ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902529 · 1986-04-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:529 m. fl. (fp) Förmåner inom frivilligförsvaret (prop. 1985/86:134) En god vilja till frivilliga insatser för att försvara vårt land skapar goda förutsättningar att snabbt kunna mobilisera vårt totalförsvar. Dessutom skapar frivilligverksamheten ett positivt gensvar hos både allmänheten och statsmakterna. Det är därför viktigt att skapa goda förutsättningar för rekrytering till frivilligförsvaret. I propositionen föreslås att skall avvakta med att ta ställning till frivilligförmånskommitténs förslag om rätt till ledighet för frivillig försvarsverksamhet. Vi finner emellertid kommitténs förslag väl avvägt och anser att det är angeläget att det snabbt kan genomföras. När det gäller åtaganden inom frivilligförsvaret bestämmer den enskilde om sitt deltagande till skillnad mot värnpliktstjänstgöring. Det innebär dock samma svårigheter för arbetsgivaren. En effektiv information till arbetsgivarna är viktig, så att svårigheterna inte överdrivs. Det är mycket viktigt att arbetsgivarnas inställning till frivilligförsvaret är positiv. Man måste också ha i minnet, att frivilligförsvaret är ett viktigt komplement till olika former av plikttjänstgöring. Många uppgifter och funktioner som utförs genom frivilliga åtaganden skulle annars tvingas tillgodoses genom utnyttjande av pliktlagen. Detta är starka skäl till varför det är angeläget att anpassa rätten till ledighet, så att frivillig personal får samma villkor som värnpliktiga i detta avseende. En lagfäst rätt till ledighet för frivillig försvarsverksamhet kommer inte att innebära särskilt stora eller många tjänstledighetsfall. Beroende på ekonomiska skäl väljer många semester före tjänstledighet, många kursdeltagare är skolelever eller icke yrkesverksamma. har uppskattat att högst ca 7 000 frivilliga kommer att utnyttja den lagfästa rätten till ledighet, vilket innebär ca av totalantalet tjänstgöringsdagar. Konsekvenserna för arbetsmarknaden torde därför inte vara särskilt betydande men värdet för totalförsvaret mycket stort. Kommittén har föreslagit att den lagfästa rätten till ledighet för frivillig försvarsverksamhet skall omfatta: all avtalsenlig.tjänstgöring (repetitionsutbildning), grundutbildning samt befordrings- och sådan kompletteringsutbildning som erfordras för att den enskilde skall uppnå eller behålla kompetens för sin krigsbefattning. Detta bör enligt vår mening också bli beslut. I propositionen föreslås ersättningsbestämmelser för instruktörer som bl. a. innebär att en instruktör som undervisar i anslutning till veckoslut får per dag om de undervisar under mån- Mot. Den skillnad som härigenom uppkommer, . för är omotiverad. bör ske så att timarvodet i anslutning sänks till . och dagarvodet höjs till . Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad vi i motionen anfört angående rätt till ledighet för deltagande i frivillig försvarsverksamhet i enlighet med vad vi i motionen anfört, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad vi i motionen anfört angående instruktionsersättning i samband med veckoslut och veckodagar. () ()
mot · G902532 · 1986-04-03 00:00:00 — Motion till 1985/86:532 . Åsling (c) Fortsatt valutareglering (prop. 1985/86:143) I propositionen föreslås att valutaregleringen förlängs att gälla ytterligare ett har i sin ekonomiska motion krävt att valutaregleringen skall upphöra. Vi kvarstår i den uppfattningen, då regleringen inte fyller någon rimlig funktion, utan måste uppfattas som ett hinder i den ekonomiska politiken. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avslå proposition 1985/86:143. . Åsling (c)
mot · G902533 · 1986-04-15 00:00:00 — Motion till 1985/86:533 m. fl. (m) Fortsatt valutareglering (prop. 1985/86:143) I proposition 1985/86:143 föreslås att valutaregleringen förlängs , dvs. tiden från till . För kännedom läggs fram förslag till förordning om fortsatt giltighet av valutaförordningen . Frågan om valutaregleringens roll för utformningen av penning- och valutapolitiken har utretts av valutakommittén (E 1977:3). Kommittén har avgivit sitt slutbetänkande Översyn av valutaregleringen (SOU 1985:22), som remissbehandlas. Remisstiden går ut . Med hänsyn till den långa tid som valutakommittén arbetat är resultatet en besvikelse. Majoriteten förordar i det korta perspektivet endast små lättnader och t. o. m. vissa skärpningar i regelsystemet. Vi har länge krävt en snabb liberalisering av valutapolitiken motsvarande den som ägt rum på det kreditpolitiska området. I vår partimotion angående den ekonomiska politiken 1985/86:213 har vi utvecklat skälen för en liberalisering. Vår slutsats är att valutaregleringens stabiliseringspolitiska värde är negativt. Dessutom är valutaregleringen ett ineffektivt medel för att nå ekonomisk-politisk självständighet. Valutaregleringen bör därför möjligt avvecklas. Avvecklingen bör vara fullständig och definitiv men kan genomföras stegvis. Efter avslutad remissbehandling av valutakommitténs betänkande bör regeringen skyndsamt för framlägga förslag om en fullständig avveckling av valutaregleringen. I avvaktan därpå bör vidta sådana lättnader i valutapolitiken som framstår som särskilt angelägna. Hit hör kravet på utlandsfinansiering vid svenska företags direktinvesteringar utomlands, liksom villkoren för upptagande av utlandslån. Om möjligheter öppnas för utlänningar att förvärva svenska statspapper, skulle detta med stor sannolikhet medverka till snabbare nedpressning av den svenska räntenivån. I avvaktan på proposition anser vi att en förlängning av valutaregleringen bör begränsas till att gälla tiden fram till . Med stöd av det anförda hemställer vi att med avslag på proposition 1985/86:143 beslutar att tilllämpningen av valutalagen skall gälla t. o. m. och uttalar att valutaförordningen skall äga fortsatt giltighet till . () () () () () () () ()
mot · G902534 · 1986-04-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:534 m. fl. (fp) Fortsatt valutareglering (prop. 1985/86:143) I propositionen föreslås att valutaregleringen förlängs att gälla , dvs. för tiden 30 juni 1987. För kännedom läggs fram förslag till förordning om fortsatt giltighet av valutaförordningen . Valutaregleringen har varit föremål för en omfattande översyn inom den s. k. valutakommittén. Kommittén har avlämnat betänkandet (SOU 1985:52) Översyn av valutaregleringen. Betänkandet remissbehandlas - remisstiden utgår . tillsattes och arbetade således . Resultatet av detta mångåriga arbete måste anses vara otillfredsställande. Kommitténs majoritet har på kort sikt föreslagit enbart smärre liberaliseringar och i vissa fall rent av skärpningar av regleringen. Kommittén var emellertid inte enig utan en minoritet bestående av representanter för de tre icke-socialistiska partierna, näringslivet inkl. bankväsendet samt den juridiska expertisen föreslog en avveckling av regleringen. Vi delar den uppfattning som framfördes av minoriteten i kommittén och anser således att valutaregleringen bör avskaffas. Avvecklingen bör vara fullständig men kan om så anses lämpligt genomföras stegvis. I propositionen motiveras förlängningen av valutaregleringen med att den är ett medel i penningpolitiken. Det anförs att man med hjälp av regleringen kan hindra eller begränsa störande kapitalflöden. Det sägs också att betydande problem kvarstår i den svenska ekonomin - en uppfattning som vi i och för sig delar samt att valutaregleringen skulle göra det lättare att bedriva en ekonomisk politik som avhjälper dessa problem. Denna senare uppfattning kan vi emellertid inte dela. har under krävt en avreglering inom valutapolitiken, senast i vår partimotion om den ekonomiska politiken (motion 1985/86:Fi219). Vi anser att valutaregleringen är ett ineffektivt medel för att uppnå ökad ekonomisk-politisk och penningpolitisk självständighet. Upprätthållandet av regleringen drar också betydande kostnader, framför allt för näringslivet.Vi anser således att regeringen efter det att remissbehandlingen avslutats bör lägga fram förslag om en avveckling av valutaregleringen. I avvaktan på detta bör genomföra sådana liberaliseringar som är särskilt angelägna. Dit räknar vi bl. a. ett slopande av kravet på utlandsupplåning vid direktinvesteringar utomlands. Om utlänningar också fick möjlighet att förvärva svenska statspapper skulle förutsättningar skapas för en ytterligare sänkning av den svenska räntedifferensen i förhållande till utlandet. I avvaktan på en sådan proposition anser vi att en förlängning av valutare- Mot. 1985/86:534 gleringen bör begränsas till att gälla tiden fram . Med hänvisning till ovanstående hemställs att med avslag på proposition 1985/86:143 beslutar att tillämpningen av valutalagen (1939:350) skall gälla t. o. m. och uttalar att valutaförordningen skall äga fortsatt giltighet till . () ()
mot · G902536 · 1986-04-11 00:00:00 — Motion till 1985/86:536 och () Reglering av priserna på fisk m. m. 1985/86:149) I propositionen föreslår regeringen i huvudsak att fastlägga den överenskommelse som träffats mellan statens jordbruksnämnd och konsumentdelegationen å ena sidan och fiskets förhandlingsdelegation å andra sidan. På en punkt har emellertid regeringen frångått den träffade överenskommelsen, nämligen i fråga om att använda medel ur regleringskassan för att bestrida kostnaderna för utsättning av fisk under /87. Överenskommelsen innebar inget förslag om medel för s. k. fördröjd utsättning av lax. Anledningen till att fiskets förhandlingsdelegation motsatte sig förslag i denna del var att förslaget förutom utsättningen innehöll förslag att havsfisket efter lax skulle förbjudas utanför från svenska kusten. Ett sådant förbud skulle omöjliggöra för de svenska laxfiskarna att kunna fortsätta sin näring. Vidare ansåg yrkesfiskarna att prisregleringsmedel ej borde tas i anspråk för s. k. fördröjd utsättning av lax, då denna utsättning nästan uteslutande gynnar sportfisket. Däremot var man positiv till utsättningen som sådan. 0,6 milj. kr. avsattes till utsättning av laxsmolt i södra för att förstärka havslaxfisket. Då föredraganden enligt propositionen föreslagit att regleringsmedel skall avsättas för s. k. fördröjd utsättning av lax med 1,2 milj. kr. 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att föreliggande förslag om utnyttjande av regleringsmedel ej får påverka gällande bestämmelser beträffande havsfisket efter lax, 2. att beslutar att regleringsmedel ej skall utnyttjas för s. k. fördröjd utsättning av lax.
mot · G902540 · 1986-04-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:540 () Förslag till utsökningsregisterlag m. m.(prop. 1985/86:155) I propositionen föreslås bl. a. att tullen bör ha tillgång till utsökningsregistret för sina utredningar i samband med tulltaxering. Dessutom skall tullen få använda uppgifterna för utredning av grov varusmuggling eller annan ekonomisk brottslighet. Detta anses i propositionen bara vara en marginell utvidgning av registerändamålet. Konsekvensen av förslaget är att generaltullstyrelsen får terminalåtkomst till uppgifter om person som förekommer i ärende hos myndigheten. Tullens åtkomst till utsökningsregistret är inte närmare beredd. Något sådant förslag har sålunda inte återfunnits i de utredningar som ligger till grund för propositionen. Särskilt anmärkningsvärt anser jag det vara att tullen uppenbarligen skall kunna använda registret för att bedriva vad som i praktiken blir förundersökning i brottmål. Något skäl till varför generaltullstyrelsens begäran att få tillgång till uppgifter i utsökningsregistret skall accepteras utan att frågan blivit mer ingående prövad finns inte. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I propositionen föreslås vidare att regeringen skall kunna bemyndiga datainspektionen att lämna ut icke sekretessbelagda uppgifter ur utsökningsregistret. Datainspektionen har inför regeringens behandling av propositionen anmält att den har förutsatt att det sker en noggrannare reglering av utlämnandefrågorna. Detta har emellertid regeringen inte efterkommit. har kreditupplysningsföretagen rätt att få uppgifter från kronofogdemyndigheternas register. Dessa företags handhavande av uppgifterna regleras i kreditupplysningslagen. Utöver kreditupplysningsföretagen har datainspektionen varit mycket restriktiv med att ge tillstånd att hämta uppgifter från registren. Det främsta motivet för detta är de kvalitetsbrister som registren är behäftade med. Det är inte sällsynt att registren innehåller uppgifter om skulder som baserar sig på felbokföring, fel som kan bli ödesdigra för de personer som utpekas som dåliga betalare. Datainspektionens hittillsvarande restriktiva praxis har därför enligt min mening varit helt riktig. Det hade enligt min uppfattning varit värdefullt att propositionen hade behandlat vilka regler som datainspektionen skall tillämpa när den behandlar ansökningen om tillgång till utsökningsregistret. Att denna fråga lämnas okommenterad kan tydas som att regeringen avser att inta en mer lättsinnig inställning än vad datainspektionen gjort. Detta vore inte acceptabelt. Den vägledning som datainspektionen vill ha bör därför ges genom att som sin mening ger regeringen till känna att den restriktiva praxis som datainspektionen tillämpat skall vara vägledande också fortsättningsvis. Med hänsyn till vad jag i motionen anfört hemställer jag 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att tullen inte bör ha tillgång till utsökningsregistret, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att den praxis som datainspektionen tillämpat vid prövningen av vem som skall ges tillgång till utsökningsregistret också bör gälla fortsättningsvis.
mot · G902543 · 1986-04-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:543 m. fl. (m) Stämpelskatten på aktier (prop. 1985/86:157) behandlade skatteutskottet en motion kommunisterna vari bl. a. krävdes att stämpelskatten för aktier höjdes från till . Ett enhälligt utskott avstyrkte yrkandet i motionen (SkU 1984/85:68). Under behandlingen i kammaren stödde emellertid socialdemokraterna vpk-yrkandet i motionen, och med 169 röster mot 150 beslöt att höja stämpelskatten för aktier till fr. o. m . De borgerliga partierna motsatte sig således höjningen. Det är uppenbart att det ursprungligen inte var socialdemokraternas avsikt att stämpelskatten skulle höjas. Enligt vår uppfattning bör stämpelskatten för aktier fr. o. m. återföras till den tidigare nivån . Vad för övrigt gäller propositionen delar vi den uppfattningen att deklarationsskyldigheten helt kan avskaffas vid nybildning av aktiebolag. får ju ändå dessa uppgifter från patent- och registreringsverket. När det gäller konvertering av skuldebrev mot aktier föreslår finansministern en ändring av nu gällande regler. Förslaget innebär att beskattningsunderlaget skall utgöras av det belopp som vid utgivningen har erlagts för skuldebrevet, och inte som tidigare skuldebrevets nominella belopp. En eventuell överkurs skall alltså ingå i beskattningsunderlaget för stämpelskatt. En överkurs vid konvertering tillförs det emitterande bolagets reservfond och ur denna tas ibland medel vid ökning av aktiekapitalet. De nya reglerna skulle således medföra att stämpelskatt kommer att tas ut två gånger på samma kapital. Enligt vår uppfattning är det utomordentligt viktigt att underlätta företagens möjligheter att anskaffa riskkapital. Därför bör stämpelskatten slopas. Som ett första steg yrkar vi alltså att skatten sänks till . För att ytterligare underlätta anskaffandet av riskkapital bör överkursen vid fondemission och konvertering av skuldebrev mot aktier inte utgöra underlag för stämpelskatt. Därigenom undviks också den ovan angivna risken för dubbelbeskattning. Vad slutligen gäller skattskyldighetens inträde har vi inget att erinra mot att den sker som registreringen av aktiekapitalökningen. Sammanfattningsvis föreslår vi alltså att stämpelskatten på aktier sänks till samt överskurser vid emission eller konvertering inte skall utgöra underlag för stämpelskatt. Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar att stämpelskatt för aktier sänks till fr. o. m. , 2. att beslutar att överkurs vid emission eller konvertering av skuldebrev mot aktier inte skall utgöra underlag för stämpelskatt. () () () () enns er (m) () () ()
mot · G902544 · 1986-04-16 00:00:00 — Motion till 1985/86:544 m. fl. Stämpelskatten på aktier (prop. 1985/86:157) I propositionen föreslås vissa förenklingar i fråga om uttaget av stämpelskatt på aktier. Vid nybildning av företag skall beskattningen av överkurser slopas, vilket innebär att deklarationsförfarandet kan avskaffas. Detta medför enligt en väsentlig administrativ förenkling och också lägre kostnader för RSV och de nybildade företagen. Föredraganden anför att det i samband med nyemissioner är vanligt med överkurser och att intäkterna från denna beskattning är betydande. Av detta skäl föreslås inte att denna beskattning avskaffas, vilket medför att deklarationsförfarandet måste behållas i samband med nyemissioner. Även stämpelskatteutredningen (SOU 1983:8) avstod av samma skäl från att föreslå ett avskaffande av deklarationsskyldigheten med beskattning grundad enbart på aktiernas nominella värde. Vi kan inte dela denna uppfattning. Vare sig i stämpelskatteutredningens betänkande eller i propositionen finns några uppgifter om storleken på det skattebortfall som skulle inträffa om beskattningen på överkurser i samband med nyemissioner avskaffades. Detta skulle också möjliggöra ett slopande av deklarationsskyldigheten även i dessa fall, vilket självfallet skulle innebära administrativa förenklingar och besparingar för RSV och de nyemitterande företagen. Enligt vår uppfattning finns det starka skäl att inte ta ut stämpelskatt på aktier vare sig vid nybildning av företag eller i samband med utökning av aktiekapitalet genom nyemissioner. Det statsfinansiella läget tillåter emellertid inte att skatten helt avskaffas. Däremot anser vi att skatten inte bör utgå på överkurser vid nyemission. Vi vill påminna om att stämpelskatten höjdes från till . yrkade då avslag på denna skattehöjning. De justeringar i lagtexterna som följer av vårt förslag att ej beskatta överkurser vid nyemission bör kunna göras av utskottet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att med avslag på proposition 1985/86:157 i denna del beslutar att stämpelskatt ej skall utgå på överkurser vid nyemissioner och att deklarationsskyldigheten därigenom kan avskaffas. () ()
mot · G902545 · 1986-04-11 00:00:00 — och () Godkännande av tilläggsprotokoll till frihandelsavtal med de Europeiska gemenskaperna (EG) (prop. 1985/86:153) I anpassningsprotokollet - fogat till ovannämnda proposition - redovisas överenskommelse om att helt eller delvis suspendera tullen på vissa fiskeprodukter, som har ursprung i och som importeras till gemenskapen. Bytesobjektet för denna tullsuspension är tydligen att fiskefartyg från gemenskapen skall erhålla stående kvoter på svenskt fiskevatten, utöver dem som överenskommits inom ramen för fiskeavtalet mellan och gemenskapen. Dessa kvoter skall tydligen vara Östersjötorsk och Östersjösill. Dessa tilläggskvoter är man beredd att permanenta , när svenska fiskares fångst av torsk är den lägsta . Dessutom ger redan nuvarande utbyteskvoter väldigt många utländska fiskebåtar tillfälle att besöka svenska fiskevatten. Detta skapar problem för många svenska yrkesfiskare, särskilt de som ägnar sig åt garn- och krokfiske, då man ofta får sina redskap överkörda och sönderslitna av trålfiskebåtar. Ju fler trålare som har rätt att fiska på svenska vatten, desto större risker för det kustnära fisket. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att avtalet med beträffande vissa fiskeprodukter bör omförhandlas i enlighet med det anförda. () () 1 1985/86.3 sami.
mot · G902546 · 1986-04-15 00:00:00 — Motion till 1985/86:546 () Ändring i naturvårdslagen (1964:822) m. m. 1985/86:159) I propositionen föreslås bestämmelser i naturvårdslagen med tillståndsprövning av för att skydda våtmarkerna. Dessutom föreslås möjligheter för regeringen att överlämna åt att lämna föreskrifter för nationalparkerna. har i vid ett flertal tillfällen aktualiserat behovet av skydd för våtmarkerna och att det pågående inventeringsarbetet bör fullföljas. Statsrådet redovisar nu att inventeringsarbetet väntas vara slutfört tidigast . Enligt vår uppfattning är det otillfredsställande att inventeringsarbetet och därefter följande utvärderingar av olika områden som bör skyddas inte är slutförda när lagförslaget antas. Flera remissinstanser förutsätter ökad byråkrati med prövning både enligt naturvårdslagen och vattenlagen. Flera länsstyrelser anser sig få betydligt ökade arbetsinsatser med tillståndsprövningen. En slutförd inventering skulle göra det betydligt lättare att avgränsa de områden som kan undantas från tillståndsprövning och detta skulle avsevärt kunna minska antalet prövningsärenden. Med hänvisning till behovet av skydd för våtmarkerna bör propositionen bifallas. bör dock i detta sammanhang göra ett uttalande att resurser ställs till förfogande så att inventeringsarbetet kan slutföras senast i och med utgången av . Den period för vilken osäkerhet om vilka områden som skall skyddas råder skulle därmed kunna förkortas. Med hänvisning till vad som ovan anförs hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om fullföljande av inventeringsarbetet för våtmarkerna före utgången av .
mot · G902548 · 1986-04-17 00:00:00 — Motion till 1985/86:548 och () Ändring i naturvårdslagen (1964:822) m. m. 1985/86:159) För att stärka skyddet av våra våtmarker föreslås bestämmelser i naturvårdslagen (1964:822) om krav på tillstånd av för alla markavvattningsföretag. Ett undantag föreslås för detaljdränering genom täckning för de fall det inte föreligger sannolika skäl till att ett sådant företag leder till menlig inverkan på naturmiljön. Prövningsplikten avses heller inte omfatta sådana rensningar i ett vattendrag som utförs för att bibehålla avbördningsförmågan. Skyddsdikning som vidtas för att hindra grundvattnet att stiga efter en skogsavverkning utgör enligt definitionen ej markavvattningsföretag och omfattas således ej av lagförslag. Tillståndsplikten omfattar heller inte dikningsföretag som sker för torvutvinning vartill tillstånd krävs enligt torvlagen (1985:620). Många remissinstanser är negativa till den aktuella förändringen av NVL. Lantbruksstyrelsen anser att nuvarande prövningsförfarande enligt vattenlagen ger minst lika stor och ibland större möjlighet att ta till vara naturvårdsintressena. Starka skäl krävs för att införa dubbelprövning. anför att av befintliga 7 miljoner ha har dikats . Sammanfattningsvis anser att tillståndsplikt för skogsdikning enligt NVL inte kan förordas , att nu gällande ordning med samrådsplikt och prövning enligt VL bör ge ett gott skydd för våtmarkerna, att nu gällande rutiner inte bör ändras innan det visats att en för naturvärdena ogynnsam rättspraxis utvecklats, att den övergripande naturvärdesbedömningen i tillståndsärenden vad avser skogsdikning bör göras av samt att kunskaperna om våtmarkerna bör ökas genom inventering och klassificering av skyddsvärdet. () anför bl. a. att om naturmiljön trots den skärpta vattenlagen anses för svagt hävdad, bör lagreglerna i den antagna vattenlagen skärpas. Enligt vår mening får vattenlagen - inom ramen för den allsidiga prövning som där sker, bl. a. ur naturvårdssynpunkt - anses ge ett tillfredsställande skydd. Att inrätta ytterligare ett prövningssystem strider mot principen om ett enhetligt och rationellt prövningssystem. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar avslå proposition 1985/86:159. () ()