bet · GA01FiU20 · 1986-12-31 00:00:00 — Som framgår av tabell 5 varierar dock såväl metoderna för attåstadkomma detta som den totala omfattningen väsentligt. I motion Fi302 (vpk) däremot tillbakavisas inriktningen avåtgärder som sammantaget reducerar den kommunala sektorns verksamhet. Innan utskottet redovisar sina bedömningar av behovet avåtgärder inom det kommunala transfereringssystemet för finns det anledningatt diskutera de förslag som läggs fram i flera motioner om avvägningen pålängre sikt mellan åtgärder inom det generella bidragssystemet och despecialdestinerade bidragen. Det bör i detta sammanhang uppmärksammas att deolika komponenterna i det generella transfereringssystemet med undantag förbidraget till allmän sjukvård ingår i finansutskottets beredningsområde. Despecialdestinerade bidragen bereds inom andra utskott i riksdagen.Finansutskottets överväganden i dessa avseenden är således av mer övergripandenatur i förhållande till det generella bidragssystemet och får ses iförhållande till den kommunalekonomiska utvecklingen i stort. Avvägning mellan generella och specialdestinerade bidrag I ett tiotal motioner begärs att de olika statsbidragentill kommunerna vägs in i en helhet inför att ställning tas fill den framtidakommunala utvecklingen. I motion Fi215 (m) anförs att merparten av statsbidragentill kommunerna bör avvecklas med undantag för bl.a. ett väl fungerandeskatteutjämningssystem. bör ett så stort antalspecialdestinerade statsbidrag som möjligt ersättas av ett allmänt kommunaltbidrag. Det bör fördelas på ett likartat sätt som de specialdestineradebidragen. Framtida neddragningar av det statliga stödet till kommunerna börenligt motionärerna ske genom att minska detta allmänna bidrag. Enförutsättning härför är att det sker en omfattande avreglering av statligaföreskrifter och bidragsbestämmelser. I motion Fi308 (c) anförs att en ökad utjämning kommunernaemellan bör ske genom att de totala statsbidragen till kommunerna omfördelas.Detta föreslås ske genom att de specialdestinerade bidragen överförs tillskatteutjämningen. Bidragen bör enligt motionärerna fördelas efter förkommunerna opåverkbara faktorer som exempelvis skattekraft, geografiskt läge,åldersstruktur och befolkningsutveckling. Fördelningen bör enligt motionärernainte ske efter verksamhetens storlek. Det gynnar endast de rika kommunerna. I motion Fi320 (fp) anförs att de nuvarande driftbidragenbör förändras till att bli mer generella och schabloniserade efter invånarantal, dvs. som ett bidrag per person i relevant ålder. Med sådana schabloniserade statsbidrag blir bidragssystemet enligt motionärerna mer neutralt mellan "rika"och "fattiga" kommuner. Kommunerna ges därigenom möjligheter att själva 24 fritt,utan statlig detaljreglering, bestämma hur olika verksamheter skall FiU1986/87:20 bedrivas. Som ett komplement till ett på detta sätt schabloniseratstatsbidragssystem krävs enligt motionärerna ett utjämningssystem med högambitionsnivå som utjämnar skillnader i skattekraft och opåverkbarakostnader. I motionerna Fi306 av m. fl. (fp, m, c), Fi310av och () och Fi313 av m. fl. (c, m)begärs att ett nytt förslag till samlat åtstramningspaket utarbetas varisamtliga statsbidrag (även specialdestinerade) vägs in i en helhetslösning medsyftet att alla kommuner skall delta och bära sina relativa delar avnedskärningarna efter bärkraft. I avvaktan på ett sådant förslag bör nuvarandeskatteutjämningssystem få gälla tills vidare. I motion Fi304 av ()anförs att de specialdestinerade bidragen genom sin konstruktion gynnar de rikakommunerna, främst de expansiva storstadsregionerna. Det vore därför enligtmotionärerna en riktig fördelningspolitisk åtgärd att slå samman de specialdestineradestatsbidragen med bidraget till skatteutjämning och därmed ge allastatsbidrag till den kommunala sektorn en utjämnande prägel. Det nuvarandeskatteutjämningssystemet bör behållas till dess en reform av det skisseradeslaget kan genomföras. Som framgått av utskottets redovisning i tabell 3 har despecialdestinerade bidragens andel av totala bidragen minskat påtagligt underden senaste tioårsperioden. Bidragen är ett av statsmakternas instrument för attpåverka utformningen och omfattningen av olika verksamheter inom kommunsektorn.Det är inom vissa områden, t.ex. skolväsendet, angeläget att en godtagbar ochenhetlig standard kan upprätthållas i hela landet. De specialdestineradebidragen kan också medverka till att stärka ekonomiskt och politiskt svagagruppers livsvillkor och ekonomiska situation, t.ex för barn, gamla ochhandikappade. Vissa av de specialdestinerade bidragen, t.ex. bidrag fillbarnomsorg och investeringsbidragen, syftar till att stimulera kommunerna attbygga ut viss verksamhet. Det har i olika sammanhang hävdats att de specialdestineradebidragen är förknippade med långtgående detaljregleringar och omfattandebyråkrati både hos de mottagande kommunerna och hos de utbetalande statligamyndigheterna. Regeringen tillsatte en beredning (statkommunberedningen)för ökad samverkan mellan stat och kommun samt förenkling av statliga reglerriktade mot kommunsektorn. I direktiven (dir. 1983:30) anges att syftet börvara att föreslå förändringar som leder till effektivitetshöjningar ochkostnadsreduceringar i den kommunala verksamheten. Beredningen har lämnat ettantal rapporter som belyser samverkan mellan stat och kommun. Beredningensarbete beräknas pågå till . En schablonisering av bidragen enligt den modell somföreslås i t.ex. motion Fi320 (fp) kan inte genomföras för alla typer avbidrag. Det finns, som omnämns i motionen, verksamheter som är av tidsbegränsadkaraktär eller endast berör vissa delar av landet. Som exempel kan nämnasbekämpningen och behandlingen av AIDS. Enomläggning i den riktning som förordats i flera av motionerna skulle 35 innebärastora förändringar i bidragsbelopp för olika primärkommuner FiU 1986/87:20respektive landsting och kan inte genomföras utan att de specialdestineradebidragens betydelse för kommunernas ekonomi närmare analyseras. De kommuner som följt statsmakternas intentioner och byggtut den bidragsstimulerade verksamheten skulle komma att drabbas av en sådanomläggning. Som påpekas i t.ex. motion Fi320 (fp) är skillnaden mellanstatsbidragsbelopp räknat per förskolebarn mycket stor. får t.ex. ett bidrag som räknat per barn i kommunen är ca sex gånger så stort som iBromölla, vilket beror på den högre barnomsorgsutbyggnaden i tillföljd av den högre förvärysintensiteten samt annan inriktning av verksamheten. Utskottet kan mot denna bakgrund inte dela uppfattningenatt de specialdestinerade bidragen bör avvecklas. Detta hindrar inte attbidragens utformning och omfattning kan behöva ses över och ändras. Ibudgetpropositionen anmäls att en interdepartemental arbetsgrupp under våren1987 kommer att kartlägga och analysera de specialdestinerade bidragen ochderas fördelning, effekter m.m. Utskottet avstyrker med det anförda motionernaFi306, Fi310 yrkande 1, Fi321 yrkande 2, Fi304 yrkande 3 och Fi313 yrkande 4samt motionerna Fi215 (m), Fi320 (fp) och Fi308 (c) i här berörda delar. I budgetpropositionen redovisas förslag till ändringar iskatteutjämningssystemet. Innehållet i förslaget och motiven härför harredovisats inledningsvis i betänkandet. Förslaget innebär dels att bidragen omfördelas inomskatteutjämningssystemet, dels att totala ramen minskas. I de motioner somväckts med anledning av förslaget har kritik främst väckts mot att bidragsnivånsänks och att vissa kommuner och landsting därigenom får lägreskatteutjämningsbidrag. Omfördelningen av bidragen kommenteras endast allmäntoch beskrivs i de fall man är kritisk till förslaget som godtycklig ellersvåröverskådlig. I motion Fi308 (c) ifrågasätts den motivering som redovisas ipropositionen. Utskottet kommenterar inledningsvis principerna föromfördelningen av skatteutjämningsbidragen och återkommer till omfattningen avde åtgärder som bör vidtas gentemot kommunsektorn. Som anförs i propositionenvar syftet med den kraftiga satsning på skatteutjämningsbidragen som gjordes år1979 att skillnader i skattesatser skulle utjämnas. Utvecklingen sedan 1979visar emellertid att skillnaderna i stället ökat och att skattesatserna iskogslänen ökat mer än i övriga delar av landet. I propositionen görsjämförelser i utvecklingen mellan olika typer av län under åren 1979-1986.Utsträcker man jämförelsen till att gälla tenderar skillnaderna attväxa än mer. Medelutdebitering,kr./skr. piU 1986/87:20 Övriga län 29:45 30:60 Av sammanställningen framgår att skogslänen höjt sinutdebitering med /skr. medan övriga län exkl.storstadslänen höjt den med /skr. Skillnaden i medelutdebitering mellanlänen har också ökat. var skillnaden mellan högsta länsgenomsnittet, iKalmar, och lägsta, i , /skr. var skillnaden mellandessa båda län /skr. men län har inte längre den högstamedelutdebiteringen. har den högsta medelutdebiteringenoch den lägsta. Skillnaden uppgår till /skr. Utskottet har i nedanstående tabell förtecknat länen iordning från högsta till lägsta medelutdebitering för . De högstagenomsnittliga skattesatserna finns i skogslänen, i och länsamt på . Den genomsnittliga sammanlagda utdebiteringen,länsvis Län Kr./skr. Propositionens förslag innebär att inom den föreslagnamedelsramen en större andel ges till kommuner och landsting i de norra delarna av landet. Förslaget innebär också att Gotiand, och flertalet kommuner i län får en förhöjd grundgaranti i jämförelse med nuvarande system. Med en sådan fördelning av skatteutjämningsbidraget torde det, enligt utskottets mening, finnas möjligheter att minska skillnaderna i utdebitering räknat på länsnivå. När det gäller de mest extrema skillnaderna i utdebiteringmellan enskilda FiU 1986/87:20 kommuner finns det anledning uppmärksammaatt kommuner med mycket hög skattekraft erlägger en progressivtilläggsavgift utöver den proportionella skatteutjämningsavgiften som allakommuner och landsting måste betala. Tilläggsavgiften skärps dessutom enligtförslaget. I motion Fi308 (c) anförs att samtliga kommuner böromfattas av den kommunala skatteutjämningen. Skillnaden i skattesats mellanskogslän och storstadslän beror enligt motionärerna inte på regelsystemet somsådant utan på att de regler som tillämpas för kommunerna inomskatteutjämningen inte tillämpas för kommunerna utanför skatteutjämningen.Vidare anser motionärerna att skillnaderna i utdebitering är ett uttryck förskillnaden i servicenivå och effektivitet. De kommuner som inte erhåller skatteutjämningsbidrag haren egen skattekraft som överstiger den inom skatteutjämningssystemet garanterade skattekraften. Det är därför inte förvånande att utdebiteringssatsen i dessa kommuner kan hållas lägre än i övriga kommuner. Enligt nuvarande ordning ; fåremellertid dessa kommuner medverka till en ökad utjämning genom att de betalarden skatteutjämningsavgift som infördes för att finansiera ökningen avskatteutjämningsbidragen och . De skillnader i utdebitering som finnsmellan olika kommuner kan inte som i motion Fi308 (c) enkelt förklaras avskillnader i servicenivå och effektivitet. Det mått antal anställda per 1000invånare som används i motionen är alltför grovt för att ligga till grund försådana slutsatser. Det krävs betydligt mer ingående studier för att bedöma i vilkengrad skillnader i service påverkar utdebiteringssatsen. Hänsyn bör tastill fördelningen av olika typer av verksamheter eftersom de i varierande gradfinansieras av statsbidrag. I propositionen föreslås att den skattesats som skallläggas till grund för bidragsberäkningen maximeras till /skr. förkommunerna, /skr. för landstingen och till /skr. för dekommuner som inte ingår i landsting. Därigenom undviks för de kommuner som haren högre skattesats att den egna skattesatsen påverkarskatteutjämningsbidragets storlek och bibehålls principen attskatteutjämningssystemet skall vara opåverkbart av kommunernas ochlandstingskommunernas egna åtgärder. Utdebiteringstaken anknyter tillkommunernas och landstingskommunernas medelsutdebiteringar för . Dekommuner och landsting som har en högre skattesats får genom denna ändringminskade skatteutjämningsbidrag. Denna bidragsminskning har enligtproposifionen i möjligaste mån kompenserats genom en högre grundgaranti. Propositionens förslag i denna fråga godtas i princip imotion Fi320 (fp). I motion Fi308 (c) förordas skatteutjämningskommitténsförslag att taket sätts vid /skr. för kommuner och vid /skr. I motion Fi215 (m) anförs att propositionens förslag är ettframsteg men enligt motionärerna bör systemet vara helt opåverkbart av denbidragsmottagande kommunens skattebeslut. Därför föreslås i motionen att deskattesatser som anges i propositionen skall användas vid beräkning av alla skatteutjämningsbidrag,dvs. även för kommuner med lägre utdebitering. Motionärerna accepterar att dekommuner som får lägre bidrag genom förslaget kompenseras med höjning avgrundgarantinivån. Utskottetanser i likhet med vad som anförs i propositionen och i här FiU 1986/87:20nämnda motioner att det är ett steg i rätt riktning att maximera deskattesatser som skall ligga till grund för beräkningen av skatteutjämningsbidraget.Därigenom förstärks principen att skatteutjämningssystemet skall varaopåverkbart av kommunernas och landstingskommunernas egna åtgärder. Om man somföreslås i motion Fi215 (m) använder en enhetlig skattesats missgynnar detkommuner och landsting med höga skattesatser och ger fördelar till dem med lågutdebitering. Utskottet anser därför att de kommuner och landsting sommissgynnas av förslaget om att använda en lägre utdebiteringssats än den egnaskattesatsen i möjligaste mån kompenseras för detta, i enlighet medpropositionens förslag, genom en höjning av grundgarantin. För övriga kommuner,med en skattesats understigande den fastställda, bör i stället den egnaskattesatsen få utgöra underlaget för beräkningen av skatteutjämningsbidraget.För att så långt möjligt upprätthålla principen om attskatteutjämningssystemet inte skall påverkas av kommunernas och landstingensegna beslut bör taket inte sättas alltför högt. Propositionens förslag synesdärför vara väl avvägt. Utskottetanser sammanfattningsvis beträffande förslaget om ändrad -grundgaranti attskatteutjämningssystemets främsta syfte är att utjämna ekonomiska skillnadermellan enskilda kommuner resp. landstingskommuner. Enligt utskottets meningkan den föreslagna omfördelningen förväntas bidra till att minska de nuvarande alltförstora skillnaderna för kommuninvånarna i olika delar av landet i fråga omskattesatser och servicenivå. Utskottet tillstyrker med det anfördapropositionens förslagom ändrad fördelning av grundgarantin iskatteutjämningssystemet. Ipropositionen föreslås vissa förändringar för beräkning av skillnader ikostnader för åldersstruktur och social struktur. Åldersfaktorn och bidrag förbefolkningsminskning föreslås bli beräknade var för sig och bestämda med endecimal. Vidare föreslås att åldersfaktorn kompletteras med gymnasieskolan förkommunerna och med öppenvården för landstingen. Några erinringar mot dessaförändringar framförs inte i motionerna. Vidberäkning av kostnader för barnomsorg föreslås i propositionen att såvälfaktisk utbyggnad av barnomsorgen som åldersstrukturen beaktas. Det innebär iprincip fortsatt tillämpning av nuvarande system. Dessutom föreslås att den avskatteutjämningskommittén föreslagna faktorn individ-och familjeomsorg i sinhelhet byts ut. I stället bör hänsyn tas till kommunernas kostnader försocialbidrag. För att kommunerna själva i så liten utsträckning som möjligtskall kunna påverka skatteutjämningsbidragets storlek föreslås beräkningenbaseras på antalet bidragshushåll i resp. kommuner. De bidragshushåll för vilkastatiig ersättning för mottagande av flyktingar erhålls bör enligtpropositionen räknas bort vid beräkningen av skatteutjämningsbidraget. Imotion Fi308 (c) godtas i huvudsak propositionens förslag i dessa avseendenmedan man i motion Fi302 (vpk) uttrycker en viss tveksamhet till att beräknafaktorn individ- och familjeomsorg utifrån antalet socialbidragshushåll. I motion Fi215 (m) anförsatt kostnaden för barnomsorg bör beräknas -, uteslutande medutgångspunkt i antalet barn i berörda åldrar. till denfaktiska utbyggnaden av barnomsorgen bör inte ske. Faktorn kostnad FiU1986/87:20 för socialbidrag bör enligt motionärerna omfatta hela antalethushåll som får socialbidrag utan korrigeringar för antal hushåll för vilkaersättning erhålls genom statsbidrag. Utskottet vill med anledning härav anföra följande.Kommunernas åldersfaktor har reviderats . Det är ennackdel för kommunerna om ändringar görs alltför ofta. Att som föreslås imotion Fi215 (m) bortse från den faktiska barnomsorgsutbyggnaden skulleinnebära en kraftig förändring av systemet och medföra en uppenbar försämringför de kommuner som har en väl utbyggd barnomsorg. Utskottet anser därför attprincipen i nuvarande system bör behållas, vilket innebär att även den faktiskautbyggnaden av barnomsorgen beaktas. Eftersom man i övrigt tillämpar den principen iskatteutjämningssystemet att kommunernas nettokostnader, efter det att statligaersättningar frånräk-nats för verksamheten, skall ligga till grund förberäkning av skatteutjämningsbidrag tillstyrker utskottet propositionensförslag att antalet socialbidragshushåll korrigeras för det antal hushåll varssocialbidrag ersätts av staten. Förslaget i propositionen att ge även landstingskommunernatillägg till grundgarantin för befolkningsminskning på samma sätt som förkommuner tillstyrks i flera motioner. Även utskottet tillstyrker för sin delförslaget. Vad gäller skatteutjämningssystemets totala omfattning börförst slås fast att systemet inte i första hand skall vara ett generelltfinansieringsstöd för att bygga ut den kommunala verksamheten och förbättrastandarden. Behovet av sådana åtgärder bör i stället bedömas utifrånkommunsektorns totala finansiella situation där hela transfereringssystemetmellan staten och kommunerna tas i beaktande. Som framgått av vad utskottetredovisat i tabell 5 leder budgetpropositionens förslag till begränsning avkommunernas totala finansiella resurser med . Det ärväsentligt mindre än som föreslås i motion Fi215 (m) enligt vilken den totalaåtstramningen beräknas uppgå till . Utgångspunkten för dennaåtstramning är att den kommunala konsumtionstillväxten bör begränsas tillnoll, vilket räknat per capita skulle leda till minskad service.Utskottet och har tidigare avvisat en sådan utveckling (FiU1986/87:10, rskr. Den totala omfattningen av förslagen i motion Fi320 (fp)innebär en neddragning av de kommunala resurserna med . Detär väsentligt mer än som föreslås i mofion Fi308 (c) där totala omfattningen avåtgärderna beräknas uppgå till . Det bör ocksåuppmärksammas att fördelningen av åtgärderna på landstingskommunerna resp.kommunerna skiljer sig väsentligt från varandra. I motion Fi320 (fp) bedömslandstingskommunernas finansiella situation vara mycket ansträngd.Tyngdpunkten i åtstramningsåtgärderna ligger därför enligt förslagen i motionFi320 (fp) på kommunerna (2,) medan i motion Fi308 (c)åtstramningen i högre grad torde drabba landstingskommunerna. Enligt utskottets mening förefaller åtgärder varsomfattning ligger någon stans mellan förslagen i motion Fi320 (fp) och i Fi308 (c), dvs. ungefär i den 0 storleksordningensom förslagen i budgetpropositionen uppgår till, vara väl FiU 1986/87:20avvägda. En resursbegränsning i den storleksordningen skulle såvitt nu kanbedömas möjliggöra en viss fortsatt tillväxt i kommunsektorn som motsvararbefolkningstillväxt och inrymmer redan gjorda åtaganden i form av exempelvisbarnomsorgsutbyggnad. En samlad bedömning av vilka åtgärder som kan behövavidtas för att uppnå en önskad utveckling inom kommunsektorn torde kunna görasförst senare i vår när utfallet av budgetbehandling bättre kanöverblickas. Det är angeläget att den kommunala sektorn utvecklas inom deramar som tidigare angett. Utskottet förutsätter att regeringen ikompletteringspropositionen redovisar en samlad bedömning av den ekonomiskautvecklingen i kommunsektorn och därvid föreslår de åtgärder som kan blinödvändiga att vidta. Även om den totala omfattningen av förslagen enligt vadsom nu kan bedömas synes vara väl avvägd finns det anledning att särskiltuppmärksamma konsekvenserna av förslagen i de enskilda landsfingskommunernaoch kommunerna. Omläggningen av skatteutjämningssystemet torde för vissalandsfingskommuner och kommuner leda till avsevärda negativa effekter även meddet stegvisa genomförande som föreslås i propositionen. Utskottet anser därföratt vissa begränsningar bör göras av effekterna vid omläggningen avskatteutjämningssystemet . Dels bör en begränsning införas somgaranterar att inte någon landstingskommun eller kommun får en minskning avskatteutjämningsbidragen jämfört med som överstiger ett beloppsom motsvarar /skr., dels bör de kommuner som trots denna begränsninghamnar i en besvärlig finansiell situation kunna erhålla extraskatteutjämningsbidrag. De extra skatteutjämningsbidragen bör därför förstärkasutöver regeringens förslag med 200 milj. kr. Utskottet föreslår därför attskatteutjämningssystemet för tillförs motsvarande medel utöverpropositionens förslag. Med dessa ändringar godtar utskottet propositionensförslag till ändringar av grundgarantinivåerna i skatteutjämningssystemet. Utskottet avstyrker med det anförda Fi215 yrkande 7 ochFi301, Fi303, Fi305, Fi312, Fi320 yrkande 3, Fi321 yrkande 1, Fi310 yrkande 2,Fi311, Fi308 yrkandena 1 och 2, Fi223 yrkande 3, Fi304 yrkande 1, Fi309, Fi313yrkandena 1, 2 och 3, Fi314, Fi322, Fi217 yrkande 4, Sk386 yrkande 10 samtFi302 yrkandena 1 och 2 i här berörda delar. Skatteutjämningsbidrag för enskilda kommuner I tre motioner begärs att grundgarantinivån höjs iförhållande till propositio nens förslag i , resp. i län. Utskottet har i det föregående förordat att propositionens förslag kompletteras med övergångsregler som innebär att effekterna begränsas för . Det skulle innebära att effekterna mildras väsentligt för flertalet kommuner i län och för . Även för kommun innebär propositionens förslag att grundgarantinivån sänks, från till , men innebär den ändrade tekniken för att beräkna faktorn för åldersstruktur att i stället för ett avdrag får ett tillägg till 4 grundgarantin.Nettoeffekten räknad på den garanterade skattekraften FiU 1986/87:20 tordedärför bli mycket liten för kommun. Genom övergångsbestämmelsernablir t.o.m. effekten för att skatteutjämningsbidraget blir något störreän för . Utskottet ser mot bakgrund av det anförda inte skäl atttillstyrka motionerna Fi315, Fi318 och Fi304 yrkande 2. Imotion Fi3I6 av m.fl. (s) ifrågasätts om tiden nu inte är inneför att i större utsträckning göra skatteutjämningen regional genom att en delav skatteutjämningssystemet läggs på landstingen. Inom en sådan regionaliseraddel av systemet skapas möjligheter att i större utsträckning ta hänsyn tillvariationerna mellan de enskilda kommunerna inom ett landstingsområde. Detstatliga systemet skulle i ett sådant läge användas för att skapa utjämningmellan kommunerna i de olika landstingsområdena. Den sänkning avskatteutjämnngsavgiften med för som föreslås i propositionenskulle i stället kunna användas för detta ändamål. Motionären hänvisar tilldet inomregionala utjämningssystemet i . Utskottetvill med anledning härav anföra att eftersom samtUga landsting utom Stockholmsläns och ingår i skatteutjämningssystemet torde definansiella möjligheterna att genomföra inomregionala utjämningssystemfinansierade av landstingen vara relativt små utanför dessa län. InomStockholms län däremot fördelas för närmare 400 miljoner mellan 14 avlänets 25 kommuner. Systemet har medverkat till att minskautdebiteringsskillnaderna i . Utskottet anser det därförangeläget att de berörda kommunerna och landsfinget i ser översystemet med anledning äv de förändringar som kommer att ske i det statligaskatteutjämningssystemet. Det bör i första hand ankomma på de berörda parternaatt ta initiativ till förändringar i det inomregionalaskatteutjämningssystemet. Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi316.