mot · G902Sk828 · 1986-01-27 00:00:00 — Motion till 1985/86:Sk828 Priserna på alkoholdrycker i skall vara höga och hållas på en nivå som gör att de aldrig förbilligas realt. Det slog fast i samband med stora alkoholpolitiska beslut. En övergång till svagare drycker på de starkares bekostnad kom, med alkoholpolitiska beslut, att vara en officiell ambition. Ytterligare en ambition var att sänka den totala konsumtionen av alkohol. Till sitt förfogande har statsmakterna dels sitt försäljningsmonopol för alla drycker som är starkare än vanligt öl och dels beskattningen av alkoholdryckerna. I ett avseende finns det skäl att hävda att politiken lyckats, nämligen när man betraktar utvecklingen av totalkonsumtionen av ren alkohol, uttryckt i liter per invånare , vilken framgår av tabellen på nästa sida. Totalkonsumtionen av ren alkohol har minskat mellan och 1984. Det ligger självfallet nära till hands att hävda att denna konsumtionsminskning är följden av de alkoholpolitiska besluten och inte kan härledas till andra omständigheter. Om man emellertid studerar utvecklingen i andra länder, hittar man flera länder med en konsumtionsutveckling som liknar den svenska, dvs. en markerad ökning av alkoholkonsumtionen , . har alkoholkonsumtionen, uttryckt i liter ren alkohol per invånare, utvecklats på följande sätt i några av länder. Minskningen av den svenska totalkonsumtionen torde alltså inte bara stå att söka i den svenska alkoholpolitiken, utan är också en följd av standardutvecklingen. I såväl som i övriga delar av industrivärlden utvecklades individens standard gynnsamt , varefter den varit negativ och torde ha gett visst utslag i alkoholkonsumtionen. Styrningen har inte lyckats Även om totalkonsumtionen i minskat har inte det andra alkoholpolitiska målet uppnåtts, nämligen den av statsmakterna uttalade ambitionen att med sina styrmedel vrida konsumtionen till svaga dryckers fördel, vilket illustreras av nedanstående tabell, som visar resp. alkoholdrycks procentuella andel av totalkonsumtionen. som totalkonsumtionen gått ned har konsumtionsmönstret ändrats så att en övergång skett från såväl de starkaste som de svagaste dryckerna till de mellanstarka. Ur alkoholpolitisk synpunkt är denna utveckling olycklig. Konsumtionen av tyngre alkoholdrycker har en större andel än 1976 och de svaga maltdryckerna har i svensk historia en lägre andel av den totala alkoholkonsumtionen än vin. som alkoholgränsen i klass sänktes höjdes alkoholgränsen i lättvin från och ligger därmed på en nivå som är upp till fyra gånger högre än det vanliga ölets. Skattesatserna för öl, starköl och lättvin sattes 1977 så att de billigare lättvinerna blev en prismässigt attraktiv vara, främst i jämförelse med starköl. beslut kom t. o. m. de billigaste lättvinerna att bära en lättare skattebörda per centiliter ren alkohol än starköl, enligt nedanstående tabell, som visar skatten i öre per centiliter ren alkohol i lättvin och starköl: Tabellen visar att det billigaste lättvinet, med en alkoholhalt på 11,5 volymprocent, har haft, och fortfarande har, en beskattning av sitt alkoholinnehåll som i förhållande till starköl inte avspeglar de stora skillnaderna mellan dryckerna. Det alkoholpolitiska synsätt antagit bör rimligen innebära större progressivitet i beskattningen än som varit fallet. Ännu finns också exempel på lättviner som har lägre skatt på sitt alkoholinnehåll än starkölet. Det tydligaste exemplet är vindrinken , med 14,5 volymprocent alkohol. Denna produkt är en direkt följd av höjningen av alkoholgränsen till och således en av det statskontrollerade tillverknings- och försäljningsmonopolet genomförd anpassning till de nya Det alkoholpolitiska värdet i denna anpassning kan starkt ifrågasättas. har alltsedan introduktionen varit en av de mest populära varorna bland lättvinerna. Den förda alkoholskattepolitiken torde ha stor del i främjandet av lättvinskonsumtionen, som utvecklats enligt nedan i volymliter sedan 1976.1 siffrorna ingår starkvin, vars volym svarar för något av totalsiffran och varit i sjunkande : Lättvin är i genomsnitt dubbelt så alkoholstarkt som starköl. Därmed utgör lättvinet en alkoholdryck med en berusningseffekt och en skaderisk som i motsvarande mån är större än starkölets. Denna skillnad avspeglas inte i beskattningen av de båda dryckesgrupperna. Den förda alkoholskattepolitiken har därför varit till skada för inte bara alkoholpolitiskt utan även med avseende på dess negativa påverkan på landets affärer med omvärlden. Värdet av det importerade vinet uppgick till 184,2 milj. kr. medan det 1984 hade stigit till 517,9 milj. kr., allt räknat i löpande priser. Förledande tilltro till vin Skillnaderna i beskattning mellan lättvin och i första hand starköl har ibland förklarats med att starköl - emellanåt även vanligt öl - i högre grad än lättvin konsumeras i berusningssyfte. Ett ytterligare skäl att öka skillnaderna i beskattning mellan maltdrycker och lättvin är den tilltagande kvinnoalkoholismen. års forskning, inte minst (of Women with Alcohol Addiction) vid , har visat att det torde finnas direkta samband mellan den ökande konsumtionen av lättvin och den alltmer tilltagande alkoholismen bland kvinnor. Nämnda projekt har bl. a. visat att gick det 23 manliga alkoholister på en kvinnlig och 5 manliga på 1 kvinnlig. Det låga priset på lättvin torde haft stor del i denna process som svårtillgängligheten varit betydelselös. Läskedrycker diskrimineras i förhållande till obeskattade alkoholfria drycker. utgör läskedryckerna förnämliga alternativ till alkoholdrycker i sällskapslivet. Detta har särskilt dokumenterats i de undersökningar som , Systembolaget och försäkringsbolaget uppdragit åt att göra om ungdomens alkoholvanor. Ett överväldigande flertal av landets 12-24-åringar anger kolsyrade läskedrycker som sitt förnämsta alternativ till alkoholdrycker. Ur hälsosynpunkt, t. ex. med avseende på fettinnehåll, sockerhalt och energivärde har läskedryckerna inte sådana egenskaper som motiverar att de åsätts skatt när andra alkoholfria drycker går fria från skatt. Rättmätiga krav på att avskaffa de särskilda skatterna på alkoholfria drycker, dvs. läskedrycker och lättöl, har framförts. skäligheten i detta krav, inte minst genom att en utveckling som innebär Mot. 1985/86 mindre alkoholkonsumtion skulle stimuleras av att konkurrensneutralitet Sk828 råder bland alkoholfria drycker. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en skyndsam översyn av alkoholbeskattningen, i syfte att relatera skatten till dryckernas alkoholinnehåll och därmed öka prisspännvidden mellan drycker av olika alkoholhalt.