mot · G902A416 · 1986-01-21 00:00:00 — Motion till 1985/86:A416 (m) Förbättring av utvecklingsmöjligheterna för efter gick det bra för . Näringslivet expanderade och levnadsstandarden ökade snabbt. Att denna positiva utveckling höll på att brytas visade sig . Arbetslösheten växte och de ekonomiska problemen i de norrländska glesbygderna blev alltmer påträngande. En regionalpolitik som i ökande utsträckning byggde på stöd till bl. a. började tillämpas. Vår generella näringspolitik under de första decennierna efter började undan för undan ersättas med en selektiv stödpolitik. AMS-verksamheten byggdes ut. En rad olika stödformer till näringslivet etablerades. Den politiska makten blev allt starkare som näringslivets självständighet försvagades. Företagsbeskattningen fick genom successivt höjda arbetsgivaravgifter betydande inslag av bruttobeskattning. höjdes arbetsgivaravgifterna från under knappa . Detta skapade oöverstigliga problem för personalintensiv industri, t. ex. tekoindustri- och serviceverksamhet. Överbryggningspolitiken efter den första oljekrisen gjorde att svårigheterna i basindustrierna exploderade 1976-1977. Nedläggningarna inom personalintensiva små och medelstora företag bidrog först till att skapa en växande arbetslöshet. För att denna inte skulle manifesteras i hög öppen arbetslöshet krävdes betydande statliga arbetsmarknadsåtgärder. Den politiska marknaden förstärktes på näringslivets och de enskilda medborgarnas bekostnad. En stark politisk makt leder till koncentration och centralisering, en centralisering i första hand till huvudstaden. Så skedde också i . De redan tidigare svaga norra delarna av blev ekonomiskt och befolkningsmässigt allt svagare. Helt naturligt vidtogs regionalpolitiska satsningar till förmån för och Bergslagen. Att de södra delarna av landet, inte minst , fick snabbt växande problem inom näringsliv och på arbetsmarknad observerades inte. I var dock allting bättre än i de utsatta norra delarna av landet. har av tradition kännetecknats av högt välstånd. Detta trots att har haft en stor andel s. k. låglöneindustri inom teko-, läder- och sko-, jordsamt gummibranscherna. Ett gynnsamt klimat och korta avstånd skapade Detta förklarar kombinationen låglöneindustri och Mot. 1985/86 god levnadsstandard. Låglönesatsningar, en för landet likriktad bygg- och bostadspolitik, ett jordbruk alltmer insnärjt i regleringar m.m. gjorde att dessa fördelar föröddes. Den snabba utslagningen framför allt inom tekoindustrin - företagsnamn som och och i , Skånska Ylleväveriet i , Schlasbergs och Emonds i vittnar om kraften i utvecklingen - skapade helt naturligt omställningsproblem. Dessa doldes dock delvis av 1970-talets snabba kommunala expansion. Den friställda kvinnliga arbetskraften sögs delvis upp av och landstingskommunal verksamhet. 1970-talets varvskris accentuerade drastiskt svårigheterna i framför allt sydvästra . De framväxande närings- och arbetsmarknadsproblemen hade dock gett sig till känna tidigare i de östra delarna av landskapet, i län. När sedan tillväxten i de västra delarna förbyttes i tillbakagång fick detta återverkningar på de svagare, mer glesbefolkade, östra delarna. uppvisar det tidigare så välmående arbetslöshetsproblem, som närmast kan betecknas som norrländska. Vad vi nu bevittnar är hur den omfattande politiska styrningen på i princip två vägar förvandlat ett förut välmående till en landsända med ett svagt näringsliv. I ett land där allt fler beslut avgörs av politiker i stället för av marknaden växer det fram en koncentration till politikens centrum, dvs. En ökad politisk marknad innebär att en ökande andel av BNP passerar genom den offentliga sektorn. Betalningsströmmarna kommer då att i växande utsträckning passera genom bankväsendet i huvudstaden. Detta innebär i sig en konkurrensfördel för huvudstadsområdet. Men den politiska koncentrationen ger även på andra sätt huvudstaden konkurrensfördelar. Närheten till mäktiga beslutsfattare i regering, departement och i de tunga organisationerna skapar gynnsamma betingelser för huvudstadens näringsliv. Eftersom de mest inflytelserika politikerna flockas i , även om de ursprungligen började sitt politiska liv ute i landsorten, tenderar de politiska besluten, medvetet eller omedvetet, att gynna till nackdel för landsdelar som ligger mera perifert. Till detta kommer att Stockholmsresor kostar tid och pengar. Tillväxten av den politiska marknaden har återspeglat sig i tillväxten av skatter, skatteregler och andra regleringar. Dess värre har detta bidragit till vårt lands alltmer centraliserade struktur. Nyföretagande och familjeföretagande har hämmats av kombinationen hög inkomst-, förmögenhets- och arvs- och gåvobeskattning. Realisationsvinstbeskattningens utformning har gynnat finansiella transaktioner, s. k. klipp, som skapat en ägandekoncentration till en begränsad grupp storföretag. Uppköp av skånska företag har ofta inneburit att dessa från att tidigare ha varit självständiga blivit underställda divisioner i mestadels eller Göteborgsbaserade bolag. Detta har ofta inneburit att expansionspla- Mot. ner skrinlagts för det uppköpta företaget, särskilt om det nya moderbolaget råkat ut för svårigheter. Till detta kommer att betalningsströmmarna ofta förändras till nackdel för den region, där det uppköpta företaget är beläget. Storföretagens alltmer avancerade finansförvaltningar gör att penningströmmarna i ökande utsträckning dirigeras via koncernkonton. Detta innebär att, som en framträdande bankman i konstaterat, regionens banker över töms på . Företagsledningarna i de uppköpta företagen mister ofta dynamiken i sitt beslutsfattande på grund av att de inte längre behärskar sitt kapital. För ett förnyat näringsliv har stora möjligheter. Vi har nära till kontinenten. Vi ligger mitt i . Detta är en fördel, som ingen annan del av vårt land har. Centraliseringen gynnar, som redan påtalats, dess värre ensidigt huvudstadsområdet. Näringspolitiska insatser sätts i första hand in i de svagaste områdena, i Bergslagen och . Vi i söder kommer att se en framtid med långsam tillbakagång, om inte grundläggande ändringar görs av den ekonomiska politiken. Att så sker är inte endast viktigt för utan för hela . I finns tillväxtmöjligheterna. Här finns chansen att driva fram en positiv utveckling för hela vårt land. Vilka förändringar måste då obetingat genomföras? För det första måste den selektiva näringspolitiken lämna plats för en generell näringspolitik. För det andra måste skattetrycket komma ned till västeuropeiska nivåer och skattereglerna måste utformas så att de gynnar nyföretagande, industriella satsningar samt stabila och långsiktiga satsningar i aktier framför finansiella transaktioner. För det tredje måste inflationen bringas ned på samma nivå som i våra viktigaste konkurrentländer. Först då kan räntenivån bli varaktigt lägre. En låg ränta är utomordentligt väsentlig för nya industriella satsningar. I med dess betydande jordbruksnäring är sjunkande räntor ett livsvillkor. För det fjärde bör valutaregleringen mjukas upp. Målet bör vara att helt avskaffa valutaregleringen. Det redan svåra arbetsmarknadsläget, framför allt i men också i de östra glesbygdsområdena, kommer sannolikt att förvärras genom den kris regionens sista storvarv står inför. Hur utgången av Kockumskrisen än blir krävs offensiva satsningar på skånskt näringsliv. Vid en eventuell nedläggning måste få resurser motsvarande dem fick. Men måste en omläggning av den ekonomiska politiken genomföras. och skall klara sig av egen kraft. De skall ej bli ett nytt stödområde. Goda projekt för nyföretagande finns alltid. Dagens problem är att det alltför ofta är lönsammare att satsa pengar i statsskulden eller i andra finansiella placeringar än genom investeringar i företag. Den viktigaste Mot. orsaken är skatterna och skattesystemets utformning. Att starta företag är A416 Misslyckas en satsning förlorar företagaren ofta eget beskattat kapital. Att återvinna detta med vår höga beskattning är i stort sett omöjligt. Skulle däremot det nya företaget gå bra och ge stora vinster utsätts företaget/företagaren för ett skattetryck, som ofta innebär att han inte klarar att behålla ett expanderande företag. Vårt skattesystem saknar symmetri. Det bestraffar företagaren vare sig han lyckas eller misslyckas. hai blivit att lisktagdiide i alltför hög grad koncentrerats till större företag, som inom koncernen kan utjämna vinster och förluster. Men stora företag med sina betydligt längre beslutsvägar kan inte ersätta många entreprenörers satsningar på nya affärsidéer. Därför måste grundläggande förändringar i skattelagstiftningen genomföras, nämligen främst o sänkning av marginalskatterna till nivåer som motsvarar dem i våra viktigaste konkurrentländer. bör den direkta statliga skatten avskaffas för inkomsttagare i vanliga inkomstlägen. Den direkta beskattningen bör då endast utgå som en proportionell skatt på nuvarande nivå. o avskaffande av begränsningen av rätten till underskottsavdrag för att återställa symmetrin i skattesystemet, o mindre och medelstora företag skall undantas från förmögenhetsskatt såsom företagsskattekommittén föreslagit. Den svenska förmögenhetsskatten är genom senare års skärpning den högsta bland . Målet bör vara att helt avskaffa förmögenhetsskatten, o realisationsvinstbeskattningen för aktier bör skyndsamt ses över. Långsiktigt aktiesparande bör gynnas genom fördelaktiga realisationsvinstbeskattningsregler. Efter 6 å bör försäljningsvinster vara helt fria från beskattning. o det tidigare FoU-avdraget för företagens forskning och utveckling bör återinföras. Slutligen bör utredas om inte de norska beskattningsreglerna för kommanditbolag bör införas i , eftersom dessa regler i hög grad tycks underlätta finansiering av nyföretagande. Ett antal projekt i har exempelvis kunnat finansieras med norskt kapital på grund av de fördelaktiga norska beskattningsreglerna vad gäller kommanditbolag. Detta har bl. a. gällt ett flygplansprojekt i , som beräknas ge ett inte obetydligt tillskott till stadens industriella verksamhet. Avregleringar bör i första hand ske inom tre områden: valutaregleringen, på arbetsförmedlingssidan samt vad gäller lagen om anställningsskydd. Valutaregleringen bör helt avskaffas. Ett första steg på den vägen är att tillåta företagen att amortera utländska lån i den takt de önskar samt öka möjligheterna för företagens utlandsinvesteringar. Vidare bör utlänningar tillåtas att köpa svenska statspapper, kronpapper. Den senare typen av åtgärder torde leda till en viss inströmning av kapital och ett tryck ned på den svenska räntan. Erfarenheterna från tyder på detta. Ett avskaffande av det statliga arbetsförmedlingsmonopolet bör eftersträ- Mot. Ett första steg kan vara försöksverksamhet med helt fri arbetsförmedling A416 i fr. o. m. . Den statliga stödpolitiken har en rad nackdelar: byråkratisk styrning som helt naturligt är okänslig för marknadsbedömningar och marknadens krav. Långa beslutsvägar och långa beslutstider, som gör att även i sig livskraftiga projekt misslyckas för att man tappar tempo. Den statliga stödpolitiken bör avvecklas i takt med en reformering inom skatteområdet på så sätt som ovan föreslagits. Vissa statliga organ bör utvecklas så att de bättre svarar till de olika regionernas krav. STU (styrelsen för teknisk utveckling) bör inrätta lokalkontor i / , så att näringsliv, forskare vid samt samordningsorgan mellan universitet och näringsliv, exempelvis FOSAM och SUN, får närmare kontakter. Samma bör gälla och Investeringsbanken. Det är väsentligt att avstånden mellan bl. a. nu nämnda statliga organ och det skånska näringslivet görs kortare. Kunskaperna om problem skulle då öka inom den statliga administrationen. möter man dess värre en betydande okunnighet hos departement och andra statliga organ om orsakerna till den negativa utvecklingen i . kommer att kännetecknas av en stram budgetpolitik. Neddragningar av statliga utgifter kommer i stor utsträckning att gå ut över kommunsektorn. Att här finns utrymme kan inte bestridas. som staten minskar och/eller avvecklar en rad bidrag till kommunerna, är det viktigt att dessa uppmuntras till effektiviseringar och skattesänkningar. I har ett antal kommuner sänkt skatten inte minst för att vitalisera kommunen och öka tillväxten. Under inga förhållanden får regeringen ta denna typ av utbudspolitik till intäkt för extra indragningar av skattemedel. Inte heller får kommuner som sänkt skatten, trots att de har en svag likviditet och/eller betydande strukturproblem, undanhållas de särskilda bidrag som utgår för att kompensera strukturella svårigheter eller svårigheter som uppkommer genom att staten ändrat regler för aktiebolagsskatt, garantibeskattning e. d. Med stöd av det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om ändrad förmögenhetsbeskattning i enlighet med företagsskattekommitténs förslag, 2. att hos regeringen begär utredning om nya realisationsbeskattningsregler för aktier, 3. att beslutar om avskaffandet av avdragsbegränsningen Mot. för underskottsavdrag, A416 4. att hos regeringen begär utredning om en kommanditbolagsbeskattning av norsk modell, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen för övrigt anförts angående marginalskatter och skatteregler, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om selektiv näringspolitik och dess inverkan på utvecklingsmöjligheterna av näringslivet i , 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om förändringar av gällande valutareglering, 8. att hos regeringen begär förslag om försöksverksamhet med fri arbetsförmedling i , 9. att hos regeringen begär förslag om i motionen anförda organisationsförändringar för STU, och Investeringsbanken, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om kommunala skattesänkningar för att främja tillväxt och vitalisera näringslivet i kommuner. () Per Stenmarck (m)