bet · GA01BoU3 · 1986-12-31 00:00:00 — Av det tidigare återgivna motivuttalandel till 5 kap. 7 §PBL framgår att kommande råd till kommunerna avses skola ange möjligheten avplanbestämmelser om att försäljning av livsmedel inom områden för handelsända- BoU1986/87:3 Bilaga 6 NU1985/86:3 y mål skallkunna såväl begränsas - exempelvis genom att en viss högsta tillåten yta försådan försäljning anges - som helt förbjudas. Detta ligger i linje medhittillsvarande praxis. Motivuttalandet synes därjämte innebära att motsvarandebestämmelser om begränsning av livsmedelshandel skall kunna anges även förområden som i detaljplan avsätts för andra ändamål än handel, t. ex.bensinförsäljning. Såvitt bekant har planbestämmelser om försäljning avlivsmedel i bensinstationer inte förekommit. Utvecklingen inombranschen har lett till att många bensinstationer har utvidgat sitt tidigaresortiment av kioskvaror till att omfatta olika slags paketerade livsmedel. Detråder viss oklarhet om kommunernas möjligheter att genom krav på byggnadslovför ändrad användning hindra eller begränsa försäljningen av livsmedel ibensinstationer i fall dä den anses vara olämplig frän plansynpunkt. Det synesnämligen ännu inte ha kommit till stånd en enhetlig rättspraxis beträffandeomfattningen av den livsmedelsförsäljning som skall kunna ske i ett område medbeteckningen Bensinstation utan att det blir fråga om sådant ianspråktagandeför väsentligen annat ändamål för vilket byggnadslov krävs. vill för sin del anföra följandebeträffande regleringen av handel genom planbestämmelser enligt PBL. Ipropositionen betonas starkt att den kommunala planeringen måste ge möjlighettill förändring och förnyelse. Detta anges som en förutsättning för enrationell utveckling av handeln. har samma uppfattning. Den föreslagna utformningen av bestämmelserna omdetaljplan och bygglov i PBL är också enligt näringsutskottets mening fulltförenlig med kravet på förnyelse. Det kan knappast hävdas att PBL-som näraansluter till nuvarande lagstiftning och praxis - medför risk för stagnationoch ineffektivitet. För företagen innebär bestämmelserna bl.a. ökadförutsebarhet, eftersom bygglov i princip inte kan vägras för ett ändamål somhar specificerats i detaljplan. Vad särskilt gäller handeln med livsmedel ansernäringsutskottet rimligt att kommuner skall kunna begränsa eller helt förbjudaetäbleringar som antas kunna få från plansynpunkt starkt negativa effekter påbutiksstrukturen. Såsom anförs i propositionen bör åtgärderna grundas på enutredning om serviceförhållandena i berörda områden, t. ex. i en kommunalvaruförsörjningsplan. Utskottet återkommer till frågan om sådana planer.Givetvis bör också i varje enskilt ärende göras en noggrann prövning av denaktuella lokaliseringens effekter. Av den föregående redogörelsen har framgått att kommunernaredan i dag har vissa möjligheter att med stöd av särskilda bestämmelser idetaljplan reglera försäljning av livsmedel i områden som är avsedda förhandelsändamål. När det gäller områden avsedda för andra ändamål, t. ex.bensinförsäljning, har det emellertid i avsaknad av planbestämmelser varitoklart i vilken utsträckning livsmedelsförsäljning skall kunna ske utan bygglovfrån kommunen. anser det för sin del naturligt attkommun när detaljplan upprättas eller ändras skall kunna meddela bestämmelsersom reglerar försäljning av livsmedel även i bensinstationer m. m. Sombostadsministern har anfört kan det här bli fråga om att begränsa försäljningentill en viss BoU 1986/87:3 NU1985/86:3 y utgår från att försäljning av sådana varor som ingår idet giingse kiosksortimentet - och som delvis utgörs av livsmedel enligtlivsmedelslagens (1971:511) definition- alltid skall tillåtas som komplementtill bensinförsäljningen. kan alltså ansluta sig till motivuttalandeti propositionen angående möjlighet för kommunerna att begränsalivsmedelsförsäljning i vissa fall. Med de förtydliganden som har gjortssynes uttalandet väl ägnat all skapa klarhet i den framtida rättstillämpningen,vilket är av betydelse inte minst för berörda branschförelag. Näringsutskottetvill i sammanhanget understryka vad som i propositionen sägs omförutsättningarna för alt en kommun skall få begränsa rätten att säljalivsmedel. Sådana begränsningar skall i normalfallet inte förekomma. Utskotteträknar också med att NO liksom kommer att bevaka utvecklingen påområdet och därvid verka för att inslag som onödigtvis begränsar konkurrensenundviks. Avslutningsvis i detta avsnitt tar näringsutskottet uppfrågan om etäbleringar av stormarknader. Sådana etäbleringar inom en kommunkan påverka butiksstruktur och varuförsörjning även i angränsande kommuner.Näringsutskottet vill understryka vikten av att det i sådana fall görs enregional avvägning och att samtliga berörda kommuners intressen därvid beaktas.Bestämmelserna i 12 kap. 1-3 §S PBL om överprövning av kommunalaplanbeslut i vissa fall synes skapa möjligheter för en sådan regionalsamordning av bl.a. stormarknadsetableringar. Med del sagda ansluter sig näringsutskottet tillregeringens förslag. Molionerna 1984/85:2801 (fp) och 1985/86:80 (fp) avstyrks. NU1985/86:3 y I motion 1984/85:1097 (s) föreslås att kommunerna skallges ett vidgat planeringsansvar när det gäller detaljhandeln. Det borde varaobligatoriskt för kommunerna att upprätta varuförsörjningsplaner som angerriktlinjer för strukturen på handeln. Planerna borde upprättas med viss regelbundenhetoch inarbetas i en total serviceplanering. Som motiv för förslaget angermotionärerna behovet av stabilitet för redan etablerad handel oeh bättretrygghet för de anställda. Från konsumentsynpunkt är det viktigt attutvecklingen av handeln inte sker okontrollerat, anförs det. Priserna kanpåverkas negativt, cjch servicen i bostadsområden och i glesbygd kan försämras. har behandlatfrågor om kommunala varuförsörjningsplaner. Härvid har frivilliglinjen ställtsmot förslag om obligatoriska planer. Att upprättandet av varuförsörjningsplanskulle vara en frivillig uppgift för kommunerna förordades avdistribulionsutredningen . som utredningen föreslog kommunaltillståndsprövning för detaljhandel med livsmedel. Som framgått avvisades dettaförslag i proposition 1977/78:8, medan tanken på kommunalavaruförsörjningsplaner fick visst gehör. Föredraganden, handelsminister , ville emellertid inte. generellt förorda upprättandet av sådanaplaner. Han fann del heller inte möjligt att ange någon viss lämpligambitionsnivå eller någon viss form för planeringen. För statligt stöd lillkommersiell service i glesbygdskulle dock liksom tidigare krävas att den berörda kommunen hade genomfört denvaruförsörjningsplanering som behövdes för all stödet skulle komma till bästaanvändning. I motioner av företrädare för socialdemokraterna ochvänsterpartiet kommunisterna föreslogs all det skulle bli en obligatoriskkommunal uppgift alt upprätta varuförsörjningsplan. (NU1977/78:14) tillstyrkte regeringens förslag och avstyrkte sålunda motionerna.Dessa fick emellertid stöd i en socialdemokratisk reservation, som utmynnade iatt skulle anta det förslag till en lag om planering avvaruförsörjningen som var fogat lill reservationen. Motioner om lagstadgad skyldighet för kommuner attupprätta varuför-sörjningsplaner återkom . De avslogs av påförslag av näringsutskottet med samma motivering som tidigare och med tilläggetatt erfarenheterna av det beslutade systemet var goda. Även nu förelågen socialdemokratisk reservation. Enligt uppgift från finnsvaruförsörjningsplan i någon form i 235 av landets 284 kommuner. Kommunernaavgör själva inriktning av och omfattning på planerna. Dessa är därförinnehållsmässigt inycket olika. De flesta är begränsade till dagligvaruservice.Få täcker tätorter, och de som rör landsbygden avser bara delar avdenna. PBL innehåller ingen föreskrift om attvaruförsörjningsplan skall upprättas av kommunerna. I ell par sammanhang görsemellertid i propositionen en hänvisning till sådana planer. Bosladsminister anför (s. 576) bl. a. att kommunerna har ett ansvar för att markensanvändning planeras så att konsumentens valfrihet sä långt möjligt skall kunnaupprätthållas. Det gäller t. ex. valet mellan låga priser, närhet till butikenoch hög servicegrad. Han hänvisar till att åtskilliga kommuner anger riktlinjeri dessa frågor i form av varuförsörjningsplaner. Om en kommun genom bestämmelsei detaljplan vill begränsa eller förbjuda livsmedelshandel skall del - somredovisats i föregående avsnitt - finnas en utredning om serviceförhållandenaav det slag som normalt ingår i underlaget för kommunalavaruförsörjnings-planer. PBL innebär att kommunerna får ökade möjligheter attbesluta om markanvändningen och därigenom i stort påverka butiksutvecklingen.De motivuttalanden om ett ansvar för kommunerna när del gäller konsumenternasbehov av kommersiell service som finns i propositionen ligger enligtnäringsutskottets mening väl i linje med vad som sägs i motion 1984/85:1097(s). Behovet av mark för bl. a. kommersiell service skall sålunda beaktas i denfysiska planläggningen. Handelsändamålet i detaljplan skall kunna preciseras isyfte t. ex. att en för konsumenterna lämplig butiksstruktur skall kunnaåstadkommas. har i det föregående uttalat sitt stöd förregeringens förslag i denna del. Med hänsyn till del ansvar och de möjligheter som genomPBL ges kommunerna när det gäller alt planera för en ändamålsenlig kommersiellservice finns enligt näringsutskottets mening inget behov av närmare föreskrifterom hur kommunerna skall arbeta för att fylla sin uppgift. Upprättandet avvaruförsörjningsplaner kan vara ett lämpligt arbetssätt -och del skall enligllagförslaget i vissa fall också användas. BoU 1986/87:3 NU1985/86:3 y krav påkommunerna, i enlighet med önskemålet i motion 1984/85:1097 (s), BoU 1986/87:3 att deskall låta upprätta varuförsörjningsplaner inom ramen för en total Bilaga 6 serviceplanering bör sålunda enligt näringsutskottetsmening inte ställas. NU 1985/86:3 y Utskottet avstyrker alltså motionen. Markreservationför sol- och vindenergianläggningar 12 kap. PBL finns det bestämmelser om allrriänna intressensom skall beaktas vid planläggning och vid lokalisering av bebyggelse. Syftetmed bestämmelserna är, enligt vad som sägs i propositionen (s. 96), att gevägledning i fråga om mål och inriktning vid både planläggning och prövning omlov. Bestämmelserna skall ses som ett uttryck för de samlade krav somstatsmakterna ställer på kommunerna i samband med markanvändningsbeslut. 1 § är i detta syfte uppräknade en rad allmänna intressen som skallbeaktas av kommunerna. Dessutom har i 2 kap. 4 § tagits in vissa grundläggandebestämmelser av allmän karaktär om bebyggelsemiljöns utformning. I motion 1985/86:73 (vpk) föreslås ett tillägg tillsistnämnda paragraf av innebörd att även behovet av markreservationer för sol-och vindenergianläggningar skall tillgodoses vid planläggningen. Utvecklandet av nya energikällor och ny teknik förelproduktion såsom t. ex. vindenergi och solceller ingår i den strategi föravveckling av kärnkraften som har ställt sig bakom (prop.1984/85:120, NU 1984/85:30, rskr. 1984/85:362). Statligt stöd kan lämnas föratt introduktionen av nya energikällor, t. ex. de nu nämnda, skall främjas. Deriktlinjer som har godkänt innebär när det gäller vindkraft vidareatt den fortsatta utvecklingen skall genomföras i flera steg, i vilkaytterligare generationer av stora vindkraftsaggregat - utöver de nu befintligavid Maglarp i och på - successivt byggs och utvärderas.Parallellt med den fortsatta tekniska utvecklingen skall förutsättningarna förlokalisering av vindkraftsanläggningar studeras närmare. var inte enig i sitt ställningstagande tillfrågan om fortsatt utveckling av vindkraften. I reservationer till utskottetsbetänkande NU 1984/85:30 (s. 178 f.) utvecklade samtliga oppositionspartier sinaolika synpunkter i frågan. uppfattar förslaget i motion 1985/86:73(vpk) som en uppföljning av den inställning till vindkraften som vänsterpartietkommunisterna redovisade i sin reservation. Den byggde på att ett stort inslagav vindkraft i energiförsörjningen är önskvärt. En av samhället planerad ochstödd introduktion ansågs nödvändig för att en utbyggnad av vindkraftenverkligen skulle komma till stånd. Därför borde regeringen låta utarbeta ettstatligt vindkraftsprogram, ansåg reservanterna. I detta sammanhang bör nämnas att den i proposition1984/85:120 (s. 157) aviserade utredningen om lokalisering avvindkraftsanläggningar numera har blivit tillsatt. En särskild utredare hartillkallats. Denne skall enligt sina direktiv (Dir. 1985:42) föreslå var iSverige det är lämpligt att placera stora vindkraftsaggregat i grupp. Förslagetskall innehålla alternativa möjligheter till lokalisering. I sitt arbete skallutredaren bl.a. kartlägga de motstående intressennär det gäller mark- och vattenanvändning och miljö som kan finnas i de områdensom är tänkbara för lokalisering. Redovisningen skall vara så genomarbetad attden senare kan utnyttjas som underlag för prövning av gruppstationer i de lägensom föreslås. Av vad näringsutskottet anfört framgår att riksdagengenom sina beslut har ställt sig positiv lill utvecklandet av nyaenergikällor, bl.a. vindkraft och solcellsteknik. Att det, som förordas av motionärerna, i 2 kap. PBL skulleföreskrivas alt behovet av markreservationer för sol- ochvindenergianläggningar skall tillgodoses vid den kommunala planläggningen anseremellertid utskottet inte nödvändigt för att ett utnyttjande av de nyaenergikällorna skall bli möjligt. stöder sig härvid på att detfinns bestämmelser i både PBL och NRL som syftar till attenergiförsörjningsiniressena skall tillgodoses i samband med planläggningen. a. erinra om 2 kap. 8 § NRL.Innebörden av denna paragraf är att mark- och vattenområden som på grund av sinbeskaffenhet eller sitt läge är särskilt lämpliga för anläggningar församhällsbyggandet i vid mening - däribland anläggningar för energiproduktion -ges ett visst skydd mot konkurrerande intressen. Som ett exempel pä lägesbundnanaturresurser som är starkt styrande för lokaliseringen av vissa anläggningarnämns i specialmotiveringen (s. 167) sådana som ger särskilt gynnsammaförutsättningar för vindkraftsproduktion. Det förutses vidare i NRL att detför vissa områden kan bli aktuellt med det mera kvalificerade skydd som liggeri att områdena anses vara av riksintresse för de ifrågavarande anläggningarna.Med hänsyn till kopplingen mellan NRL och PBL finns enligt utskottets mening förutsättningarför att de särskilda planintressen som motionärerna avser skall kunna blitillgodosedda. Med hänvisning till det nu sagda avstyrkernäringsutskottet motion 1985/86:73 (vpk) i här aktuell del. NU1985/86:3 y Närvarande:Nils (), ()**, ()**, ()*, ()*, (), (). HädarCars (fp), ()**, (), (), BoFinnkvist (s)*, Per (), (), ()*,()*, ()**, () och PaulLestander (vpk)**. *Avsnitten Reglering av mark och byggnader för handelsåndamål och Kommunala *' Utom avsnitten Reglering av mark och byggnader för handelsåndamål och Mineralutvinning inom de obrutna fjällområdena m.m. (fp), () och (vpk) anser att den del av utskottets yttrande - under rubriken börjar med "finner" och slutar med"berörda delar" bort ha följande lydelse: finner det från sina utgångspunkter intemotiverat att mineralutvinning till följd av den föreslagna undantagsbestämmelseni 3 kap. 1 § NRL skall kunna komma till stånd även i de områden som åtnjutersärskilt skydd mot exploateringsföretag. Av propositionen framgår att denföreslagna bestämmelsen syftar främst till att möjliggöra mineralutvinning i deobrutna fjällområdena. Det ligger i sakens natur att sådan verksamhet i regelinnebär allvarliga ingrepp i naturmiljön. Enligt näringsutskottets mening harregeringen inte i propositionen redovisat tillräckliga skäl för att deutomordentligt starka bevarandeintressena i fjällområdena skall kunnaåsidosättas. Det finns inget som tyder på att nya utvinningsprojekt i dessaområden skulle kunna få någon avgörande betydelse l.ex. för landets försörjningmed vissa . Om man skulle komma till en annan bedömning finnsgivetvis möjligheten att genom en lagändring skapa förutsättningar för vissexploateringsverksamhet inom de obrutna fjällområdena. anserinte alt det bör förekomma någon generell undantagsbestämmelse i NRL tillförmån för mineralutvinning. Den föreslagna bestämmelsen bör alltså enligtutskottets mening utgå. Därmed skulle de berörda yrkandena i motionerna1985/86:89 (fp) och 1985/86:93 (vpk) tillgodoses, det sistnämnda iifrågavarande del. BoU 1986/87:3 NU1985/86:3 y 2.Inskränkning i den kommunala vetorätten och (båda fp) anser att den delav utskottets yttrande - under rubriken avindustrianläggningar m.m.- som börjar med "Mot den" och slutar med"motion 1985/86:89 (fp)" bort ha följande lydelse: Mot den angivna bakgrunden finner näringsutskottet att detsaknas skäl att inskränka den kommunala vetorätten i enlighet med regeringensförslag. Såsom anförs i motion 1985/86:89 (fp) bör lokalisering avmiljösiörande industri mot den berörda kommunens avstyrkan kunna komma lillstånd endast i sådana fall då det totalt saknas alternativ till den föreslagnalokaliseringen. Det måste då också vara fråga om projekt av särskilt stortallmänt intresse. Tillstånd till sådana projekt bör dock inte kunna lämnas avregeringen med stöd av en undantagsbestämmelse i NRL. Besluten bör i ställetfattas efter särskild prövning av i form av lagstiftning. tar alltså avstånd från förslaget ominskränkning i det kommunala vetot med hänvisning till nämndamotion. Genom avslag pä regeringens förslag skulle även motionerna 1985/86:83(c), 1985/86:84 (c), 1985/86:86 (c) och 1985/86:93 (vpk) tillgodoses i berördadelar. Inskränkningi den kommunala vetorätten () anser att den del av utskottets yttrande- under rubriken av industrianläggningar m. m. - som börjarmed "Mot den" och slutar med "motion 1985/86:89 (fp)" bortha följande lydelse: Mot den angivna bakgrunden finner näringsutskottet att detsaknas skäl att inskränka den kommunala vetorätten i enlighet med regeringensförslag. Inte ens de särskilda förhållanden som råder på kärnenergiområdetutgör enligt utskottets mening ett godtagbart motiv för förslaget. Införandet av en undantagsbestämmelse i NRL skulle inbjudatill tolkningen att förvaring av använt kärnbränsle är förknippad medoacceptabla risker. Så kan också vara fallet. Enligt näringsutskottetsuppfattning måste emellertid alla möjligheter prövas för att åstadkomma ensäkerhetsmässigt fullgod lösning som kan godtas av berörd kommun. Om regeringenges rätt att genomdriva en lokalisering mot kommunens vilja skulle följdenkunna bli försämrad säkerhet i förvaringen av kärnavfall. tar alltså avstånd från förslaget ominskränkning i det kommunala vetot. Motion 1985/86:83 (c) tillstyrks, liksommotionerna 1985/86:84 (c) och 1985/86:86 (c) i berörda delar. Genom avslag påregeringens förslag skulle även motionerna 1985/86:89 (fp) och 1985/86:93 (vpk)tillgodoses såvitt här är i fråga. Inskränkning i den kommunala vetorätten (vpk) anser att den del av utskottetsyttrande - under rubriken av industrianläggningar m. m. -som börjar med "Mot den" och slutar med "motion 1985/86:89(fp)" bort ha följande lydelse: Mot den---- (=avvikande mening 3)-- för förslaget. Såsom anförs i motion 1985/86:93 (vpk) bör frågan omförvaring av avfallet från den svenska kärnenergiverksamheten specialbehandlas.Frågan får inte åberopas som motiv för att ta bort en väsenflig kommunalrättighet. tar alltså avstånd från förslaget om inskränkning idet kommunala vetot. Den nämnda motionen tillstyrks i denna del. Genom avslagpå regeringens förslag skulle även mofionerna 1985/86:83 (c), 1985/86:84 (c),1985/86:86 (c) och 1985/86:89 (fp) tillgodoses i berörda delar. BoU 1986/87:3 NU1985/86:3 y (), (fp), Per (),() och () anser att den del av utskottetsyttrande - under rubriken av mark och byggnader för handelsändamål -som börjar med "Den föreslagna" och slutar med "1985/86:80 (fp)avstyrks" bort ha följande lydelse: Bostadsministerns allmänna bekännelse tilletableringsfriheten inom handeln motsägs emellertid av de följande uttalandenaom kommunernas möjligheter att genom planbesfämmelser m. m. hindra olikaetäbleringar. särskiltinom handeln med livsmedel. Dessa uttalanden öppnar vägen för en ökadreglering, vilket näringsutskottet anser olyckligt. Enligt utskottetsuppfattning har tillkomsten av nya konkurrenskraftiga butiksformer storbetydelse för att öka produktiviteten inom handeln, vilket, också harframhållits av NO i samband med uttalanden om olika kommunala beslut påområdet. Det står klart att försöken att bromsa detaljhandelns utveckling genomregleringar gynnar varken branschens eller konsumenternas intressen. Ettbelysande exempel härpå utgör kommunernas försök atf på grundval av nuvarandebyggnadslagstiftning begränsa försäljningen av livsmedel i bensinstationer. ansluter sig alltså till kravet imotionerna 1984/85:2801 (fp) och 1985/86:80 (fp) på att detaljplaner inte skallkunna användas för att styra utvecklingen av handeln. Motionerna tillstyrks idenna del. Utskottet instämmer även i de uttalanden i frågan som görs i motion1985/86:66 (m). NU1985/86:3 y (fp), Per (),() och () anser att den del av utskottetsyttrande - under rubriken varuförsörjningsplaner-som börjar med"PBL innebär" och slutar med "alltså motionen" bort haföljande lydelse: Näringsutskottethar i det föregående ställt sig avvisande till de bestämmelser i som gerkommunerna möjlighet att genom utnyttjande av planinstrumentet styradetaljhandelns utveckling. En sådan möjlighet till konkurrens-inskränkandeingrepp bör inte finnas. Förslaget i motion 1984/85:1037 (s) om att det skallvara en obligatorisk uppgift för kommunerna att upprätta varuförsörjningsplanerinom ramen för en total serviceplanering ställer sig näringsutskottet medhänsyn härtill naturligtvis inte heller bakom. 7.Markreservation för sol- och vindenergianläggningar , Per och (alla m)anser aft den del av utskottets yttrande - under rubriken försol- och vindenergianläggningar - som börjar med "Av vad" och slutarmed "aktuell del" bort ha följande lydelse: Enligt näringsutskottets mening bör förslaget i motion1985/86:73 (vpk) avvisas. Det är på nuvarande stadium inte realistiskt atträkna med användning av vindkraft för storskalig energiproduktion. Som harframhållits i annat sammanhang (NU 1984/85:30) i en reservation av moderatasamlingspartiets företrädare i näringsutskottet är det därför inte motiveratatt nu inleda en mycket dyrbar teknisk utveckling och skapa förväntningar om enomfattande utbyggnad av vindkraften. Utifrån denna grundläggande inställningfinner näringsutskottet att mofionärernas förslag om skyldighet för kommunernaatt tillgodose behovet av markreservafioner för bl. a. vindkraftsanläggningarsaknar förankring i verkligheten. anläggningareller andra energianläggningar där ny teknik, t. ex. solcellstek- BoU1986/87:3 nik, utnyttjas bli aktuella torde markbehovet kunna tillgodoses inomramen Bilaga 6 för nuvarande lagstiftning. avstyrker med hänsyn till det nu sagdamotion 1985/86:73 (vpk) i här aktuell del. Markreservation för sol- och vindenergianläggningar () anser att den del av utskottets yttrande- under rubriken för sol- och vindenergianläggningar- sombörjar med "Av vad" och slutar med "aktuell del" bort haföljande lydelse: Av vad---- (= utskottet)---- och solcellsteknik. finner syftet med förslaget i motion1985/86:73 (vpk) i och för sig vällovligt. Det ligger i linje med den positivainställning till de nya energikällorna som har gett uttryck för ochsom, med än större eftertryck, har redovisats och konkretiserats i enreservation av företrädare i näringsutskottet fill betänkandetNU 1984/85:30 (s. 179). Att det------- (=utskottet) - - - aktuell del. Markreservation för sol-och vindenergianläggningar (vpk) anser att den del av utskottetsyttrande - under rubriken för sol- och vindenergianläggningar -som börjar med "Av vad" och slutar med "aktuell del" bortha följande lydelse: Av vad---- (= utskottet)---- och solcellsteknik. anser emellertid att introduktionen avnya energikällor måste stödjas ytterligare för att den skall kunna ske iönskvärd omfattning.