mot · G902Sk278 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86: Sk278 i m. fl. (c) Skatteavdraget för underhållsbidrag till barn 'Avdrag för underhåll I upplöses omkring 21 000 äktenskap. I ungefär 13 000 av de upplösta äktenskapen finns barn . För sådana skilsmässor gäller lagstadgad familjerättslig underhållsskyldighet för den förälder som ej får vårdnaden om barnen. Skyldigheten gäller formellt tills dess barnet fyller 18 'år. I praktiken utbetalas ofta underhåll till barnet tills dess det genomgått gymnasieutbildning, dvs. till 19 eller . Underhållsbidragen är, i de fall indexklausul ej finns i avtal eller dom, värdebeständiga enligt lag. Fr. o. m. 1983 sker omräkningen av underhållsbidragen om basbeloppet med över- eller understiger det basbelopp som låg till grund för senaste ändring. För en underhållsskyldig, som fick sitt underhåll bestämt 1979, har dessa uppräkningar inneburit en total ökning av underhållsbeloppets storlek . Den underhållsskyldige har rätt till avdrag från beskattningsbar inkomst. Rätten är dock begränsad till viss del av underhållet, maximalt . per barn och år. har ingen ändring skett beträffande avdragsbeloppets maximala storlek. Det råder stor politisk enighet om skyddet för barnets rätt, liksom om nödvändigheten att trygga barnfamiljernas ekonomiska möjligheter. En möjlighet att återställa de underhållsskyldigas betalningsförmåga vore naturligtvis att återställa avdragen till det värde de hade ingång. I nuvarande statsfinansiella läge ter sig därför en sådan åtgärd kanske inte möjlig att genomföra. Däremot borde det vara möjligt att införa en indexreglering av avdragsbeloppen för underhållsskyldiga. Denna reglering bör därvid följa den årliga förändringen i underhållsbeloppen, sådana dessa regleras i lag (SFS 1966:680). Följderna av nuvarande regler För den som 1979 blev underhållsskyldig och därvid ålades att betala maximalt underhåll om . för varje barn har underhållsbidra get ökat till . per barn och månad. Den som är underhållsskyldig för ett barn har alltså fått en årlig höjning som uppgår till . För två barn är ökningen , och för tre barn . Denna ökning om är visserligen lägre än uppgången i konsumentprisindex , men den underhållsskyldige befinner sig trots detta i ett sämre läge än ingång. För det första har de flesta inkomsttagare fått vidkännas reallönesänkningar. För det andra har 1980-talets stora skattereform inneburit att värdet av avdragen för underhållsbidrag maximerats till . Den som 1979 ålades maximalt underhållsbidrag torde regelmässigt ha haft en 75-procentig marginalskatt. Ett avdrag på . gav då en skattelindring på . Efter skattereformen är värdet av denna skattelindring . Totalt har således en maximalt underhållsskyldig för två barn förlorat . i underhållskraft enbart på skattereformen. Hur stor försämringen i underhållskraft blivit till följd av reallönesänkningen är naturligtvis svårare att bedöma. Sammantaget innebär detta, att den underhållsskyldige förlorat i underhållskraft första hälft. För de underhållspliktiga och för de ekonomiskt ofta hårt trängda skilsmässofamiljerna skulle en reform vara ytterst betydelsefull. Den skulle göra de underhållspliktiga mera betalningskraftiga, och göra det möjligt att ge ekonomiskt stöd och stimulans till barn också utöver lagstadgade underhållsbidrag. Från olika utgångspunkter vore detta av stort värde. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att beslutar om ändrade regler rörande avdrag för underhållsbidrag till barn så att avdraget indexregleras på sådant sätt att det följer den årliga uppräkningen av underhållsbidraget. () () 1985/86 Sk278