bet · GA01BoU3 · 1986-12-31 00:00:00 — I 3 kap. 2 § NRL lämnas särskilda hushållningsbestämmelserför vissa områden av riksintresse. Samtliga områden som anges i lagen harsäiäkilt storavärden när det gäller naturvård, kulturminnesvård, turism oeh friluftsliv.Staten får ett starkt inflytande över mark- och vattenanvändningen i områdena,anförs det i propositionen. Bland de områden som särskilt nämns är skärgårdarnaoch kustområdena från gränsen mot till Forsmark, iÅngermanland, med angränsande kustområde, ochGotland, hela fjällvärlden, älvar och älvsträckor som undantas frånvattenkraftsutbyggnad och dessa älvars dalgångar samt vissa områden i övrigtsom har särskilt stora värden för turism och friluftsliv. Bestämmelserna innebär att inom de angivna områdenaturismens och friluftslivets, främst det rörliga friluftslivets, intressensärskilt skall beaktas då det gäller att ta ställning till omexploateringsföretag eller andra ingrepp i miljön kan tillåtas. I storutsträckning sammanfaller områdena med de 25 områden i landet som i enlighetmed statsmakternas beslut har pekats ut som s. k. primärarekreationsområden. föreslår i motion 1985/86:85 att 3 kap. 2 §NRL skall utgå. Som skäl härför anförs bl. a. följande: 13 kap. 2 § sker en uppräkning av vad som i huvudsakbetecknats som de s. k. primära rekreationsområdena. Här skall vid bedömningenav exploateringsföretag särskilt beaktas turismens och friluftslivetsintressen. Dessa s. k. primära rekreationsområden torde vid dettalaget ha spelat ut sin roll. Det har på kommun- och länsplan skett en planeringför turism och friluftsliv inom de aktuella områdena så ur den synpunkten ärett särskilt omnämnande i naturresurslagen inte behövligt. Bevarandeåtgärderinom behövliga delar av de aktuella områdena torde ske med stöd av andraparagrafer i naturresurslagen. De uppräknade områdena är heller inte sådana till sinkaraktär eller så klart avgränsade att just dessa är självklara för speciellaåtgärder enligt naturresurslagen. Med anledning av motionärernas förslag vill utskotteterinra om att syftet med beslutet om primära rekreationsområden har varit bl.a. att få lill stånd erforderlig planeringssamverkan inom områdena samt attange hur staten avser att prioritera stöd till utbyggnad av anläggningar förturism och friluftsliv. Enligt riktlinjerna för de primära rekreationsområdenaskall planeringen av områdena utgå från syftet att de på ett ändamålsenligtsätt skall kunna användas för friluftsliv och turism. Det innebär bl. a. attsärskilda hänsyn kan behöva tas till friluftslivet men även till naturvårdenoch kulturminnesvården. Fritidsbebyggelse bör medges bara om naturvårdens,kulturminnesvårdens och friluftslivets intressen kan tillgodoses ochom bebyggelsen möjliggör ett allsidigt utnyttjande av områdena för rekreation. Syftet med de här aktuella bestämmelserna i är attskydda de områden som bedöms vara av riksintresse mot exploateringsföretag ochandra ingrepp i miljön som påtagligt kan skada områdenas bevarandevärden. Dettaligger i linje med den allmänna utgångspunkten för lagstiftningen som anges i 2kap. 6 §, nämligen att mark- och vattenområden som har betydelse från allmänsynpunkt på grund av områdenas naturvärden eller kulturvärden eller med hänsyntill friluftslivet sä långt möjligt skall skyddas mot åtgärder som kanpåtagligt skada natur- eller kulturmiljön. KrU1985/86:2 y Avsikten med att ange vissa områden av riksintresse äralltså inte att - som förhållandet är med de primära rekreationsområdena -turismens och friluftslivets intressen i första hand skall beaktas. Det är denlångsiktiga hushållningen med naturresurserna som står i förgrunden. Med hänsyn till det anförda avstyrker utskottet bifalltill yrkande 5 i motion 85. Oland och omfattas enligt 3 kap. NRL av särskildabestämmelser som grundas på de speciella hänsyn som bör tas till öarnas unikavärden när det gäller naturen, landskapet och bebyggelsen. I fråga om föreskrivs i 3 kap. 4 § vissainskränkningar i rätt till utbyggnad av fritidsbebyggelsen. Utmed , på Östergarn och Storsudret samt på skall fritidsbebyggelse få kommatill stånd endast som komplettering till befintlig bebyggelse. Om det finnssärskilda skäl kan dock fritidsbebyggelse komma till stånd i annan form än somkompletteringar till befintlig bebyggelse. Departementschefen framhåller (s.182) att med särskilda skäl avses bl.a. att bebyggelsen ingår som ett led i altförbättra områdenas attraktivitet för turism och friluftsliv. I motion 92 (c) kritiseras bestämmelserna i propositionenbl. a. utifrån synpunkten att dessa skulle komma att försvåra möjligheterna attutveckla turismen. Motionären framhåller alt turistnäringen har stor betydelseför länet. Hon anser därför att 3 kap. 4 § bör omarbetas så att , Östergarnoch Storsudret inte kommer att omfattas av restriktioner för nytillkommandefritidsbebyggelse. När det gäller att bedöma hur de här aktuella områdena påGotland bör utnyttjas är det enligt utskottets mening viktigt alt ta hänsyntill NRL:s grundläggande syfte, nämligen att främja en i ett långsiktigtperspektiv god hushållning med naturresurserna. , Östergarn och Storsudrethar speciellt stora be varande värden. De är också särskilt attraktiva förturism. Natur och växtlighet i dessa områden är känsliga för slitage. Det ärdärför nödvändigt att noga planera lokalisering och utformning av boendeanläggningarför turism och friluftsliv, bl. a. på grund av alt markområdena omkring sådanaanläggningar kommer att utnyttjas intensivt. Med anledning av motionärens synpunkter på betydelsen förGotlands del av att turismen kan utvecklas vill utskottet peka på att enligtpropositionen (s. 178) den mark på , Östergarn och Storsudret som bedömslämplig för fritidsboende i första hand bör användas för anläggningar som ärönskvärda för turismens och friluftslivets utveckling. Bestämmelserna i alltså inte ett hinder för en viss utbyggnad av anläggningar för turismoch friluftsliv, endast att områdena bör utnyttjas med stor varsamhet och efternoggrann planläggning. Med hänsyntill vad som anförts avstyrker utskottet yrkande 3 i motion 92. KrU1985/86:2 y Närvarande: (), (),(), (), (), (),(), (), (m). (), (vpk), (),() och (). BoU 1986/87:3 KrU1985/86:2 y Behandling av förslag till ny plan- och bygglag samtlag om hushållning med naturresurser , och (allam) anför: 1 motion 66 avvisar moderata samlingspartiet förslaget i proposition1 till ny plan- och bygglag (PBL). I sin motivering anför motionärerna attförslaget i väsentliga avseenden strider mot grundlagen. De hänvisar lilllagrådets bedömning att förslaget i vad avser kommunernas befogenheter att iplanbestämmelser reglera markanvändning och bebyggelse knappast torde varaförenligt med grundlagen. Enligt lagrådet är det även tveksamt om delar avförslagets bestämmelser om ersättning är förenliga med ommänskliga rättigheter. Med i huvudsak samma motivering avvisas förslaget till PBLav i motion 80 och i motion 69. Med hänvisning till vad som anförts om lagförslagetsgrundlagsenlighet finner utskottet liksom motionärerna att proposition 1 böravstyrkas. Utskottet delar även motionärernas uppfattning attbehövliga förbättringar inom detta lagstiftningsområde bör åstadkomrrias genomatt nuvarande lagstiftning successivt revideras. Därvid bör behovet av ett välfungerande skydd för kulturbyggnader och kulturmiljöer beaktas. Självfalletmåste gälla att ersättningsregler vid eventuellt intrång är förenligamed grundlagen och . I motion 66 anförs att den i proposition 3 föreslagnalagen om hushållning med naturresurser (NRL) är obehövlig. Motionärerna menaratt det lagskydd som är nödvändigt för en förnuftig hushållning med Sverigesnaturresurser och för ett bevarande av värdefulla naturområden kan inrymmas ibyggnadslagstiftningen och angränsande lagar. t. ex. naturvårdslagen ochmiljöskyddslagen. Utskottet delar motionärernas uppfattning och tillstyrkeralltså yrkandet om avslag på proposition 3. Med denna inställning anser sig utskottet inte haanledning att behandla förslag i motionerna som syftar till ändringar iförslaget fill PBL. Behandling av förslag till ny plan- och bygglag och (båda fp) anseratt den del av utskottets yttrande som på s. 94 börjar "Som skäl" ochpå s. 95 slutar "fysiska miljön" bort ha följande lydelse: Utskottet har i det föregående redovisat att moderatasamlingspartiet, och i resp. partimotioner föreslåratt proposition 1 bör avslås. Som skäl anges att det är tveksamt om PBL:splansystem står i överensstämmelse med grundlagen. I motion 80 påpekas att omdet nu föreliggande förslaget genomförs kommer det aft uppstå osäkerhet omplanen är giltig eller ej. Mot denna bakgrund finner utskottet att det nuföreliggande förslaget fill PBL bör avvisas. Regeringen bör återkomma medförslag till PBL som är förenligt med grundlagen. Utgångspunkten för ett nyttförslag bör vara att den enskildes ställning skall stärkas gentemot stat och kommun. En viktig fråga med hänsyn till kulturutskottetsberedningsområde är utformningen av regler för ersättning vidbebyggelsereglerande ingrepp. Vid utformningen av ett nytt förslag till PBL börsynpunkterna härvidlag i motion 80 beaktas. BoU 1986/87:3 KrU 1985/86:2 y 3.Behandling av förslag till ny plan- och bygglag och (båda c) anser att den delav utskottets yttrande som på s. 94 börjar "Som skäl" och på s. 95slutar "fysiska miljön" bort ha följande lydelse: Utskottet delar motionärernas uppfattning att riksdageninte kan godta det nu föreliggande förslaget till PBL. Det avgörande skälet fördetta ställningstagande är lagrådets bedömning atf förslaget i vissa delarknappast torde vara förenligt med grundlagen. Enligt utskottets mening börförslaget därför omarbetas. Det får inte råda delade meningar om PBL;sgrundlagsenlighet. Vid omarbetning av PBL bör även förslag som förs fram imotion 69 beaktas. En viktig utgångspunkt för lagstiftningen bör vara attsamhället organiseras på ett sådant sätt att det ger den enskilde medborgarenökade möjligheter aft påverka sin livssituation och aft tillvarata sinarättigheter. Ett övergripande syfte med den framfida planeringen måste vara attge förutsättningar för en balanserad utveckling inom landet som helhet, inomolika regioner och inom de enskilda kommunerna, dvs. främja en decentralistisksamhällsutveckling. Planeringen på riksnivå bör därför vara översiktlig ochutgöra en resurs- och ramplanering. Det är vidare enligt utskottets meningnödvändigt att bestämmelserna i utformas så att hänsyn tas till attbyggandet till stor del kommer att bestå avombyggnad och förnyelse av befintlig bebyggelse. Fastighetsägares rätt till ersättning (vpk) anser att den del avutskottets yttrande som på s. 98 börjar "Bestämmelserna i" och slutar"motion 73" bort ha följande lydelse: Utskottet anser liksom motionärerna infe att någon särskildersättning i princip alltid skall utgå lill fastighetsägare som åläggs att rivaeller skydda särskilt värdefulla bvggnader. Det är riinligt att fastighetsägareskall kunna bära sina ekonomiska förluster till följd av förändringar ifastighetsinneha- vet.Utskottet vill även peka på all ett eventuellt fördyrat underhåll torde BoU 1986/87:3 kompenserasav att fastighetens ekonomiska värde ökar. Denna värdesieg- Bilaga 4 ringtillfaller helt ägaren. Med hänsyn till vad som anförts finner utskottet all KrU 1985/86:2 y 14 kap. 8 S PBL bör ändras i enlighet med förslaget i motion 73. Förslag i naturresurslagen rörande områden avriksintresse och (båda c) anser att den del avutskottets yttrande som på s. 100 börjar "Med anledning" och pä s.101 slutar "motion 85" bort ha följande lydelse: Utskoltel instämmer i motionärernas kritik avbestämmelserna i betriiffande vissa områden som anges vara av riksintresse.De i NRL uppriiknade områdena överensstämmer i huvudsak med de s.k. primärarekreationsområdena. Som motioiiiirerna påpekar torde de primära rekreationsområdenaha spelat ut sin roll när det gäller planering för turism och friluftsliv,Bevarandeatgiirder inom de aktuella områdena torde-som anförs i inotion 85 -kunna ske med stöd av andra paragrafer i . Enligt utskottets mening böralltså 3 kap. 2 S i förslaget till NRL utgå. Utbyggnad av fritidsbebyggelse på och (båda c) anser att den delav utskottets yttrande som på s. 101 börjar "När det" och slutar"motion 92" bort ha följande lydelse: Enligt utskottets mening har motionären anfört goda skälför alt 3 kap. 4 !j NRL bör omarbetas. De i den aktuella paragrafen uppräknadeområdena på bör inte beläggas med särskilda restriktioner beträffandenytillkommande fritidsbebyggelse. Vid en eventuell utbyggnad bör dock hänsyntas till områdenas natiii- och kulturvärden. 1986/87:3 y om förslag till lag om hushållning med naturresurser BoU 1986/87:3 JoU 1985/86:3 y m. m. Genom beslut har bostadsutskottetberett jordbruksutskottet tillfälle att avge yttrande över proposition1985/86:3 om en lag om hushållning med naturresurser m. m. (NRL) jämtemotioner. Utskottet har funnit lämpligt att isitt yttrande behandla delar av parfimotionerna 1985/86:86 (c), 1985/86:88 (m),1985/86:89 (fp) och 1985/ 86:93 (vpk) samt av mofion 1985/86:92 av GunhildBolander (c), vilka samtliga väckts med anledning av propositionen. Utskottetyttrar sig även över den fristående motionen 1984/85:2146 av m.fl. (s) vilken hänvisats till bostadsutskottet för beredning. Slutligenöverlämnas ett antal till jordbruksutskottet hänvisade fristående motioner medutskottets yttrande till bostadsutskottet för behandling i samband medpropositionen, nämligen motionerna 1984/85:2237 av () och1984/85:2244 av m.fl. (c), yrkande 3 samt molionerna1985/86:Jo301 av (), 1985/86:Jo727 av () och1985/86:Jo799 av m.fl. (c) yrkande 22. Uppvaktningar,hearings m. m. Enligt överenskommelse mellan jordbruksutskottet ochbostadsutskottel har jordbruksutskottet mottagit uppvaktningar och anordnathearings angående NRL-förslagets verkningar för de areella näringarna ochsamordningen med naturvårds- och miljöintressen m. m. Ett flertal skrifter ochandra opinionsyttringar i angivna ämne har inlämnats till utskottet. Företrädare för , oeh har lämnat synpunkter på bl. a. bestämmelserna iNRL-förslaget om skyddet av jordbruks- och skogsmark då fråga uppkommer ommarkanvändning för andra ändamål samt på vissa frågor i proposition 1985/86:1om en ny plan-och bygglag (betr. , se JoU 1985/86:ly). Också från och har synpunkter lämnats på NRL-förslagets effekterför markägandet m.m. har anfört synpunkter pårennäringens ställning i det kommande planarbetet m. m. Representanterför lantbruksstyrelsen, , statens naturvårds- verk ochdomänverket har lämnat ingående information om de aktuella lagförslagensverkningar inom sina resp. ansvarsområden. Enligt lagförslaget skall naturresurslagens bestämmelsertillämpas enligt vad som är föreskrivet i bl. a. plan- oeh bygglagen (PBL).Förslag till ny plan-och bygglag har framlagts i proposition 1985/86:1. Ävenden propositionen har av bostadsutskottet överlämnats till jordbruksutskottetför yttrande. Härvidlag hänvisas fill JoU 1985/86:2 y. BoU 1986/87:3 JoU 1985/86:3 y Några huvuddrag i propositionen I propositionen föreslås en lag om hushållning mednaturresurser m. m. Lagen föreslås träda i kraft som plan-och bygglagen, dvs. Bostadsministern framhåller inledningsvis att förslagettill en ny plan- och bygglag (prop. 1985/86:1) har som ett av sina viktigastesyften att decentralisera ansvaret för planläggning och för den lokala miljöntill kommunerna. Staten skall kunna ingripa mot kommunala planer endast omvissa i lagen angivna intressen, främst riksintressen och frågor som berörflera kommuner, inte blivit tillgodosedda. PBL-förslaget förutsätter att dessastatliga intressen preciseras genom lagbestämmelser. Sådana bestämmelser meddelasi NRL där en övergripande lagreglering sker om hushållning med naturresurser. Den nya lagen innebär att den nuvarande fysiskariksplaneringen (FRP) lagfästs för att ligga till grund vid beslut enligt PBLm.fl. lagar, varvid beslutsrätten i stor utsträckning decentraliseras lillkommunal nivå. riktlinjer i den fysiska riksplaneringen skallupphöra att gälla när NRL träder i kraft. Den nya lagen reglerar till skillnadfrån FRP även intressen som icke upphöjs till riksintressen. Enligt lagens inledande paragraf skall marken, vattnet ochden fysiska miljön i övrigt användas så, att en från ekologisk, social ochsamhällsekonomisk synpunkt god hushållning främjas (1:1). Genom lagen vill man åstadkomma en samordnad syn på mark-och vattenhushållningen i samhället. Lagen är därför enligt förslaget övergripandei förhållande till ett antal andra lagar. Dess bestämmelser skall tillämpas närbeslut fattas enligt PBL och vissa andra lagar, bl.a. miljöskyddslagen (ML),vattenlagen (VL) och naturvårdslagen (NVL). Däremot är lagen inte överordnadskötsellagar som skogsvårdslagen (SkvL) och lagen om skötsel av jordbruksmark(1:2). I 2 kap. anges de grundläggandehushållningsbestämmelserna. Utgångspunkten är att mark- och vattenområdenskall användas för ändamål som områdena är mest lämpade för. Följande kriterieranvänds: områdenas beskaffenhet och läge samt föreliggande behov. Enligtpropositionen inryms i formuleringen även behovet av att reservera mark- ochvattenområden för framtida aktiviteter. Företräde skall ges för allmännaintressen (2:1). - mot exploatering av stora mark-och vattenområden som är relativt opåverkade (2 kap. 2 §), - från ekologisksynpunkt särskilt känsliga områden (2:3), - brukningsvärdjordbruksmark (2:4), - skogsmark somhar betydelse för skogsnäringen (2:4), -mark oeh vatten av särskildbetydelse för rennäringen, yrkesfisket, vattenbruket (riksintresse) (2:5), - områden avbetydelse med avseende på naturvärden, kulturvärden, friluftslivet(riksintresse) (2:6), - områden sominnehåller värdefulla ämnen eller material (riksintresse) (2:7), - områdensärskilt lämpliga för anläggningar för industriproduktion, vattenförsörjning,avfallshantering m. m. (riksintresse) (2:8). Vidkonkurrens mellan riksintressen enligt 58 §§ i ett område skall företräde gesåt ändamål som på lämpligaste sätt främjar en långsiktig hushållning.Försvarsintresset ges allmänt företräde (2:10). 13 kap. geshushållningsbestämmelser för vissa geografiska områden vilka i sin helhetbedöms vara av riksintresse i något visst hänseende (3 kap. 1 §). - Vissa angivnakust-, sjö-, fjäll- och andra områden. I dessa skall turismens och - främst detrörliga - friluftslivets intressen särskilt beaktas vid bedömningen avmiljöingrepp genom exploateringsföretag m.m. (3:2), - Kustområdenalängs norra , från Simpevarp till Arkösund, Högakusten i samt skall hållas fria från stora miljöstörandeanläggningar som kräver regeringsbeslut (3:3), - Vid övrigakustavsnitt och skärgårdar i västra, södra och östra söder om restriktioner för frifidsbebyggelsen samt för stora anläggningar påplatser som varit fria från sådana (3:4), - Inom vissafjällområden tillåts bebyggelse och anläggningar endast om det behövs förrennäringen, den bofasta befolkningen, den vetenskapliga forskningen och detrörliga friluftslivet (3:5), - ochälvsträckor som enligt tidigare riksdagsbeslut skall undantas från utbyggnad(3:6). I 4 kap. ges föreskrifter om att regeringen skall beslutaom tillstånd till nybyggnad av viss miljöstörande industri, motsvarandebestämmelserna i 136 a § byggnadslagen. Med hänvisning till bestämmelserna i meddelas i 5 kap.vissa bestämmelser om samspelet mellan staten och kommunerna vid beslut inaturresursfrågor. a. föreskrivs att myndigheter som har att tillämpa lagenskall se till att planer och planeringsunderlag föreligger i målet.Vederbörande kommun är skyldig att tillhandahålla planer. haransvar för att ställa samman utredningar och annat material av betydelse. Denskall även tillhandahålla planeringsunderlag (5:1). Regeringen får i visst fall begära in redovisning avkommun beträffande tillgodoseende av intresse som rör naturresurshushållningen(5:2). enligt lagen är , medan decentrala förvaltningsmyndigheterna har uppsikt över naturresurshushållningen,var och en inom sitt verksamhetsområde. har den allmännauppsikten över hushållningen med naturresurser (5:3). BoU 1986/87:3 JoU 1985/86:3 y Förutsättningar för en god hushållning- inledandebestämmelser Bostadsministern anför i proposifionen att det enligt hansmening finns ett klart behov av en lagreglering med vars hjälp kraven påhushållning med och omsorg om naturresurserna kan ställas. Samhället harvisserligen sedan lång fid ställt upp regler för hur olika intressen ochönskemål skall vägas mot varandra i konfliktsituationer om markens och vattnetsanvändning. Grundsynen präglas dock i många fall av att det är ett sektorielltintresse som i första hand skall tillgodoses. Mot den bakgrunden är det enligtföredraganden angeläget att skapa en för olika lagar gemensam grund för attavgöra konkurrensfrågor om mark- och vattenanvändningen. Bestämmelserna i en naturresurslag bör uttrycka samhälletsgrundläggande synsätt när det gäller vad som är en god hushållning med marken,vattnet och den fysiska miljön i övrigt. De bör vara tillämpliga i mål ochärenden enligt speciallagar som reglerar mark- oeh vattenanvändningen. Ennaturresurslag bör komplettera sådana speciallagar och få betydelse t. ex. närdet är fråga om att ett visst område helt eller delvis behöver tas i anspråkför ett nytt ändamål eller när någon vill starta en ny verksamhet som kanogynnsamt påverka möjligheterna att använda mark- eller vattenområdena i grannskapet. Förutsättningarna för en god bostads- och arbetsmiljö, förfriluftsliv och rekreation och för jord- eller skogsbruk kan påverkas negativtt. ex. av en olämplig lokalisering eller utformning av anläggningar av skildaslag, av utsläpp av giftiga eller försurande ämnen och av bullerstörningar.Omvänt kan möjligheterna att etablera eller utveckla industriell produktioneller energiproduktion i ett område begränsas av bostadsbebyggelse m. m.Skyddszoner kan behöva inrättas för riskdämpning. Vissa industriella och andraanläggningar har också sådan storlek att inverkan på landskapsbilden blirbetydande. Naturresurslagen bör enligt propositionen få en inriktningmot skydd av långsiktiga och för landet väsentliga värden som inte kan väntasbli tillräckligt beaktade utan stöd av en lag. Lagens grundläggande syfte börvara att främja en användning av naturresurserna som är förnuftig för samhälletvid en allsidig, samlad bedömning, både i ett långsiktigt och ett kortsiktigtperspektiv. Den valda inriktningen innebär att det skapas en för olika lagargemensam grund för att avgöra konkurrensfrågor i samband med beslut som rörändrad användning av mark- och vattenresurserna. Lagen är däremot inte avseddatt utgöra grunden för ingripande mot pågående användning av dessa resurser,anför bostadsministern. I propositionen erinras om naturresurs- ochmiljökommitténs utredning vilken sammanfattas i betänkandet (SOU 1983:56)Naturresursers nyttjande och hävd. Enligt kommittén bör ennaturresurshushållning omfatta alla led i naturresursutnyttjandet. Därvid börsträng sparsamhet iakttas med icke förnybara resurser. Ett hushållningsmål avdetta slag innebär enligt kommittén att krav behöver ställas påexploateringstakt, utvinnings- och produktionsmetoder, konsumtions- ochresthanteringspolitik samt på återbruk i BoU 1986/87:3 JoU1985/86:3 y Bostadsministern framhåller att det inte är möjligt att idetta sammanhang anlägga ett så brett perspektiv på hushållningsfrågorna somkommittén har gjort. Det skulle medföra ett mycket omfattande arbete medöversyn av lagregler och andra handlingsregler av olika slag. 1 partimotioner har tagits upp frågor om behovet överhuvud taget av en naturresurslag resp. om lagens omfattning och allmännainriktning. Enligt motion 66 (m) är naturresurslagen så vagt skrivenatt den blir lill ringa stöd för beslutsfattarna. Motionärerna anser lagen varaobehövlig. Det lagskydd som är nödvändigt för en förnuftig hushållning medSveriges naturresurser och för ett bevarande av värdefulla naturområden kaninrymmas i byggnadslagstiftningen och angränsande lagar, t. ex. naturvårdslagenoch miljöskyddslagen.