bet · GA01JuU12 · 1986-12-31 00:00:00 — om telefonavlyssning (skr. 1986/87:63) I skrivelse 1986/87:63 har regeringen() berett tillfälle att ta del av vad chefenför i skrivelsen anfört om tillämpningen avbestämmelserna i om telefonavlyssning vid förundersökning ibrottmål. Utskottet Gällande rätt m. m. Vid förundersökning i brottmål kan telefonavlyssning ägarum. De grundläggande bestämmelserna i ämnet finns i 27 kap. 16 §rättegångsbalken (RB). För att telefonavlyssning skall få ske krävs att någonskäligen kan misstänkas för ett brott för vilket det lägsta straffet ärfängelse . En annan förutsättning är att det bedöms vara av synnerligvikt för utredningen att telefonavlyssning äger rum. Avlyssning får ske avtelefoner som den misstänkte innehar eller som han annars kan antas komma attbegagna. Det är domstolarna som beslutar om telefonavlyssning. Det får skeefter yrkande av förundersökningsledaren eller åklagaren. Tillstånd attavlyssna telefoner skall meddelas , högst . Tillstånd fårdock meddelas , högst en månad, om misstanken gäller grovtnarkotikabrott eller grov varusmuggling av narkotika. Regler om telefonavlyssning vid förundersökning i brottmålfinns också i lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissabrottmål (lag). Den tar sikte främst på brott som rör rikets säkerheteller är av allmänfarlig natur, och den innehåller en reglering som avvikerfrån den i RB. Lagens giftighet är tidsbegränsad. Enligt det senaste beslutetom förlängning av giltighetstiden gäller den t.o.m. utgången av . Fråganom fortsatt giltighet av lag är föremål för riksdagensprövning (prop. 1986/87:22, JuU 10). Föreskrifter om telefonavlyssning finns också i lagen(1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall (spaningslagen). Denlagen innehåller bestämmelser om tvångsåtgärder mot personer som enligt utlänningslagen(1980:376) avvisats eller utvisats som terrorister men som regeringen ändå harlåtit stanna kvar här i landet. Spaningslagen har fidbegränsad giltighet.Enligt det senaste beslutet om förlängning gäller den 1 1986/87. Också frågan om fortsatt giltighet av spaningsla- JuU1986/87:12 gen är föremål för prövning (prop. 1986/87:32, JuU 11).Regeringen avlämnar regelbundet till redogörelser för tillämpningenav spaningslagen och terroristlagstiftningen i övrigt. Det skedde senast ioktober 1986. Ärendet bereds av socialförsäkringsutskottet (skr. 1986/87:31,SfU, 9), Bestämmelser; om telefonavlyssning finns också i lagen(1957:132) med '' ' särskilda bestämmelser angående domstolarna ochrättegången vid krig eller krigsfara m. m. fanns också bestämmelser om telefonavlyssning ilagen (1969:36) om telefonavlyssning vid förundersökning angående grovtnarkotikabrott m. m. (lag). Den lagen, som hade tidsbegränsadgiltighet, upphörde att gälla med utgången av juni månad . Detta hadesamband med ändringar i narkotikastrafflagen (1968:64) och lagen (1960:418) omstraff för varusmuggling som trädde i kraft den-,. En följd avändringarna var nämligen att de grundläggande bestämmelserna om telefonavlyssningi RB blev tillämpliga också på grov i narkotikabrottslighet. Redogörelser förtillämpningen av lag hade lämnats regelbundet till . Densista lämnades (prop. 1980/81:33). tog upp frågan om denparlamentariska kontrollen av hur lagstiftningen om telefonavlyssningfillämpas. Utskottets initiativ föranleddes närmast av att regeringen ianslutning till att lag upphörde att gälla slutade att lämnaredogörelser till för tillämpningen av bestämmelserna omtelefonavlyssning vid förundersökning i narkotikamål. Utskottet fann det angeläget att möjlighetertill insyn i fråga om telefonavlyssning vidmakthålls och, om möjligt, byggs ut.Insynen borde ske genom att fick en årlig redovisning. Den borde, somtidigare, avse telefonavlyssning enligt spaningslagen eller motsvarandelagstiftning och telefonavlyssning vid förundersökning om grovt narkotikabrottoch grov varusmuggling av narkotika och därjämte annan telefonavlyssning enligtde grundläggande bestämmelserna i . "Vad gällde arten av uppgifter somborde lämnas hänförde utskottet sig till vad utredning omtelefonavlyssning hade anfört, nämligen följande: Regeringens skrivelse bör - i den mån hänsynen till riketssäkerhet inte kräver annat - utan att röja sekretessen i de enskilda fallen geriksdagen en uppfattningombl. a. antalet ärenden om telefonavlyssning, antaletmeddelade tillstånd, vilka tillståndstider"som förekommit samt i vilkenmån telefonavlyssningen fyllt avsett ändamål (SOU 1975:95 s. 103 f). I övrigt ansåg utskottet att redovisningen i huvudsakborde utformas efter mönster av de redogörelser som dittills fått. Ifråga om telefonavlyssning beträffande sådana brottmål som avses med 1952 årslag förordade utskottet ingen ändring i förhållande till vad som dittillsgällt, och utskottet anmärkte att härvidlag, liksom eljest, gäller attvederbörande utskott själv kan inhämta den information som anses behövlig! gav som sin mening regeringen till känna vadutskottet hade anfört om parlamentarisk kontroll i fråga om telefonavlyssning (JuU 1981/82:54, rskr. 298). '" inifiativ har redogörelser för tillämpningenav bestämmel- JuU 1986/87:12 serna om telefonavlyssning i RB lämnats fillriksdagen avseende samt, i den nu föreliggande skrivelsen,avseende (skr. 1983/84:97, JuU 30, rskr. 343, skr. 1984/85:104, JuU 17,rskr. 163 och skr. 1986/87:63). Vid behandlingen av saken erinradeutskottet om sitt uttalande om att den pariamentariska kontrollen iframtiden borde hållas på minst samma nivå som dittills. Telefonavlyssning m. m. I den skrivelse som utskottet nu behandlar lämnarregeringen en redogörelse för fillämpningen av bestämmelserna iRB om telefonavlyssning vid förundersökning i brottmål. Redogörelsen bygger påuppgifter som har lämnat till regeringen i en skrivelse den9 . I regeringens skrivelse redovisas att domstolarna under år 1984meddelade fillstånd av avlyssna samtal till eller från telefonapparater sominnehafts eller begagnats av sammanlagt 414 personer misstänkta för grovtnarkotikabrott. Antalet fall var följande; 1969 28 1977 122 1970 39 1978 102 1971 44 1979 147 1972 34 1980 220 1973 46 1981 277 1974 44 1982 313 1975 42 1983 418 1976 64 1984 414 Antalet fall då telefonavlyssning skett enligtRB vid förundersökning om andrabrott än narkotikabrott uppges ha varit 13 (17 ). Dessa fall hargällt misstanke om bl.a. mord, grov allmänfarlig ödeläggelse och grovt rån. Antalet telefonavlyssningar på grund av misstanke om grovnarkotikabrottslighet har, som framgått, ökat fortlöpande sedan flera årtillbaka. Denna utveckling har avstannat under det senaste redovisningsåret(1984). kan konstateras att såväl antalet registrerade brott motnarkotikastrafflagen som antalet personer som lagförts för grovanarkofikabrott minskade och att minskningen fortsatt under år1984. Utskottet vill i likhet med departementschefen betonavikten av restriktivitet när det gäller användningen av ett så ingripandetvångsmedel som det här är fråga om. Telefonavlyssning kan, somdepartementschefen anför, uppen-bariigen inte avvaras i kampen mot bl.a.narkotikabrottsligheten. Det är emellertid enligt utskottets uppfattning ettoavvisligt krav att åtgärden i varje enskilt fall så långt det är möjligtbegränsas i fråga om både antalet avlyssnade telefonapparater och den tid somavlyssning pågår. När detgäller insyn i tillämpningen av lagstiftningen om telefonavlyssning kanutskottet inte underlåta att uttala sin förvåning över att JuU 1986/87:12 rikspolisstyrelsensredogörelse till regeringen för tillämpningen 1984 lämnats så sent sommer än efter utgången av redovisningsperioden.Utskottet utgår från att redogörelserna framgent lämnas i rimlig tid.Utskottet vill också - på nytt - erinra om vikten av att redovisningen tillregeringen och till tillgodoser de anspråk som ställde upp år1982. Det sagda gäller inte minst uppgifter om vilka tillståndstider somförekommit och i vilken mån telefonavlyssningen fyllt Härvidlaghar utskottet noterat att ställt i utsikt att redovisningenför tillämpningen kommer att byggas ut i enlighet med dessaönskemål. Någon åtgärd i saken från sida påfordras därför inte. Iövrigt ger utskottets granskning av redogörelsen inte anledning till någotsärskilt uttalande. att läggerskrivelse 1986/87:63 till handlingarna. Närvarande;(), (), i (s),(), (), (), (),(), (), (), (),(), (), () och ().