bet · GA01JuU1 · 1986-12-31 00:00:00 — om ändring i vapenlagen (prop. 1985/86:176 jämte motioner) JuU 1986/87:1 I detta betänkande tillstyrker utskottet bifall till ettregeringsförslag om ändringar i vapenlagen. De innebär bl.a. att lagensbestämmelser om skjutvapen skall tillämpas också på el-pistoler o. d.Ändringarna berör även vapenlagens regler om utlåning av vapen vid jakt.Utskottet avstyrker bifall till en i denna fråga väckt motion. Utskottet behandlar i betänkandet också yrkanden i fyramotioner från den allmänna mofionsfiden , vilka gäller förenklad vapenlagstiftningoch förutsättningarna för tillstånd till innehav av salongsgevär i visst fall.Utskottet avstyrker bifall till motionsyrkandena med hänvisning till attfrågorna är uppmärksammade av regeringen resp. . I proposition 1985/86:176 har regeringen() föreslagit att anta ett av lagrådet granskatförslag till lag om ändring i vapenlagen (1973:1176). Rörande propositionens huvudsakliga innehåll hänvisas tillvad som anförs i det följande under rubriken på s. 4. I samband med propositionen behandlas dels den medanledning av propositionen väckta motionen 1986/87:Jul01 av (),dels de under den allmänna motionstiden väckta motionerna 1985/86:Ju718 avJohn (vpk), 1985/86:Ju801 av (vpk) och (vpk), 1985/86:Ju802 av m.fl. (c, fp, m, s, vpk) samt1985/86:Ju805 av () och (). -Motionsyrkandenaredovisas på s. 4. I ärendet har till utskottet inkommit en skrift frånSveriges vapenägares förbund. Det vidpropositionen fogade lagförslaget har följande lydelse. 1 1986/87. Förslagtill JuU 1986/87:1 Lag omändring i vapenlagen (1973: 1176) Härigenom föreskrivs att I och 22! }S vapenlagen (1973: 1176) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Med skjutvapen förstås i denna lag 1. vapen med vilket kula, hagel,harpun eller annan projektil kan skjutas ut med hjälp av krutladdning,kolsyreladdning, komprimerad luft eller annat liknande utskjutningsmedel, 2. apparat eller anordning sombeträffande verkan och ändamål är jämförlig med vapen som avses under 1. Vad somsägs om skjutvapen gäller även a. obrukbartvapen, som i brukbart skick skulle räknas som skjutvapen. b. löst slutstycke, ljuddämpare, eldrör, pipa tillskjutvapen eller trumma till revolver och c. annan anordning som möjliggör att till ett skjutvapenanvändes annan ammunition än vapnet är avsett för. Bestämmelserna om skjutvapentillämpas också på apparater eller anordningar som är konstruerade för att medelektrisk ström bedöva en person eller tillfoga honom smärta och som är avseddaatt bäras i handen. Den som är berättigad att innehaskjutvapen får tillfälligt låna ut vapnet till annan under följande villkor,nämligen Utlåningfår ske endast , högst . Vapnet fårlånas ut endast för samma ändamål som innehavarens tillstånd avser. Låntagarenskall ha fyllt . Vapen får dock utlånas till den som är under adertonär. a) vapnet skallanvändas vid övning eller tävling som äger rum under kontroll av en sådansammanslutning som avses i 8 S. b) vapnet skall innehas och användasunder upplåtarens uppsikt och det är fråga om annat vapen än enhandsvapen ellerhelautomatiskt vapen samt låntagaren har fyllt . c) utlåningenavser sådant lufi- eller fjädervapen som avses i 5 S andra stycket och vapnetskall innehas och användas under upplåtarens uppsikt. Utlåning av pistol eller annat enhandsvapen ellerkulsprutepistol eller annat helautomatiskt vapen får ske endast för användning i upplåtarens närvaro eller för övning eller tävling som äger rum under kontroll av en sådan sammanslutning som avses i 8 §, om inte låntagaren själv är berätti gad att inneha ett vapen av samma typ. Senaste lydelse 1981: 1.60. Senaste lydelse 1981: 1360. Om del för all en enskild skall få tillstånd atl inneha eit vissl slag av skjulvapen enligt särskilda före-skrifier krävs alt han skall ha avlagt skyiteprov eller genomgått viss utbildning eller på annat salt visat alt han är lämplig atl inneha vapnet, fåren sådant vapen lånas ul endast till den som uppfyller samma krav. Vad nu sagts gäller dock ej när vapnet skall användas enbart för provskjutning, övning eller tävling på skjulhana. Om del för att en enskild skallfå tillstånd atl inneha ett vissl slag av skjulvapen enligt särskildaföre-skrifier krävs atl han skall ha avlagt skytteprov eller genomgått viss utbildningeller på annat sätt visat alt han är lämplig att inneha vapnet, får ell sådantvapen lånas ul endast fill den som uppfyller samma krav. Vad nu sagts gällerdock ej när vapnet skall användas enbari för provskjulning. övning ellertävling på skjulbana. Del gäller inte heller när vapnet används vid jakt underjönitsiittning att det innehas under upplåtarens omedelbara kontroll. Vapenhandlare får tillspekulant, som fyllt aderton är, för provskjulning på skjutbana utlåna vapenunder de föruisätlningar som anges i 4. Vapenhandlare får därvid anlita annanperson som godkänts av polismyndigheten att närvara vid provskjutning. Den som med stöd av denna paragraf lånar ut skjulvapenlill någon soin har sill hemvist i en stal som har tilllräll den europeiskakonventionen om kontroll av enskilda personers införskaffandeoch innehav av skjutvapen (den europeiska vapenkonvenlionen), skall omedelbartanmäla del till polismyndigheten, om inte vapnet skall innehas och användas avlåntagaren endast inom . Regeringen kan föreskriva undanlag frånanmälningsskyldigheten för vissa lyper av vapen. Denna lag träder i kraft den Ijanuari 1987. Innehar någon vid lagensikraftträdande en sådan anordning som avses i 1 S tredje stycket och som enligtäldre bestämmelser fick innehas utan lillslånd men som inte får del enligt denya bestämmelserna, får han inneha anordningen ulan tillstånd tillden eller, orn ansökan om tillstånd har gjorts före sistnämndatidpunkt, lill dess ansökningen har blivit slutligt prövad. Motionerna JuU 1986/87:1 Motion väckt med anledning av propositionen Imotion 1986/87:Jul01 av () föreslås att beslutar geregeringen fill känna vad som i motionen anförts om utlåning av vapen tillungdomar . Motioner väckta under den allmänna motionstiden Imofion 1985/86:Ju718 av (vpk) föreslås att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om översyn avtillämpningen av 10 § vapenlagen. Imotion 1985/86;Ju801 av (vpk) och (vpk) hemställsatt hos regeringen hemställer om en översyn av vapenlagen. Imotion 198.5/86:Ju802 av m. fl. (c, fp, m, s, vpk) hemställs 1. att hos regeringen begär en översyn avvapenlagen syftande fill en förenkling av ansöknings- ochutredningsförfarandet, 2. att hos regeringen begär förslag omsänkta avgifter för tillståndsbevis i proportion till förenklingen. Imotion 1985/86:Ju805 av () och ()hemställs att begär att regeringen utarbetar ett förslag till ändringav vapenlagen på sätt som anförts i motionen. a. minskad byråkrati i samband med tillstånds-givning. I denna delbehandlas motionen i detta betänkande. I övrigt har den överlämnats tillkonstitutionsutskottet. Rikspolisstyrelsenhar i en skrivelse till regeringen hemställt om lagsfiftnings-åtgärder motvissa apparater som sänder ut elektriska impulser. har i en framställning fill regeringen begärt ändring ireglerna i vapenlagen (1973:1176) om utlåning av vapen. Förslageti propositionen grundar sig på de båda skrivelserna och remissbehandling avdem. Utskottetbehandlar i detta betänkande - förutom förslaget i propositionen och den medanledning av propositionen väckta motionen - vissa frågor rörande bl. a.vapenlagstiftningen som har tagits upp i motioner som väckts . Det gäller frågor om förenklad vapenlagstiftning,förutsättningar för tillstånd till vapeninnehav i visst fall och avgifter ivapenärenden. Propositionenshuvudsakliga innehåll JuU 1986/87:1 Ipropositionen föreslås att 1 § vapenlagen kompletteras med en föreskrift om attlagens bestämmelser om skjutvapen skall tillämpas även på apparater elleranordningar som är konstruerade för att med elektrisk ström bedöva en personeller fillfoga honom smärta och som är avsedda att bäras i handen. Förslagetsyftar till att åstadkomma kontroll över spridningen av s. k. elektriskaimpulsgivare eller el-pistoler. Vidareföreslås en ändring av vapenlagens bestämmelser om utlåning av vapen medinnebörd att vapen vid jakt får lånas ut till någon som inte har avlagtjägarexamen, om vapnet skall användas under upplåtarens omedelbara kontroll. De föreslagna ändringarnaavses träda i kraft . Skjutvapenoch ammunition har i varit underkastad kontroll från det allmännas sidai fråga om förvärv och innehav alltsedan . Huvudsyftet äratt hindra okontrollerade vapeninnehav och därmed att motverka missbruk avskjutvapen liksom olyckshändelser i samband med hanteringen av sådana vapen.Genom kontrollen kan man bl. a. försöka hindra att olämpliga personer inneharvapen, att onödigt många vapen finns i omlopp och att vapen förvaras ellerhanteras på ett sätt som inte är betryggande från säkerhetssynpunkt.Regleringen kan sålunda också ses som ett led i den brottsförebyggandeverksamheten. Detskall framhållas att angelägenheten av en effektiv kontroll måstevägas mot intresset av att det legitima innehavet och användningen avskjutvapen inte i onödan försvåras. Det alldeles övervägande antalet personersom innehar eller intresserar sig för vapen är laglydiga och ansvarskännandepersoner. En ingripande reglering på området kan därför av många upplevas somonödig. står det klart att inte ens den mest långtgående regleringhelt kan eliminera risken för att vapen kommer i orätta händer eller attolyckor sker. Denavvägning mellan de olika intressen som här gör sig gällande har kommit filluttryck i vapenlagen, som trädde i kraft . Lagen kompletteras avvapenkungörelsen (1974:123). Vidare finns närmare bestämmelser i deföreskrifter och allmänna råd i anslutning till vapenlagstiftningen somrikspolisstyrelsen har utfärdat . Vissa regler av betydelse påområdet har även meddelats av , bl. a. i jaktkungörelsen(SNFS 1983:1) och kungörelsen (SNFS 1985:2) med föreskrifter om jägarexamen. Huvudreglernai vapenlagstiftningen innebär att skjutvapen inte får innehas utan tillstånd avpolismyndighet. Enskild person får meddelas tillstånd att inneha skjutvapenendast om han har behov av vapnet och det skäligen kan antas att vapnet intekommer att missbrukas. Isakens natur ligger att behov av vapnet normalt föreligger bara om sökanden hartänkt använda vapnet för skjutning. meddelasäven för vapen som skall innehas för bl.a. prydnads- eller JuU 1986/87:1samlarändamål. I dessa fall får tillstånd att inneha vapen förenas med villkoratt vapnet görs varaktigt obrukbart. Tillstånd får även förenas med föreskrifterom hur ett vapen skall förvaras. Polisens tillståndsprövning i fråga om enskildsvapeninnehav omfattar som sagts bl.a. frågan om sökanden har behov avvapnet. Vidare måste sökanden uppfylla vissa lämplighetskrav beträffandepålitlighet, omdömesgillhet och laglydnad. Lämplighetsprövningen skall ävenomfatta sökandens förmåga att handha det vapen ansökan avser. Beträffandejaktvapen krävs också att sökanden har avlagt prov som visar att han har bl. a.grundläggande kännedom om jakt och viltvård (jägarexamen). Har polismyndigheten lämnat tillstånd till vapeninnehavskall bevis härom utfärdas. För sådant tillstånd har sökanden enligtexpeditionskungörelsen (1964:618) att betala en expeditionsavgift; för sökandesom inte är skytteförbund är avgiften . Enligt vapenlagen krävs polisens tillstånd även tillförvärv av ammunition, till införsel av vapen eller ammunition och till handelmed skjutvapen. Med anledning av bl.a. den utveckling som fortlöpandepågår på vapenområdet har vapenlagstiftningen från tid till annan undergåttändringar. Olika frågor på området har också motionsvägen aktualiserats iriksdagen. Utskottet har sålunda behandlat ettflertal spörsmål med anknytning till vapenlagstiftningen (se JuU 1981/82:15,1983/84:1 och 1985/86:1). - I sammanhanget kan nämnas att det kanförutses att andra ändringar i vapenlagstiftningen än dem som behandlas iförevarande ärende kan bli aktuella . I propositionen i ärendetanmäler sålunda departementschefen frågan om åtgärder som syftar till att kommatill rätta med de problem som föranleds av att vissa tillståndsfria vapentyper(start- och signalvapen) kan ändras till fungerande skjutvapen (prop. s. 4). till överlämnad skrivelse om åtgärder mot vålds- ochegendomsbrott (skr. 1986/87:21) förklarar chefen för atthan nu anser att tiden är mogen för en samlad översyn av vapenlagensregelsystem i syfte att åstadkomma de förbättringar som kan vara motiverade;han anmäler sin avsikt att föreslå att en särskild utredare tillkallas förändamålet (skr. s. 18 ff). El-pistoler (prop. Utskottet tillstyrker det förslag till ändring i 1 §vapenlagen som läggs fram i propositionen och som innebär att lagensbestämmelser om skjutvapen skall tillämpas även på s. k. elektriskaimpulsgivare eller el-pistoler. Utskottet vill tillägga att det intetorde finnas något nämnvärt utrymme för att lämna fillstånd till innehav avsådana apparater. Uppsiktsutlåning av vapen vid jakt (prop. 176 och mot.101) Huvudregeln i vapenlagen om att det krävs tillstånd föratt inneha ett skjutvapen gäller i princip också när fråga är om innehav av ettlånat vapen. Från detta krav görs emellertid vissa undantag vid tillfälligutlåning. Reglernahärom, som finns i 22 och 23 §§ vapenlagen, innebär i korthet JuU 1986/87:1följande. Ett skjutvapen får inte lånas ut på längre fid än tvåveckor. Lånet får ske endast för samma ändamål som innehavarens fillståndavser. Vidare måste låntagaren ha fyllt . Dock får utlåning ske tillpersoner som är , om vapnet skall användas vid övning eller tävlingsom äger rum under kontroll av vissa närmare angivna skytteorganisationer. Rördet sig om annat vapen än enhandsvapen eller helautomatiskt vapen, får utlåningske till den som har fyllt , om vapnet skall innehas och användas underupplåtarens uppsikt (uppsiktsutlåning). Särskilda regler gäller också i frågaom utlåning av luftvapen, enhandsvapen m.m. och om vapenhandlares utlåning avvapen fill spekulanter för provskjutning. För att en enskild skall få tillstånd att inneha jaktvapenkrävs att han har avlagt jägarexamen. Av föreskrifterna i 22 § första stycket 5vapenlagen följer att utlåning av jaktvapen får ske endast till den somuppfyller detta krav. I propositionen föreslås en ändring i den nämndabestämmelsen. Ändringen rör uppsiktsutlåning av vapen vid jakt och innebär attett vapen får lånas ut till någon som inte har avlagt jägarexamen, om vapnetinnehas under upplåtarens omedelbara kontroll. I motion 101 föreslås för uppsiktsutlåning av vapen vidjakt att den nedre åldersgränsen sänks till 13 eller och att samtidigtkravet på avlagd jägarexamen bibehålls för den som är . Utskottet vill för sin del först påpeka att den nedreåldersgränsen som enligt 22 § vapenlagen föreskrivs föruppsiktsutlåning av bl. a. jaktvapen bör ses mot bakgrund av de ålderskrav somgäller för tillstånd att inneha skjutvapen. Föreskrifterna härom upptar enallmän åldersgräns för tillstånd till vapeninnehav över huvud taget.För tillstånd att inneha jaktvapen gäller normalt att sökanden skall ha fyllt18 år. Den generella åldersgränsen hänger samman medstraffmyndighetsåldern (33 kap. 1 § ). Enligt utskottets uppfattning framstår det som fögavälbetänkt att sänka den nedre åldersgräns som gäller för uppsiktsutlåning avjaktvapen. Redan på grund härav är utskottet främmande för den i motionenframförda tanken på att tillåta uppsiktsutlåning av jaktvapen till barn under15 år, ens om den som skall låna vapnet har avlagt jägarexamen. Ett av syftena med det förslag som läggs fram i proposifionenär att underlätta för jaktintresserade ungdomar att under handledning av envuxen jägare skaffa sig erfarenheter och lärdomar avseende vapenhantering ochjakt. De kunskaper som den unge på detta sätt kan inhämta bör kunna främja hansmöjligheter att ha klarat sin jägarexamen senast vid den ålder då tillståndtill innehav av jaktvapen normalt tidigast kan ges, dvs. Det angivnasyftet, som utskottet har flympati för, skulle inte kunna uppnås med detförslag som motionären framför. Även detta skäl talar mot förslaget i motionen. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifalltill motion 101. Utskottet tillstyrker den i propositionen föreslagna ordningeni fråga om uppsiktsutlåning av vapen vid jakt. Förenkladvapenlagstiftning, m.m. (mot. 801,802 och 805) JuU 1986/87:1 I motion 801 framhålls att handläggningen av vapenärendenhos polismyndigheterna av många upplevs som krånglig, tidsödande och oftaonödig. Motionärerna förespråkar att det görs en översyn av vapenlagstiftningenmed syfte att åstadkomma förenklingar och ökad snabbhet beträffandehandläggningen av dessa ärenden. Därmed skulle det enligt motionärerna ocksåvara möjligt att sänka avgifterna i vapenärendena. Även i motion 802 begärs en översyn av vapenlagen medsyfte att göra ansöknings- och utredningsförfarandet i vapenärendena enklare.Motionärerna hemställer också att avgifterna i dessa ärenden skall sänkas iproportion till de förenklingar som åstadkoms. I motion 805 förespråkas en omarbetning av vapenlagen föratt minska byråkratin kring vissa delar av tillståndsgivningen. Utskottet har tidigare behandlatmotionsyrkanden om förenklingar på vapenlagstiftningens område (se JuU1983/84:1 och 1985/ 86:1). Såsom utskottet framhållit ärdet angeläget att handhavandet av vapenärendena inte görs mera komplicerat änvad som behövs för att tillgodose de intressen som vapenlagstiftningenaktualiserar. Inte minst med tanke på ärendenas mängd är det av bl. a.samhällsekonomiska skäl viktigt att söka åstadkomma förenklingar avhandläggningsrutinerna. Det är också angeläget att handhavandet av ärendenainte innehåller sådana inslag som kan uppfattas som uttryck för onödigbyråkrati. För att åstadkomma förändringar i den riktning som harsagts kan behövas inte bara, såsom utskottet tidigare understrukit, ökaduppmärksamhet på handläggningsfrågorna från polisens sida, utan också åtgärderpå lagstiftningssidan. Sådana har också kommit till stånd ,främst genom ändringar i vapenkungörelsen (se SFS 1983:1084 och 1986:239). Frågan om en översyn av vapenlagen har aktualiserats avchefen för i en till överlämnadskrivelse (skr. 1986/87:21) om åtgärder mot vålds- och egendomsbrott. Iskrivelsen, som bereds av utskottet, förklarardepartementschefen att han har för avsikt att föreslå att en särskild utredaretillkallas för att göra en samlad översyn av vapenlagens regelsystem i syfteatt åstadkomma de förbättringar som kan vara motiverade. Enligt vaddepartementschefen anger gäller det här bl. a. att se efter om den nu ganskaomständliga och dyrbara hanteringen av vapenärenden kan förenklas. Utskottet finner det värdefullt att den avdepartementschefen förutskickade översynen av vapenlagen kommer till stånd.Såsom anges i ett par av motionerna bör de förenklingar som kan göras när detgäller hanteringen av vapenärenden kunna, inom ramen försjälvkostnadsprincipen,återverka på storleken av expeditionsavgifterna i dessaärenden. Denna fråga kan också komma att påverkas av regeringens föreståendeöverväganden med anledning av stämpelskatteutredningens betänkande (Ds Fi1986:10) Avgifter för prövning av vissa ärenden hos statliga myndigheter. Med det anförda kan utskottet konstatera att den imotionerna upptagna frågan om förenklad vapenlagstiftning och det därmedsammanhängande spörsmåletom avgifterna i vapenärenden befinner sig i ett sådant läge att JuU1986/87:1 motionerna inte påkallar någon åtgärd från sida. Utskottet avstyrker därför bifall till motionerna 801 och 802 samt motion 805 ihär behandlad del. Villkor för tillstånd till vapeninnehav (mot. I motion 718 föreslås en översyn av tillämpningen avbestämmelserna i 10 § vapenlagen om att ett tillstånd att inneha skjutvapen fårförenas med villkor att vapnet görs varaktigt obrukbart. Motionären vänder sigsärskilt mot den restriktivitet som förekommer vid tillståndsgivningenbeträffande salongsge- , vår som förvärvats genom arv. Enligt motionären är detuteslutet att få tillstånd för ett sådant gevär om inte detta görs varaktigtobrukbart. Utgångspunkten för reglerna om tillstånd till vapeninnehavär naturiigtvis i första hand den att ett vapen skall användas för skjutning.För vapen som huvudsakligen har prydnadsvärde får tillstånd dock ges också förden som vill inneha vapnet för annat ändamål än skjutning. Detsamma gäller ifråga om vapen som har särskilt affektionsvärde för sökanden, såsom ett vapensom har gått i arv. Även för den som skall inneha vapen för samlarändamål kantillstånd ges. Enligt 10 § vapenlagen får tillstånd att inneha skjutvapenförenas med villkor att vapnet skall göras varaktigt obrukbart eller mednärmare föreskrifter om hur vapnet skall förvaras. När det gäller den i motionen berörda frågan omtillståndsgivningen beträffande salongsgevär skall här först sägas följande. Salongsgevär utgör den gängse benämningen på gevär ikaliber för patroner med hylsor av kantantändningstyp. Det finns bådeäldre och moderna gevär i kaliber . Vid tillståndsprövningen görsskillnad mellan äldre och moderna salongsgevär; äldre lättare vapen i kaliber5,, företrädevis enskottsvapen, får förvärvas endast i undantagsfall. Dessavapen (egentliga salongsgevär) har nämligen inte sällan undermålig precisionoch bristfällig mekanism. Moderna småviltsstudsare i kaliber betraktasdäremot vid tillståndsgivningen som kulvapen i allmänhet (se JuU 1985/86:1 s.17 f). - Den särskilda restriktivitet som sålunda gäller vid tillståndsgivningi fråga om salongsgevär återspeglas också i det förhållande som motionärenkritiserar, nämligen att tillstånd till innehav av ett salongsgevär förprydnadsändamål e.d. i regel inte ges med mindre vapnet görs varakfigtobrukbart. Att en sådan tillämpning bör ske har också - i form av allmänna råd- kommit till uttryck i föreskrifter och allmänna råd tillvapenlagstiftningen (avsnitt 4.7). Utskottet har tidigare behandlatmotionsyrkanden hknande det som är aktuellt (se JuU 1983/84:1 och1985/86:1). Yrkandena har då på anförda skäl avstyrkts av utskottet. När sakennu återkommer kan nämnas att frågan om att göra lättnader i villkoret omobrukbarhet för tillstånd till innehav av salongsgevär för prydnadsändamål e.d.har aktualiserats för genom en framställning från enpolismyndighet. Enligt vad utskottet har erfarit kan det förutses att styrelseninom kort kommer attändra sina föreskrifter och allmänna råd i sådan riktning. Genom JuU1986/87:1 en ändring av detta slag, som utskottet anser eftersträvansvärd,anser utskottet att ändamålet med motionen blir tillgodosett. Utskottetavstyrker med det sagda bifall till motion 718. Utöver vad som har anförts i det föregående föranlederpropositionen och motionerna inte något uttalande från utskottets sida. attriksdagen antar 1 § i det genom proposition 1985/86:176 framlagda förslagettill lag om ändring i vapenlagen (1973:1176), 2. beträffandeuppsiktsutlåning av vapen vid jakt attriksdagen med avslag på rhotion 1986/87:Jul01 antar 22 § i det under moment 1nämnda lagförslaget, 3. att riksdagenantar det under moment 1 nämnda lagförslaget i övrigt, 4. beträffandeförenklad vapenlagstiftning, m. m. attriksdagen avslår motion 1985/86: Ju801, motion 1985/86: Ju802 och motion 1985/86:Ju805i denna del, 5. beträffande villkor för tillstånd tillvapeninnehav att avslår motion 1985/86;Ju718. Närvarande: (), (), HansPettersson i (s), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), LarsSundin och ().