mot · G902A212 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:A212 Enligt förordningen om permitteringslöneersättning, SFS 1984:1011, vilken trädde i kraft delegeras beslutanderätten rörande bidrag till bolag eller annan juridisk person som regeringen bestämmer. Uppdraget lämandes till permitteringslöneersättning, som konstituerats genom avtal mellan SAF och LO och som har civilrättslig status ingående i AMF-systemet. Genom att överlåta beslutanderätten till ett organ som kontrolleras av SAF och LO, de största parterna på arbetsmarknaden, är det uppenbar risk för att företag, som inte tecknat kollektivavtal eller som inte är medlem i SAF, utsätts för diskriminering. Förordningen om permitteringslöneersättning närmast anbefaller detta då lokal arbetstagarorganisation skall yttra sig över ansökan från icke avtalsbundet företag. För att komma i åtnjutande av statsbidraget måste företaget vara anslutet till AMF-systemet. AMF-premierna har utvidgats med en ny avgift, fr. o. m. 1985 på på lönesumman, som bidrar till finansieringen av permitteringslöneersättning. Resterande del av permitteringslöneersättningen finansieras genom statsbidrag. Genom det nya systemet kan den som permitterats ej längre komma i fråga för ersättning från A-kassa, och staten gör således en inbesparing genom minskad kostnadstäckning till A-kassorna. AMF-premierna, inkl. den nya avgiften, uppgår till 5,på lönesumman (inkl. till Trygghetsfonden SAF-LO). Arbetsgivare som önskar vara ansluten till permitteringslöneersättningssystemet måste således ta på sig en kostnad på 5,på lönesumman för att komma i åtnjutande av statsbidraget. Den arbetsgivare som är överens med sina anställda om att ej teckna kollektiva försäkringar genom AMF-systemet drabbas således av en avsevärd extra kostnad. I de fall arbetsgivaren och de anställda i stället för AMF-försäkringarna önskar utforma mer individuellt anpassade försäkringar hindras detta i praktiken, genom att arbetsgivaren tvingas anlita AMFsystemet. Med LO-SAF konkurrerande arbetsmarknadspart eller organisationer tvingas genom förordningen underkasta sig eller gynna sin kanske värste konkurrent. Rättssäkerhet eller likabehandlingsprincipen på arbetsmarknadsområdet sätts ur spel. Enligt förordningens 3§ ges möjlighet att utestänga oorganiserade företag utan avtal från permitteringslöneersättning trots att de anslutit sig till AMF-systemet, nämligen genom att ersättningen får lämnas under förutsättning att permitteringslönen betalas ut enligt kollektivavtal eller att den utbetalade permitteringslönen är jämförbar 1 * 1985186.3 sami. med sådan lön enligt kollektivavtal för verksamhetsområdet. Förordningen anger i 5§ vissa avtalsområden (enligt bilaga), eftersom A212 ersättning för väderpermittering endast kan lämnas till arbetsgivare inom dessa avtalsområden. Enligt 9 § andra stycket i förordningen skall arbetsgivare som ej är bunden av kollektivavtal bereda lokal arbetstagarorganisation tillfälle att avge yttrande över permitteringen. Detta stärker ytterligare SAF:s och LO:s makt över vilka som skall beviljas permitteringslöneersättningen, som till övervägande del finansieras med statsbidrag. Den nya lagstiftningen har grundats på överenskommelse mellan . Den drabbar på ett cyniskt sätt de små företagen och gynnar de stora. För det stora SAF-företaget tillkommer en merkostnad på av lönesumman. För det lilla företaget utan kollektivavtal uppgår kostnaden till på lönesumman för att komma in i systemet och bli berättigat till det statliga bidraget. Ett exempel på de drastiska skillnaderna mellan företag med kollektivavtal och dem som saknar sådant avtal och har 10 anställda visar: 10 anställda, lönesumma . (vanligen småföretag) kostnad . 10 anställda, lönesumma . (vanligen storföretag med kollektivavtal) kostnad . En tolkning av de regler som omgärdar den nya permitteringslöneersättningen visar att effekterna av lagen verkar näringsfrihetsinskränkande och konkurrenshämmande mellan parterna på arbetsmarknaden och inom försäkringsbranschen då SAF, LO och AMF-försäkringar direkt är gynnade genom den nya lagen och dess tillämpning. Det måste vidare betraktas som klart otillfredsställande att som villkor för det statsbidrag som utgår till permitteringslöneersättningarna gäller att företaget är anslutet till ett enskilt försäkringssystem i sin helhet. Därför bör besluta om följande lagändring av 21 § lagen (1982:80) om anställningsskydd. Med stöd av det ovan anförda hemställs att beslutar anta följande lagförslag: Förslag till Lag om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd Härigenom föreskrivs att 21 § lagen (1982:80) om anställningsskydd skall ha nedan angivna lydelse. Arbetstagare som under anställ- En arbetstagare som blir permitterad har rätt ningstiden har varit permitterad mer till lön och andra ans tällningformå- än eller sammanlagt Nuvarande lydelse Ändringsförslag Mot. derår har rätt till lön och andra anställningsförmåner för ytterligare permitteringstid. Förmånerna får inte understiga vad som normalt skulle ha utgått om arbetstagaren hade fått behålla sina arbetsuppgifter. Har en första stycket. Rätten till till sin natur.