mot · G902n413 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:N413 () Lån till lantbrukare för inköp av reservaggregat för elström Den svenska försvarsbudgeten omfattar mer än . Men hur många tekniska hjälpmedel vi än utrustar oss med så kan vi inte försvara oss om inte såväl militärerna som folket bakom linjerna har skor, kläder och mat. Sedan har produktionen av mjölk, kött, fläsk och ägg i hög grad centraliserats. av de ägg vi äter produceras vid s. k. äggfabriker, och av det fläsk vi konsumerar kommer från s. k. svinfabriker. Även mjölkproduktionen sker nu i betydligt färre besättningar där medelkobeståndet i stället är större. Men produktionen har inte bara centraliserats, den har också i mycket hög grad mekaniserats. Hönsen i en s. k. äggfabrik är helt beroende av att fläktsystemet går, och de överlever inte många timmars elavbrott. Även i större svinstallar dör djuren efter cirka om fläktarna stannar. Vad gäller mjölkningen sker den numera i det övervägande antalet ladugårdar med releasersystem. Det betyder att mjölkmaskinerna inte kan köras med enbart remöverföring från traktorn. Ett elavbrott betyder alltså att korna inte kan mjölkas = konsumenterna får ingen mjölk. Det andra stora problemet när det gäller nötkreatursbesättningar är vattenförsörjningen. En ko dricker ca 80 1 vatten . En medelbesättning på 25 kor behöver alltså 2 0001 vatten/dygn. De handpumpar som ofta fanns i ladugårdarna förr är lika skrotade som de gamla mjölkmaskinsanläggningarna. Att på annat sätt forsla in dessa mängder av vatten är så gott som omöjligt, återstår att släppa djuren lösa oberoende av årstiden. Även spannmålsproduktionen är mycket beroende av elström. Nästan all spannmål tas med skördetröska och behöver sedan torkas om den inte skall mögla. Antingen man använder varmlufts- eller kalluftstork måste fläktarna ha ström. De gamla självbindarna är skrotade och hästarna slaktade och konsten att slå med lie så gott som utdöd. Sammanfattningsvis: utan elström kan vi inte klara vår livsmedelsförsörjning. När det gäller samhällsviktiga funktioner tar stat, kommuner och landsting det ekonomiska ansvaret för nödvändiga beredskapsåtgärder. Men när det gäller att genom anskaffning av tillräckligt många och driftssäkra reservaggregat garantera försörjningen av baslivsmedel, då skall de enskilda lantbrukarna själva stå för dessa kostnader. Detta är orimligt. Här måste staten gå in med ett finansiellt stöd för att trygga vår livsmedelsproduktion under krig och avspärrning. De reservaggregat som finns i handeln kostar med en effekt på ca 25 För dagens ekonomiskt betungade lantbrukare är detta Mot. 1985/86 i de flesta fall en alltför stor utgift. Att anskaffa reservaggregat för elström så N413 att kan få fram livsmedel även och under längre elavbrott kan inte heller enbart vara en lantbrukets egen angelägenhet. Det vore därför rimligt att staten gav förmånliga lån för anskaffning av reservkraftverk. Ett statligt stöd till inköp av reservkraftverk till lantbruket kommer att innebära en större efterfrågan vilket, om den samordnas, kan leda till att industrin stimuleras till att ta fram billigare och bättre reservaggregat med litet behov av underhåll. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att förmånliga låna bör ges till lantbrukarna för inköp av reservaggregat för elström.