bet · GA01JuU3 · 1986-12-31 00:00:00 — anför liknandesynpunkter som övriga remissinstanser och fram- JuU 1986/87:3 håller därutöveratt straffrättsliga åtgärder sällan är lämpliga vid incestbrott mellan syskon.Sådana brott innehåller alltid starka individualpsyko-logiska moment, som gördet rimligt att se annorlunda på straffmätningen jämfört med andra fall. Detsagda utesluter självfallet inte, menar förbundet, att sexuellt umgänge mellansyskon kan innebära handlingar som gör brottet lika allvarligt.som sexuelltumgänge med barn. Här är åldersskillnaden mellan syskonen självfallet av storbetydelse. RäddaBarnen framhåller synpunkter motsvarande dem som redovisats av . Idetta betänkande behandlar utskottet två motioner vari begärs två från varandrafristående ändringar i kapitlet om sexualbrott i (BrB). Den enamotionen (612) riktar in sig på bestämmelserna om våldtäkt (6 kap. 1 §) och denandra (613) uppmärksammar straffskalorna för brotten sexuellt umgänge medsyskon (6 kap. 5 § andra stycket) och sexuellt umgänge med barn (6 kap. 6 §).Motionerna har remissbehandlats var för sig. Våldtäkt och sexuellt utnyttjande (mot. Motionenrör gränsdragningen mellan våldtäkt och sexuellt utnyttjande. Det är kortuttryckt - fråga om en ändring så att ett sexuellt umgänge kan bedömas somvåldtäkt, även om gärningsmannen inte har tvingat sig till det sexuellaumgänget genom t.ex. våld eller hot utan har utnyttjat en annan människashjälplöshet. Bakgrundentill motionen är det uppmärksammade fall - det s. k. Piteåfallet där enmedvetslöst berusad 17-ärig flicka utnyttjades sexuellt av ettflertal ynglingar och i samband därmed blev svårt skadad. Flickans berusningvar självförvållad. Ynglingarna dömdes sedermera till fängelse för sexuelltutnyttjande, inte för våldtäkt. En av dem fälldes också fill ansvar förvållande till kroppsskada, grovt brott. I hans fall blev påföljden överlämnandetill vård inom ; han var . Enredogörelse för gällande regler och för domen i det aktuella fallet har lämnatstidigare i betänkandet (s. 2 f). En sammanställning av remissyttrandena finnspå s. 3-7. Remissyttrandenadelar sig i två huvudlinjer. Den ena, som företräds av riksåklagaren () och fyra ideella organisationer, är posifiv till en över syn av regelsystemet. Dessa instanser anser - såsom det uttrycks av RÅ - att en situation där någon utnyttjar en annans hjälplösa tillstånd ofta kan te sig likvärdig med våldtäkt och att det då för det allmänna rättsmedvetan det kan verka stötande att inte rubricera gärningen som våldtäkt samt att 10 BrB:ssexualbrottsregler så långt det är möjligt bör spegla det allmänna JuU1986/87:3 rättsmedvetandet. Den andra linjen, företrädd av domstolarna, juridiskafakulteten och , avvisar tanken att ändra våldtäktsparagrafen.De framhåller att begreppet våldtäkt av hävd innebär ett genom våld eller hottilltvingat sexuellt umgänge och att denna innebörd bör bevaras. Enligt derasmening är det också dessa inslag i gärningen som motiverar den strängarestraffskalan för våldtäkt jämfört med straffskalan för t.ex. sexuelltutnyttjande. De erinrar också om att reglerna om förhöjt straffmaximum vidsammanträffande av brott gör det möjligt att döma ut mycket höga straff vidt.ex. sexuellt utnyttjande i förening med grov misshandel. De finner dock attdet kunde behöva övervägas om inte 6 kap. 3 § BrB om sexuellt utnyttjande bordekompletteras med en bestämmelse om ett grovt brott. Utskottetbedömer saken påföljande sätt. Utskottet kan förstå den upprördhet som det s.k..Piteåfallet har väckt hos allmänheten och som motion 612 ger uttryck åt.Utskottet anser också att det vore olyckligt om fallet och debatten kring detskulle leda till en uppfattning hos allmänheten att det är ett mindreallvarligt brott att sexuellt utnyttja en person som inte är medveten omsituationen. Det är alltså viktigt att framhålla att den som utnyttjaren persons värnlöshet för att skaffa sig sexuellt umgänge därigenom begår ettallvarligt övergrepp. Ett synsätt som innebär att handlingen skulle vara mindreklandervärd eftersom offret har saknat förmåga att säga nej kan naturligt- vis inte accepteras. Om detta torde inte heller råda någon oklarhet ilagstiftningen och i rättstillämpningen. Av det som har sagts nu drar utskottet emellertid inteslutsatsen att ett sexuellt övergrepp utan inslag av våld, hot e.d. mot envärnlös person bör kallas för våldtäkt. I likhet med flera remissinstanseranser utskottet i stället att brottsbenämningen våldtäkt, som har använts sedanlänge och som språkligt väl motsvarar det slags gärningar som beskrivs ivåldtäktsparagrafen, även i fortsättningen bör reserveras för dessa fall. Däremot kan det enligt utskottets mening med fogifrågasättas - vilket också har gjorts av flertalet remissinstanser - om detinte finns anledning att överväga den lagtekniska utformningen av stadgandet omsexuellt utnyttjande. Utskottet delar härvidlag RÅ;s uppfattning att det frånstraffvärdesynpunkt ofta kan te sig likvärdigt med våldtäkt om någon utnyttjart.ex. en persons vanmaktstillstånd för samlag eller något annat sexuelltumgänge. Utskottet instämmer därför i den mening som har förts fram i de bådadomstolarnas remissvar, nämligen att straffstadgandet om sexuellt utnyttjandekan behöva ses över i syfte att införa bestämmelser om ett grovt brott med ensärskild straffskala. Vid en sådan översyn skulle det också kunna övervägas attändra brottsbenämningen sexuellt utnyttjande, som förefaller språkligt mindreväl spegla allvaret i de gärningar det här kan vara fråga om. Utskottet utgår ifrån att den önskvärda översynen kankomma till stånd i något lämpligt sammanhang, t.ex. i samband med detlagstiftningsarbete somutskottet förordar i det följande. Del bör dock ankomma på regeringen /87:3 att närmare besluta härom. Med dessauttalanden avstyrker utskottet bifall till motion 612. Sexuellt umgänge med syskon som är (mot. Vid en jämförelse mellan 6 kap. 5 § andra stycket BrB och6 kap. 6.§ BrB framgår det alt det föreskrivs lindrigare straff för sexuellt umgänge med ett syskon som är (fängelse i högst ) än med andra barn (fängelse högst ). 1 motion 613 påtalas detta förhållande och begärs en lagändring. ' Utfallet av utskottets remissbehandling har redovisats pås. 8 ff. Remissinstanserna tillstyrker motionen. Allmänt anförs att denskillnad som motionären har påtalat måste bero på ett förbiseende när 6 kap.BrB om sexualbrotten reviderades och att misstagel bör rättas till. Utskottet anser - liksom motionären och remissinstanserna- atl det saknas skäl att ha en sådan skillnad i fråga om slraffmaximum för debåda . brotten, som de nuvarande reglerna innebär. Det rådande förhållandet bördärför rättas till. Det bör ankomma på regeringen att utarbeta och föreläggariksdagen ett förslag lill erforderlig lagändring. Detta bör medanledning av motion 613 som sin mening ge regeringen till känna. 1. beträffande vö/(/röA7/?i.m. attriksdagen avslår motion l985/86;Ju6l2, 2. beträffandesexuellt umgänge med syskon attriksdagen med anledning av motion 1985/86:Ju6l3 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om förslag till lagändring. Närvarande; (), (),(), (), (), (),(), (), (), (),(), (), (), ()och (). Reservation JuU 1986/87:3 Våldtäkt m. m. (mom.. 1) (), (), (),(), (), () och ()anser: dels att den del av utskottets yttrande som börjar på s.11 med "Utskottet utgår" och slutar på s. 12 med "motion612" bort ha följande lydelse: Den av utskottet sålunda förordade översynen bör kommatill stånd i samband med det lagstiftningsarbete avseende sexuellt umgänge medsyskon m. m. som utskottet förordar senare i betänkandet. Det bör ankomma påregeringen att närmare besluta om formerna för arbetet. Detta bör medanledning av motion 612 som sin mening ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder moment I bort ha följande lydelse: I. beträffande våldtäkt m. in. attriksdagen med anledning av motion l985/86:Ju6l2 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om en översyn av 6 kap. 3 § . Tryckeri, Stocktiolm 1986 13