ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Jo426 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo426 () Fraktstödet för foderfisk från Fraktstöd för foderfisk från infördes efter förslag av . Stöd utgår enligt förodningen (1984:63) om prisregleringen på fiskets område, med högst /kg för fodersill som utgör bifångst vid konsumtionsfiske i , om fodersillen landas vid den svenska och levereras till en fiskmjölsfabrik på . Syftet med stödet skulle enligt riksförbundets framställning i första hand vara att motverka den vikande råvarutillförseln till fiskmjölsfabriken på , som av förbundet ansågs kunna äventyra den fortsatta driften vid fabriken. Lönsamheten vid fiskmjölsfabriken var enligt förbundet så svag att den inte gav utrymme för att täcka erforderliga avskrivningar. Till en början anslogs 1 milj. kr. för detta ändamål i budgetpropositionen, vilket belopp i förra årets budgetproposition minskades med . och föreslås i årets budgetproposition till oförändrat . har för vissa fiskebolag tillåtit ett riktat industrifiske i av sill/strömming. Råvarutillgången till har tyvärr sjunkit avsevärt. En av konsekvenserna är att minskade kvantiteter fiskmjöl måste ersättas med import. importerades ca framför allt från . Gällande dumpningsförbud är fortfarande i kraft och anges som en av motiveringarna till fraktstödet. Enligt nedanstående tabell har kostnaderna för transport av industrivaran från till Ängholmenfrabriken stigit avsevärt. av sill/strömming i fanns outnyttjad mängd i storleksordningen 30-40 000 ton. finns dessutom en skarpsillkvot på , vilken knappast kan komma att utnyttjas för mänsklig konsumtion. Det är därför angeläget att det uppnås en 1985/86 Jo426 Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att anslaget E6. Bidrag till fiskets rationalisering m. m. skall utgå enligt förslaget i budgetpropositionen men att fördelningen görs flexibel så att till fraktstöd för foderfisk från får användas . och att det som ej utnyttjas av sammanlagt . används som vid skrotning av vissa äldre fiskefartyg, 2. att beslutar att fraktstödet skall maximeras till /kg., 3. att beslutar att fraktstöd för foderfisk från skall utgå när den transporteras med bil till oavsett fiskslag. sådan lönsamhet att svenskt fiske kan utnyttja dessa kvoter. En stor del - och detta gäller i första hand ett riktat fiske efter foderfisk transporteras på köl när båtarna fiskat full last. Vid bifångster och då fångsterna är mindre måste man anlita lastbil för dessa transporter. Det ger då ingen lönsamhet och eftersom det råder dumpningförbud hamnar fiskaren i en besvärlig situation. Priserna på fiskmjöl, och då även på foderfisk, har sjunkit, vilket gör situationen besvärligare. För att fraktbidrag skall utgå får fångsterna innehålla högst skarpsill, vilket också skapar problem då det är omöjligt att bestämma fångsternas innehåll förrän den sorterats. Det är därför angeläget att följande åtgärder vidtas: - Fraktstödets maximigräns höjs /kg. - Fraktstöd utgår oavsett andelen skarpsill. - Anslaget höjs . och anslaget till skrotningsbidrag minskas med samma belopp. - Fraktbidrag utgår som tidigare endast vid transport med bil.
mot · G902Jo428 · 1986-01-27 00:00:00 — 1985/86 Jo428-430 I bilaga 11 till budgetpropositionen 1986 anges på s. 8 under punkt 5 Fiske, att En god hushållning genom en väl avvägd vård och beskattning av fiskbestånden och genom omsorg om vattnen är sålunda väsentligt. Det kan på välkända grunder ifrågasättas om det i förekommer en sådan god hushållning att vattnets kvalitet i nämnvärd utsträckning förbättras och fiskbestånden ger optimalt utbyte på . Det är icke grundligt utrett om vård och beskattning av bestånden i sker på sådant sätt att det ekonomiska utbytet för vårt land blir det bästa möjliga. De avsättningssvårigheter för sill/strömming som föreligger, och sannolikt blir bestående framöver, gör det mycket angeläget att satsa kraftfullt på en förändrad inriktning av fiskuttaget ur . Skarpsill utgör laxens favoritföda. Det framstår därför som kortsynt att fiska ned skarpsillbestånden medelst riktat industrifiske efter råvara till djurföda. Lönsamheten i detta fiske är dessutom svag. Ökad satsning på laxutplantering skulle däremot, om lämpliga skyddsåtgärder vidtas, ge gott ekonomiskt utbyte. Torskens huvudsakliga föda utgörs av bottenlevande varelser och sill/ strömming eller skarpsill. Även i detta fall är en riklig tillgång på föda en förutsättning för ett stort bestånd. Alltså är det olämpligt att göra för stora uttag av sill/strömming vid nuvarande prisnivå. Torskfiske kan, med lämpliga åtgärder, göras betydligt lönsammare än s. k. riktat industrifiske efter sill. Som underlag för en kvalificerad utvärdering bör en plan utarbetas och resurser avdelas för en genomgripande analys av situationen. Såväl marinbiologiska som företagsekonomiska aspekter måste beaktas. Med utvärderingen som grund företas sedan de omdisponeringar, som kan bli nödvändiga för att långsiktigt höja värdet på den resurs vårt land äger i . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att måtte besluta om att räkna upp anslaget E 3., Främjande av fiskerinäringen, med 1 milj, kr. 1 1985/86.
mot · G902Jo430 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo430 m. fl. Avskaffande av det fria handredskapsfisket Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:A499 hemställer vi att hos regeringen hemställer om förslag med innebörden att det fria handredskapsfisket på ostkusten avskaffas och ersätts med ett system med stora sammanhängande fiskevårdsområden. () () () () () ()
mot · G902Jo501 · 1986-01-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo501 1985/86 Jo501509 Lagarna tillämpas ofta så att koncentration gynnas och mindre företag får svårigheter. Den personliga kontakten försvåras och därmed upphör den sociala kontrollen. Opersonlig kontroll ersätter förtroende och ansvarskänsla. I det vällovliga syftet att höja den hygieniska standarden har livsmedelsverkets tillämpning av livsmedelslagen ofta slagit ut mindre företag och gynnat de stora grossistkedjorna utan att hygienen blivit bättre. I för från berättas om hur livsmedelsverkets bestämmelser om högsta godtagbara temperatur håller på att förstöra kvaliteten på rökt lax. i har som affärsidé att snabbt transportera den utsökta rökta laxen från rökeriet direkt till kunden via postens företagspaket. Grossistledet behövs inte och kunden får sin färska lax dagen efter den rökts. Men man kan inte hålla högst temperatur som livsmedelsverket föreskriver. Det här är ett exempel på att stela byråkratiska regler som kommit till för att öka kvaliteten på maten kan få precis motsatt effekt. De små företagen som har nära kontakt med sina kunder bör ges större ansvar och mindre detaljstyrning. Närheten till kunden gör att den sociala kontrollen upprätthålls utan att stela normer behövs. Samhället skall ställa krav på kvalitet men inte bestämma i detalj hur småföretagen skall uppfylla dem. Det ger motiv att söka nya och bättre lösningar än den myndigheterna kan komma på och det främjar ansvarskänslan och arbetsglädjen. När man tvingas följa dyra bestämmelser, som inte leder till att syftet med dem uppfylls, skadas känslan för laglydnad. I stället för att åstadkomma ett kontrollsamhälle där de enskilda känner sig maktlösa och godtyckligt behandlade bör vi bygga ett samhälle byggt på förtroende, öppenhet och närhet mellan människor. Livsmedelslagen bör innehålla en föreskrift för myndigheterna som leder till en sådan tillämpning av lagen. Jag förutsätter att utskottet utarbetar erforderlig lagtext. Med anledning av det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring i livsmedelslagen att en närmare kontakt mellan producent och konsument främjas. 1 1985186.3 sami.
mot · G902Jo503 · 1986-01-22 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo503 och () Användningen av antibiotika i djurfoder Vid djuruppfödning har använts antibiotika i fodret dels för att hålla djuren friskare, dels också för att öka tillväxthastigheten. påtalades i en motion med som första namn det olämpliga i att använda antibiotika i annat avseende än att bota sjukdomstillstånd. Arbete i motionens anda har sedan pågått. utfärdades Lag om foder (SFS 1985:295), i vilken slås fast att med foder eller fodertillsats avses dock inte vara på vilken läkemedelsförordningen skall tillämpas. Dessutom påpekas att antibiotika och andra kemoterapeutiska medel endast får tillsättas foder för att förebygga, lindra eller bota sjukdom eller sjukdomstillstånd. I Förordning om foder (SFS 1985:879) står: Foder som innehåller antibiotika eller andra kemoterapeutiska medel får försäljas eller användas endast efter förskrivning av veterinär i varje särskilt fall. Man kan tycka att i och med detta skulle de framförda kraven vara tillgodosedda. Tyvärr kan man ändå på säkra grunder misstänka att antibiotika används i djurfoder i sjukdomsförebyggande syfte utan att det finns någon anledning till detta och att därigenom både lagen och förordningen kringgås. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär att lantbruksstyrelsen får i uppdrag att vidta åtgärder så att lagen och förordningen om foder ej kan kringgås.
mot · G902Jo508 · 1986-01-24 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo508 Från flera olika håll har uttryckts farhågor att det statliga huvudmannaskapet för distriktsveterinärorganisationen skulle upphöra. I dagens läge då befogade krav på bättre livsmedelskvalitet ställs från både organisationer och enskilda vore det olyckligt att riva upp en organisation som står relativt obunden till livsmedelsproduktionen i jordbruket. God djurhälsa är en förutsättning för hög livsmedelskvalitet, och det är bl. a. viktigt att det finns en god kontroll av användning av antibiotika till husdjuren. Distriktsveterinären fungerar också i många kommuner som ett viktigt led i den kommunala djurtillsynen, särskilt när tillsynsman saknas. Tyvärr förekommer fortfarande alltför många fall av vanvård av djur, och distriktsveterinärens möjligheter till insatser i dessa och andra djurskyddsärenden får inte reduceras. Med anledning av ovanstående hemställer jag att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad jag i motionen anfört angående huvudmannaskapet för distriktsveterinärorganisationen .
mot · G902Jo509 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo509 och () Åtgärder mot plågsamma djurförsök Tiden är mogen att avskaffa plågsamma djurförsök. Människor önskar inte att medicin och andra kemiska produkter skall förbättras genom att djur tvingas lida. Metodens tillförlitlighet kan också starkt ifrågasättas. Kemiska preparat har olika effekt på olika arter. Man kan inte veta om en medicin är ofarlig för människan därför att försöksdjur tål den. Neurosedyn skadade t. ex. inte hos försöksdjuren men påverkade en vävnadsodling kraftigt. Magnecyl ger fosterskador hos råttor. Djurförsök blir alltså meningslösa! Test på vävnadsodling verkar tillförlitligare. Samhället bör sluta kräva djurtest av kemiska produkter. Många vetenskapliga hypoteser, som forskare önskar testa genom plågsamma djurförsök, verkar långsökta och utan allmänt intresse. De etiska nämnderna, som regeringen införde, har gett oss kunskap om många rent skrattretande försök. mot plågsamma djurförsök har i sin skrift nr 2, Forskning ifrågasatt, gett exempel på djurs meningslösa lidande och civilkurage hos medlemmar av de etiska nämnderna. Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i berörda lagar så att djurtest ersätts med andra metoder. * 'VCV'; - -m- *,
mot · G902Jo511 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo511 m. fl. (c) Finansieringen av djurens hälso- och sjukvård En väl fungerande hälso- och sjukvård för animalieproduktionens djur är en förutsättnig för god djurhälsa, gott djurskydd och hög livsmedelskvalitet. I denna verksamhet verkar flera olika veterinärkategorier tillsamans med rådgivare med icke veterinär utbildningsbakgrund. , besiktningsveterinärorganisationen och den organiserade djurhälsovården har en avgörande roll. Distriktsveterinärerna ansvarar för huvuddelen av akutsjukvården och har även stor betydelse för tillsynen av djurskyddet. En väl fungerande distriktsveterinärorganisation är därmed en garanti för att sjuka djur får en adekvat behandling grundad på vetenskap och beprövad erfarenhet. Därigenom skyddas djuren för onödigt lidande, djurhälsan förbättras som en god kontroll av läkemedel tillförsäkras. En förbättrad djurhälsa och kontrollerad användning av läkemedel medverkar till att höja kvaliteten på animaliska livsmedel. Konsumenternas berättigade krav på mattrygghet säkras bäst genom att staten även i fortsättningen tar ett betydande ansvar för djurens hälso- och sjukvård. Akutsjukvård och ett väl fungerande djurskydd är inte endast en näringens och enskilda djurägares ansvar utan är det allmännas angelägenhet för att garantera livsmedlens säkerhet. Alltför höga kostnader för djurägarna för veterinärbesök kan få effekten att sjuka djur inte behandlas, och därmed förorsakas onödigt lidande eller att djur med sjukliga förändringar in i slakt. Den nu aktuella debatten om hanteringen av antibiotika belyser nödvändigheten av att den statliga distriktsveterinärorganisationen utgör basen i akutsjukvården av animalieproduktionens djur. Den nya foderlagen ställer ökade krav genom att all antibiotika, som tillsätts foder, i fortsättningen måste vara veterinärföreskriven. Näringen kollektivt och de enskilda djurägarna svarar för betydligt mer än hälften av kostnaderna för djurens hälso- och sjukvård, som utförs av distriktsveterinärorganisationen. Denna kostnadsfördelning är inte rimlig med hänvisning till det allmännas ansvar för livsmedlens säkerhet och ett väl fungerande djurskydd. En ytterligare kostnadsövervältring kan ej accepteras. Dessutom är den tidigare aviserade avgiftsöversynen ej klar. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs 1. att beslutar att avstyrka förslaget om finansiering med ytterligare kollektiva medel från jordbruket, 2. att beslutar anslå . till djurens hälso- och sjukvård, dvs. () () 1985/86 Jo511
mot · G902Jo512 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo512 i m. fl. (m) Djursjukvårdens organisation fattade beslut om distriktsveterinärorganisationens ställning. Beslutet innebar dels ett ökat ekonomiskt ansvarstagande för djursjukvården från näringens sida, dels fastläggande av parternas andel av kostnaden. Dessutom innebar beslutet att statens andel skulle vara värdebeständig. En nyhet i förslaget var jordbrukets åtagande att bekosta några ytterligare tjänster inom distriktsveterinärorganisationen. Flera förslag förelåg om hur detta praktiskt skulle lösas. En majoritet i såväl utredningen som fann det mest lämpligt att djurägarens andel skulle upptas genom att man införde den s. k. djursjukvårdsavgiften. Detta förfarande visade sig dock ha även andra brister än dem vi befarade då beslutet togs. Vår kritik riktades främst mot att distriktsveterinärerna skulle fungera som uppbördsman inte enbart för djurägarens arvodeskostnad utan också för viss del av sin lönekostnad, som formellt åvilar statsmakten. Den nyinrättade djursjukvårdsavgiften har lett till att regeringen vid varje budgettillfälle har givits möjlighet att förändra delansvaret mellan staten och näringen. Detta har medfört att kostnaden har höjts kraftigt för jordbrukets husdjur utan att egentligen beretts tillfälle att föra en principdiskussion om kostnadsfördelningen. Då endast veterinärer inom distriktsveterinärorganisationen äger skyldighet att uppbära djursjukvårdsavgiften har konkurrensförhållandet mellan veterinärer inom och utom distriktsveterinärorganisationen på ett allvarligt sätt rubbats. skall ges möjlighet att ta ställning till hur djursjukvården skall vara organiserad. Det förändrade förhållandet mellan statliga bidrag och djurägaravgifter kan leda till att den mycket väl fungerande distriktsveterinärorganisationen . Det förhållandet att distriktsveterinärorganisationen åtnjuter ett mycket stort förtroende hos djurägarna gör att vi ser en sådan utveckling som olycklig. Vi utesluter inte att djursjukvården i stora delar av väl kan tillgodoses av privatpraktiker. Det synes dock ofrånkomligt att staten framför allt i norra bidrar med finansiering av viss typ av distriktsveterinärorganisation. En översyn bör skyndsamt göras för at tmera långsiktigt klarlägga 1. vilket behovet är av en rikstäckande organisation för jordbrukets djursjukvård, 2. hur fördelning av kostnaderna mellan djurägarna och staten skall göras samt 3. vilka alternativ som finns till djursjukvårdsavgiften för uppbärande Mot. 1985/86 av jordbrukets kostnadsandel. Åberopande det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om djursjukvården med uppgift att skyndsamt framlägga förslag i enlighet med vad som anförts i motionen. L. fm) i Karl-Gös t a ()
mot · G902Jo515 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo515 och (vpk) Djurförsöken Liksom den utomparlamentariska opinionen mot plågsamma djurförsök har vpk varit pådrivare i såväl den statliga kemikommissionen som i för att djurförsöksverksamheten skall begränsas. finns ett sådant riksdagsbeslut. Trots detta utförs det många djurförsök där det finns alternativa metoder. djurförsökskonvention föreskriver dessutom att alternativa metoder skall användas, om sådana står till buds. Vpk anser att registreringsmyndigheterna måste ändra sina riktlinjer så att de bättre stämmer överens med intentionerna försöksdjurslagstiftning. Myndigheterna måste också tvingas att acceptera data från de alternativa metoder som anses likvärdiga. Exempel finns på företag, vilka tvingas av myndigheterna att rutinmässigt testa sina produkter på djur, trots att de själva utvecklat alternativa testsystem. Den massiva opinionen mot LD50-tester har gett vissa resultat. har ändrat sina anvisningar och den nyinrättade kemikalieinspektionen har meddelat att de inte infört krav på LD50-bestämningar. Men eftersom det starkt kritiserade testet ändå förekommer i upprepar vpk sitt krav på att ett förbud införs. Kosmetikatester på djur har felaktigt beskrivits som tillförlitliga och allergiförebyggande. Vetenskapliga jämförelser har visat att hittillsvarande testmetoder på djur varit mycket otillförlitliga. Vpk anser därför att kosmetikatester stoppas och att företagen rekommenderas att använda de alternativa tester som utvecklats . Mot bakgrund av det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om att den ger myndigheterna direktiv att följa försöksdjurslagstiftning i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att hos regeringen hemställer om förslag som innebär förbud mot användningen av LD50-tester, 3. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att stoppa kosmetikatester på djur.
mot · G902Jo516 · 1986-01-27 00:00:00 — Förbud mot djurförsök för kosmetikaproduktion 1985/86 Jo516 521 Det finns ett ökande intresse hos en bred allmänhet att reducera djurförsök så långt som möjligt. I motion 1984/85:2685 anförde vi en rad skäl för att kosmetikatester på djur bör stoppas. Det är egentligen ofattbart att man i den kommersiella jakten på nya, alltmer sofistikerade kosmetiska preparat utsätter djur för svåra lidanden. Det borde vara en självklarhet för producenterna att stoppa dessa plågsamma djurförsök. Då så inte är fallet bör samhället ingripa med lagstiftning. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att hos regeringen anhålla om lagstiftning som stoppar användandet av försöksdjur för kosmetikaproduktionen. () () 1 1985/86.
mot · G902Jo517 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo517 m. fl. (c) Inrättande av en tjänst som djurombudsman Riksdagsledamöterna har fått skrämmande rapporter om hur djur behandlas i forskningens namn. Den beredskapsplanering som begärde för stora kärnkraftsolyckor har enligt uppgift bl. a. lett till att man låter djur svälta ihjäl för att undersöka hur det tar innan t. ex. kor och får dör när de lämnas utan tillsyn. Självfallet har aldrig räknat med sådana undersökningar. Det är genom engagemanget hos frivilliga vi får reda på att det sker. Många människors och organisationers långvariga kamp har lett till att allmänheten har fått upp ögonen för vad som händer våra djur i rationalitetens och ekonomins namn. Jordbrukarna har nödgats av rådgivare från samhället och företagen att göra stora investeringar i storskalig teknik, som försvårar direktkontakt mellan djur och människor. Men djur är levande varelser med känslor som vi och kan inte skötas som maskiner utan att fara illa. Tekniska hjälpmedel måste anpassas efter djurens naturliga förutsättningar. verkar det som om forskningen försöker förädla fram djur som skall passa företagens tekniska uppfinningar i stället. Djurhållningen på vissa håll strider så mot djurens natur att de måste få medicin kontinuerligt i förebyggande syfte. behöver inrätta ett nytt bevaka djurens rättigheter. Både jurist- och veterinärexpertis behövs för att se till att lagarnas intentioner upprätthålls och för att komma med förslag till ny lagstiftning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar inrätta ett ämbete som djurombudsman.
mot · G902Jo523 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo523 och () Koscherslakt Anhängare av de judiska och islamska religionerna har vissa bestämmelser om hur deras mat skall vara beskaffad. Dessa regler är uråldriga och hänger lika intimt samman med deras religion som etiska föreskrifter och gudstjänstföreskrifter. I tre länder i , och existerar inte den religionsfrihet för judar och islamer som sträcker sig ända till deras rätt att slakta sina djur på det enda sätt deras religion tillåter. Sättet kallas koscherslakt, och går så till att halsen på djuret avskärs med ett snabbt snitt, så att döden inträffar så snabbt och smärtfritt som möjligt. Meningen är också att blodet skall rinna ur kroppen så fullständigt som möjligt, eftersom en rätttrogen jude eller islamit inte får äta blod. Enligt dessa religioner får varken elchock, gas eller droger användas som bedövningsmedel, eftersom dessa anses vara djurplågeri och köttet då blir otjänligt till föda. Koscherslakt förbjöds i . uttalade sig 1983 för att behålla förbudet mot koscherslakt. Motivet var som tidigare att denna slakt inte är förenlig med svenska traditioner på djurskyddslagstiftningens område. Detta ansåg styrkt genom att hänvisa till en studieresa som ett veterinärråd gjort i på uppdrag av . Givetvis skall man inte tillåta djurplågeri vid slakt i . Vi tillåter oss dock att betvivla att det sätt på vilket våra vanliga slaktdjur behandlas vid och kanske en före slakten är så humant som det borde vara eller skonsammare än koscherslakt. Till följd av förbudet mot koscherslakt i måste sådant kött importeras. Till följd av en hög importavgift blir detta kött mycket dyrt, och fr. o. m. ges inte heller restriktioner som tidigare på denna avgift. Att förbjuda koscherslakt i med motivering att sådan slakt är djurplågeri men importera sådant kött från exempelvis eller är samma sak som att anklaga dessa nordiska länder för att ta mindre djurskyddshänsyn än vi gör i . Vi ifrågasätter om en sådan slutsats verkligen är korrekt. Det är enligt vår uppfattning rimligt att tillåta koscherslakt också i . En sådan möjlighet bör öppnas genom att något eller några slakterier eller motsvarande får ges dispens från nuvarande lag som reglerar slakt (lag 1937:313 angående husdjursslakt). Enbart religiösa skäl bör motivera dispensen. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag till sådant tillägg till lagen (1937:313) angående slakt av husdjur att det genom dispens från lagen skall vara tillåtet med koscherslakt. () () 1985/86 Jo523