bet · GA01KrU8 · 1986-12-31 00:00:00 — om tjänstebostäder för präster och om förvaltningen avkyrklig jord (prop. 1986/87:13) 1986/87: Utskottet tillstyrker ett förslag i propositionen om attpastoraten i fortsättningen själva skall få bestämma i vad mån kyrkoherdar ochkomministrar skall anvisas tjänstebostäder. Utskottet tar upp frågan om i vilkafall det kan finnas skäl att bibehålla tjänstebostadssystemet. Utskottet anförvidare vissa synpunkter på frågan om ett pastorat som avskaffat detta systembör åläggas att erbjuda en präst bostad i prästgård men avstyrkermotionsförslag om lagstiftning i detta hänseende. Utskottet föreslår attreformen skall träda i kraft först . Utskottet utgår från att pastoraten även i fortsättningenkänner ett starkt ansvar för att bevara kulturhistoriskt värdefullaprästgårdsmiljöer. Utskottet framhåller även vikten av att dekulturminnesvårdande myndigheterna beaktar de betydande kulturvärden somprästgårdarna representerar. Efter hörande av skatteutskottet anför kulturutskottetvissa synpunkter rörande prästernas faktiska bostadskostnader. Utskottet avstyrker ett förslag i propositionen omavskaffande av de särskilda boställsnämnder som utövar dennärmare tillsynen av pastoratens förvaltning av den kyrkliga jorden. Utskottetanser att det inte finns skäl att föregripa den allsidiga prövning av organisation som får göra med anledning av en i slutet avåret väntad proposition som bygger på förslag av kyrkokomitté. De socialdemokratiska ledamöterna i utskottet reserverarsig till förmån för förslaget i propositionen. I proposition 1986/87:13 föreslår regeringen() efter att ha inhämtat yttrande från kyrkomötet attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till 1. lag om ändringi lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader, 2. lag omändring i lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord. Lagförslagen fogasvid betänkandet som bilaga 1. Motionerna KrU 1986/87:8 I motion 1986/87:Krl01 av m.fl. (m) yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffandeboendekostnader i prästgårdar, 2. att riksdagenmed avslag på regeringens förslag i denna del beslutar att lagändringarna skallträda i kraft . I motion 1986/87:Krl02 av m. fl. (fp)yrkas att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad imotionen anförts angående beräkningen av bostadsförmånsvärdet och hyran för depräster som åläggs att bo i tjänstebostad. I motion 1986/87:Krl03 av () och ArneSvensson (m) yrkas att beslutar avslå regeringens förslag omboställsnämndernas framtida ställning. I motion 1986/87:Krl04 av () yrkas 1. att beslutar om en ändring av lagen så attpastoraten åläggs att anvisa tjänstebostad om hyresmarknad saknas, 2. att hos regeringen begär utredning avfrågorna kring prästgår darnas framtida användning och om täckandet av de kostnader som kan uppstå för pastoraten för prästgårdar som är tjänstebostad. I motion 1986/87:Krl05 av () och KerstinGöthberg (c) yrkas att beslutar om sådan lagändring att pastoratenåläggs att erbjuda bostad åt präst på landsbygden. I motion 1986/87:Krl06 av m. fl. (c, fp, vpk)yrkas att avslår proposition 1986/87:13 i den del som berörförvaltningen av kyrklig jord. I motion 1986/87:Krl07 av () och HåkanStrömberg (s) yrkas att beslutar att som sin mening ge regeringenfill känna vad som anförts om behovet av bibehållen kompetens i frågor omarrendevärdering av kyrklig jordegendom. Utskottet har i ärendet inhämtat yttranden från (KU 1986/87:6 y) och skatteutskottet (SkU 1986/87:2 y). Yttrandena fogas vidbetänkandet som bilaga 3 och bilaga 4. har överlämnat en skrivelse frånSvenska kyrkans personalförbund. har uppvaktats av som också överlämnat en skrivelse. I betänkandet behandlas förslag av regeringen iproposition 1986/87:13, vilka i huvudsak innebär att pastoraten själva skall fåbestämma i vad mån kyrkoherdaroch komministrar skall anvisas tjänstebostäder samt att bo- KrU 1986/87:8ställsnämnderna, som utövar den närmare tillsynen av pastoratens förvaltningav den kyrkliga jorden, skall avskaffas. gäller i korthet följande omtjänstebostäder för präster. Pastorat tillhandahåller i allmänhet tjänstebostadåt ordinarie församlingspräst. Denna förpliktelse grundar sig påregeringsbeslut. Prästen är skyldig att bo i anvisad bostad. Om pastoratetmedger det eller om det finns särskilda skäl kan dock besluta ombefrielse från bostadstvånget. I propositionen föreslås att pastoraten i fortsättningensjälva skall bestämma om innehavaren av en tjänst som kyrkoherde ellerkomminister skall anvisas tjänstebostad. Om sådan bostad anvisas skallinnehavaren av tjänsten liksom nu vara skyldig att bo i tjänstebostaden, såvidainte medger befrielse från bostadstvånget. Förslaget i propositionen innebär också att pastoratet,sedan tjänsten tillsatts, skall få meddela ett beslut om ätt anvisatjänstebostad eller att upphäva ett sådant beslut endast om prästen samtyckertill det. Särskilda övergångsbestämmelser föreslås för präster som vid lagensikraftträdande bor i en anvisad tjänstebostad. Även för de fall där skyldighetenligt de nya bestämmelserna kommer att föreligga för en präst att bo itjänstebostad bör enligt vad som anförs i propositionen reglerna omtjänstebostadshyra i förordningen (1961:333) om tjänstebostadshyror för prästergälla. Utskottet återkommer till frågan om hyreskostnaderna i följande avsnitt. I den här behandlade delen av propositionen har väcktsflera motionsyrkanden. Inte i något av yrkandena framställs krav på att regeringensförslag skall avslås. För att motverka icke önskvärda konsekvenser av ettgenomförande av propositionsförslaget föreslås emellertid viss ändring ellerkomplettering av lagstiftningen på området eller viss utredning. I en motionföreslås en senareläggning av ikraftträdandet av de nya reglerna. I motion Krl05 (c) framhålls att kyrkan och prästgården avhävd varit en kulturell samlingspunkt på den svenska landsbygden och att dettaarv nu riskerar att förskingras om inte prästerna också i fortsättningen kanberedas möjlighet att bo i närheten av kyrkan. Motionärerna framhåller att detsårskilt på landsbygden, där ofta en egentlig hyresmarknad saknas, finns riskför att prästen bosätter sig i en tätort utanför församlingen. Särskiltstiftsstäderna kan framstå som lockande. Motionärerna vill atttjänstebo-stadstvånget avskaffas men att pastoraten skall åläggas att erbjudabostad åt präst på landsbygden. Ett likartat yrkande, som dock i formellthänseende synes innebära att tjänstebostadssystemet delvis skall bibehållas,framställs i motion Krl04 (c). I denna motion vill motionären också attriksdagen skall begära utredning av frågorna kring prästgårdarnas framtidaanvändning och om täckandet av de kostnader som kan uppstå för pastoraten förprästgårdar som är tjänstebostad. Som skäl för yrkande om ensenareläggning med till av ikraftträdandet avreformen anförs i motion KrlOl (m) att den prästgårdsinventering som pågår ochsom syftar till attklarlägga vilka prästgårdar som är särskilt skyddsvärda bör få slutföras KrU 1986/87:8 innan reformen träder i kraft. Enligt föredragande statsrådets uppfattning finns detmycket som talar för att det nuvarande tjänstebostadssystemet för prästernahelt avskaffas. Systemet med tjänstebostäder har i huvudsak avvecklats inomstatsförvaltningen. Rätten till fri bostad är inte längre en löneförmån förförsamlingsprästerna, och dessa betalar i princip marknadsmässiga hyror. Även utskottet anser att starka skäl talar för att manavskaffar tjänstebostadssystemet för präster och därmed i detta hänseende gördem jämställda med andra tjänstemannagrupper. I propositionen erinraremellertid föredragande statsrådet om att det - som svenska kyrkanscentralstyrelse och en del andra remissinstanser har påpekat - kan finnas vissasituationer då det är särskilt angeläget att pastoratet alltjämt kan erbjuda entjänstebostad åt prästen. Han anför följande: Jag kan tänka mig att detta kan vara aktuellt avkulturhistoriska hänsyn eller av rekryteringsskäl. I vissa fall har pastoratenkanske kulturhistoriskt värdefulla prästgårdsbyggnader, som både med hänsyntill sin belägenhet och till det önskvärda i att de bevaras som en levandemiljö bör upplåtas som tjänstebostad åt en prästfamilj också . Ompastoraten i sådana fall vill behålla en prästgård, kan det innebära ettekonomiskt betydande åtagande. Pastoratet kan för den skull vilja försäkra sigom att prästen verkligen kommer att bo i prästgården. Detta kan åstadkommasgenom tjänstebostadssystemet. I vissa glesbygder kanske det inte heller finnsnågon annan lämplig lösning på prästernas bostadsfråga. Föredragande statsrådet anför i anslutning härtill att manenligt hans mening således bör sträva efter att avskaffa tjänstebostadssystemetoch att endast när det i det enskilda fallet finns särskilda skäl bör anvisa entjänstebostad åt en präst. Då det gäller frågan om när sådana skäl föreliggerinnebär uttalandena i propositionen ett ställningstagande av innehåll att detfrämst är i sådana pastorat i vilket det saknas en tätort med god tillgång påbostäder som det kan finnas anledning att behålla tjänstebostadssystemet menatt det däremot bör kunna ske en avveckling av systemet i tätorter om det inteär fråga om särskilt unika miljöer från kulturhistorisk synpunkt. Det bedömsemellertid inte vara lagtekniskt möjligt att knyta an de situationer i vilkatjänstebostadssystemet bör behållas till sådana begrepp som glesbygd,kulturhistoriskt värdefull miljö, bristande tillgång på bostäder etc. Förslageti propositionen innebär i stället att man - i likhet med vad svenska kyrkanscentralstyrelse förordat -väljer den lösning av den lagtekniska frågan att manbereder pastoraten möjlighet att efter egen prövning få anvisa bostaden somtjänstebostad åt kyrkoherde eller komminister. Utskottet ansluter sig till den lösning avtjänstebostadsfrågan som i enlighet med det sagda föreslås i propositionen ochsom tillstyrks av kyrkomötet. En sådan lösning innebär att det helt överlåts påpastoraten att göra de överväganden mellan olika intressen som kan finnas i detenskilda fallet. I enlighet med synsättet att prästerna så långt möjligt börjämställas med andra tjänstemannakategorier måste härvidlag prästernas intresseatt. då möjlighet finns, själva få välja bostad självfallet väga tungt.Motstående intressen kan dock ge ett pastorat anledning att även ifortsättningen behålla enprästgård som tjänstebostad. Utskottet anser sig ha befogad anledning KrU1986/87:8 utgå frånatt pastoraten även i fortsättningen känner stort ansvar för att bevarakulturhistoriskt värdefulla prästgårdsmiljöer. Detta intresse är av den karaktärenatt det kan motivera att en prästgård behålls som tjänstebostad. Så kanvara fallet även på de orter där det finns en bostadsmarknad och prästernasåledes skulle kunna lösa sin bostadsfråga på annat sätt. sammanhangetfinns skäl att erinra om möjligheterna för prästerna att hos domkapitletansöka om befrielse från bostadstvånget, en möjlighet som bör finnasäven i fortsättningen (se prop. s. 13). Att det också kan finnas skäl att bibehålla en prästgårdsom tjänstebostad i fall då det inte finns någon bostadsmarknad på orten harframhållits i propositionen. Utskottet delar denna uppfattning. Utskottet villmed anledning av motion Krl05 framhålla att det ur kyrklig synpunkt mångagånger är naturligt att präst erbjuds bostad i prästgård. Detta gäller särskilti landsbygdspastorat och då prästgård ligger i anslutning tillförsamlingskyrka. Om en sådan möjlighet utnyttjas kan detta ofta bidra till attfrämja församlingsarbetet genom närhet och gemenskap. Utskottet förutsätter attpastoraten beaktar denna aspekt då det gäller församlingsprästernas bostadsfråga.Utskottet år dock inte berett att förorda en lagstiftning av innehåll attpastoraten skulle åläggas en skyldighet i angivna hänseende. Det får ankomma påpastoraten att själva ta ställning till om och i vad mån de skall erbjudabostad åt församlingspräst. I enlighet med det anförda tillstyrker utskottet förslageti propositionen om tjänstebostadssystemet och avstyrker motion Krl04 yrkande 1och motion Krl05. Regeringens förslag innebär ändringar i lagen (1970:940)om kyrkliga kostnader"och lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord.Utskottet har inte något att erinra mot utformningen ay förslagen ipropositionen. Då detgäller ikraftträdandetidpunkten finns skäl att anföra följande. Som framhålls i propositionen och som delvis berörts i detföregående representerar många prästgårdar betydande kulturhistoriska värden.Det är därför av vikt att sådana värden inte går till spillo vid en avvecklingav tjänstebostadssystemet. Mot denna bakgrund har ett tidigare påbörjat och medvarierande intensitet och ambitionsgrad bedrivet arbete med en inventering avlandets prästgårdar påskyndats och tillförts särskilda resurser. Resultatet avdenna inventering bör som utvecklas i propositionen (s. 14) kunna bli av stortvärde vid bedömningen av den framtida användningen av prästgårdarna. Underremissbehandlingen av den PM som ligger till grund för propositionen harframhållits betydelsen av att prästgårdsinventeringen avslutas innantjänstebostadsreformen träder i kraft (se prop. s. 108). Utskottet har inhämtat att prästgårdsinventeringen nu ärslutförd så till vida att en redovisning till gjorts frånhela landet. Utskottet har vidare inhämtat att materialet förs in i ettdataregister och att detta beräknas vara upprättat . Även ominventeringen således kommer att vara slutförd före den i propositionenföreslagna tidpunkten för ikraftträdandet av tjänstebostadsreformen, anserutskottet-med hänsyn till vikten av att kulturminnesvårdens intressentillvaratas och till att riksdagsbeslutet bör föreligga förelagstiftningens ikraftträdande - det vara motiveratatt senarelägga reformen . Därigenom ges såväl riksan- KrU 1986/87:8tikvarieämbetet som länsstyrelser och pastorat visst rådrum då det gäller attta ställning till åtgärder som kan vara påkallade i de fall då ett avskaffandeav tjänstebostadssystemet blir aktuellt redan vid reformens ikraftträdande.Utskottet tillstyrker i enlighet med det sagda yrkandet i motion KrlOl, såvittdäri yrkas att reformen skall träda i kraft först (yrk.2). Kyrkomötet har anhållit att regeringen låter utreda vissafrågor, bland dem frågan om prästgårdarnas framtida användning. I propositionen framhåller föredragande statsrådet att haninte avser att återkomma till regeringen med förslag om utredning av frågorna(prop. s. 49). Han uttalar i sammanhanget bl. a. att han utgår ifrån att dekulturminnesvårdande myndigheterna bevakar frågan om prästgårdarnas framtidaanvändning. Utskottet vill i linje härmed starkt understryka vikten av attdessa myndigheter beaktar de betydande kulturvärden prästgårdarnarepresenterar. Utskottet avstyrker motion Krl04, såvitt motionärerna däriframställer krav i samma hänseende som kyrkomötet gjort (yrk. 2 delvis). Ävenett yrkande om utredning om täckande av de kostnader som kan uppstå förpastoraten för prästgårdar som är tjänstebostad avstyrks (yrk. I samband med förslaget om ändringar av reglerna för detnuvarande tjänstebostadssystemet berörs i propositionen frågan om beskattningav förmån av bostad (s. 13). Det uttalas att i och med att bostaden upphör attvara tjänstebostad gäller inte heller reglerna om tjänstebostadshyra. Prästenkan alltså antingen få betala hyra för hela bostaden eller, om hyran sätts förlågt, riskera oförutsedda beskattningseffekter. I två motioner, KrlOl (m) och Krl02 (fp), samt i enskrivelse från tas frågan om prästernasfaktiska boendekostnader upp. Yrkandena i motionerna innebär att böruttala att hyreskostnaderna för präster som tvingas bo i tjänstebostäder börbegränsas utan att negativa effekter i form av beskattning av förmån av bostadskall behöva uppkomma. Även i motiveringen till motion Krl05 (c) framförssynpunkter av likartat innehåll. har tolkat det inledningsvis återgivnauttalandet i propositionen så att präster som anvisats tjänstebostad ochpräster som bebor prästgårdarna frivilligt kan komma att behandlas olika vidbeskattningen. Enligt förbundets mening är det angeläget attbeskattningsfrågan regleras i skattelagstiftningen. har på hemställan av kulturutskottetyttrat sig i här aktuell del av ärendet (se bilaga 4), lämnaren relativt utförlig redovisning för gällande allmänna regler omförmånsbeskattning av bostäder och om problem m. m. vid beskattning avprästernas tjänstebostäder. Redovisningen har följande innehåll. Gällande beskattningsregler innebär att förmån av bostadsom tillhandahålls av arbetsgivaren skall redovisas såsom inkomst av tjänst.Förmånens värde beräknas i allmänhet till vad som motsvarar marknadsvärdet(ortens pris) förliknande bostäder, efter avdrag för den érlagda hyran. Vid KrU1986/87:8 värderingentillämpas vissa schablonmässiga grunder. a.hyrorna i de allmännyttiga företagen och andra uppgifter om det faktiskahyresläget på orten. Det framräknade förmånsvärdet kan sedan jämkas medhänsyn till vissa särskilda förhållanden som kan föreligga i det Om det är sannolikt att förmånstagaren inte skulle ha skaffat sigmotsvarande förmån om han själv tvingats bestrida kostnaderna, bör enligtriksskatteverkets anvisningar i ämnet (RSV Dt 1986:9) värderingen ske medutgångspunkt i den inbesparing i de personliga levnadskostnaderna somförmånen kan anses ha inneburit. Hyressättningen för prästernas tjänstebostäder har - somframgår av skatteutskottets betänkanden SkU 1983/84:42 och 1984/85:36 -tidigare medfört vissa problem vid beskattningen. Sedan ett stort antal prästerbeskattats för förmån av prisbillig bostad har de åsatta taxeringarna utsattsför kritik, bl. a. därför att bedömningen av värderingsfrågorna skiftat frånlän till län. Därtill kommer att beskattningsfrågorna i flera fallaktualiserats först förflutit efter det att tjänstentillsatts, något som då har kunnat föranleda särskilda svårigheter för deberörda prästerna. För att komma till rätta med problemen träffade statensarbetsgivarverk och berörda arbetstagarorganisationer enöverenskommelse av innebörd att hyran för tjänstebostaden skulle motsvara bruksvärdeshyran för en likvärdig bostad men att hyran inte skulleberäknas för mer än 100 m. De nya reglerna, som har tagits in i förordningen(1961:333) om tjänstebostadshyra för präster, tillämpas fr.o.m. den 1 juli 1984och skall enligt särskilda övergångsbestämmelser vara genomförda fullt ut den 1juli 1987. I en skrivelse till skattecheferna i länen harriksskatteverket anfört att någon skattepliktig bostadsförmån enligt verketsuppfattning inte längre kommer att uppstå om överenskommelsen följs, och attverket anser att man inte heller för övergångsåren skall beräkna någotbostadsförmånsvärde. Enligt skrivelsen anses berörda präster fr. o. m. 1985 årstaxering inte längre åtnjuta förmån av bostad. Skatteutskottetgör härefter följande bedömning: Enligt vad utskottet erfarit tillämpas reglernagenomgående på det sätt som rekommenderat. Som utskottetanfört vid tidigare års behandling av denna fråga har således problemen meddenna förmånsbeskattning tills vidare bortfallit fr. o. m. Av det anförda framgår att syftet med motionerna delviskan anses tillgodosett genom rekommendation, eftersomprästerna i de fall där bostaden fortfarande tillhandahålls såsom tjänstebostadinte kommer att beskattas för någon hyresförmån. När upplåtelsen i fortsättningensker i form av ett vanligt hyresavtal blir emellertid hyressättningen intelängre bunden av de nuvarande reglerna om tjänstebostadshyra. Om hyran dåbestäms till ett lägre belopp än vad som skulle ha följt av nuvarandeprinciper, innebär detta givetvis att man riskerar att de besvärliga skatteproblemsom förelegat återkommer. Avsikten med förslaget är emellertid inteatt åter möjliggöra en lägre hyressättning, och utskottet förutsätter atthyressättningen i det nya systemet kommer att ansluta till marknadsvärdet. Som framgår av den redogörelsen innebärriksskatteverkets KrU 1986/87:8 rekommendation bl. a. att man i fråga om störrebostäder skall bortse från bostadsytor över en gräns på 100 m~ och att man iett övergångsskede också underlåter att beskatta vissa förmånsvärden somfortfarande kan kvarstå även i en del andra fall. Denna ståndpunkt harmotiverats av flera skäl. Förslaget torde bl. a. få ses mot bakgrund av dettvång som förelegat för en präst att bosätta sig i en tjänstebostad, även omden i det enskilda fallet framstått som onödigt stor. Med hänsyn härtill kandet inte med säkerhet sägas att denna rekommendation gäller äveni fråga om bostäder som inte är att betrakta som tjänstebostäder. Utskottetförutsätter dock att denna regel i normalfallet kommer att gälla även ifortsättningen för prästgårdar som inte är tjänstebostäder. Utskottet utgårfrån att verket kommer att vidta lämpliga åtgärder för att i möjligastemån kunna få en likformig bedömning av de nya frågeställningar som kan uppkommai det nya systemet och att verket noga kommer att följa utvecklingen på dettaområde. Med det anförda tillstyrker utskottet propositionen ochavstyrker de aktuella motionsyrkandena i nu berörda delar. Av det anfördaframgår också att utskottet inte flnner anledning att förorda någon åtgärd frånriksdagens sida med anledning av personalförbundets skrivelse. kan för sin del helt ansluta sig till denav skatteutskottet gjorda bedömningen. I sammanhanget vill kulturutskottet framhålla att depersonliga förhållandena för församlingspräster starkt kan variera och därmedockså behovet av bostadsyta. Således kan även en bostadsyta i enstakafall vara större än vad som prästen anser behövlig. Detta kan vara falletexempelvis om prästen är ensamstående eller om hans eller hennes maka ellermake har sitt arbete på annan ort. Om ett pastorat har möjlighet att taindividuella hänsyn av angivet slag vid upplåtelse av bostad åt enförsamlingspräst kan detta naturligtvis ha betydelse för bl. a. rekryteringentill tjänsten. Detta gäller såväl vid upplåtelse av tjänstebostad som bostadsom upplåtes genom ett vanligt hyresförhållande. Utskottet erinrar isammanhanget om att för tjänstebostäder gäller den i det föregående nämndakungörelsen angående tjänstebostadshyra m. m. Skattemyndigheterna har att i detenskilda fallet ta hänsyn till omständigheter av ovan angivet slag enligt vadsom i det föregående redovisats om förmånsbeskattning. Av det anförda följer enligt utskottets mening att yrkande1 i motion KrlOl och motion Krl02 inte påkallar någon åtgärd av . 1 propositionen föreslås, som inledningsvis angivits, attboställsnämnderna skall avskaffas. Som bakgrund till bedömningen av detta regeringsförslag måredovisas vad som i huvudsak gäller om förvaltningen av vissa slag avfastigheter som utgör kyrklig jord och om boställsnämndernas uppgifter.Bestämmelserna finns i lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord, tillvilken anknyter en förordning i ämnet (SFS 1971:860, omtryckt 1976:151) ochinstruktionen (1971:863) för boställsnämnderna. Församlingskyrkasfastighet är kyrklig jord vars avkastning är avsedd till Löneboställe är kyrklig jord vars avkastning är KrU 1986/87:8 avseddtill avlöning åt församlingspräst i visst pastorat. Fastigheten förvaltas avförsamlingen resp. pastoratet. Löneboställes skog förvaltas dock avstiftsnämnden. Om församling eller pastorat vill upplåta jorden tilljordbruksarrende skall boställsnämnden bestämma villkoren. Vid tvist omarrendevillkoren företräder stiftsnämnden den kyrkliga jorden inför arrendenämndeller domstol. utövar tillsyn över pastoratets förvaltning avlöneboställe och prästgård. Det finns 57 boställsnämnder i landet.Antalet bestäms av regeringen. Den bestårav ordförande och två andra ledamöter. Av de senare skall en vara arrendatoroch den andre, som inte får vara arrendator, skall utses efter förslag avstiftsförbundet av . Förnärmare uppgifter om boställsnämnderna hänvisar utskottet till propositionen(s. 15 och 72).