bet · GA01SoU9 · 1986-12-31 00:00:00 — Detta arbete måste avvaktas innan ställningkan tas till mera djupgående förändringar i nuvarande regelsystem. Det äremellertid angeläget att en förstärkning av rättssäkerheten i samband medtvångsåtgärder på grund av HTLV-III-smitta kommer till stånd. Om inteförslaget om ny smittskyddslagstiftning kan läggas fram mycket snart bör därförregeringen med förtur behandla frågan om en återkommande prövning av behovet avvård enligt smittskyddslagen och andra åtgärder för att stärka den enskildesrättsställning i ärenden enligt den lagen. Vad utskottet sålunda anfört med anledning av motionerna1986/87:Sol02 (vpk) yrkande 4 och Sol03 (c) yrkande 2 bör ges regeringen tillkänna. I motion 1986/87:Sol02 (vpk) hemställs att skalluttala att måste spela en aktiv roll i de fall för vilka smittskyddsläkaren begärt uppgifter (yrkande 5). Motionärerna anför att inte i sammanhanget får reduceras till uppgiftslämnare. Den bör med aktiva sociala åtgärder söka nå berörda personer. Detta får, anförs det vidare, ses j-j både somen socialpolitisk skyldighet och som ett led i smittskyddsarbetet, SoU1986/87:9 ägnat att minimera antalet tvångsingripanden enligt smittskyddslagen. Utskottet har i fiera sammanhang betonat angelägenheten avsociala insatser i samband med AIDS och HTLV-III, I betänkandet SoU 1985/86:15anförde utskottet bl, a, att det var angeläget med sociala insatser för attbryta narkotikamissbruk och prostitution. Utskottet underströk vikten av attdet måste finnas vårdresurser för att ta emot och behandla de missbrukare somsjälva vill förändra sin tillvaro och förutsatte att regeringen med uppmärksamhetföljer utvecklingen och om så befinns påkallat tar upp frågan med de kommunalahuvudmännen. Utskottet uttalade att riskerna för spridning av HTLV-III-virusmotiverar kraftigt ökade insatser pä det sociala området och anförde vidareföljande (s. 25). Det gäller såväl resurserna för öppen värd som tillgångenpå vårdplatser för narkomaner. Utskottet vill också erinra om de möjlighetertill metadonbe-handling som finns inom ramen för det s. k. Ulleråkerprogrammet.En grupp som är i behov av särskilda insatser är de prostituerade kvinnorna, avvilka vissa också är narkotikamissbrukare. Åtgärder behöver vidtas bäde inomsocialtjänsten och inom hälso- och sjukvården. Även inom kriminalvården behövssärskilda insatser, bl. a. för att hindra att narkotikamissbruket sprids blandde intagna. Speciell uppmärksamhet bör ägnas ät motivationsarbete ochuppföljande behandling. Utskottet vill framhålla vikten av att utveckla vården ochomhändertagandet av de AIDS-sjuka. Särskilt bör erinras om behovet avpsykosocial stödverksamhet för dem som drabbas av sjukdomen AIDS ellerkonstateras vara smittbärare. Psykosocial stödverksamhet kommer också atterfordras för anhöriga till dem som drabbas av sjukdom och smitta, liksom imånga fall för den personal som svarar för vården av de sjuka. Utskottet pekade i det följande även på vikten av attengagera olika frivilliga krafter. Folkrörelser och organisationer kunde enligtutskottet göra viktiga insatser, t. ex. genom olika former av kamratstöd. beslöt att som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet anfört i bl.a. denna del. I betänkandet SoU 1985/86:25 återkom utskottet tillbehovet av vårdresurser för narkotikamissbrukare och konstaterade därvid bl.a. att det råder brist på platser för LVM-vård av narkotikamissbrukare.Utskottet underströk angelägenheten av att det finns ändamålsenliga platser förtvångsvård av narkomaner. När det gäller det nu aktuella ärendet anser utskottet attdet finns stor anledning att erinra om de av utskottet tidigare gjorda uttalandena. Utskottet delar motionärernas grundsyn att måste ta sitt ansvar och spela en aktiv roll för att nå HTLV-III-smittade med sociala insatser. Det måste utvecklas bättre vårdresurser för att ta hand om smittade narkotikamissbrukare och prostituerade. Behovet av ändamålsenliga platser för tvångsvärd av smittade narkotikamissbrukare måste också tillgodoses. En effektivt fungerande socialtjänst och missbrukarvård är en förutsättning för att antalet tvångsingripanden enligt smittskyddslagen skall kunna hållas på en låg nivå. Det är därför nödvändigt att kommunerna intensifierar sin verksamhet på detta område. Utskottet förutsätter att AIDS-delegationen jg nogaföljer utvecklingen och om så visar sig erforderligt tar initiativ till SoU1986/87:9 åtgärder. Syftet med motion 1986/87:Sol02 (vpk) yrkande 5 får ansestillgodosett genom vad utskottet nu anfört. Motionsyrkandet avstyrks därför. 1 motion 1986/87:Sol01 (fp) hemställs att gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om möjlighet till fullständiganonymitet vid FITLV-III-testning (yrkande 1). Motionärerna hänvisar till atttestningsfrekvensen inte varit tillfredsställande ochtill infektionslakarnas uppfattning att detta beror på oro hos patienterna attderas identitet skall röjas eller risken för kontrollåtgärder. I motion !986/87:Sol02 (vpk) hemställs att hosregeringen skall anhålla om förslag ledande till fullt anonymitetsskydd vidtest för HTLV-III-infektion (yrkande 7). Enligt motionärerna är det av störreintresse för smittspridningen att HTLV-III-smittade genom testning får beskedom eventuell smitta än att samhället får fullständiga personuppgifter. Enligt motionärernaär fullständig anonymitet enda möjligheten att undvika svåra konflikter ismittskyddsarbetet mellan myndigheter, vårdpersonal och dem som har skäl attmisstänka HTLV-III-infektion. Bestämmelser om anonymitet vid HTLV-III-test finns dels ipatientjournallagen (1985:562, senast ändrad 1986:197), dels i smittskyddskungörelsen.Bestämmelserna i smittskyddskungörelsen möjliggör viss anonymitet i sambandmed läkares underrättelseskyldighet. Anonymitet vid HTLV-III-test möjliggjordes genom ett besluti våras av om ändring i 14 § patientjournallagen (SoU 1985/86:15,rskr, 154), Enligt detta stadgande får regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer meddela föreskrifter om undantag från regeln attpatientjournal alltid skall innehålla uppgift om patients identitet, såvittgäller provtagning för viss sjukdom. I samband med införandet av undantagsbestämmelsen ipatientjournallagen anförde utskottet bl.a. följande (s. 22 och 23): Patientjournallagen gör inte någon åtskillnad mellanundersökning som görs helt frivilligt och undersökning som kan genomförasoberoende av patientens samtycke. HTLV-III-infektion utgör emellertid numera envenerisk sjukdom enligt smittskyddslagen. Om resultatet av provtagningen visaratt den undersökte är smittad blir smittskyddslagens tvingande reglertillämpliga. I sak innebär föreskrifterna i smittskyddslagen inte någrapåtagligt negativa konsekvenser för den smittade om han följer deförhållningsregler om sin livsföring som läkaren meddelar för att förhindravidare smittspridning. Om han däremot inte följer förhållningsreglerna kantvångsåtgärder komma i fråga. Enligt utskottets mening måste alla tänkbaraansträngningar göras för att snabbt hindra spridningen av sjukdomen AIDS. Detär av yttersta vikt att framför allt de som tillhör de s. k. riskgrupperna kanförmås att medverka till provtagning. Utskottet anser därför starka skäl talaför att öppna en möjlighet att erbjuda anonym provtagning. Utskottet villemellertid understryka att kraven på en god och säker vård inte fåreftersättas. Det får t. ex. inteuppstå risk för förväxling av patienter. Tillämpningen får inte heller SoU1986/87:9 komma i konflikt med smittskyddslagens bestämmelser i de fall detvisar sig att någon är smittbärare. Enligt utskottets mening bör det dock varamöjligt att finna former som tillgodoser dessa krav. Möjlighet till anonym testning skall endast varaförbehållen provtagning avseende HTLV-III-virus. Regeringen har med stöd av det nya bemyndigandet i 14 §patientjournallagen utfärdat en särskild förordning (SFS 1986:198) omprovtagning för infektion av HTLV-III. I denna anges att föreskriften ipatientjournallagen om identitetsuppgifter i en patientjournal inte skalltillämpas i samband med provtagning för infektion av HTLV-III, om patientenbegär att sådant prov tas anonymt. Föreskriften skall dock tillämpas omresultatet av provtagningen visar att patienten har antikroppar mot sådantvirus. De nya bestämmelserna i patientjournallagen och den särskildaförordningen trädde i kraft . Frågan om fullständig anonymitet vid HTLV-III-test, detvill säga anonymitet även sedan smitta konstaterats, behandlades av utskottet ibetänkandet SoU 1985/86:25, Utskottet hänvisade därvid till sina uttalanden vidinförandet av ändringen i patientjournallagen och vidhöll dessa ståndpunkter.Utskottet påpekade också att en smittad person bör kunna nås för vård och stöd.Uppgifter om patientens identitet fyller också en funktion för patienten själv.Utskottet anförde vidare följande (s. 5 f): En ytterligare utvidgning av anonymiteten till fall närsmitta konstaterats skulle enligt utskottets mening rubba grunderna försmittskyddslagens tillämpning. Det krävs en ingående analys av konsekvensernaav olika lagtekniska lösningar för att en sådan principiell förändring skallkunna övervägas. Utskottet vill i det sammanhanget erinra om att en ny smittskyddslagstiftningför närvarande bereds inom . Utskottet har i betänkande SoU1985/86:4 (s. 11) uttalat att detta arbete bör bedrivas skyndsamt medmålsättningen att en ny lagstiftning på området skall kunna träda i kraft den 1januari 1987. Utskottet vill slutligen tillägga att det nu är viktigtatt avdramatisera HTLV-IlI-testningen och motverka ogrundad oro för attkänsliga personliga uppgifter skall komma till obehörigas kännedom. mening ger nuvarande regler ett gott skydd för patientensintegritet. Detta bör komma till uttryck i informationen om AIDS. Med det anförda avstyrkte utskottet den då aktuellamotionen. Utskottet gör nu följande bedömning. Inledningsvis bör erinras om det mycket starkasekretesskydd som generellt gäller på hälso- och sjukvårdsområdet. Enligt 7 kap. 1 § sekretess lagen gäller sekretess inom hälso- och sjukvärden för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Enligt samma lagrum gäller samma sekretess även bl.a. i fråga om åtgärder mot smittsamma sjukdomar. Sekretessen kan brytas bara i vissa undantagsfall, främst då uppgiftsskyldighet till annan myndighet finns bestämd i lag eller förordning (jfr. ovan s. 7). Däremot finns ingen möjlighet att efter en intresseavvägning lämna ut uppgifter som omfattas av hälso- och 20 sjukvårdssekretessen.Sekretess innebär tystnadsplikt i det allmännas verk- SoU 1986/87:9 samhetsamt förbud att lämna ut handlingar. När det gäller personal inom enskildbedriven hälso- och sjukvård finns motsvarande bestämmelser om tystnadsplikt i6 § tillsynslagen. Brott mot tystnadsplikt är straffbelagt i 20 kap. 3 §brottsbalken. Straffet är böter eller fängelse i högst . I fråga om HTLV-III-smitta finns dessutom särskilda reglerom anonymitet vid provtagning, om kodning av laboratorieprov och även omkodning av anmälan till smittskyddsläkare i de fall smitta konstateras. Utskottet vill också erinra om att det finns mänga andrauppgifter om hälso- och sjukvården vilka människor kan uppleva som känsliga ochvara angelägna om att de inte kommer till andras kännedom. Som exempel kannämnas uppgifter om genomgångna aborter och uppgifter om psykiska sjukdomar.Det har inte påståtts annat än att sådana uppgifter har ett fullgottsekretesskydd genom de regler utskottet ovan redogjort för. Enligt utskottetsmening saknas således grund för den oro som yppats på vissa häll att uppgifteri en patientjournal skulle kunna få icke avsedd spridning. När det gäller frågan om att låta anonymiteten vidHTLV-III-test gälla även när smitta konstaterats vidhåller utskottet sintidigare anförda uppfattning att en sådan ordning skulle rubba grunderna försmittskyddslagens tillämpning. Det har visserligen frän vissa håll hävdats att enfullständig anonymitet skulle medföra att flera människor lät testa sig. Dennaåsikt baserar sig emellertid på antaganden. Något verkligt stöd har hittillsinte presenterats. Enligt utskottets uppfattning finns det sannolikt ocksåandra skäl än rädsla för att uppgifterna skall spridas som gör att en delmänniskor drar sig för provtagning. Ett uppenbart sådant skäl är att mångamänniskor i det längsta vill undvika ett besked om att de bär på en livshotandesjukdom. På detta finns många exempel. I all synnerhet torde detta gälla ifråga om en sjukdom för vilken det inte finns något botemedel. Även om en regel om fullständig anonymitet skulle göra attnågot flera lät testa sig - vilket alltså är ovisst - skulle för övrigt interisken för smittspridning därmed vara eliminerad. En ökad testbenägenhet kaninte i sig ersätta smittskyddsåtgärder. Testresultaten måste självklart följasupp genom individuellt anpassade föreskrifter och stöd till dem som visar sigvara smittade. Man måste ocksä försöka spåra smittkällan samt andra som i sintur kan ha smittats. Enligt utskottets mening vore det inte godtagbart attgenom en regel om anonymitet för den som så önskar försvåra eller heltomöjliggöra en effektiv smittskyddsverksamhet. Med hänvisning ttll det anförda avstyrker utskottet motion1986/87:Sol01 (fp) yrkande 1 och motion 1986/87:Sol02 (vpk) yrkande 7. I motion 1986/87:Sol02 (vpk) hemställs att hosregeringen skall hemställa om att den ger i uppdrag att närmaregranska läkares föreskrifter till HTLV-III-smittade i enlighet med vad somanförs i motionen (yrkande 6). Motionärerna anför att bör övertygasig om att deföreskrifter som ges alltid är rimliga och rationella. Detta gäller SoU1986/87:9 föreskrifter som givits HTLV-III-infekterade homosexuella. har utfärdat olika föreskrifter och råd omhur smittskyddslagen skall tillämpas i fall av HTLV-III. I bl.a. SOSFS 1986:11finns föreskrifter och allmänna råd om information till patienter i samband medmeddelanden om resultat av test avseende antikroppar av HTLV-III. I fråga omföreskrifter till dem som konstaterats vara smittbärare anförs bl.a. följande. Den behandlande läkaren skall i varje särskilt fall göraen individuell bedömning hur informationen och föreskrifterna skall utformas.Bifogade förslag, som kan behöva byggas ut är avsedda att användas sömkomplettering till den muntliga information som alltid måste lämnas. Förslagenbehöver modifieras av den behandlande läkaren, när det bl, a, är fråga om barneller tonåringar. Vidare behövs kompletteringar om den smittade skulle varagravid. Kompletteringar behövs också till skydd mot smittspridning inomyrkeslivet. Risk för sädan smittspridning bedöms dock endast föreligga inomnågra få yrken. Något behov av generella föreskrifter har inte bedömtsföreligga. Den behandlande läkaren skall i stället med utgångspunkt från densmittades kunskaper, yrkesskicklighet etc. samt de lokala förhållanden somföreligger meddela individuellt anpassade föreskrifter. I det fall den smittadeär prostituerad skall den smittade förbjudas fortsätta denna verksamhet. har också utarbetatförslag till formulär med information och föreskrifter till smittade(formulären ingår som bilagor till SOSFS 1986:11). Här följer vissa föreskrifter enligt 12 § smittskyddslagensom måste följas: Du får inte hasexuellt umgänge med någon som inte är informerad om att du är smittad. Det ärviktigt att din partner är lika välinformerad om smittrisken som du är. Sådaninformation kan parterna få av mig eller av anan läkare. När du har sexuelltumgänge måste det vara pä ett sådant sätt att risken för att smittan spridsblir så liten som möjligt. Exempel pä sexuellt umgänge med liten smittrisk ärömsesidig onani. Sexuellt umgänge med stor smittrisk ärs. Vid samlagmåste du vidta alla tänkbara försiktighetsåtgärder, inklusive att användakondom under hela samlaget. Du bör helt ochhållet avstå från att använda narkotika. Om du som injicerar narkotika trotsallt fortsätter med detta, får du inte dela injektionsverktyg med någon på ettsådant sätt att smittan kan spridas vidare. Du får inte gemodersmjölk eller blod, inte heller sädesvätska som spermadonator. Du får inteställa upp som givare i transplantationssammanhang, dvs, som givare av benmärg,njure, hornhinna eller annan vävnad. Du är skyldigatt komma till mig och att meddela om du byter läkare. Följer duinte dessa föreskrifter är jag skyldig att anmäla detta tillsmittskyddsläkaren. Utskottet konstaterar att utformat båderåd till läkare och förslagtill föreskrifter för smittade personer. Föreskrifterna skall anpassas 27 individuellt.De av framtagna allmänna råden och förslagen tillföreskrifter kan enligt utskottets mening inte anses orimliga eller alltför SoU1986/87:9 långtgående. Det finns enligt utskottets mening heller ingenanledning att anta att läkare som har att utfärda föreskrifter förHTLV-III-smittade inte skulle beakta gällande lagstiftning och socialstyrelsensanvisningar. I sammanhanget kan emellertid finnas skäl att erinra om detuttalande som utskottet tidigare gjort om betydelsen av att hälso- ochsjukvårdspersonal har tillräckliga allmänna kunskaper för att kunna ge adekvataråd även till homosexuella patienter (se SoU 1985/86:4 s, 14), Med det anförda avstyrker utskottet motion 1985/86:Sol02(vpk) yrkande 6, I motion 1986l87:Sol03 (c) hemställs att som sinmening skall ge regeringen ttll känna vad som anförts om ytterligare insatserfrån AIDS-delegattonen när det gäller att stoppa smittvägarna förHTLV-III-virus (yrkande 1). Motionärerna hänvisar bl, a, till uppgifter imassmedia om att stora grupper som lever i andra miljöer än den svenskasmittats. av FN-soldaterna från vissa länder uppges smittade.Enligt motionen bör AIDS-delegationen följa upp denna uppgift och pröva vilkaåtgärder som kan vara nödvändiga, Mottonärerna pekar vidare på den storabetydelse som informationer och insatser från olika intressegrupper har för attåstadkomma en attitydförändring inom och mellan riskgrupper så attsmittspridning hindras. Motionärerna menar att AIDS-delegationen bör underlättadenna attitydskapande verksamhet men också kontinuerligt följa utvecklingen, Idet fall uppföljningen visar att riskerna för smittspridning inte kan hejdasgenom dessa frivilliga och ideella insatser bör AIDS-delegattonenpröva andra åtgärder av mer ingripande karaktär för att hejda smittspridningen,I motionen anförs att möjligheterna att kartlägga de människor som viaheterosexuella kontakter utsatts för risk för smitta ännu inte är utvecklade,AIDS-delegationen bör pröva möjliga insatser för att skapa en medvetenhet hosallmänheten om detta. Regeringen ttllsatte den s, k,AIDS-delegationen ttll vilken också knutits två referensgrupper. Delegationenhar till uppdrag bl, a, att följa och initiera forskning när det gäller AIDS,bedöma behovet av och initiera information till riskgrupper, vårdpersonal,allmänhet m, fl,, bedöma och påtala behov av omedelbara åtgärder, t, ex, frågorom lagstiftning, samt bedöma angelägna resursbehov. Utskottet konstaterade bl.a, mot bakgrund av vissamotioner i sitt betänkande SoU 1985/86:15 (s, 24) att en gemensam ledningbehövs för arbetet mot AIDS och att AIDS-delegationen, i vilken ingårföreträdare för alla de fem riksdagspartierna, enligt utskottets mening kanutvecklas till ett bra instrument för en sådan ledning. Utskottet vill betona vikten av att AIDS-delegationen medkraft fortsätter sitt arbete på alla de områden som ingår i delegationensuppdrag och därvid bl, a, beaktar de frågeställningar som aktualiseras imotionen. Med detanförda avstyrker utskottet motion 1986/87:Sol03 (c) yrkande 1. Lagändringarnasikraftträdande SoU 1986/87:9 Ipropositionen föreslås att samtliga lagändringar skall träda i kraft den 1januari 1987, På grund av den tid som åtgått för behandlingen av propositionen-bl, a, den omständigheten att lagförslagen berört två utskott-kommer emellerttdslutligt beslut av att kunna fattas först ,Tiden från det att författningarna utkommit från trycket och fram till dess deavses träda i kraft blir då endast . Konstitutionsutskottethar vid upprepade tillfällen framhållit vikten av att nya författningar hinnerpubliceras och spridas innan de träder i kraft och att även utskotthärvid har ett ansvar (se KU 1985/86:25 s, 11-12), En tid av mellanen författnings utkomstdag och ikraftträdandet har betraktats som ett minimum. Någonstörre olägenhet kan inte anses uppkomma om ikraftträdandet av de nu aktuellalagändringarna uppskjuts något. Utskottet föreslår med hänvisning ttll detanförda att dessa skall träda i kraft först , 1, beträffandeförutsättningar för utlämnande av uppgifter att avslårmotton 1986/87:Sol02 yrkandena 1, 2 och 3, 2, beträffandeuppgiftsskyldighet tid smittskyddsläkare att medanledning av propositionen och motion 1986/ 87:Sol03 yrkande 3 antar avutskottet framlagt och i bilaga 2 upptaget förslag till lydelse av 18 §smittskyddslagen (1968:231), 3, beträffandeunderrättelse från smittskyddsläkare att med bifallfill propositionen och med avslag på motion 1986/87:Sol01 yrkande 2 antar ipropositionen framlagt förslag ttll lydelse av 28 § smittskyddslagen(1968:231), 4, beträffandesekretess vid handräckning att med bifalltill propositionen och med avslag på motton 1985/86:K409 antar i propositionenframlagt förslag till lydelse av 7 kap, 19 § sekretesslagen (1980:100), att avslårmotton 1985/86:K415, 6, beträffandevården av smittade narkotikamissbrukare att med bifalltill propositionen antar i propositionen framlagt förslag till lydelse av 16och 25 §§ smittskyddslagen (1968:231), 7, beträffande utredning avlagregleringen av tvångsingripanden att avslår motton 1986/87:Sol01yrkande 3, 8, beträffande enförstärkning av rättssäkerheten vid vård enligt smittskyddslagen att medanledning av motion 1986/87:Sol02 yrkande 4 och motion 1986/87:Sol03 yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 24 9, beträffande insatser SoU 1986/87:9 att avslår motton 1986/87:Sol02 yrkande 5, 10, beträfiandeanonymitet vid provtagning attriksdagen avslår motion 1986/87:Sol01 yrkande 1 och motion 1986/87:Sol02yrkande 7, 11, beträffande/öre5it/-i//e/- tidHTLV-III-smittade att avslår motton 1986/87:Sol02 yrkande 6, 12, beträffande AIDS-delegationensinsatser attriksdagen avslår mofion 1986/87:Sol03 yrkande 1, 13, beträffandeförslaget tid ändring i smittskyddslagen attriksdagen antar i propositionen framlagt förslag till lag om ändring ismittskyddslagen (1968:231) i den mån det inte behandlats under föregåendemoment, med den ändringen att ikraftträdandebestämmelsen skall ha följandelydelse: Denna lagträder i kraft , 14, beträffandeförslaget tid ändring i sekretesslagen attriksdagen antar i propositionen framlagt förslag till lag om ändring isekretesslagen (1980:100) i den mån det inte behandlats under föregåendemoment, med den ändringen att ikraftträdandebestämmelsen skall ha följandelydelse: Denna lag träder i kraft , 15, beträffande/ö«/ögef till ändring i lagen omkriminalvård i anstalt att antar i propositionen framlagt förslag till lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, med den ändringen att ikraftträdandebestämmelsen skall ha följande lydelse: i Denna lagträder i kraft , På socialutskottets vägnarDaniel Tarschys Närvarande: (), (),(), (), (), (),(), (), (), (),(vpk), (), (), ()och (). 1, insatser (mom, 9 i hemställan) av IngaLantz (vpk) som anser dels attdet avsnitt i betänkandet som börjar på s. 18 med "När det gäller"och slutar pås, 19 med "avstyrks därför" bort ha följande lydelse: 25 Utskottet delar den uppfattning som kommer till uttryck imotion Sol02 (vpk) attsocialtjänstens aktiva roll måste betonas. får inte i SoU1986/87:9 sammanhanget reduceras till uppgiftslämnare. Den bör med aktivasociala åtgärder söka nå berörda personer. Detta får ses både som ensocialpolitisk skyldighet och som ett led i smittskyddsarbetet, ägnat attminimera-antalet tvångsingripanden enligt smittskyddslagen. nu anfört bör ges regeringen till känna