mot · G902So425 · 1986-01-23 00:00:00 — Motion till 1985/86:So425 () Reglerna om utfärdande av dödsbevis I föreskrifter om dödsbevis (SOFS M 1980:1) finns under punkt 6 noggrant föreskrivet, vilka åtgärder som läkare skall vidta vid dödsfall utanför sjukvårdsinrättning. a. anges i vilka fall anmälan till polismyndighet skall göras. På allt fler håll i landet byggs nu med lägenheter för pensionärer. Ofta sammanbyggs de med pensionärshem. Om dödsfall inträffar i en servicehuslägenhet tillkallas polisen, om dödsfallet konstateras av annan läkare än den som tidigare vårdat den döde - t. ex. jourläkare. Föreskrifterna innehåller under punkt 6.1 flera anvisningar, som i och för sig är rimliga och som syftar till att överlåta på polismyndighet att utreda omständigheter som ej genast kan klarläggas som naturlig död. I sammanhanget ges bl. a. dessa anvisningar: Sorn en ytterligare utväg för läkaren att få kontakt med en eventuell behandlande läkare bör polismyndighet kunna utnyttjas för detta ändamål. 1 de fall anhöriga önskar omedelbar hjälp med olika praktiska frågor kan liksom bistånd erhållas från polisen. I det förstnämnda fallet borde i första hand sociala eller vårdansvariga myndighetsföreträdare vara den naturliga kontakten och i det senare fallet de sociala myndigheterna. I praktiken medför polisanmälan i de fall då uppenbar anledning att anta att självmord eller brott ej föreligger en ganska dramatisk utveckling för de anhöriga eller närboende, t. ex. på ett pensionärshem, som kan vara både onödigt sårande och uppjagande. Vad händer nämligen oftast när läkare kontaktar polisen om dödsfall? I åtskilliga fall blir det fråga om regelrätt polisutryckning med polisbil på gården och polismän i uniform med pistoler i bältet som synes klampa in på vårdhem eller in i lägenheter där en gammal människa hastigt och oväntat eller lugnt och fridfullt slutat sina dagar en för både efterlevande och närboende helt onödig och mycket obehaglig upplevelse som påbröd på den naturliga chocken. För det första förefaller det missriktat och onödigt skräckinjagande med en dramatisk polisutryckning vid dödsfall, som även av jourläkare kan bedömas ha fullt naturliga orsaker, framför allt när det gäller gamla människor. För det andra borde polisen kunna uppträda mer taktfullt och diskret. Kriminalpolisen agerar oftast civil och med civila fordon, vilket vid dödsfallsvisitation borde vara regel. För att skydda anhöriga liksom t. ex. gamla människor boende i eller på pensionärshem från onödiga påfrestningar, ryktesvisa misstankar och plågsamt obehag borde gällande föreskrifter ses över. Sedan de utfärdades har mycket förändrats i vad gäller gamla människors boende. Enbart detta borde föranleda översyn av föreskrifterna. Dessutom borde de kombineras med en instruktion till polisen om uppträdande i aktuella situationer. Användande av civila kläder och fordon bör därvid anges som regel. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär översyn av nuvarande föreskrifter om utfärdande av dödsbevis och att denna översyn skall innefatta dels det faktum att äldreboendet har förändrats, dels instruktioner till polisen hur den skall förfara utan att vålla onödig uppmärksamhet vid dödsfall utanför sjukvårdsinrättning. 1985/86 So425