bet · GA01LU5 · 1986-12-31 00:00:00 — "Exempel härpå (avsaknad av skydd för aktieägare avde sista ) erbjuder affärer, när främmande bolag går direkt på deenskilda aktieägarna och erbjuder sig att till ett visst pris förvärvadominerande aktieposter i ett annat bolag. Det står visserligen i det senarefallet aktieägarna formellt fritt att godta eller förkasta anbudet, menfrivilligheten är ofta mer eller mindre en fiktion och aktieägarna står irealiteten inför något som kan betecknas som tvångsinlösen. Tvångsmomentetunderstryks ofta av förhållandet att inga alternativ ges." Samfundetställer sig frågande inför den nu angivna beskrivningen. LU 1986/87:5Övertagandebud regleras av näringslivets börskommittés rekommendation Bilaga 1angående offentligt erbjudande om aktieförvärv. Ett bolag som är inregistreratvid är genom inregistreringskontraktet avtalsenligtförpliktigat att följa denna rekommendation. För utlänningar föreligger sombekant särskild lagstiftning som i praktiken hindrar utländska företag att göradylika erbjudanden. Nämndarekommendafion föreskriver mycket långtgående upplysningsplikt i det prospektsom skall fillställas samtliga dem som berörs av erbjudandet. Något faktiskteller formellt tvång att anta detsamma finns inte. Om inte det erbjudandebolaget uppnår av aktierna har återstående aktieägare kvar sinaminoritetsrättigheter. Vid diskussionen om aktiemarknaden anses normalt attförekomsten av uppköpandebud väsentligt ökar värdet på de mindre aktieägarnasakfier; i allmänhet läggs ju ett övertagandebud väsentligt över börskursen. Någotpåvisbart behov av lägsfiftningsåtgärder i detta hänseende föreligger sålundaenligt samfundets mening inte. Affärermellan bolag och huvudaktieägare Imofion 1985/86:L240 föreslås "förbud eller stark begränsning av affärermellan bolag och huvudaktieägare", I motionstexten anges inte vad för typav affärer som härmed åsyftas, eller om några iakttagbara missförhållanden harkonstaterats i detta hänseende. I avsaknad av dylika utredningar ansersamfundet inte åtgärder påkallade i detta hänseende. Införandeav det engelska systemet innebärande att den som övertagit avaktierna i ett företag tvingas erbjuda de övriga aktieägarna att köpa derasaktier till samma pris Imofion 1985/86:L240 föreslås ett införande av eri lagregel liknande denengelska. Det bör sägas att den engelska regeln förekommer på endast ett fåtalbörser i världen. På exempelvis den amerikanska akfiemarknaden, vilken annars ärföremål för en synnerligen genomgripande reglering, finns ingen regel av dettaslag. Antalet övertagandebud skulle sannolikt rhinska om en sådan regelinfördes, vilket inte anses fill fördel för de mindre aktieägarna. I avsaknadav ytterligare utredning avstyrker samfundet införandet av en sådan regel. Begränsningav möjligheterna att överföra tillgångar mellan moder- och dotterbolag Äveni rubricerade hänseende föresläs lagstiftningsåtgärder enligt motion1985/86:L240, Någon antydan om vad som härmed avses ges inte i motionen.Advokatsamfundet avstyrker lagstiftning på denna punkt. Förstärkningav revisorernas ställning I företagen LU 1986/87:5 Såväl i motion 1985/86:L240 som i motion 1985/86:L270föreligger förslag på '' denna punkt. I motion 1985/86:L240 lämnas ingen ytterligare motivering.I motion 1985/86:L270 uttalas att det förhållandet att bolagsstämman som sådanmåste begära upplysningen av revisorn innebär att majoriteten kan hindrarevisorn att lämna upplysningar. Det bör emellertid tilläggas att minoritetenhar en rätt att ställa frågor direkt till styrelsen, vilka denna har attbesvara. aktiebolagslag ändrades reglerna såtillvida att svar päfråga nu endast kan förvägras om denna skulle leda till väsentligt förfång förbolaget (tidigare endast "förfång"). Den avvägning som sålunda gjortsmellan aktieägarnas rätt att fä upplysningar och bolagets skydd för skadligpublicitet anser samfundet i huvudsak riktig. En ökad skyldighet förrevisorerna att lämna upplysningar skulle, enligt samfundets mening, inteväsentligen bidraga till att stärka minoritetens ställning. Samfundet avstyrkerdärför lagstiftning på denna punkt. I motion 1985/86:L249 föreslås att en något ändrad regelavseende fördelning av rättegångskostnaderna vid process mellan aktieägare ochstyrelse bör införas för att aktieägare inte i onödan skall avskräckas från attfå åtgärder vidtagna av styrelsen prövad. Förslaget innebär att man skall tillämpa ett s. k.uppenbarhetskriterium. Om rimlig tveksamhet rådde i saken, skulle varderaparten få bära sina egna rättegångskostnader. Om däremot saken vore klar iendera riktningen skulle förlorande part betala den vinnande partens kostnader.Härvid skulle emot aktieägaren inte kunna åberopas annat än för honom kändafakta. Den svenska regeln att förlorande part normalt betalarmotpartens alla rättegångskostnader är, som motionären påpekar, ovanlig vid enjämförelse med flera utländska rättssystem. Redan i föreligger reglermera lika vad motionären kallar uppenbarhetskriteriet. Motionären har sannolikträtt i att nämnda förhållanden har kunnat komma att förhindra även i och försig motiverat processande i . Samfundet ställer sig inte avvisande till att denna frågautreds. Härvid bör emellertid övervägas om inte frågan omrättegångskostnadernas fördelning skall ses i ett något större sammanhang änenbart med avseende på rättegångar mellan aktieägare och styrelse. I motion 1985/86:L255 föreslås att minoritetsskyddet iaktiebolag skulle förstärkas på ett nytt sätt. Det föreslås sålunda att om aktieägare i domstol begär prövning med tillämpning av generalklausulen avseende likhetsprinci pen i aktiebolagslagen, så skall domstolen ha, inte endast rätt utan även skyldighet att beordra inhibition av den kritiserade åtgärden eller de kritiserade besluten. Domstolen skulle också ha rätt attogiltigförkla- 54 rabesluten och att bestämma ett återställande om en överträdelse mot en LU1986/87:5 minoritets intressen skulle ske. Samfundet finner det uppenbart att omedelbar inhibitionvid varje påstående från aktieägares sida om överträdelse av generalklausulenrörande likhetsprincipen i aktiebolagslagen skulle leda till orimliga resultat.Det skulle öppna möjlighet för varje enskild aktieägare i större börsbolag att,genom en enkel stämning till domstol, förhindra beslut som kan vara avavgörande positiv betydelse för bolaget. Detta skulle ge möjligheten förminoriteten att utan sanktioner vidtaga åtgärder till skada för övrigaaktieägare. Samfundet avstyrker att en sådan lagstiftningsåtgärd vidtas. Sammanfattningsvis anser samfundet att diskussionen om enstörre precisering av reglerna avseende börsetik och uppträdande påaktiemarknaden är motiverad. Samfundet anser emellertid inte att i något av dehänseenden som påtalas i de remitterade motionerna missförhållanden belagts ocheffekterna av föreslagna lagstiftningsåtgärder belysts i sådan omfattning attsamfundet kan rekommendera att lagstiftning tillgrips i berörda hänseenden. De remitterade motionerna behandlar samtliga den svenskaaktiemarknaden och bottnar uppenbarligen i den debatt om denna marknad och ombörsetiken som förekommit . har den bestämdauppfattningen att det är av största vikt för ett näringslivsberoende land somSverige att aktiemarknaden fungerar väl. Det är endast genom en fungerandeaktiemarknad som viktiga delar av näringslivet kan få riskvilligt kapital,varvid är att märka att en fungerande andrahandsmarknad är en förutsättning förvilligheten att tillskjuta riskkapital. En fungerande aktiemarknad är också avbetydelse för vårt lands anseende som industrination. Kärnpunkten bland förutsättningarna för en väl fungerandeaktiemarknad är att marknaden som sådan och de som agerar på den ingerförtroende. Förtroende för marknaden är också en förutsättning för ett sprittaktieägande, vilket måste anses eftersträvansvärt. En viktig faktor förförtroendet är att marknaden får en fullgod och riktig information om allt somhar betydelse för den och att denna information är tillgänglig föralla som har intresse av den. Det senare är nödvändigt för att tillgodose denlikställighet mellan alla berörda, som är ett oundgängligt krav på marknaden. Oavsett orsakerna därtill kan konstateras att den debattsom förts om den svenska aktiemarknaden är ett tecken på att förtroendet för den kommit att svikta. Enligt bankföreningens uppfattning är det olyckligt om enstaka händelser gett upphov till en förtroéndekris och angeläget att förtroendet för aktiemarknaden med det snaraste kan återvin nas i alla kretsar. Därvid har också bankerna - och andra fondkommissionä rer - anledning att fortlöpande engagera sig i översyn av hithörande frågor. Det är tydligt att debatten om aktiemarknaden och detsviktande LU 1986/87:5 förtroendet för denna har sin orsak i ett antal affärerav särskilt slag på denna Bilaga 1 marknad. En viktig orsak till mänga av demär utan tvekan det svenska skattesystemets marginaleffekter. En annan orsakstår att finna i den svenska valutaregleringen, som ibland hindrar företagenatt använda sina medel på företagsekonomiskt mest gynnsamma sätt. Vad det nu iförsta hand gäller är dock att se vad som kan behövas av åtgärder som direktkan påverka förtroendet för aktiemarknaden. När åtgärder skall vidtas rörande aktiemarknaden finns detanledning att först fråga sig om det bör ske genom lagstiftningsingripandeneller genom självreglering. Till detta är att säga att det inte ärregelsystemet som sådant, vare sig det har karaktär av lag eller etiska normer,som skapar förtroende. Detta grundas i stället på marknadens fakfiskafunktionssätt och på en genomgående strävan hos marknadsaktörerna att iakttaett förtroendeingivande handlingssätt. Vid val av åtgärder bör avgörande viktdärför fästas vid bedömningen av vilket slag av åtgärder som har störstamöjlighet att få en sådan verkan. Vad som därvid är att föredra får avgörasbeträffande varje åtgärd för sig. Den allmänna synpunkten kan emellertid läggasatt lagstiftning i mänga fall inte är bäst ägnad att nå det eftersträvademålet, eftersom den ofta är ett mycket "trubbigt" vapen och ofta hareffekt först med avsevärd fördröjning. När det gäller åtgärder som har avseendepå bolagen torde således kunna konstateras att "självreglerandenormsystem" har snabbare och effektivare verkningskraft än lagstiftning,eftersom inget bolag vill utsätta sig för risken av att brännmärkas av marknadenför överträdelse av allmänt accepterade normer. Det finns därför enligtbankföreningens uppfattning goda skäl att hålla fast vid den gängse modellenatt lagstiftningen ger den yttre ramen för marknaden, medan det tillkommermarknaden själv att skapa det mer detaljerade normsystemet. Flera av de företeelser som blivit utsatta för kritik iden debatt som pågått är redan reglerade i aktiebolagslagen.Behovet av lagstiftning synes därför också av det skälet begränsat. Emellertidfinns det här praktiska och ekonomiska hinder för att utnyttja det legala skyddsom finns, till vilka bankföreningen återkommer i det följande i samband medfrågan om rättegångskostnaderna. Det bör vidare nämnas att börsens inregistreringskontrakt,som är under översyn, bör kunna bidra till lösningar av åtskilliga aktuellafrågor. Några av de frågor som tas upp i motionerna har utrettseller är föremål för utredning antingen inom ellerinom , vilket innebär att lösningar i flera avseenden redanpresenterats eller kan förväntas . Det bör också framhållas att aktiemarknadens funktionssättoch förtroendet för den är beroende av att den får verka utan alltför oftaåterkommande åtgärder utifrån som kan påverka den. Här kan pekas på detolyckliga i täta ändringar av de skattemässiga förutsättningarna för marknaden. Mot bakgrund av det nu framförda övergår bankföreningenfill att behandla de olika motionsförslagen. Riktadenyemissioner LU 1986/87:5 Sätten att utnyttja de möjligheter till riktadenyemissioner som aktiebolags- ° lagenerbjuder tas upp i flera av motionerna (L211, L240, L261 genom hänvisning tillN301, L268, L269 och L270). Det är tydligt att de riktade nyemissioner som förekommitstarkt bidragit till den debatt som förekommit om aktiemarknaden. För attförbättra allmänhetens förtroende för aktiemarknaden är det därför - oberoendeav om genomförda sådana nyemissioner kan föranleda befogad kritik eller inte -anledning att strama upp systemet för riktade nyemissioner. Det kan därvidkonstateras att det knappast förekommit något som pekar på ett behov att merdefinitivt begränsa de allmänna förutsättningarna för sådana emissioner såsom det,av vissa uttalanden att döma, förutsätts i motionen L270. I de övrigamotionerna tas istället upp frågan om beslutanderätten beträffande riktadenyemissioner. Den s.k. kan väl tänkas frambringa material fören allmän bedömning av riktade nyemissioner. delar den uppfattning som framförs i fleraav motionerna att det är bolagsstämman som i princip skall besluta om riktadenyemissioner, varigenom aktieägarna fillförsäkras beslutanderätt i frågan ochinsyn i beslutet. Helt utan undantag bör dock detta inte gälla. Det kanförekomma fall, exempelvis vid emissioner på en utländsk marknad, då styrelsenkan behöva bemyndigas att besluta om en emission. Ett sådant bemyndigande bördock ske så att akfieägarna ges största möjliga inflytande även på en dylikemission. har i en rekommendafion den 11mars 1986 angett en ordning för beslut om riktade nyemissioner somöverensstämmer med det nu sagda och som därför torde tillgodose syftena i demotionsförslag som rör ordningen för beslut om riktade nyemissioner. Det saknasanledning tro att börskommitténs rekommendation inte skulle iakttas med denkritik som i så fall otvivelaktigt skulle drabba ett bolag som inte iakttogden. Här kan pekas på rekommendationen om s, k, uppflaggning och den efterföljdden fått. Någotbehov av lagstiftning i frågan finns därför inte. Informationsfrågor och frågor om emissionsprospekt Frågan om vidgat krav på information i olika avseenden tasupp i motionerna L211, L240 och L261 genom hänvisning till motionen N301. Det har redan påpekats att information, som är riktig ochfullständig och tillgänglig för alla berörda, har mycket storbetydelse för ak-fiemarknadens funktion och för att alla parter skalltillförsäkras den likabehandling som är nödvändig. Dessa krav på informationgör sig särskilt gällande i samband med sådana åtgärder som kräver prospekt. I fråga om utformningen av prospekt har utfärdat en rekommendation till utfyllnad av aktiebolagslagensbestämmelser om utformningen av prospekt. Denna rekommendation innehållerdetaljerade beskrivningar pä hur prospekten skall vara utformade och ställerstora krav på informafionen. Det torde inte finnas förutsättningarför att ställa större krav på prospektutformningen och den LU 1986/87:5information som skall ges i prospekten än som görs i denna rekommendation. Bilaga 1 Inte heller i detta fall finns anledning att tro att rekommendationeninte skall följas. Några ytterligare åtgärder erfordras således för närvarandeinte beträffande informationen i prospekt. Information i andra sammanhang än i prospekt faller iförsta hand inom ramen för börsens inregistreringskontrakt, vilket redaninnehåller långtgående krav på information. Den översyn av kontraktet somaviserats har blivit fördröjd, men skall nu återupptas, vilket enligt bankföreningensuppfattning är angeläget. Det är givetvis också angeläget att en sådan översynfår ske i samråd med de intresseorganisationer som representerar dem som iolika funktioner arbetar pä marknaden. Det korsvisa ägandet tas upp i motionerna L211 och L240. Frågan är komplicerad och några mer vittgående åtgärderkan inte övervägas på ett så bristfälligt underlag som finns. Detkorsvisa ägandet behandlas av den s. k. ägarutredningen, som måhända kanpresentera ett bättre underlag lämpat för en bedömning. Frågan behandlas ocksåav utredningen om reformerad företagsbeskattning. anser attutredningarnas arbete måste avvaktas. 1 motionen L240 föreslås en rätt för en minoritet påmindre än av aktieägarna att påkalla extra bolagsstämma. Sammafråga tas - i något annorlunda form - upp i motionen L211. Frågan om rätt attpåkalla extra bolagsstämma i samband med uppköp behandlas i motionen L269, tillvilken bankföreningen återkommer under rubriken uppköp av bolag. Enligt bankföreningens uppfattning går det inte att utannärmare överväganden införa en dylik rätt. Det måste självklart undvikas attbolagsstämman utnyttjas på ett sätt som inte lämpar sig för en sådan. Följandebör dock påpekas. När det i ett bolag finns en dominant akfieägare eller större ägarandel har minoriteten ett visst skydd i det att den kan påkalla tvångsinlösen av sina akfier. När minoritetsandelen är större än har en enig minoritet ett visst skydd i rätten att få till stånd enbolagsstämma. Det kan dock förekomma mellansituationer, nämligen när huvudaktieäga ren inte har nitfio procent ägarandel, men har ett gemensamt intresse med någon minoritetsägare och de båda tillsammans uppnår , I det fallet har en återstående minoritet varken möjligheter att påkalla tvångsinlösen eller bolagsstämma trots att de båda samverkande aktieägarna i allt kan agera som en person. För att i sådana fall stärka minoritetens ställning kunde diskuteras möjligheten även för en mindre minoritet att påkalla extra bolagsstämma, I första hand bör dock andra sätt att stärka minoritetens ställning prövas, eftersom rätten att påkalla bolags stämma ger ett begränsat skydd. "Aufsichtsrat" LU 1986/87:5 Efter tyskt mönster föreslås i motionen L211 att införandeav "Aufsichtsrat" övervägs. Frågan om en dylik funktion berördes isamband med tillkomsten av nuvarande aktiebolagslag och avvisades då. Vad somdärvid uttalades har enligt bankföreningens uppfattning alltjämt bärkraft.Bankföreningen avstyrker således förslaget. Förbud mot eller begränsning dels av affärer mellan bolagoch huvudaktieägare, dels av överföring av tillgångar mellan moder- ochdotterbolag Rubricerade frågor tas upp i motionen L240. Affärer mellan bolag och aktieägare som kränkerlikställigheten mellan olika aktieägare träffas av den s. k, generalklausulen i8 kap 13 § aktiebolagslagen. I prakfiken har det emellertid visat sig svårtatt tillämpa denna bestämmelse. Det kan bi. a. hänga samman med kostnaderna föraktieägarna att föra en process mot bolagsledningen, varom mer i det följande. Det finns i detta sammanhang anledning att erinra om attNäringslivets i rekommendation angående utformning av prospektframhållit att information i prospekt skall lämnas om "avtal och andraförhållanden med närstående". Det bör dock observeras att här endast ärfråga om information i prospekt, vilket alltså förutsätter någon åtgärd somföranleder prospekt. Börsstyrelsen har emellertid i en rekommendation i mars1986 rekommenderat börsbolagens styrelser att utan dröjsmål informera börschefenoch offentliggöra beslut om transaktioner mellan börsbolag (eller dotterbolagtill dessa) och närstående. Genom börskommitténs och börsstyrelsens rekommendationerhar tillförsäkrats en offentlighet åt dylika affärer, varigenom syftet medmotionen i hög grad torde vara tillgodosett. Även om bankföreningen anser det angeläget att affärerinte sker mellan bolag och delägare på ett sätt som kan kränka andra aktieägareanser föreningen det, inte minst mot bakgrund av de utfärdade rekommendationerna,uteslutet att förbjuda dylika affärer mellan berörda parter. Det är svårt attutan en närmare utredning se hur en begränsning av rätten skulle utformas ochom det verkligen finns anledning därtill. Bättre synes vara att underlättautnyttjandet av generalklausulen, vilket väsentligen ger det legala skydd sombehövs. återkommer härfill under rubriken rättegångskostnadernedan. Skyldighet för dem som innehar av aktierna atterbjuda inlösen av övriga aktier I motionen L240 tas rubricerade fräga upp. anser att det skulle föra för långt attinföra en dylik bestämmelse i vårt land. Det bör därvid beaktas att stockholmsbörsen i så måtto är liten att den omfattar förhållandevis få bolag. Om en dylik skyldighet infördes skulle åtskiUiga bolag antagligen försvinna från ak- 59 fiemarknaden till nackdelför denna. Viktigare är emellertid att strukturra- LU 1986/87:5tionalisering i näringslivet med ett slag skulle ställa sig väsentligtkostsamma- Bilaga 1 re än . avstyrker såledesinförandet av en dylik 30 %-regel. Fråganom förstärkning av revisorernas ställning tas upp i två mofioner (L240 ochL270), Revisorernasuppgifter i börsbolag är föremål för överväganden i samråd. mellanbörsstyrelsen och Föreningen . Därvid övervägs, enligtvad bankföreningen inhämtat, en vidgning av revisorernas uppgifter till engranskning av att bolaget iakttagit sin informationsskyldighet enligt börsensinregistreringskontrakt. Också andra frågor rörande revisorernas roll i dettasammanhang torde omfattas av samrådet. Detta bör därför avvaktas innanytterligare överväganden görs i fråga om revisorernas uppgifter. Imotionen L249 tas upp frågan om en kvittning av rättegångskostnaderna i fall avprocess mellan aktieägare och bolagsstyrelse. Bankföreningenhar redan berört det faktum att aktiebolagslagen innehåller ett flertalremedier mot förfaranden av bolagsledningen i strid mot lagen och därvidkonstaterat att akfieägarna skulle kunna ha svårigheter att utnyttja dem. Enuppenbar sådan svårighet är den som tas upp i motionen. Bankföreningenanser att det finns fog för en sådan kvittning av rättegångskostnaderna somföreslås. Kvittningen torde dock bara gälla i första instans och vara begränsadtill de fall av rimlig tvekan som anges i motionen. Det bör dock påpekas att ensådan kvittning strider mot vissa principer i 18 kap , varförett genomförande bör föregås av noggranna överväganden. Därvid är det viktigtatt skydd skapas så att tvister inte kan anhängiggöras av rent okynne. Underrubriken av minoritetsskyddet föreslås i motionen L255 vissaändringar av de s, k, generalklausulerna, främst en skyldighet för domstol attunder vissa förutsättningar inhibera verkställighet av bolagsbeslut. Detnu aktuella förslaget synes väl långtgående. Frågan är om det finns ettverkligt behov av dylika ändringar i regelsystemet. Här kan pekas på denaktiemarknadsnämnd som är under tillkomst. Mänga av de frågor som kan bliaktuella i sammanhanget är av det slag att de kan komma under nämndensprövning. Nämnden bör således få till en viktig uppgift att ge uttryck förtolkningar av generalklausulerna. Uppköpavbolag 1986/87:5 I motionen L269 behandlas bl. a. uppköp av bolag. vill härtill endast framhålla attNäringslivets är i färd med en översyn av sin tidigarerekommendation om vad som bör gälla vid erbjudanden om uppköp, inte minst vadgäller den information som därvid bör ges. Det torde vara anledning förkommittén att vid denna översyn beakta de nu aktuella mofionerna.Bankföreningen avstår därför, i avvaktan på börskommitténs arbete, att yttrasig om vad som bör gälla i fall av s. k. take overs. Bankföreningenhar i det föregående i flera fall kunnat peka på åtgärder som redan vidtagitsav eller och i något fall kunnatinstämma i att det finns anledning till viss översyn av gällande lagstiftning.Avgörande för förtroendet för aktiemarknaden är dock de olika parternasagerande. Med det arbete som redan görs finns det anledning tro atttillräckliga förutsättningar finns för att förtroendet för marknaden kanvidmakthållas. Till detta torde också i hög grad kunna bidra denaktiemarknadsnämnd, som är under bildande, liksom börsens inregistreringskontrakt,vilket är under översyn. Det synes därför inte vara behov av andra och meringripande lagstiftningsåtgärder än den eventuella ändring i fråga omrättegångskostnaderna som berörts ovan. Sådana kunde för övrigt mera störa änhjälpa marknaden. En fortlöpande förbättring av marknadsförutsättningarna,innefattande lagsfiftning när sådan verkligen behövs, bör dock ske. Motionerna tar sikte på att förtroendet förvärdepappershandeln och skyddet för de mindre aktieägarna skall upprätthållas.I motionerna föreslås även åtgärder för att angivna intressen skalltillgodoses.