mot · G902260 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:260 NilsCarlshamre m. fl. (m) Ökat förtroendemannainflytande i försäkringskassorna, m. m. 1985/86:73) Vi yrkar avslag på regeringens proposition framför allt av tre skäl: Förslaget kommer inte att ge ökat förtroendemannainflytande i försäkringskassorna utan tvärtom ett minskat sådant genom att det lokala lekmannainflytandet blir mindre. Vi anser att läkare även i fortsättningen skall ingå som förtroendevalda i försäkringskassornas förtroendemannaorganisation. Kostnaderna för en så genomgripande omorganisation som den föreslagna har inte tillräckligt noggrant analyserats. Administrations- och utbildningskostnaderna torde bli betydande. verksamhet har diskuterats livligt och verksamheten har genomgått stora förändringar vad gäller arbetsuppgifter m. m. Flera viktiga arbetsområden har varit under utredning, t. ex. frågan om en samordnad socialförsäkring. Utredning pågår om kassornas framtida roll vid en effektivare handläggning av underhållsbidrag och bidragsförskott. Kassornas ökade rehabiliteringsansvar är - bl. a. efter moderat initiativ under utredning i den tillsatta rehabiliteringsutredningen. utreder framtida pensionsfrågor osv. Försäkringskassorna har fått ganska hård kritik för sin handläggning av olika socialförsäkringsfrågor. Detta kan delvis ha sin grund i olika rationaliseringsåtgärder och den omorganisation som varit nödvändig på grund av besparingsåtgärder. Från och försäkringskassornas sida finns en strävan att ta fasta på kritiken och inrätta verksamheten på ett sådant sätt att allmänheten upplever den som väl fungerande. Exempel på detta är den s. k. och pågående försöksverksamhet i syfte att öka kassornas service gentemot allmänheten. Mot ovanstående bakgrund kan det starkt ifrågasättas, om tidpunkten nu är den lämpliga för en genomgripande förändring av försäkringskassornas förtroendemannaorganisation. En sådan förändring bör vara väl genomtänkt och väl förankrad hos berörda parter, inte minst hos försäkringskassornas personal och nuvarande förtroendevalda. Vi finner inte att den föreslagna omorganisationen fyller dessa krav. En väl fungerande förtroendemannamedverkan är viktig i försäkringskas 1* 1985/86.3 sami. Rättelse: S. 3, rad 9 nedifrån Står: försäkringsverksamhet Rättat till: försöksverksamhet sörnäs verksamhet och det är också angeläget att förtroendemännen uppfattar sin medverkan som meningsfull. Det torde vara väl känt att många förtroendevalda i försäkringsnämnderna upplever sin medverkan som mindre betydelsefull, då frågor rörande kommunala bostadstillägg och hustrutillägg, som är nämndernas kompetensområde, är hårt lagligt reglerade och ger föga utrymme för individuella ställningstaganden i flertalet fall. Det finns emellertid en allmän strävan - uttalad av regering och riksdag att beslutsfattandet bör decentraliseras såväl inom myndigheter som på förtroendemannanivå. Det naturliga vore därför att tillvarata den lokala organisation som finns i försäkringsnämnderna och utöka kompetensområdet för dessa, om man verkligen önskar ett ökat förtroendemannainflytande. Vi kan inte förstå att man inte närmare berört och analyserat den debatt som förts omkring pensionsdelegationerna. I den debatten har ofta framhållits att lekmannen i alltför hög grad kommit att styras av föredraganden, som besitter sådana kunskaper om lagen och dess förarbeten, prejudicerande domar osv. att han helt kan styra besluten i delegationerna. Om man skall åstadkomma ett ökat förtroendemannainflytande i försäkringskassorna gäller inte bara att ordna detta formellt, utan det måste ske på ett sådant sätt att förtroendemännen ges reella möjligheter att utöva inflytandet. Regeringens förslag - ett minskat förtroendemannainflytande I propositionen föreslås en helt ny organisation för de förtroendevaldas medverkan vid en försäkringskassas beslut om socialförsäkringsförmåner. De nuvarande pensionsdelegationerna och försäkringsnämnderna - en i varje kommun - föreslås ersättas med socialförsäkringsnämnder till det antal regeringen bestämmer, ca 150 för hela riket. Regeringens förslag innebär ett minskat förtroendemannainflytande. Socialförsäkringsnämnderna föreslås besluta i ärenden, som huvudsakligen tillhör pensionsdelegationemas kompetensområde jämte sådana ärenden som beslutas av försäkringsnämnderna. Detta innebär ett visst ökat kompetensområde inom nämnden. Alla kommuner i ett län kommer över huvud taget inte att bli representerade i en socialförsäkringsnämnd. Detta har också uppmärksammats av regeringen, som anser att det skulle vara värdefullt om någon av de landstingsvalda ledamöterna i resp. nämnd har primärkommunal erfarenhet (s. 25 i propositionen). Att betitla förslaget om en ändrad förtroendemannaorganisation till ett ökat förtroendemannainflytande i försäkringskassorna framstår närmast som falsk varubeteckning. Det räcker inte med en grundläggande information om lagstiftning och praxis för att man skall kunna fatta relevanta beslut inom socialförsäkringsområdet. I stället fordras det att kassorna i högre utsträckning än kontinuerligt utbildar de förtroendevalda. måste man beakta att dessa, vid sidan av ordinarie arbete och mycket ofta även andra förtroendeuppdrag, inte har erforderlig tid att skaffa sig nödvändiga kunskaper inom alltför stora områden. Vissa ärendeslag som föreslås till socialförsäkringsnämnderna innehåller så få ärenden, att det måste anses som orealistiskt att alla förtroendevalda Mot. 1985/86:260 skall lära sig området. Det är omöjligt att under dessa förhållanden upprätthålla erforderlig egen kompetens inom ärendeslaget. Vi finner det anmärkningsvärt att regeringen hävdar att utredningsförslaget tillstyrks med få undantag. Flera av de tyngsta försäkringskassorna har avstyrkt förslaget eller uttryckt stor tveksamhet till utredningens alltför snäva direktiv. Sådana kritiska remissinstanser är försäkringskassorna i , , , , , , , , och . Därutöver är flera kassor, som tillstyrker huvudprincipen, kritiska till centraliseringen och vill ha en nämnd i varje kommun eller bestämma den geografiska indelningen själva (, , , och ). Detta är även uppfattningen hos . Flera kassor - liksom LO - har understrukit nödvändigheten av att socialförsäkringsnämnderna bör få specialisera sig på vissa ärendetyper (t. ex. kassorna i , , , , , och ) trots att de i princip har tillstyrkt förslaget i övrigt. Regeringens förslag medger specialisering endast i undantagsfall. anser att den föreslagna organisatoriska lösningen utgör grunden för en förnyelse och vidareutveckling av förtroendemannainflytandet i ett förslag, som annars innebär att antalet förtroendevalda i försäkringskassorna minskat jämfört med dagens förhållande. Vi anser att ett ökat förtroendemannainflytande i försäkringskassorna bör bygga på de lokala försäkringsnämnderna, som bör ges ett ökat kompetensområde. Försöksverksamhet skulle med fördel kunna bedrivas i den riktningen - inte minst som vissa län påbörjat ett aktiveringsarbete i försäkringsnämnderna. Vi avvisar således det föreliggande dåligt underbyggda förslaget. Det är viktigt att förtroendevalda har insyn i och medbestämmanderätt i försäkringskassornas verksamhet. Regeringen anser att de förtroendevaldas medverkan är särskilt viktig i sådana ärenden där utgången har stor betydelse för den försäkrade från trygghets- och försörj ningssynpunkt och där avgörandet inrymmer betydande inslag av skälighetsbedömning. Vi anser snarare att de förtroendevalda skall utgöra allmänhetens insyn i verksamheten och tillföra sund klokskap som ett komplement till tjänstemännens mer ingående sakkunskap. De skall införa en granskning av det enskilda ärendet utifrån andra referensramar än tjänstemännen. Utifrån regeringens deklarerade stora tilltro till och krav på förtroendemannaorganet inom alla grenar av socialförsäkringen är det anmärkningsvärt, att läkarkompetensen inte längre bedöms som ett värdefullt inslag inom nämnden. Läkare föreslås nämligen ej längre ingå som beslutsfattare i sin egenskap av läkare, trots att utredningens förslag på denna punkt rönt mycket stor kritik. Förslaget vittnar om liten kännedom om de reella förhållandena i dagens pensionsdelegationer. Föredragande statsråd anser att de ärenden som är beroende av medicinsk utredning skall vara så noggrant och fullständigt belysta när de redovisas för de förtroendevalda, att Mot. 1985/86:260 det då i regel inte skall behövas tillgång till ytterligare medicinsk sakkunskap. förekommer en fruktbärande dialog mellan förtroendevalda och läkare i pensionsdelegationen. Det inträffar ganska ofta att förtroendemännen får kompletterande svar på sina medicinska frågor vid pågående sammanträde. För den förtroendevalda innebär således läkarmedverkan en trygghet och ett mindre beroende av handläggande tjänsteman. Propositionens förslag innebär att kompletterande utredningar och hörande av förtroendeläkare måste till. Detta kommer att betyda längre väntetider för de försäkrade, ökad belastning på förtroendeläkare och vårdapparat samt ökade administrativa insatser vid förnyad delgivning osv. Därtill kommer att tillgången på förtroendeläkare - särskilt inom specialområden - är dålig i många län. Den negativa syn på läkare som beslutsfattare i de föreslagna socialförsäkringsnämnderna, som kommer till uttryck i propositionen, motsvaras aven så mycket mer positiv tilltro till beslutskompetensen hos företrädare för arbetsmarknadens parter. Mandatmässigt skall läkaren nämligen ersättas av ytterligare en representant för arbetsmarknadens parter. Regeringen tycks anse att representanter för fackliga organisationer är bättre skickade att göra bedömningar i förtidspensions-, handikappersättnings- och arbetsskadeärenden än läkarrepresentanten i nämnden. Inte mindre än tre av nämndens sju ledamöter skall utgöras av arbetsmarknadsrepresentanter. Detta är förvånansvärt, när allmänheten kräver ökad läkarmedverkan i beslut. Vi avvisar förslaget med skärpa. Kostnaderna är ej tillräckligt utredda Socialförsäkringsnämnderna skall enligt förslaget träda i kraft och de ändrade reglerna för omprövning av beslut . Därmed anses försäkringskassorna få tillräcklig tid för planering och anpassning till den nya organisationen samt för utbildnings- och informationsinsatser. Vi uttrycker vår stora tveksamhet till detta. Inte minst utbildningen av de förtroendevalda kommer att bli en maktpåliggande uppgift. Många nyvalda ledamöter kommer att ställas inför helt nya bedömningsuppgifter i alla typer av socialförsäkringsärenden. Utbildningskravet framstår särskilt stort genom att socialförsäkringsnämnderna endast i undantagsfall tillåts specialisera sig på vissa ärendegrupper - något som tjänstemännen av praktiska skäl tvingats göra. Utbildningsinsatserna kommer att kräva stora ekonomiska och administrativa resurser - ett förhållande som ej alls beaktats i propositionen. Försäkringskassorna med sina besparingskrav torde inte ha administrativ beredskap att klara alla de praktiska problem som uppstår vid inrättandet av regionala socialförsäkringsnämnder. Ett flertal föredragande måste delta i sammanträden på olika håll i länet. Detta kommer att ta mycket tid i anspråk och reskostnaderna måste bli betydande. Sådana praktiska problem är inte alls belysta, inte heller den stora administrativa apparat och de merkostnader som utsändandet av alla handlingar kommer 6 Utredningen har bedömt kostnaderna för socialförsäkringsnämnderna till ca 30 milj. kr., dvs. i stort sett samma kostnad som för de nuvarande pensionsdelegationerna och försäkringsnämnderna. Enligt propositionen kan de föreslagna ändringarna genomföras inom ramen för nuvarande resurser för administrationen av den allmänna försäkringen. Detsamma anges gälla kostnaderna för information och utbildning. Vi anser att bedömningen av kostnaderna är orealistisk och att den inte föregåtts av tillräckligt djupgående utredning av de ekonomiska konsekvenserna av förslagen. Vi avstyrker därför dessa. Vi delar uppfattningen att de typer av ärenden, som föreslås enligt propositionen, kan överföras till tjänstemannabeslut. Rättssäkerheten för den enskilde tillgodoses genom möjligheten till omprövning i förtroendemannaorgan och besvärsrätten. Vi delar även uppfattningen att förtroendevalda inte skall ompröva sina egna beslut, som sker i pensionsdelegationer och försäkringsnämnder. Omprövning enligt 20 kap. 10 a § AFL med möjlighet till ändring av kvalificerade felaktigheten samt chefstjänstemans möjlighet att bedöma om ett besvär över ett nämndbeslut bör föranleda ny prövning i nämnden tillstyrks i princip. Dessa föreslagna förändringar kan dock genomföras med nuvarande förtroendemannaorganisation med försäkringsnämnder och pensionsdelegationer. Vi anser i likhet med propositionen att yrkesdomare i försäkringsrätter skall ha genomgått juristutbildning och ha avlagt juris kandidatexamen eller juristexamen. Vad beträffar bedömningen av ärendebelastningen hos försäkringsrätterna och försäkringsdomstolen ifrågasätter vi om inte regeringen är alltför optimistisk i sina bedömningar. Måltillströmningen torde bli större än den beräknade. 1** 1985186.3sami. Med stöd av det anförda hemställs att med avslag på proposition 1985/86:73 om ökat förtroendemannainflytande i försäkringskassorna m. m. hos regeringen begär nytt förslag i enlighet med vad i motionen anförts.