för erfarenhetsåterföring till andra län bör projektet dock delfinansieras med Detta kan t. ex. ske i anslutning till regeringens forskningsprogram för nya produktionsformer i jordbruket, som behandlas i budgetpropositionen. Ett fullskaleförsök med etanolproduktion i bör för övrigt genomföras med delfinansiering från detta program. Lokaliseringsstöd bör kunna utgå till förädlingsanläggningar i norra länsdelen med hänsyn till det akuta arbetsmarknadsläget i berörda kommuner. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar begära att regeringen inom ramen för forskningsprogrammet för nya produktionsformer i jordbruket stödjer försöksverksamhet i norra för alternativ produktion och lokal förädling inom lantbruket i enlighet med motionen. 1985/86 Jo202
mot · G902Jo203 · 1986-01-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo203 Bo Finnkvist och () Jordbrukspolitiken Effektivisering och rationalisering inom det svenska jordbruket innebär att jordbruksenheter främst i skogsbygderna slås ut. Följden blir igenbuskning eller kanske plantering av i första hand mörk granskog. Denna utveckling går säkert inte att stoppa men den måste vara möjlig att begränsa. Av olika orsaker kan man befara att denna för landskapsbilden mycket negativa utveckling fortsätter i ökad takt. En orsak är att medelåldern på brukarna i skogsbygderna är mycket hög, en annan orsak är att vi har överproduktion av livsmedel som är lämpliga att producera på denna typ av jordbruksmark. Stödsystemet är också utformat på ett sätt som driver på denna utvecking. Detta innebär ytterligare minskad sysselsättning och vikande underlag för service i skogs- och glesbygderna. Följden blir också en radikalt förändrad landskapsbild . Inslaget av gröna öppna landskap i skogsbygden kommer tyvärr att försvinna. Det blir bara skog. I exempelvis i , som är en sådan gammal jordbruksbygd där en av de troliga framtida näringsgrenarna är turism, kan man på goda grunder befara att området blir mindre attraktivt för turister. Man kan inte bevara all jordbruksmark, men man måste kunna bevara så mycket att landskapsbilden består. håller många människor djur av kanske den enda anledningen att man vill hålla landskapet öppet, andra slår enbart etc. Det är för miljön viktiga insatser som borde uppmuntras på ett bättre sätt än . Men stödsystemet till jordbruket har en sådan utformning att det i praktiken leder till nedläggning av jordbruksmark i skogsbygderna. Stödregler och även lagstiftning borde ses över och ges en inriktning som innebär att landskapsbilden bevaras även . Stöd baserat på areal borde prövas utan hänsyn till produktion. hamnar större delen av stödpengarna på de bästa jordarna och leder till å ena sidan koncentration och överproduktion, å andra sidan till igenväxning och en radikalt förändrad landskapsbild som ingen önskar. All jordbruksmark i skogsbygderna kan inte bevaras, men det måste vara lämpligt att bevara en för miljön viktig del. Alternativet är att även annan verksamhet som exempelvis turism annars är i fara. Sysselsättningseffekten är mycket större än vad som berör enbart jordbruksnäringen. En förändring av stödsystemet bör vara möjlig att göra utan att det leder till större kostnader. Totaleffekterna blir ekonomiskt fördelaktiga. Frågan är stor, och det är inte lätt att komma med förslag som på ett enkelt sätt bryter denna negativa utveckling. Att övergå till arealbaserade bidrag är ett uppslag som bör prövas, men andra förändringar i lagstiftning m. m. kan också vara nödvändiga. Målet är att förändra jordbrukspolitiken på ett sådant sätt att för miljön viktiga jordbruksenheter bevaras. Annars kommer också annan sysselsättning som exempelvis turism i fara. Sådana åtgärder bör övervägas i en särskild utredning. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen anhåller att en utredning tillsätts med uppdrag att förändra jordbrukspolitiken så att för miljön viktiga jordbruksenheter bevaras. Bo Finnkvist (s) () 1985/86 Jo203