bet · GA01SfU8 · 1986-12-31 00:00:00 — Motioner väckta under den allmänna motionstiden /86 I motion 1985/86:Sf220 (motivering i 1985/86:So206) av UlfAdelsohn m. fi. (m) hemställs 3. att beslutar att upphäva bestämmelserna ometableringsbe-gränsningar för tandläkare med omedelbar verkan. I motion 1985/86:Sf227 (motivering i 1985/86:So411) avInga Lantz m.fi. (vpk) hemställs att som sin mening ger regeringentill känna att patienter med besvär av oral galvanism bör ges rätt att utanegen kostnad byta tandlagningar med amalgam mot annat tandlagningsmaterial. I motton 1985/86:Sf255 (motivering i 1985/86:So428) avMarianne och () hemställs att hos regeringenbegär att ersättning från bör utgå för provtagningar för attutröna sjukdomen samt vid sanering av fyllningar. I motion 1985/86:Sf290 av m.fi. (vpk)hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts meduppgift att utreda frågan om kostnadsfria tandproteser samt att förslag häromsnarast föreläggs . I motion 1985/86:Sf296 av () hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring i berörd lagstiftningså att personer som är allergiska mot amalgam får sina fyllningar utbytta utanpatientkostnad. I motion 1985/86:Sf301 av ochMarianne () hemställs att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts beträffande byte av amalgamfyllning ochtandlagningsmaterial för barn. 1 motion 1985/86:Sf312 av () hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägsom ändring av nu gällande regler för barn- och ungdomstandvård. I motion 1985/86:Sf318 av () hemställs attriksdagen hos regeringen anhåller om förslag till ändring avtandvårdsförsäkringens nuvarande konstruktion. 1 1986/87.11 saml. I motion1985/86:Sf336 av m. fi. (fp) hemställs SfU 1986/87:8 12. att hos regeringen begärförslag till ändring av lagen om allmän försäkring så att tandläkare ges rättatt ansluta sig till försäkringskassa, 13. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om specialisttandläkares rättatt ansluta sig till tandvårdsförsäkringen, 14. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om samverkan medprivatpraktiserande tandläkare i barn-och ungdomstandvården och vidinstitutioner samt om möjligheterna för barn och ungdomar att anlita annantandläkare än folktandvårdens, 15. att som sin mening gerregeringen till känna att något procentmål för folktandvårdens utbyggnad inteskall finnas. I motion 1985/86:Sf343 av () hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om atträtten till familjetandvård även inbegriper tandvård hos privata vårdgivare. I samband med beslut om en allmäntandvårdsförsäkring fastställdes ett program för landstingens utbyggnad avfolktandvården. Målet var att folktandvården vid utgången av skullesvara för hela barn-och ungdomstandvården samt av vuxentandvården. För att säkerställa den planerade utbyggnaden avfolktandvården infördes i övergångsbestämmelser till tandvårdsreformen möjlighet för att, om verket fann anledning anta attfolktandvårdens behov av tandläkare skulle bli otillräckligt tillgodosett,föreskriva att en tandläkare inte får föras upp pä förteckning hos allmänförsäkringskassa. Begränsningsregeln skulle ursprungligen gälla fram tillutgången av , men har därefter förlängts i flera omgångar. Genom beslut gäller begränsningsregeln tillsvidare (prop. 1985/86:51, SfU 6, rskr. Motiven för en fortsattetableringsbegränsning var såväl att anpassa tandvårdsresurserna till behov ochsamhällsekonomiskt utrymme som att uppnå en utjämning av tillgången påtandläkare mellan och inom regioner. I två motioner tas upp frågan om etableringsbegränsningför tandläkare. m, fl, anför i motion 1985/86:Sf220 att mycket fåprivattandläkare har möjlighet att verka utanför tandvårdsförsäkringen,eftersom patienten då får betala hela tandvårdskosfnaden. Enligt motionärernamåste patienterna få rätt att fritt och på likvärdiga ekonomiska villkor väljavårdgivare och vårdform. För att uppnå detta mål måste bestämmelserna ometableringsbegränsning för tandläkare upphävas med omedelbar verkan, och motionärernabegär i yrkande 3 att beslutar i enlighet härmed. I motion1985/86:Sf336 av m. fl. framhålls att det är mycket tveksamtom de totala kostnaderna för tandvården hålls nere genom etableringskontrollsom minskar konkurrensen. De undersökningar av tandvårdens kostnader som gjortshar dessutom visat att de privata tandlä- kärna harlägre kostnader än folktandvården. Det pågår också ett arbete SfU 1986/87:8inom folktandvården för att minska de höga kostnaderna, som framför allt berorpå att kostnaderna för administration och liknande är höga. Förutsättningarnaför att dessa strävanden mot en mer rationell verksamhet skall bliframgångsrika torde vara större om det finns en fri etableringsrätt. En frietableringsrätt ger enligt motionärerna de största förutsättningarna för entandvård som är anpassad till patientens behov, och de begär i yrkande 12förslag till sådan ändring i lagen om allmän försäkring att privattandläkarefår etableringsrätt. När under föregående beslutade om enfortsatt etableringsbegränsning för privattandläkare framhöll utskottet (se SfU1985/86:6) att anslutnirigen av tandläkare till tandvårdsförsäkringen fårbetydande ekonomiska konsekvenser för försäkringen och att i nuvarandesamhällsekonomiska läge mäste därför den begränsade resursökning som kan kommai fråga styras till de kommuner som har störst behov. Härigenom kan även enutjämning uppnås såväl mellan- som inomregionalt. Mot denna bakgrund ansågutskottet att det var helt nödvändigt med en fortsatt etableringsbegränsningför privattandläkare. Enligt utskottets mening äger ovan redovisade skäl för enetableringskontroll alltjämt giltighet, och utskottet ser därför ingenanledning för att frångå sin ståndpunkt i frågan. Utskottet avstyrkerföljaktligen bifall till motionerna Sf220 yrkande 3 och Sf336 yrkande 12. I motion Sf336 av m:fl. tas också uppfrågan om folktandvårdens utbyggnad med avseende på vuxentandvården. Motionärernaanför att om man möjliggör ett fritt val av tandläkare leder detta också tillatt kostnaden minimeras. Det blir betydligt mer kostsamt att låsa sig till ensådan utbyggnad av folktandvården som regeringen förordar, nämligen attfolktandvården pä sikt skall svara för av allmäntandvården förvuxna. Motionärerna begär därför i yrkande 15 ett tillkännagivande om att någotprocentmål för folktandvårdens utbyggnad inte längre skall finnas. Frågan om folktandvårdens utbyggnad och andel av allmäntandvårdenför vuxna diskuterades senast i samband med beslut om en tandvårdslag(prop, 1984/85:79, SoU 12, rskr. uttalade därvid attutskottet delade föredragande statsrådets uppfattning i fråga om folktandvårdensbetydelse för den förebyggande tandvården och den uppsökande verksamheten inomtandvården och att det därför var önskvärt att folktandvården själv skullesvara för en beaktansvärd del av allmäntandvården för vuxna. Även av hänsyntill landstingens ansvar för den samlade planeringen av tandvården var det avvärde att landstingen själva hade god erfarenhet av vuxentandvård. Utskottetinstämde därför i uttalandet i propositionen att folktandvården bordesvara för av allmäntandvården för vuxna. Lokala variationer i frågaom tandläkartäthet o. d. kunde dock, i varje fall övergångsvis, motivera såvälhögre som lägre andel folktandvård. Det fick således ankomma på resp. landstingatt bestämma takten i utbyggnaden med beaktande av de regionala förutsättningarsom rådde. Enligt utskottets mening saknas det skäl för attnu göra en annan bedömning, och utskottet avstyrker bifall till motion Sf336yrkande 15. Beträffandebarn- och ungdomstandvården är landstingens utbyggnad härav nufullföljd, och folktandvården svarar således för all tandvård för barn SfU1986/87:8 och ungdomar t. o. m. det år de fyller . I tre motioner tas upp frågor om barn- ochungdomstandvård. anför i motion Sf312 att inte endastfolktandvården bör ha ansvar för barn- och ungdomstandvård utan även privatatandläkare bör få anlitas. Med nuvarande regler får patienter somväljer tandläkare utanför folktandvården själva betala helabehandlingskostnaden och har således i realiteten ingen valfrihet. Motionärenbegär därför ett tillkännagivande om att även barn och ungdomar skall omfattasav den allmänna tandvårdsförsäkringen. I motion Sf336 av m.fl. begärs i yrkande 14 ett tillkännagivande om att landstingen bör samverkamed privattandläkare i barn- och ungdomstandvården samt att landstingen börinta en generös attityd till att betala tandvårdskostnaden i de fall det ärmotiverat att barn och ungdomar behandlas av annan tandläkare änfolktandvården. framhåller i motion Sf343 att flera landsting isyfte att få fler patienter bedriver en aktiv marknadsföring där möjlighetentill familjetandvård framhålls. Ett sådant argument för folktandvården blirdirekt riktat mot den privata vårdsektorn eftersom rätten till familjetandvårdmed nuvarande regler för barn- och ungdomstandvård i huvudsak är begränsad tillfolktandvården. Endast i de fall där slutit avtal medprivattandtäkarorga-nisationer såsom exempelvis i kanprivattandläkare erbjuda familjetandvård. I syfte att ge barnfamiljer bl. a.en ökad valfrihet bör enligt motionären rätten till familjetandvård äveninbegripa tandvård hos privata vårdgivare och hon begär ett tillkännagivande ienlighet härmed. Såsom ovan nämnts ansvarar landstingen genomfolktandvården för all barn- och ungdomstandvård. Detta ansvar somursprungligen reglerades i folktandvårdslagen regleras numera i tandvårdslagen(1985:125). Vid behandling av proposition 1984/85:79 med förslagtill tandvårdslag uttalade socialutskottet (se SoU 1984/85:12) i denna frågabl, a, följande. Utskottet ansåg det viktigt att slå fast att folktandvårdenhar ett primärt ansvar för barn- och ungdomstandvården, I barnens intresse kandet emellertid vara lämpligt att göra undantag från principen att vården skallges av folktandvårdens egen personal i t. ex. en glesbygd, där det annarsskulle kunna bli mycket långa resor för barnen. Detta måste vederbörandelandsting bedöma på eget ansvar. Utgångspunkten bör emellertid vara attlandstinget självt skall sörja för att det finns en uppbyggd och fungerandebarn- och ungdomstandvård med tillräckligt utrymme även för förebyggande ochuppsökande verksamhet. Detta är motiverat bl.a. av kravet på att vården, och dåinte minst den förebyggande värden, skall nå alla barn, även sådana med t, ex,sociala problem i hemmiljön eller med långvarig sjukdom eller handikapp. delar denna uppfattning ochanser att det är väsentligt att barn- och ungdomstandvården är samlad hosfolktandvården. Utskottet kan därför inte ställa sig bakom kraven på attutvidga tandvårdsförsäkringen till att omfatta även barn och ungdom. En sådanutvidgning skulle dessutom medföra väsentligt ökade kostnader för försäkringen.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna Sf312. Sf336 yrkande14 och Sf343. Enligt gällande ersättningsregler inomtandvårdsförsäkringen svarar för- SfU 1986/87:8 säkringen för av kostnadenför tandvärden inkl, tandtekniskt material, I syfte att begränsa patientenskostnader för mer omfattande tandvårdsbehov svarar försäkringen för avkostnaderna när dessa överstiger , I vissaspeciella fall betalar försäkringen hela kostnaden för tandvården. Debestämmelser som reglerar villkoren för ersättning från tandvårdsförsäkringenåterfinns i tandvårdstaxan som också innehåller bestämmelser om ersättning tilltandläkare och tandtekniker för utförd värd. Tandvårdstaxans giltighet ärbegränsad i tiden. Den nuvarande taxan gäller längst till utgången av , Förslag till en reviderad tandvårdstaxa har i maj 1986framlagts av (REV anser 1986:5), och regeringen härioktober 1986 uppdragit åt att med utgångspunkt i verketsförslag lämna förslag till erforderliga justeringar av nivåerna för arvoden.Någon förändring av tandvårdsförsäkringens ersättningsnivå är dock inte föreslagen. I motton Sf290 av m. fl. tas upp fråganom kostnadsfria tandproteser. I motionen framhålls att anskaffningskostnadernaför proteser, ca , blir en stor ekonomisk belastning förlåginkomsttagare och pensionärer på grund av tandvårdsförsäkringensersättningsregler. Motionärerna vill därför att tandproteser urkostnadssynpunkt skall jämstäl- . las med övriga proteser, dvs. tillhandahållaskostnadsfritt för den enskilde, och de begär att en utredning tillsätts i dettasyfte samt att förslag härom föreläggs . Utskottet behandlade under föregående en motionmed samma syfte som den nu aktuella. I sitt av godkända betänkandeSfU 1985/86:6 framhöll utskottet att tandvårdsförsäkringen är en separat försäkringinom sjukförsäkringen. Utskottet ansåg därför att kostnaderna för tandproteserskulle regleras inom ramen för tandvårdsförsäkringen och inte såsom fallet ärbeträffande övriga proteser genom sjukvårdsersättning. Såvitt gäller en förändringav tandvårdstaxan i syfte att tillgodose motionen var utskottet - främst avkostnadsskäl - inte berett att medverka härtill. Utskottet framhöll också atten sådan förändring skulle kunna medföra stora gränsdragningsproblembeträffande såväl vilka slag av proteser som vilka grupper av försäkrade somskulle omfattas av förändringen. Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker bifalltill motion Sf290. Enligt 8 § tandvårdstaxan kan i vissafall betala hela arvodet när en behandling behöver göras om. I de allmänna rådom tillämpningen av 8 § tandvårdstaxan som utfärdats av riksförsäkringsverketges exempel pä fall där arvodet för omgörning kan betalas genom tandvårdsersättningen.Där anges bl. a. allergiska reaktioner och "besvär från munhålan som mednöjaktig säkerhet kan sägas vara följden av s. k. oral galvanism". Fyra motioner tar upp frågor som rör avvikande reaktionerför dentala material. I motion Sf227 av m. fi. begärs etttillkännagivande om att patienter med besvär av oral galvanism bör ges rätt attutan egen kostnad byta tandlagningar med amalgam mot annattandlagningsmaterial. Hambraeusbegär i motion Sf296 förslag till sådan lagändring att personer SfU 1986/87:8som är allergiska mot amalgam får sina fyllningar utbytta utan patientkostnad.1 motion Sf301 av och begärs etttillkännagivande om att patienter med oral galvanism snabbt bör få byta ut sinaamalgamfyllningar samt att barn som så önskar bör få sina tänder lagade medplastmaterial. Slutligen begärs i motion Sf255 av och att ersättning från skall utgå för provtagningar föratt utröna om kvicksilverförgiftning av amalgam föreligger samt för sanering avfyllningar. Enligt ovannämnda förslag tillreviderad tandvårdstaxa skall avgiftsfri tandvård utgå för "Behandlingsom görs om på grund av avvikande reaktion för dentala material". Vidomgörning av ett gammalt tandvårdsarbete skall det inte finnas någon tidsgränsför när arbetet först utfördes för att paragrafen skall vara tillämplig.Förutsättningen för att bestämmelsen skall kunna tillämpas är dock - liksom - att den avvikande reaktionens samband med dentalt material objektivt kanverifieras genom allergologisk eller annan utredning. Utskottet konstaterar inledningsvis att i de fall enavvikande reaktion för amalgam har verifierats kan pattenten således kostnadsfritt få byta ut sina fyllningar. De problem som föreligger ärsnarare hur man kan konstatera att en sädan avvikande reaktion föreligger.Enligt vad utskottet erfarit finns det ingen entydig metod härför. Idetta sammanhang bör också nämnas att de utredningar som görs sker inomsjukvården - efter remiss av tandläkaren - och omfattas därför inte avtandvårdsförsäkringen. Emellertid har tillsatt en expertgruppför att utreda frågan om vilka undersökningar som är relevanta och erforderligaför att konstatera en avvikande reaktion för dentala material samt hurkostnaderna för dessa undersökningar skall betalas. Expertgruppen väntas avgesin rapport . Mot bakgrund av det anförda anser utskottet attnågon åtgärd med anledning av motionerna Sf227, Sf296, Sf301 ochSf255 nu inte är påkallad. Enligt övergångsbestämmelserna p, 8 till tandvårdstaxanfår privatpraktiserande tandläkare som har specialistkompetens i någon avspecialiteterna tandsystemets kirurgiska sjukdomar, tandlossningssjukdomar,rotbehandling eller tandreglering och som vid utgången av var verksami enskild tandvård - när han ger tandvård inom sin specialitet - beräkna arvodeenligt specialisttaxa, I motion Sf336 av m,fl, begärs i yrkande13 ett tillkännagivande om att de begränsningar som gäller förspecialisttandläkares anslutning till tandvårdsförsäkringen bör avskaffas. Utskottet, som har tolkat motionen som en begäran om attnuvarande begränsningar för privattandläkares rätt till specialisttaxa upphävs,vill framhålla följande. Alltsedan tandvårdsförsäkringen infördes har landstingenhaft ansvaret för specialisttandvården. I proposition 1984/85:79 med förslagtill tandvårdslag anfördes som skäl för att landstingen även fortsättningsvisskulle svara för specialisttandvården bl. a, följande. Specialisttandläkarenutför mer komplicerade arbeten efter remiss från folktandvårdens distriktsvård.En annan väsentlig uppgift för specialisttandläkarna är att vara konsulterät samt att utbilda tandläkarna inom allmäntandvården. Specialis- SfU 1986/87:8terna kan - om de är knutna till folktandvården - på ett avgörande sättmedverka till att effektiva värdprogram utarbetas och genomförs. Landstingenshittillsvarande ansvar för specialisttandvården har vidare medfört att denbegränsade men efter hand ökande tillgängen på specialister har kunnat spridasöver landet. Det är önskvärt att denna utveckling fortsätter. ocksåviktigt att se till att den resurs som specialisttandläkarna utgör utnyttjas såeffektivt som möjligt. delade denna uppfattning och tillstyrkteförslaget (SoU 1984/85:12, rskr. Mot denna bakgrund anser sig utskottet inte kunna medverkatill en sådan utvidgning av privattandläkares rätt till specialisttaxa sombegärts i motionen. Någon förändring i detta hänseende har heller inteföreslagits av i dess förslag till revideradtandvårdstaxa. Utskottet avstyrker följaktligen bifall till motion Sf336yrkande 13, Utskottet behandlar slutligen motion Sf318 av begärs förslag till ändring av tandvårdsförsäkringens konstruktion.Motionären anför att tandvårdsförsäkringens patientförmäner successivt harurholkats av statsfinansiella skäl, och av samma skäl har också tandvårdstaxansläpat efter i förhållande ttll både den allmänna prisutvecklingen ochkostnadsutvecklingen inom tandvården. För att den privata tandvårdssektornskall överleva och även upprätthålla nuvarande standard och servicenivå är enväsentlig höjning av tandvårdstaxans nivå ofrånkomlig. Emellertid konstaterarmotionären att något statsfinansiellt utrymme för de höjningar som erfordrasinte finns. Detta får enligt motionären till följd att anttngen måstepatienterna helt bära kostnaderna för den nödvändiga höjningen av arvodesnivåneller måste den privata sektorn successivt minska medan folktandvården ökar sinvårdvolym. Att folktandvården kan öka sin volym är möjligt därför attlandstingen kan skjuta till egna skattemedel för att driva verksamheten. Dettaär enligt motionären ur samhällsekonomisk synpunkt mycket tvivelaktigteftersom den totala vårdkostnaden blir högre. För att den privata vårdsektornskall kunna överleva anser motionären att försäkringens nuvarande konstruktionmäste förändras. I motionen ges tre alternativ till en sådan förändring,nämligen antingen införande av fri taxesättning där pattenternasförsäkringsersättning utgår efter fast återbäringstaxa, eller utökad självriskför patienterna, eller att tandvårdsförsäkringen inordnas i den allmännasjukförsäkringen. De förslag till förändringar av tandvårdsförsäkringenskonstruktion som förs fram i motionen innebär ökade kostnader antingen förpatienterna eller för försäkringen. Utskottet är inte berett att medverka tillnågot av dessa alternativ och avstyrker följaktligen bifall till motion Sf318. 1. beträffande etableringsbegränsning för privattandläkare att avslår motionerna 1985/86:Sf220 yrkande 3 och 1985/ 86:Sf336 yrkande 12, . 2. beträffandeprocentmål för folktandvårdens utbyggnad SfU 1986/87:8 att avslår motion 1985/86:Sf336 yrkande 15, 3. beträffandebarn- och ungdomstandvård attriksdagen avslår mottonerna 1985/86:Sf312,1985/86:Sf336 yrkande 14 och 1985/86:Sf343, 4. beträffandekostnadsfria tandproteser att avslår motion 1985/86:Sf290, 5. beträffandeersättning från tandvårdsförsäkringen vid oral galvanism m. m. attriksdagen avslår motionerna 1985/86:Sf227, 1985/86:Sf296, 1985/ 86:Sf301 och1985/86 :Sf255, 6. beträffandeprivattandläkares rätt tid specialisttaxa att avslår motion1985/86:Sf336 yrkande 13, 7. beträffandeändring av tandvårdsförsäkringe/is nuvarande konstruktion attriksdagen avslår motion 1985/86:Sf318. Stockholmden På socialförsäkringsutskottets vägnar Närvarande: (), (), BörjeNilsson (s), (), (), (),(), (), (), (),(), Margö (vpk), (), IngegerdAnderiund (s) och (). 1, Etableringskontroll för privattandläkare (mom, 1) (), (), KarinIsraelsson (c), (), (), () ochRune () anser dels att den del av utskottets yttrande på s, 3 som börjarmed "När " och slutar med "yrkande 12," bort haföljande lydelse: Etableringskontrollen infördes när det rådde stor brist påtandläkare. Skälet var att trygga folktandvårdens tandläkarbehov. På grund aven överdimensionerad tandläkarutbildning finns emellertid ett stort tandläkäröverskottsom dessutom ständigt växer. Det ursprungliga motivet för etableringskontrollhar enligt utskottets mening således helt bortfallit. Vad gäller det därefterangivna syftet att förbättra den regionala balansen av tandvårdsresurserna anserutskottet inte att det infriats genom de generella etableringsreglerna. Deobalanser som förekommer återfinns främst inom regionerna och bör enligtutskottets mening rättas till genom samverkan och inte genom tvångsåtgärder.Inte heller de samhällsekonomiska motiv som anförtsför en bibehållen etableringskontroll anser utskottet vara hållbara. SfU1986/87; Riskeri för att en fri etableringsrätt skulle medföra att tandvårdenökar i väsentlig omfattning måste nämligen anses som liten. Förprivattandläkare gäller, liksom för andra som driver egen rörelse, attverksamheten måste löna sig. Vidare har de undersökningar av tandvårdenskostnader som gjorts visat att de privata tandläkarna har lägre kostnader änfolktandvården. Sammanfattningsvis finner utskottet att det helt saknas mottvför en fortsatt etableringsbegränsning för privattandläkare, och utskottettillstyrker således bifall till motion Sf220 yrkande 3. Härigenom tillgodosesäven motion Sf336 yrkande 12. dels att utskottet under moment 1 bort hemställa 1. beträffande etableringsbegränsning för privattandläkareatt med bifall till motion 1985/86:Sf220 yrkande 3 och med anledningav motion 1985/86:Sf336 yrkande 12 beslutar att punkt 9 övergångsbestämmelsernatill lagen (1973:456) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringomedelbart skall upphöra att gälla. 2, Procentmål för folktandvårdens utbyggnad (mom, 2) (), (), GullanLindblad (m), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 3 som börjarmed "Frågan om" och slutar med "yrkande 15." bort haföljande lydelse: Frågan om folktandvårdens utbyggnad och andel avallmäntandvården för vuxna diskuterades senast i samband med beslutom en tandvårdslag (prop. 1984/85:79, SoU 12, rskr, 143). I en reservation (m,c, fp) till nämnda betänkande anfördes följande. Föredragande statsrådet framhåller i propositionen att detenligt hennes mening finns flera skäl som talar för att bibehålla 1973 årsmålsättning beträffande folktandvårdens andel av allmäntandvården för vuxna, Ispecialmotiveringen till förevarande bestämmelse anges sedan attfolktandvården bör svara för av allmäntandvärden för vuxna. Utskottet vill här erinra om att målsättninginnebar en utbyggnad ttll och inte till (prop, 1973:45 s, 59,SfU 1973:20 s, 16, rskr, 1973:212), Enligt utskottets mening saknas detemellertid anledning att uttala sig för någon viss procentsiffra över huvudtaget.