bet · GA01TU2 · 1986-12-31 00:00:00 — om vissa trafikpolitiska frågor m.m. I betänkandet behandlas motionsyrkanden i trafikpolifiskafrågor m.m., vilka yrkanden framfördes i motioner som väcktes under denallmänna motionsfiden Fördelade med hänsyn till det huvudsakliga innehålletbehandlas motionsyrkandena i följande huvudavsnitt i utskottets yttrande,nämligen Riktlinjer för trafikpolitiken m. m.. Åtgärder för miljövänligaretrafik i storstadsområden, Handikappanpassning av kollekfivtrafiken samt Vissafrågor om affärsverken inom verksamhetsområde. Defrågor som tas upp i motionsyrkandena framgår närmare av rubriker inom de olikahuvudavsnitten. Utskottet föreslår på skäl som redovisas i utskottetsyttrande att motionsyrkandena avslås eller lämnas utan åtgärd. Vid betänkandet har fogats nio reservationer. M-, fp- och c-ledamöterna reserverar sig i fråga omutvärdering av trafikpolitiska beslut (res. nr 1). M-ledamöterna föreslår en annan motivering än majoritetenstill utskottets ställningstagande i fråga om viss styrning av utvecklingen påtrafikområdet (res. nr 2). M- och fp-ledamöterna reserverar sig i frågor omavreglering och liberalisering på trafikområdet (res. nr 3) och förändring avaffärsverken till aktiebolag (res. nr 8). C-ledamöterna reserverar sig i frågor om regionalpolitiskahänsyn vid investeringar inom kommunikationsområdet (res. nr 4) och visst stödtill utveckling av miljövänlig trafik (res. nr 5). Fp- och c-ledamöterna samt vpk-ledamoten reserverar sig ifråga om fullföljande av handikappanpassningen av kollektivtrafiken (res. M-, fp- och c-ledamöterna reserverar sig vidare i frågorom minskning av affärsverkens monopol (res. nr 7) och försäljning avaffärsverkens dotterföretag (res. nr 9). 1985/86:T211 av m. fl. (c) vari yrkas, såvittnu är i fråga (yrkande 1), att som sin mening ger regeringen tillkänna att regionalpolitiska hänsyn måste tas vid beslut om investeringar inomkommunikationsområdet. 1 1986/87 15 saml. 1985/86:T283av () vari yrkas att JU 1986/87:2beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att skyndsamma åtgärderbör vidtas för att handikappanpassa kollektivtrafiken i enlighet med tidigarebeslut. 1985/86:T293 av m.fl. (vpk) vari yrkas, såvittnu är i fråga (yrkande 2), att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen uttalas om behovet av ett nytt trafikpolitisktutredningsarbete grundat på förändringar i utvecklingen och med målsättningenatt formulera ett konkret åtgärdsinriktat program innebärande ensamhällsekonomisk vidareutveckling av trafikpolitiska beslut. 1985/86:T330 av m.fi. (fp) vari yrkas attriksdagen beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motion1985/86:Sf283 (fp) anförs angående en översyn av handikappanpassningen avkollektivtrafiken. 1985/86:T391 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om åtgärderför överförande av godstransporter från landsväg till järnväg. 1985/86:T392 av m. fi. (m) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i ' motionen anförsangående överförande av affärsverken till aktiebolagsform, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs omsammanförande av den myndighetsutövande verksamheten vidkommunikationsdepartementet underställda verk till en gemensam myndighet, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs underrubriken av dotterbolag om skyndsam försäljning av dessa, 4. att riksdagenuttalar sig för att affärsverkens monopol skall minimeras. 1985/86:T393 av och (bådafp) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförs angående en liberalisering av transportsektorn. 1985/86:T394 av m. fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförsangående en referensanläggning för handikappanpassad kollektivtrafik. 1985/86:T424 av m. fl. (m) vari yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkandena 23, 912), 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att stat och kommun bör minska ochförenkla nuvarande regler och förordningar inom trafikpolitiken, 3. att riksdagenhos regeringen begär en utvärdering av trafikpolitiska beslut, 9. att som sin mening ger regeringen till kännaatt affärsverkens faktiska monopol skall minimeras, 10. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförs angående överförande av affärsverken tillaktiebolagsform. 11. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i /87:2 motionen anförs omsammanförande av den myndighetsutövande verksamheten vidkommunikationsdepartementet underställda verk till en gemensam myndighet, 12. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförs angående utförsäljning avaffärsverkens dotterbolag. 1985/86:T425 av () vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att handikappanpassning av tågenmåste ges högsta prioritet vid en utveckling av tågens kapacitet, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att en tidsplan upprättas förhandikappanpassning av tågen. 1985/86:T435 av och (bådafp) vari yrkas att hos regeringen hemställer om förslag som gerkommunerna möjligheter att införa s. k. trängselavgifter för biltrafiken. 1985/86;T438 av , m. fl. (c) vari yrkas attriksdagen beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motion1985/86: A498 (c) anförs om statlig stimulans av miljövänlig trafik istorstadsområdena. De motionsyrkanden som behandlas i detta betänkandeframfördes i motioner som väcktes under den allmänna motionstiden iår. Fördelade med hänsyn till det huvudsakliga innehålletbehandlas motionsyrkandena i det följande under huvudrubrikerna Riktlinjer förtrafikpolitiken m.m.. Åtgärder för miljövänligare trafik i storstadsområden.Handikappanpassning av kollektivtrafiken samt Vissa frågor om affärsverkeninom verksamhetsområde. 1 Riktlinjer för trafikpolitiken m. m. De principer som skall ligga till grund för den statligatrafikpolitiken fastställdes genom beslut av (/79:18,rskr. 419) på grundval av förslag i proposition 1978/79:99 om en nytrafikpolitik. Till grund för förslagen i propositionen låg bl. a.förslag m.m. av trafikpolifiska utredningen (K 1972:07) i betänkandena (SOU1975:66) Trafikpolitik - behov och möjligheter och (SOU 1978:31) Trafikpolitik-kostnadsansvar och avgifter. Målet för trafikpolitiken skall enligt 1979 årstrafikpolitiska beslut vara att erbjuda medborgarna och näringslivet i landetsolika delar en tillfredsställande trafikförsörjning till lägsta möjligasamhällsekonomiska kostnader. I det samhällsekonomiska synsättet ligger atttrafikpolitiken skall bidra till att uppfylla mål inom andra samhällssektorer,såsom närings-, sysselsättnings-och regionalpolitiska mål. Trafikpolitikenmåste enligt beslutet också anpassas till de krav som ställs från miljöpolitiskutgångspunkt. Trafiksäkerheten måste förbättras. Vidare skall deenergipolitiska målen beträffande hushållning med energi och minskatoljeberoende uppnås. En samhällsekonomiskt effektiv fördelning avtransportarbetet mellan /87:2 olika transportmedel skall vidare varautgångspunkten för trafikpolitiken. Effektiviteten i transportapparaten ochkvaliteten på transporttjänsterna främjas enligt beslutet bäst genom en iprincip fri konkurrens och samverkan mellan olika trafikmedel och trafikföretaginom de ramar som samhället har dragit upp för verksamheten. Ett rättvisandekostnadsansvar anges också vara en viktig förutsättning för en riktigutveckling av transportsektorn. Avgifterna för varje individuell resa ellertransport skall så långt möjligt anpassas till de samhällsekonomiskamarginalkostnaderna för att ett effektivt utnyttjande av befintliga resurser skallkunna uppnås. En god persontrafikförsörjning måste enligt beslutetgaranteras av samhället. Särskilt måste den kollektiva persontrafikenförbättras och byggas ut så att den blir tillgänglig och attraktiv för alltfler människor såväl i tätorter som på landsbygden. En utbyggd kollektivtrafikger ökade valmöjligheter i fråga om arbete, bostad och fritidsaktiviteter,påpekas det. Inom persontrafiken finns enligt beslutet uppenbarasamverkansmöjligheter såväl mellan de olika trafikmedlen och trafikutövarnasom mellan dessa och myndigheter, trafikhuvudmän m.fl. Även på godsområdetanges förutsättningar finnas att öka samverkan och därigenom uppnå en högreeffektivitet. En ökad samverkan av angivet slag bör enligt beslutetbygga på frivillighetens grund. Detta förutsätter god information som gertrafikföretagen och samhället underlag för beslut om trafikinvesteringar. resurser bör användas för att så långt möjligttillgodose behovet av långväga och tunga godstransporter. En ökad samordningmellan järnvägs- och landsvägstrafiken kan ge betydande trafikekonomiskavinster. Detta förutsätter enligt beslutet bl. a. att SJ investerar så attjärnvägen framgångsrikt kan hävda sig inom ramen för ett samordnattransportsystem. Det anges också vara viktigt att järnvägens resurser påpersontrafiksidan utnyttjas i största möjliga utsträckning. 1979 ärs trafikpolitiska beslut har genom en rad förslagsom har behandlats av kompletterats och konkretiserats. Enöversiktlig redogörelse för sådana förslag lämnas i följande avsnitt ibetänkandet. 1.1 Utvärdering av trafikpolitiska beslut I motion 1985/86:T424 (m) begärs en utvärdering av 1979års trafikpolitiska beslut. Motionärerna anför bl. a. att beslutet av naturligaskäl kom att präglas av de bedömningar av samhällsekonomin som rådde vidbeslutets tillkomst. Då beslutet numera har varit i kraft är detnaturligt att det utvärderas, anför de vidare. Som utskottet tidigare anfört - senast i betänkandet TU1985/86:3 (s. 4) - är trafikpolitiska beslut ett principbeslut somanger de ramar inom vilka trafikpolitiken skall utformas. Beslutet förutsätteri sig självt en kontinuerlig uppföljning och anpassning av utvecklingen påområdet. Så sker också genom översynsprojekt som bedrivs inom regeringskanslietsamt genom förslag som regeringen fortlöpande förelägger dels i budgetpropositionerna,dels i särskilda propositioner om organisationsför- /87:2 ändringaroch lagstiftning m. m. på det trafikpolitiska området. Som exempel på sådanaprojekt och förslag kan nämnas följande. Som ett led i fullföljandet av trafikpolitiskabeslut påbörjades under är 1983 inom tvåöversynsprojekt. Syftet med dessa var dels att bedöma om de avgifter ochskatter som belastar olika trafikgrenar och trafikslag är väl avvägda medhänsyn till de samhällsekonomiska kostnader som är förknippade med trafiken,dels att klargöra förutsättningarna för en samordning av deninvesteringsplanering som bedrivs vid trafikverken. Projekten redovisades undervåren 1985 i två rapporter (Ds K 1985:23) Kostnader och avgifter inomtrafiksektorn och (Ds K 1985:4) Investeringsplanering inom transportsektorn.Efter remissbehandling redovisades rapporterna jämte kommunikationsministernsöverväganden i 1985/budgetproposition (bil. 8, s. 184-198). En kortfattad redogörelse för rapporterna ochföredragandens överväganden har lämnats i utskottets betänkande /86:12,till vilket hänvisas. 135) godkände vad utskottet anförde ibetänkandet. Det förutsattes i propositionen att återkommande översyner av detslag som presenterades i rapporterna skulle göras som ett led i dettrafikpolitiska utvecklingsarbetet. Som en mera konkret och omfattande komplettering av 1979års trafikpolitiska beslut kan framhållas de riktlinjer för järnvägspolitikensom godkände (prop. 1984/85:114, , rskr. Degrundläggande målen för järnvägspolitiken enligt 1979 ärs beslut skall liggafast, men målen skall utvecklas, konkretiseras och förtydligas. Så likvärdigakonkurrensförutsättningar som möjligt skall skapas för olika trafikgrenar föratt åstadkomma samhällsekonomiskt effektiva transportlösningar. a. skallstaten ta ett ökat ansvar för järnvägens infrastrukturkostnader - dvs.kostnaderna för bana och därtill knutna fasta anläggningar - i syfte att SJskall ges förutsättningar att konkurrera långsiktigt på så lika villkor sommöjligt med andra transportföretag. Förslagen i propositionen syftade i övrigttill en rationalisering och effektivisering av ochverksamhet. /antog (/85:30,rskr. 383) vidare vissa lagförslag som framlagts i proposition 1984/85:168 omrätt att driva lokal och regional kollektivtrafik på väg och som syftar tillatt effektivisera denna trafik. Efter en fyraårig övergångstid, som börjat den1 , skall trafikhuvudmännen i länen (landstingskommunerna ochkommunerna i samverkan) fä rätt att bedriva linjetrafik pä väg förpersontransporter utan trafiktillstånd. upphör tidigare meddeladetillstånd till sådan trafik att gälla. Entreprenör som utförlinjetrafikuppgifter åt en trafikhuvudman kan meddelas ett särskilt utformattrafiktillstånd (kollektivtrafiktillstånd). Den nya ordningen innebärförbättrade möjligheter till samordning av kollektivtrafiken och stimulerartill konkurrens mellan entreprenörer om trafikuppdrag. Med hänvisning till önskemålen i motionen om entrafikpolitisk utredning vill utskottet framhålla att man inomkommunikationsdepartementet avser att påbörja ett samordnattrafikpolitiskt uppföljnings- och utvecklingsarbete inför 1990-talet. En viktigfrågeställning som därvid skall belysas är hur miljöaspekterna och andraövergripande samhällsmål bäst skallkunna fillgodoses inom ramen för trafikpolitiken. En annan central' TU1986/87:2 frågeställning är hur framtidssatsningar i transportsystemetsinfrastruktur skall kunna finansieras. Möjligheterna att vidareutvecklakollektivtrafiken kommer också att utgöra en viktig del i det aviseradearbetet. Enligt vad utskottet erfarit kommer också frågan om avvägningen mellankonkurrens, styrning och samordning inom transportsektorn att tas upp tillbehandling liksom frågan om hur man skall åstadkomma mer likartadekonkurrensförutsättningar mellan olika trafikgrenar inom ramen förövergripande trafikpolitiska mål. Inom kommunikationsdepartementetöverväger man nu i vilka former arbetet skall bedrivas. Utskottet finner därförinte att här aktuellt motionsyrkande bör föranleda någon särskild åtgärd frånriksdagens sida. Utskottet avstyrker därför detsamma. 1,2 Viss Styrning av Utvecklingen I motion 1985/86:T293 (vpk) anförs bl. a. att substansen i1979 års trafikpolitiska beslut blev en fortsatt satsning påmarknadskrafterna, vilka har främjat utvecklingen av godstrafik pä landsväg påjärnvägens bekostnad. Denna utveckling har emellertid enligt motionärernamedfört nackdelar i form av bl. a. en snedvriden trafikstruktur, hälso- ochmiljöproblem samt negativa konsekvenser från energipolitiska, näringspolitiskaoch regionalpolitiska synpunkter. Motionärerna begär att en ny trafikpolitiskutredning skall filisättas som skall syfta till utarbetandet av ett konkretåtgärdsinriktat program i vilket beaktas nödvändigheten av att organiseratrafiken ändamålsenligt under hänsynstagande till samhällsekonomins intresseoch samhällsnyttan. Utskottet vill med anledning av motionsyrkandetinledningsvis erinra om innebörden i 1985 ärs järnvägspolitiska beslut.Riktlinjerna innebär bl. a. att staten skall ta ett ökat ansvar för järnvägensinfrastrukturkostnader i syfte att ge SJ förutsättningar att konkurreralångsiktigt på så lika villkor sorn möjligt med andra transportföretag. För skall få en väl fungerande transportförsörjning till lägstasamhällsekonomiska kostnad skall vidare samordningen mellan SJ och andratransportföretag öka. Det gäller samordning med företag både inom och utom denegna koncernen. En mycket viktig del i den nya järnvägspolitiken är den bl. a.av miljö-, energi- och trafiksäkerhetsskäl motiverade satsningen påkombitrafiken, dvs. transport av trailers pä järnväg. Målet är att man år 1990skall uppnå en volym på , vilket skall jämföras med endastca vid tiden för riksdagsbeslutet. Målet motsvarar entredjedel av den långväga lastbilstrafiken över och innebär att ca 500lastbilar i fjärrtrafik inte skulle behöva trafikera huvudvägnätet. Prognoserna pekar på att man kankomma upp i ca , vilket enligt utskottets uppfattning innebär godaförutsättningar för att målet för kan uppnås. Utskottet vill vidare erinra om de prognoser över denframtida transportutvecklingen som transportrådet redovisat i rapporten(1985:4) Transporter i - Enöversikt och som sammanfattningsvis bl. a. innebär att /87:2järnvägen får en något högre tillväxttakt än den långväga lastbilstrafiken. Utskottet kan mot den här bakgrunden konstatera att godaförutsättningar föreligger att stärka järnvägens konkurrenskraft i enlighet meddet järnvägspolitiska beslutet. En sådan utveckling torde också överensstämmamed intentionerna i motionen. Utskottet delar vidare den mening som i motionen framförsom behovet av en vidareutveckling av trafikpolitiska beslut. En sådanvidareutveckling är också enligt vad utskottet erfarit syftet med dettrafikpolitiska uppföljnings- och utvecklingsarbetet inför 1990-talet som haraviserats från sida. Av central betydelse ärenligt utskottets mening att komma fram till vilket samlat transportsystem somär önskvärt för att inom ramen för olika samhällsövergripande målkunna tillgodose transportkonsumenternas krav på en fillfredsställandetransportförsörjning och en effektiv transportapparat. I detta ligger enligtutskottet bl. a. att miljö-, energi- och säkerhetsaspekter liksom behovet avförbättrad regional balans bör ges ökad tyngd i det fortsatta trafikpolitiskaarbetet. Enligt vad utskottet erfarit har redan visst arbeteigångsatts inom ramen för nämnda utvecklingsarbete.. Det gäller en särskildinterdepartemental arbetsgrupp som bl. a. skall se över möjligheterna att påett bättre sätt beakta miljö- och energiaspekterna inom ramen förtrafikpolitiken. Utskottet anser att dessa frågeställningar är av centralbetydelse. Det påbörjade arbetet synes också ligga väl i linje med vad som imotionen anförs om behovet av en vidareutveckling av trafikpolitiskabeslut grundad på samhällsekonomiska intentioner. Sammanfattningsvis anser utskottet det vara angeläget attdet av aviserade trafikpolitiskautvecklingsarbetet snabbt kommer till stånd. Det är också viktigt att det kanbedrivas skyndsamt i effektiva former för att säkerställa utvecklingen av etteffektivt och miljövänligt transportsystem liksom behovet av förbättradregional balans. Enligt vad utskottet erfarit är avsikten att arbetet skallbedrivas i mycket nära samarbete med olika berörda intressenter påtransportområdet. Utskottet vill understryka betydelsen av att så sker.Utskottet förutsätter vidare att i budgetpropositionen får en närmareredovisning av arbetets uppläggning. Mot här angiven bakgrund torde i allt väsentligtönskemålen i det här aktuella motionsyrkandet om en vidareutveckling av 1979års trafikpolitiska beslut inom ramen för övergripande samhällsmål kunnatillgodoses. Motionsyrkandet kan därför lämnas utan åtgärd från riksdagenssida. 1.3 Avreglering och liberalisering på trafikområdet I motion 1985/86:T424 (m) begärs bl. a. att stat ochkommun skall minska och förenkla nuvarande regler och förordningar inomtrafikpolitiken. I mofion 1985/86:T393 (fp) begärs att transportsektornskall liberaliseras. Den överordnade principen för sektorn bör enligtmotionärerna vara marknadsekonomi, inte regleringsekonomi. Motionärernaframhåller olika nackdelar med "regleringsekonomin" inom luftfartenoch yrkestrafiken m.m. Utskottetvill med anledning av motionsyrkandena framhålla att tillstånds- /87:2krav och annan reglering inom transportsektorn får ses mot bakgrund av måletför trafikpolitiken att erbjuda medborgarna och näringslivet i landets olikadelar en tillfredsställande trafikförsörjning till lägsta möjliga samhällsekonomiskakostnader. En helt oreglerad näringsverksamhet på trafikområdet medför farorför att den i viss utsträckning kan komma att bedrivas i oseriösa former medbl. a. onödiga kostnader för resp. verksamhetsområde och samhällsekonomin somföljd. Utskottet vill också understryka att regleringen inomtransportsektorn syftar inte bara fill att få till stånd en tillfredsställandetrafikförsörjning utan också till att garantera säkerheten hos materiel somanvänds på trafikområdet och kunnigheten hos dem som är verksamma där tillskydd för passagerare och gods. Genom regleringen underlättas vidare samordning av olikatransportmedel till gagn för de enskilda medborgarna, företagen och samhället. Utskottet ställer sig således i princip bakom regleringenpå trafikområdet. Självfallet kan det finnas möjligheter till förenklingar ienskildheter, och dessa bör enligt utskottets mening också tas till vara.Utrymme för avreglering och liberalisering av den omfattning som mofionärernasynes önska finns dock enligt utskottets mening inte. Utskottet avstyrkerdärför de här aktuella motionsyrkandena. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om verksamheten iden med stöd av ett bemyndigande av regeringen tillkallade"normgruppen" (I 1983:H). Denna grupp - som består av företrädareför statsrådsberedningen, finans-, industri- och civildepartementen samtgeneraldirektörerna för , ochgeneraltullstyrelsen -har till uppgift att gå igenom den statliga normgivningengentemot näringslivet och att verka som sammanhållare inom regeringskanslietav arbetet med att förenkla regler och tillämpningen av regler, som riktar sigmot företagen. a. är transportsektorns reglering ett av de prioriteradeområdena för gruppens verksamhet. lämnades en redogörelse tillriksdagen för det förenklingsarbete som samordnas genom normgruppen (skr.1985/86:165, KU 28, rskr. I redogörelsen erinras bl. a. om en pågåendeöversyn inom av yrkestrafiklag-stiftningen som bl.a. syftar till en förenkling av denna. Delresultat från översynen har lagtsfram i proposition 1986/87:5 om vissa yrkestrafikfrågor, vari föreslåsförenklingar av lagstiftningen om yrkesmässig godstrafik och omtransportförmedling. 1.4 Regionalpolitiska hänsyn vid investeringar inomkommunikationsområdet I motion 1985/86:T211 (c) framhålls bl. a. att människornaså långt som möjligt bör kunna erbjudas arbete och bostad där de själva önskaroch att detta kräver goda kommunikationer i alla delar av landet. Motionärernabegär att som sin mening skall ge regeringen till känna attregionalpolitiska hänsyn måste tas vid beslut om investeringar inom kommunikationsområdet. Deallmänna målen för regionalpolitiken - som senast bekräftades TU1986/87:2 (AU 1985/86:13, rskr. 290) - innebär att alla människor oavsett varde bor i vårt land skall ges tillgång till arbete, service och en god miljö.Såsom arbetsmarknadsutskottet påpekade (s. 38) kräver arbetet med att nå de målsom gäller för regionalpolitiken beslut och insatser även utanför regionalpolitikeni snäv bemärkelse. 1 trafikpolitiska beslut framhölls också atttrafikpolitiken skall bidra till att uppfylla mål inom andra samhällssektorersåsom bl. a. regionalpolitiska mål inom ramen för det övergripande målet atterbjuda medborgarna och näringslivet i landets olika delar en tillfredsställandetrafikförsörjning till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnader. Det tidigare nämnda förslaget om investeringsplaneringinom transportsektorn syftar bl. a. till att de investeringar itransportanläggningar som det allmänna tillhandahåller skall samordnas på ettbättre sätt än som har skett. En samordnad, långsiktiginvesteringsplanering inom sektorn skall bl. a. ge statsmakterna störremöjligheter att påverka inriktningen av investeringarna inom de olikatrafikgrenarna vid givna resursramar av betydelse för bl. a. trafikanterna,näringslivet och miljön. Regionalpolitiska hänsyn skall således tas avstatsmakterna vid investeringsverksamheten på kommunikationsområdet.Mofionsyrkandet synes därför inte böra föranleda någon åtgärd av ochavstyrks följaktligen. 1.5 Åtgärder för överflyttning av godstransporter frånlandsväg till järnväg I motion 1985/86:T391 (s) framhålls angelägenheten av attfrämja godstransporter på järnväg med hänsyn till att sådana i förhållandetill godstransporter pä lastbil kräver mindre förbrukning av energi, har mindrenegativ inverkan på miljön och förorsakar färre olyckor.