mot · G902367 · 1986-04-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:367 m. fl. (s) verksamhet m. m. 1985/86:99) I proposition 1985/86:99 behandlas i avsnitt 3:11 Handikappfrågor, särskilt skyldighet att göra programmen tillgängliga för döva och hörselskadade. I gällande avtal mellan staten och föreskrivs bl. a. att bolaget skall ta särskild hänsyn till olika grupper av handikappade. proposition om uttalades (s. 196 f.) att det var angeläget att förstärkte sina insatser för att göra programverksamheten mer tillgänglig för handikappade. I sammanhanget nämndes textsättning av TV-program och angelägenheten av att programföretagen försökte nå olika grupper av handikappade med adekvat programinformation. I samband med behandling av budgetpropositionerna har regelmässigt motioner väckts rörande åtaganden för olika grupper av handikappade. Återkommande krav har gällt ökad programtextning, programinformation för synskadade, utgivning av programtidningen på kassett, möjligheter för synskadade att ta del av textremsan i TV, ökad teckenspråksproduktion samt ökat inflytande för handikappades organisationer i kontakterna med programbolagen. har med anledning av motionerna framhållit vikten av att man på olika sätt försöker förbättra lyssnar- och tittarsituationen för olika grupper av handikappade. Utskottet har dock i sammanhanget erinrat om programföretagens självständiga ställning i fråga om programverksamheten. Utskottet har utgått från att programföretagen skall kunna inhämta synpunkter från de handikappades egna organisationer. har beslutat i enlighet med utskottets förslag. I betänkandet (Ds U 1984:18) Videogram för döva föreslår utredningsmannen att både televisionen och utbildningsradion regelbundet och i ökad omfattning skall textsätta TV-program med såväl konventionell metod som med text-TV samt att bolagen skall sända program på teckenspråk för såväl barn som vuxna. Enligt utredarens förslag bör det framgå av de nya avtalen att programföretagen är skyldiga att göra programmen tillgängliga för handikappade. Remissopinionen stöder över lag utredningens förslag. Hit hör bl. a. , , samt talboks- och . anser däremot att det inte finns anledning att i ett nytt avtal med staten rörande programverksamheten skärpa formuleringarna beträffande utbildningsradions skyldighet att göra program Mot. tillgängliga för döva och hörselskadade. Inte heller anser att 367 det särskilt bör markeras i avtalet att har skyldigheter när det gäller att sända program för döva och hörselskadade. avtalsbestämmelserna om att särskild hänsyn skall tas till handikappade är Med vad som anförts i dessa olika uttalanden framgår klart att det föreligger ett starkt krav från konsumentsidan att program skall göras tillgängliga för handikappade i större omfattning och att detta skall framhållas i det nya avtalet. anser att det inte behöver markeras. I lever ca 800 000 människor, som har någon form av hörselnedsättning och som betalar full TV-licens. Denna grupp har länge blivit styvmoderligt behandlad av genom att de svenska TVprogrammen i ringa utsträckning textas. Genom att inte kunna ta del av utbudet i etermedierna riskerar handikappade att bli ännu mer isolerade. Det är viktigt att public service-företaget tar sitt ansvar fullt ut härvidlag. Det är positivt att andelen textade program har ökat till . Häremot står dock att av de svensktalande programmen är otillgängliga för alla döva och många hörselskadade. Detta kan inte godtas för den nya avtalsperioden. Under denna förordas att målet skall vara att alla program i TV, som kan textas, skall förses med text. Detta bör komma till uttryck i avtalet mellan staten och . Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att regeringen i förhandlingar med programföretagen verkar för att hela programutbudet görs tillgängligt för handikappade med hörselnedsättning. () ()