mot · G902Jo724 · 1986-01-23 00:00:00 — m. fl. (s) Skyddet för vårt kulturlandskap 1985/86 Jo724-729 Hotet mot det öppna kulturlandkapet är överhängande i , särskilt i och skogsbygder men även i . Marker som inte betas förbuskas eller planteras med gran och tall. utarmas artrikedomen i hagmarkerna. Mångformighet ersätts av enformighet. Man vet med säkerhet att minst 29 arter redan utrotats och att ytterligare 200-300 är hotade, om inte beteslandskapet bevaras och andra skyddsåtgärder vidtas för att främja mångformigheten. Eftersom kunskaperna på detta område ofta är svaga märker man inte alltid utarmningen förrän det är . Därför bör länsstyrelsernas naturvårdsenheter förstärkas med ekologer, som kan ge råd och sprida information i dessa frågor. Det är inte enbart en fråga om att välja lämpliga betesdjur, utan också att skydda och befrämja den vilda faunan och i anslutning till lantbruket. Det är vår skyldighet att skapa förutsättningar för en rik och varierad flora och fauna. Det är på lång sikt det mest lönsamma sättet att sköta naturen. På grund av överskottet av mjölk och nötkött, föreslår vi i första hand en satsning på får som betesdjur. Svenska folket älskar det öppna landskapet, och en utredning som gjorts vid visar att många godtar att över skattsedeln betala avsevärda belopp för att främja denna urgamla svenska landskapstyp. Vårt förslag innebär inte en konventionell produktsubventionering, utan ersättning till djurägarna för en prestation (produktion av ett öppet landskap som alla har glädje av). Ersättningen skall utgå direkt till djurägarna (inte som ett produktstöd). För att förenkla och förbilliga administrationen bör ersättningen utgå per kontrollerat moderdjur. Husdjurskontrollen är redan övervakad av lantbruksstyrelsen via lantbruksnämnderna. Någon extra kontroll eller övervakning behövs därför inte. Om stödet baseras på husdjurskontroll får satsningen på ett öppet landskap en säkrare framtid. Okontrollerade besättningar får i regel en kortvarig existens. (Obsververa att det är djuren som kontrolleras, inte djurägarna.) Husdjurskontrollen bör kombineras med teknisk rådgivning till nybörjare för att undvika onödiga misstag och uppnå bästa möjliga resultat av satsade medel. Våra synpunkter på detta landskapsskydd bygger delvis på en utredning som gjorts av och , som båda är forskare på . Satsningen för bevarande av ett öppet och rikt kulturlandskap bör pågå under minst en femårsperiod, för att vara värd en seriös bedömning. med bör utredas vilken satsning som kan bli nödvändig när det inte längre finns något överskott av nötkött eller mjölkprodukter. Antalet får har ökat från 122 000 1958 till 430 000 1985. På grund av kostnadsstegringar som inte kompenserats av motsvarande intäktsökningar, har ökningen nu bromsats upp (1981 404 000 får, 1985 430 000 får). Något överskott av lammkött, ull eller pälsskinn finns inte. Självförsörjningsgraden på lammkött beräknas nu till . Importen är ca . Konsumtionen har ökat i ungefär samma takt som produktionen. Vissa tecken tyder på att man även i börjar uppfatta lammkött som ett statusbetonat delikatesskött (t. ex. ). Om den föreslagna stimulansen för produktion av ett öppet landskap skulle resultera i en stark produktionsökning bör troligen en del medel avsättas för bättre marknadsföring. I länder som och , där lammkött betraktas som en delikatess och är dyrare än nötkött, är konsumtionen av lammkött sju gånger så hög som i . I satsar staten 1 000 milj. kr. till fårnäringen för att stimulera till utnyttjande av naturliga betesmarker. En stimulans till ökad betesdrift med får skulle innebära: Att en fortsatt igenväxning av landskapet förhindras, främst i skogsbygder. Att ett bra och naturligt komplement till annan sysselsättning i skogsbygder (t. ex. skogsbruk) stimuleras. Småskalig skötsel av betesdjur har många positiva bieffekter. Att turism i svenska bygder stimuleras. Att hantverk baserat på skinn och ull stimuleras, främst i glesbygder. Att slybekämpning i skogsplanteringar underlättas. (Som ett alternativ till kemisk bekämpning och för att underlätta bekämpning vid sent insatt betning.) Ersättningen för produktionen av det öppna kulturlandskapet går framför allt till glesbygden. Alla har glädje och nytta av att glesbygden inte förbuskas och tvinar bort. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om insatser för skyddet för vårt kulturlandskap. () () 1985/86 Jo724