bet · GA01SfU14 · 1986-12-31 00:00:00 — Någon direkt kopplingmellan åtgärder inom och rätt att uppbära sjukpenning finnsdäremot inte, frånsett den nämnda bestämmelsen att sjukpenning inte utgår ivissa fall till försäkrade som tagits om hand pä samhällets bekostnad. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motionSf236 inte bör föranleda någon åtgärd. Pensionärernas vårdavgifter vid sjukhusvård Ersättning för sjukhusvård utges från den allmännaförsäkringen till dem som driver sjukhusen (landstingskommunerna och dekommuner som är sjukvårdshuvudmän). Regeringen fastställer med stöd av 2 kap.4 § AFL grunderna för ersättningen. Grunderna bygger på överenskommelser somregelbundet träffas med . T. o. m, har sjukförsäkringenbetalat en ersättning till sjukvårdshuvudmännen beräknad per vårddag. Fr. o. m.år 1987 beräknas ersättning schablonmässigt i förväg och ersättningen ingär iden allmänna sjukvårdsersättningen. För den som är sjukpenningförsäkrad görs ettavdrag på sjukpenningen för som den försäkrade vistas pä sjukhuset,. (3 kap. 4 § andra stycket AFL). Avdraget får dock enligtsamma lagrum uppgå till högst en tredjedel av sjukpenningens belopp. För pensionärer som har hel ålderspension eller helförtidspension utges enligt 2 kap. 12 § AFL ersättning från den allmänna försäkringen för sammanlagt högst 365 dagars sjukhusvård. Då dessa personer i allmänhet inte uppbär någon sjukpenning kan som regel något sjukpenningavdrag inte göras. Inte heller görs något avdrag från pensionen. Pensionärer kan således - till skillnad från personer med förvärvsinkomst - åtnjuta helt kostnadsfri 10 sjukhusvårdunder sammanlagt (det s. k. avgiftsfria året). Motivet SfU1986/87:14 för dennaavgiftsfrihet som genomfördes i etapper fram , var att förbättrasjukförsäkringsskyddet i samband med att vårdavgifterna vid Ett annat motiv för den fria sjukhusvärden under ett är tordeenligt propositionen ha varit att göra sjukhusvård på grund av mer akutasjukdomar avgiftsfri till skillnad från varaktig sjukhusvistelse. När ersättning för sjukhusvård upphört att utgå frånförsäkringen är sjukvårdshuvudmännen hänvisade till att själva ta ut vårdavgiftav pensionärerna med stöd av 17 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Dennaavgift får uppgå till högst . Det finns dock möjlighet för enpensionär att få vårdavgiften nedsatt. I den överenskommelse som träffadesmellan staten och sjukvårdshuvudmännen med anledning av riksdagensbeslut att avskaffa differentierade vårdavgifter för pensionärer fr. o. m. den1 (prop. 1985/86:43, SoU 9, rskr. 98) förutsätts nämhgen attavgiftsnedsättning skall medges vid behov. Ett skäl för nedsättning avavgifterna är enligt överenskommelsen pensionärens behov av och möjlighet attbetala kostnaden för egen bostad. Ett annat skäl är att pensionären behövermedel för särskilda rehabiliteringsinsatser. Information skall ges tillberörda pensionärer om möjligheten till nedsättning av vårdavgiften. I propositionen föreslås att det s. k. avgiftsfria årettas bort för ålderspensionärer fr. o. m. . a. till att pensionärernas ekonomiska förhållanden avsevärtförbättrats . ATP-pensionärerna har blivit allt fler ochfolkpensionsförmånerna har successivt förbättrats. Departementschefen erinrarocksä om att i propositionen föreslås förbättrade villkor förkommunalt bostadstillägg fr.o.m. . Slopandet av det avgiftsfria året beräknas i propositionenleda till en utgiftsminskning för /88 för sjukförsäkringen om540 milj. kr. Genom att sjukförsäkringens ersättning för sjukhusvård fr. o. m,ingår i den allmänna sjukvårdsersättningen får dock staten ingenautomatisk minskning i försäkringsutgifterna för , För att besparingenför skall komma staten till godo avses den allmänna sjukvårdsersättningentill sjukvårdshuvudmännen bli nedsatt med 270 milj, kr, I motionerna Sf203 yrkande 4 av m. fi,,Sf272 yrkande 1 av m.fl, och Sf336 yrkande 5 av om avslag på förslaget. Motionärerna anser att förslaget innebär enalltför stor försämring framför allt för de sämst ställda pensionärerna. I motionerna Sf275 av och , Sf289 av och samt Sf296 av hänvisar motionärerna till den spärregel som finns föravdrag från sjukpenning vid sjukhusvård. De begär att en motsvarande regelskall införas för pensionärernas vårdavgift. I motion Sf348 yrkande 4hemställer m, fl, om avslag på det framlagda förslaget.Motionärerna förklarar att de i princip biträder att det avgiftsfria åretavskaffas men att de önskar ett nytt förslag kompletterat med en spärregel förpensionärers avgiftsskyldighet, likvärdig med den som gäller försjukpenningförsäkrade, I motionSf326 hänvisar och till vad 11 som gäller för personersom uppbär sjukpenning samt föreslår att förslaget SfU 1986/87:14 sesöver, så att inte pensionärer utan eller med låg ATP, såsom sjuka ochhandikappade förtidspensionärer, drabbas onödigt hårt när de får ålderspension, Imotion Sf211 slutligen hemställer m,fl, med hänvisning tillatt förbättringarna av villkoren för kommunalt bostadsttllägg föreslås träda ikraft först att det s, k, avgiftsfria året avvecklas förstvid samma tidpunkt. Socialförsäkringsutskottethar inhämtat socialutskottets yttrande över motionerna Se275, Sf289, Sf296 ochSf348 yrkande 4, Socialutskottethar i sitt yttrande 1986/87:6 y anfört att utskottet, som inte har att yttrasig över förslaget om avskaffande av det s, k, friåret för ålderspensionärer,delar den syn som kommer till uttryck i motionerna, nämligen att en förändringav avgiftsskyldigheten aktualiserar frågan om en spärregel som skyddar de sämstställda pensionärerna mot att drabbas av en orimligt hög avgift vidsjukhusvård. De möjligheter som finns till nedsättning av avgiften efter enindividuell prövning av behovet förutsätter att pensionären själv begär nedsättningoch redovisar motiven härför. Vid ett avskaffande av det s, k, fria året ökarantalet pensionärer som har att erlägga vårdavgift. Många enstaka kortavårdtillfällen kommer att omfattas av avgiftsuttaget, I det läget behövs enligtsocialutskottets uppfattning en mera schabloniserad regel för att skyddapensionärer med låga inkomster. har också erinrat om attnedsättning enligt nuvarande avtal främst anknyter till pensionärernas behov avegen bostad och/eller medel för rehabiliteringsinsatser. Den situationen attpensionären har små inkomster eller svag ekonomi i övrigt har inte i sigberörts i avtalet. anser att det finns skäl att nu införa enytterligare begränsning vilken skyddar pensionärer med låga pensionsinkomster motatt debiteras en avgift av . En lösning som förespråkas imotionerna och som socialutskottet också ser som principiellt riktig vore attanknyta till de regler som gäller beträffande avdrag på sjukpenning. Enliknande regel bör gälla för pensionärer som har att eriägga vårdavgift. Detbör enligt socialutskottet ankomma på regeringen att utforma förslag i fråganoch framlägga detta för . har emellertidbetonat att reglerna skall vara schabloniserade och enkla att tillämpa och attde inte skall innebära en individuell behovsprövning. Möjligheten tillnedsättning med hänsyn till särskilda behov bör kvarstå vid sidan av den nubeskrivna begränsningsregeln. Liksomdepartementschefen vill socialförsäkringsutskottet peka på att pensionärernas ekonomiska förhållanden avsevärt har förbättrats ; ATP-pensionärerna har blivit allt fler och folkpensionsförmånerna har successivt förbättrats. Det framstår vidare enligt socialförsäkringsutskot tets uppfattning som olämpligt med sä disparata regler som gäller i fråga om sjukhusvårdsavdrag för sjukpenningförsäkrade, för pensio närer och för pensionärer under senare vårddagar. anser mot denna bakgrund att det inte finns någon anledning att behålla den nuvarande generella avgiftsfriheten och att systemet med det avgiftsfria året för ålderspensionärer bör avskaffas. Utskottetavstyrker därför bifall till motionerna Sf203 yrkande 4, Sf272 SfU1986/87:14 yrkande 1 och Sf336 yrkande 5. I två hänseenden har socialförsäkringsutskottet emellertiden annan uppfattning än regeringen gett uttryck åt i propositionen. instämmer i socialutskottetsbedömning att en begränsningsregel behövs till skydd för pensionärer med lågainkomster och att en sådan regel måste vara schabloniserad och enkel atttillämpa. Den bör utformas efter mönster av vad som gäller för avdrag från sjukpenning.Hänsyn bör endast tas till pensionsförmåner frän den allmänna försäkringen.Såsom socialutskottet anfört bör det ankomma på regeringen att utforma förslagi frågan. anser vidare att den utvidgadeavgiftsskyldigheten bör träda i kraft först , dvs. samtidigtmed de förbättrade villkor för kommunalt bostadstillägg som föreslagits iproposifionen och som bifallits av (se SfU 1986/87:10, rskr. Propositionens förslag fill ändringar i AFL i de delarförslaget rör det avgiftsfria året bör av lagtekniska skäl inte antas annat äntillsammans med den av utskottet begärda ändringen i hälso- och sjukvårdslagen. Vad utskottet anfört om behovet av nytt förslag i dessadelar bör med anledning av motionerna Sf275, Sf289, Sf296 och Sf348 yrkande 4ges regeringen till känna. Därigenom tillgodoses också motionerna Sf211 ochSf326. Det nya förslaget bör föreläggas i så god tid att erforderligalagändringar kan träda i kraft . Avdrag från föräldrapenning vid förlossningsvård För som en försäkrad vårdas på sjukhus görs somnämnts i föregående avsnitt ett avdrag från sjukpenningen med . Någotmotsvarande avdrag görs inte på föräldrapenning vid förlossningsvård. I propositionenföresläs att sådant avdrag skall göras, dock med den skillnaden attföräldrapenning alltid skall utges med lägst garantinivån, som fr.o.m. den 1januari 1987 är . Förslaget, som föreslås träda i kraft den 1juli 1987, innebär att utgifterna för föräldraförsäkringen beräknas minska meddrygt 20 milj. kr. I fyramotioner yrkas avslag pä förslaget. m. fl. anför i motion Sf214 yrkande 1 att detfinns en uppenbar risk för att kvinnor från lågavlönade familjer i framtideninte kommer att ha råd att ligga kvar på BB så länge som de skulle behöva.Motionärerna påpekar vidare att, även om kvinnor som vårdas förförlossningskomplikationer får uppbära sjukpenning och också vidkännas avdragpå den, de därefter har kvar sin rätt till föräldrapenning för motsvarandeantal dagar. Motionärerna anför slutligen att den princip som uttalades avutskottet i betänkandet SfU 1984/85:12 att mödravård och förlossningsvärd börvara gratis bör gälla även fortsättningsvis. m.fl. uttalar i motion Sf269 att alla somvårdas på sjukhus bör betala vårdavgift enligt samma grunder och att reduktionav eller befrielse från avgift bör ske i förhållande till storieken avpatientens inkomst, inte olikaför sjukpenning, föräldrapenning, pension eller annat. Motionä- SfU 1986/87:14rerna anser emellertid att propositionens förslag inte uppfyller kravet pålikabehandling eftersom den som kan räkna tiden på BB som semester, kompensationsledigheteller tjänstledighet inte behöver vidkännas någon kostnad förförlossningsvården och har sin rätt till ledighet med föräldrapenning kvarograverad vid hemkomsten. m.fl. anför i motion Sf288 att riksdagentidigare har uttalat att vårdavgifter för sjukvård inte skall erläggas vidnormalt barnafödande och att några nya skäl till förslaget inte harredovisats. beslut bör därför enligt motionärerna bli detsamma somtidigare. , slutligen, uttalar i motion Sf335 attSverige behöver bli mer barnvänligt och att psykologiskt bör skapas detpositiva klimat som behövs. hemställer mot denna bakgrund attförslaget avvisas. har, som berörts i ett par av motionerna,behandlat frågan om avdrag från föräldrapenningen vid förlossningsvärdtidigare, nämligen . I sitt av godkända betänkande SfU1984/85:12 instämde utskottsmajoriteten i den kritik som motionärer från m, c,fp och vpk riktat mot förslaget om avdrag från föräldrapenningen för att stå istrid med principen om att mödravård och förlossningsvård bör vara gratis, ochavstyrkte förslaget. I en reservation (s) tillstyrktes förslaget. Vid tiden för tillkomsten av lagen om allmän försäkringgav försäkringen ett begränsat ekonomiskt skydd mot inkomstbortfall närnyblivna föräldrar önskade vara lediga i samband med ett barns födelse. Detfanns därför då starka skäl för att underlåta att göra avdrag förförlossningsvården på kvinnans sjukpenning. Det ekonomiska stödet till nyblivnaföräldrar har därefter radikalt förbättrats genom tillkomsten avföräldraförsäkringen och den successiva utbyggnaden av denna. I förhällandetill de sammanlagda »föräldrapenningförmäner som kan utgå med anledningav ett barns födelse ter sig det föreslagna avdraget om högst . per dagunder en kortare sjukhusvistelse enligt utskottets uppfattning som rimligt,särskilt som sociala hänsyn därutöver tagits genom att avdraget dels trappas avpä samma sätt som avdrag pä sjukpenning, dels över huvud taget inte berörföräldrapenning upp till garantinivån. Det är därför såsom framhållits i propositionen intemotiverat att ha skilda regler för sjukhusvård på grund av sjukdom ochmotsvarande sjukhusvård i samband med förlossning. Utskottet godtar sålunda iprincip regeringens förslag om att avdrag på föräldrapenning skall göras vidförlossningsvård och avstyrker bifall ttll motionerna Sf214 yrkande 1, Sf288och Sf335, Såsom påtalats i motion Sf269 finns det emellertid en riskför att en regel av den föreslagna utformningen leder till att avdrag förförlossningsvård inte kan göras därför att föräldrapenning inte tas ut för justde dagar kvinnan tillbringar på BB, Ett sådant resultat skulle kunna förhindrasgenom att avdrag frän föräldrapenning för det antal dagar kvinnan legat på BBalltid görs när föräldrapenning börjar utges. Förslaget i propositionen bördärför ändras i enlighet med det anförda. Det bör ankomma på regeringen attutforma förslag i frågan och lägga fram detta för i så god tid attförslaget kan träda i kraft . Vad utskottet sålunda anfört bör med anledning av motionSf269 ges SfU 1986/87:14 regeringen till känna. Såsom aktualiserats både i avsnittet om pensionärernasvårdavgifter och i avsnittet om avdrag från föräldrapenning är reglerna omavdrag frän en förmån resp. om avgift vid olika former av sjukhusvård dåligtsamordnade. Därutöver kommer - om godkänner regeringens förslag omförbättrad kompensation vid korttidssjukdom och vid tillfällig vård av barn,vilket utskottet ttllstyrkt i sitt betänkande SfU 1986/87:12 - systemet attytterligare kompliceras genom att den som uppbär timberäknad sjukpenning enligtdet nya systemet kommer att uppbära sjukpenning och vidkännas avdrag försjukhusvård endast för dagar som han skulle ha arbetat om han inte blivit sjuk.För fridagar utgår ingen sjukpenning och sjukhusvårdsavdragför kommer inte heller att kunna göras. Detta kan leda tillotillfredsställande resultat. Regeringen bör därför i samband med arbetet på deförslag som utskottet hemställt om i de två föregående avsnitten ävenuppmärksamma denna fråga. Detta bör ges regeringen till känna. Fr. o. m. har vissa ändringarvidtagits i tandvårdstaxan. Den har förenklats i flera avseenden och gjortsbruttointäktsneutral för vårdgivarna. Bl.a. har i taxan införts en bestämmelseom garantitider för vissa protetiska arbeten. Detta innebär att en tandläkare,som helt eller delvis gör om ett profetiskt arbete , medvissa undantag, inte får tillgodoräkna sig arvode eller ersättning förkostnader för tandtekniskt arbete. För att understryka det väsentliga i attalla tandläkare, som ett skydd för patienterna, är anslutna till enpatientförsäkring för de åtaganden beträffande omgörning som följer avtandvårdstaxan föreslås att en bestämmelse om detta tas in i 2 kap. 3 § AFL.Krav pä anslutning föreslås även för andra vårdgivare än privatpraktiserandetandläkare. Förslaget innefattar också i övrigt viss jämkning av lagrummet.Utskottet tillstyrker förslaget. I flertalet kommuner får färdtjänsten inte användasför sjukresor, sannolikt beroende på att det genom sjukförsäkringen finns en ersättnings möjlighet. På flera håll i landet har försäkringskassor och kommuner ändå börjat samverka för att finna lämpliga lösningar. För att öppna möjligheter för försäkringskassor att träffa överenskommelse med kommuner och landsting om ersättning från enligt en förenklad modell för bl, a, sjukresor föreslås ett tillägg i 2 kap. 6§ AFL. Syftet är att begränsa försäkringens utgifter. Lagrummet föreslås vidare kompletterat så att resor i samband med vård eller behandling inom företagshälsovård och studerande- Det klargörs också att bemyndigandet SfU1986/87:14 för regeringen att fastställa grunder för resekostnadsersättningäven omfattar resa i samband med tillhandahållande av hjälpmedel åthandikappade. Utskottet har inte någon erinran mot förslaget. Vid läkemedelsinköp betalar patienten normalt sett halvakostnaden utöver ett karensbelopp på ,, dock högst , för varjeinköpstillfälle. Kostnaderna därutöver betalas från sjukförsäkringen. Förpersoner med stort behov av sjukvård och läkemedel finns också etthögkostnadsskydd, I propositionen föreslås vissa förenklingar iregelsystemet och åtgärder för att minska försäkringens utgifter. Bl, a, skallde som fr, o, m, köper läkemedel få betala hela den faktiskaläkemedelskostnaden, dock högst , för varje inköpstillfälle, medan kostnadernadärutöver betalas av sjukförsäkringen. Ändringar föreslås i detta syfte i lagenom begränsning av läkemedelskostnader. I lagen (1981:691) om socialavgifter anges vilkasocialavgifter som arbetsgivare och egenföretagare skall betala. Sådanaavgifter är bl, a. sjukförsäkringsavgift och arbetsskadeavgift samt förarbetsgivare även arbetsmarknadsavgift. Avgiften till sjukförsäkringen utgör avavgiftsunderlaget fr. o. m, , Som en följd av det föreslagna nyasystemet för beräkning av ersättning från försäkringen vid kortare sjukfall ochvid tillfäUig vård av barn föreslås att sjukförsäkringsavgiften förarbetsgivare skall höjas och egenavgiften ttllsjukförsäkringen fr. o. m. . Arbetsskadeförsäkringen redovisas utanför statsbudgetenoch finansieras helt genom avgifter från arbetsgivare och egenföretagare.Avgiften till arbetsskadeförsäkringen utgör 0,av avgiftsunderlagetoch inkomsterna förs till en särskild fond. Arbetsskadefonden kan enligtproposifionen med nuvarande utveckling av inkomster och utgifter befaras varaslut vid utgången av , För att undvika att ett underskott uppstår påarbetsskadefonden föreslås att arbetsskadeavgiften skall höjas med 0,3procentenheter fr, o, m, . Statens kostnader för ersättningarna vid arbetslöshet ochför utbildningsbidragen betalas till genom arbetsmarknadsavgift och till35 % av budgetmedel. På samma sätt betalas också statens bidrag tillpermitteringslö-neersättningar. Arbetsmarknadsavgiften uppgår för närvarandetill av avgiftsunderlaget, I proposition 1986/87:100, bil, 12() föreslås höjda nivåer inom arbetslöshetsersättningen.Eftersom kostnaderna för detta enligt propositionen bör täckas avarbetsgivarme-del, föresläs en höjning av arbetsmarknadsavgiften med 0,154procentenheter ttll 2,frän , I två motioner som väckts i anslutning till proposition1986/87:69 om SfU 1986/87:14 förbättrad kompensation vid korttidssjukdom ochvid tillfällig vård av barn yrkas avslag på förslaget till höjning avsjukförsäkringsavgiften. I den ena motionen, Sfl04 yrkande 2, anför KarinIsraelsson m. fl, att förslaget i fråga om den offentliga sektorn äröverfinansierat, eftersom ökade utbetalningar inom sjukförsäkringen motsvarasav ökade skatteinkomster. Särskilt märklig synes motionärerna den föreslagnahöjningen av egenavgiften vara, eftersom egenföretagarna i väsentliga avseendeninte omfattas av reformen. Motionärerna hävdar också attsjukförsäkringsavgifterna bättre borde avspegla den faktiska kostnaden förförsäkringstagare i olika typer av företag. Sjukförsäkringsavgiften bör enligtmotionärerna sänkas kraftigt i småföretag och för egenföretagarna, I den andramotionen, Sfl05 yrkande 3, hemställer m, fl. om avslag påförslaget under förutsättning att proposition 1986/87:69 avslås. I motion Sf323 yrkande 2 hänvisar och till företagens situation i län som ett typisktsmäföretagarlän och påtalar behovet att stärka enmansföretagens situation motbakgrund av nyetableringsbehovet. Eftersom förslaget om höjning avegenavgifter till sjukförsäkringen motverkar en sådan strävan, bör det enligtmotionärerna avvisas, I motion Sf329 yrkande2 av m,fl, föreslåssom en konsekvens av de förslag till besparingar inom bl, a, sjukförsäkringensom lagts fram i motionen att sjukförsäkringsavgiften skall sänkas med 0,50procentenheter och folkpensionsavgiften höjas i motsvarande mån, m,fl, hemställer i motion Sf254 yrkande 3- under hänvisning ttll att i motionen begärs en skyndsam utredning och förslagtill reformering av arbetsskadeförsäkringen samt i avvaktan på sådana förslagen förlängning av den s, k, samordningstiden - om avslag på förslaget omhöjning av arbetsskadeavgiften, m. fl,, som inte heller anser att ökaderesurser löser problemen inom arbetsskadeförsäkringen utan vill ha en översynrörande samordningsttden, hemställer i motion Sf349 yrkande 5 också om attförslaget om höjning av arbetsskadeavgiften avslås, m,fl, yrkar i motton A260 yrkande 5 avslagpå den föreslagna höjningen av arbetsmarknadsavgiften, med hänvisning till sininställning i fråga om det statliga bidraget till arbetslöshetskassorna, fillhöjning av den statsbidragsberättigade dagpenningen och till höjning av detmaximala utbildningsbidraget. Motionsyrkandet har överlämnats av arbetsmarknadsutskottettill socialförsäkringsutskottet. I motion Sf346 hemställer m.fl, för attunderlätta avtalsrörelsen om avslag på regeringens förslag till höjdaarbetsgivaravgifter. Såvitt gäller den föreslagna höjningen avsjukförsäkringsavgiften har utskottet i sitt betänkande SfU 1986/87:12 fillstyrkt regeringens förslag om förbättrad kompensafion vid kortttdssjukdom m.m. Förslaget är med hänsyn till den avsevärda förbättring det innebär även för egenföretagare enligt utskottets uppfattning inte överfinansierat. Utskottet har också ovan avstyrkt förslagen i motion Sf329 om besparingar. Utskottet, som i annat sammanhang kommer att behandla socialavgiftsregler för småföretagare, 17 1 * 19SÖ/S7.11 saml. avstyrker därför bifalltill motionerna Sfl04 yrkande2, Sfl05 yrkande3, SfU 1986/87:14 Sf323yrkande 2 och Sf329 yrkande 2, Somskäl för den föreslagna höjningen av arbetsskadeavgiften har i propositionenanförts att arbetsskadefonden kan befaras vara slut vid utgången av ,Utskottet godtar dessa skäl och avstyrker bifall ttll motionerna Sf254 yrkande3 och Sf349 yrkande 5, De övriga yrkanden i mottonerna Sf254 och S049 som rörarbetsskadeförsäkringen kommer utskottet att behandla i ett senare betänkande. Arbetsmarknadsutskottethar i sitt av godkända betänkande (AU 1986/87:11) omarbetsmarknadspolifiken fillstyrkt regeringens förslag beträffande de höjdaersättningsnivåerna vid arbetslöshet m, m, I yttrande -AU 1986/87:1 y tillsocialförsäkringsutskottet instämmer arbetsmarknadsutskottet i vad som anförtsi propositionen öm att reformkostnaden bör täckas pä det sätt regeringen harföreslagit, dvs, med en höjd arbetsmarknadsavgift. Ställningstagandena i dessafrågor innebär enligt yttrandet att arbetsmarknadsutskottet samtidigtavstyrker bl. a, ett motionsyrkande med alternafiva förslag i dessa frågor frånmoderata samlingsparfiet samt hemställer att socialförsäkringsutskottetföreslår att med avslag på motion 1986/87;A260 yrkande 5 antaregeringens förslag om ändring av 2 kap. 1 § lagen (1981:691) om socialavgifteri vad avser höjning av arbetsmarknadsavgiften. Socialförsäkringsutskottethar ingen annan uppfattning än vad som kommit till uttryck iarbetsmarknadsutskottets yttrande. Utskottet avstyrker således bifall tillmotion A260 yrkandes. Somframgått anser utskottet således att de i propositionen föreslagna avgiftshöjningarnabehövs. Utskottet avstyrker därför bifall också till motion Sf346. Ipropositionen föreslås att under anslaget Bidrag fill sjukförsäkringen /88 skall anvisas ett förslagsanslag av 5 : Imofion Sf272 yrkande 2 av m. fl.