bet · GA01LU5 · 1986-12-31 00:00:00 — Flera av de frågor som berörs i motionerna är för närvarandeföremål för överväganden i bl.a. statliga utredningar, t. ex. Leokommissionenoch den s. k, ägarutredningen (dir. 1985:22). Dessa statliga utredningar ochangivna motioner måste ses mot bakgrunden av att tillämplig lag använts på ettsätt som väckt stark irritation bland bl.a. mindre aktieägare,aktiesparorganisationer samt massmedia. Det kan vidare nämnas att den så sentsom 1985 tillkomna lagen om värdepappersmarknaden, vars syfte bl. a. är attmotverka insiderspekula-tioner, av många inte ansetts i önskvärd grad varaägnad att motverka sådan spekulation. Föreningen anser inte att det är möjligt att godtagbartlösa de frågor som berörs i motionerna och som skall behandlas av angivnautredningar om inte till att börja med frågorna rörande värdepappershandelnsamlas hos en utredning. Eljest föreligger risk för att frågorna behandlas utansamband. Vidare förhåller det sig enligt föreningen så att angivnafrågeställningar inte kan ges en vettig lösning om inte utredningen även fårtill uppgift att överväga Sedan dessa är väl defi- LU 1986/87:5 nieradekan utredningen ange de villkor som bör gälla i skilda hänseenden för Bilaga 1 attangivna syften skall tillgodoses. Självfallet bör villkoren ha ett sådant innehållatt ett spritt akfieägande säkerställs. I detta ligger att regler ägnade attgarantera rättvisa skall gälla och att ett effektivt skydd för mindre Med hänsyn till börshandelns omfattning och betydelsei , den svenska börshandelns internationella betydelse samt operationerav tvivelakfig etisk karaktär på marknaden, är enligt föreningen tidenalltså mogen för att börshandelns syfte, villkor m.m, utreds i ett sammanhangsamt att härvid bl, a, de börshandelns villkor som aktualiseras avmotionerna övervägs inom utredningen. Flera av de frågor som tas upp i motionerna, såsominförande av möjlighet för en minoritet som representerar avaktierna i ett bolag att i vissa fall få möjlighet att inkalla en extra stämma,införande av ett "förtroenderåd" efter tysk förebild m. m., är av denart att de är svåra att ta ställning till innan de utvecklats ytterligare ochkonsekvenserna av förändringarna belysts. SFF noterar också att vissa avfrågorna är föremål för överväganden inom statliga utredningar och i andrasammanhang. Av dessa skäl avstår SFF från att nu yttra sig i dessa frågorsåvitt avser den i olika motioner väckta frågan om en ändring av reglerna omriktade nyemissioner. Enligt 4 kap. 15 § aktiebolagsordningen får bolagsstämmabemyndiga styrelse att fatta beslut om nyemission, när emission kan ske utanändring av bolagsordning. får därvid avvika från den företrädesrätttill de nya aktierna som aktieägarna annars har. Denna möjlighet att genomförariktade nyemissioner har allt flitigare kommit att utnyttjas avbolagsstyrelser. Fall har uppmärksammats där riktade nyemissioner genomförtstill synes gynnande vissa intressenter på de mindre aktieägarnas bekostnad. Ensärskild kommission, den s. k. har tillsatts för att utredafrågan. Vidare har det aktuella stadgandet utnyttjats för främjande av korsvistägande och annan maktkoncentration. Förbundet kan mot bakgrund av lagrummetssyfte, nämligen att minska ner tiden för beslut om nyemission, inte finna annatän att de nu allt mer uppmärksammade konsekvenserna är orimliga, SFF delar denav flera motionärer framförda uppfattningen om att den nuvarande möjlighetenför en styrelse att självständigt besluta om en riktad nyemission börutmönstras ur aktiebolagslagen. En väl fungerande aktiemarknad är av central betydelse förnäringslivet. Den tillför företagen riskkapital och är en viktig förutsättning för ett dynamiskt näringsliv. Utan aktiemarknaden får industrin svårt att lyckas i sina mål och besvärligt att skapa varaktiga och trygga arbetsplatser också . Med dessaförutsättningar är det naturligtvis nödvändigt att aktiemarknaden LU1986/87:5 åtnjuter allmänt förtroende. har debatten om aktiemarknadsfrågor kommitatt fokuseras på ett antal uppmärksammade "affärer". I sådana lägenskyms den dagliga mängd av transaktioner som sker och där det inte finns nägonsom helst anledning att ifrågasiitta tillvägagångssättet. Även om således den absoluta majoriteten avåtgärder påaktiemarknaden är oantastliga är det naturligtvis olyckligt om enstakahändelser föranleder att tilltron till marknaden ifrågasätts, dock måste den nubeskrivna faktiska verkligheten stå klar för att ge rätta dimensioner åtförhållandena. Då eventuella åtgärder övervägs är det emellertidangeläget att analysera det redan befintliga regelsystemet och vilka medel somfinns däri. Det finns också anledning, att beakta de åtgärder som desjälvreglerande organen på aktiemarknadsområdet har vidtagit eller kommer attvidta. Härvid kan konstateras att de flesta av de frågor somdebatterats redan är föremål för reglering iaktiebolagslagen. Behovet av lagstiftning är redan av den orsaken ringa. Lagstiftning är också av andra orsaker ett mindre lyckatinstrument. Inte minst beror detta på ;itt lagregler blir inflexibla och intekan anpassas till de komplexa förutsättningar och skiftande förhållanden, vilkaär en del av vardagen i fråga om aktiemarknaden och affärslivet. Reglerna fårinte hindra eller försvåra legitima affärstransaktioner. Jämsides med lagstiftningen har också aktiemarknadsområdetpräglats av självreglerande insatser från bl. a. näringslivets sida. () utarbetat flerarekommendationer. De i detta sammanhang närmast aktuella rekommendationerna är - rekommendationrörande offentligt erbjudande om aktieförvärv i och för samgående mellan bolag - rekommendationrörande offentliggörande vid förvärv av större aktieposter m.m. - rekommendationom utformning av prospekt - rekommendationangående riktade emissioner av aktier m. m. Rekommendationerna bilägges ochinnehållet i desamma kommenteras i vissaavseenden närmare nedan. Därutöver har NBK utarbetat rekommendationer iredovisningsfrågor. Erfarenheterna av denna självregleringsverksamhet ärsynnerligen goda. Rekommendationerna efterlevs i mycket stor utsträckning. NBKkonimer också att gå vidare på den inslagna vägen. Redan nu pågår ett arbetemed revidering av rekonunendationen rörande offentliga erbjudanden. offentliggjorde ochSveriges att organisationerna beslutat inrätta en skall vara ett fristående organ som har att genom uttalanden samtrådgivning och information verka för god sed på den svenska aktiemarknaden. Som förebild för har stått den s. k.Panelen (the Panel on Take-overs and Mergers) i . Panelen uttalar sig om tolkningen och tillämpningen av de engelska reglerna om offentliga erbju danden om aktieförvärv (the City Code on Take-overs and Mergers). verksamhetsfält blir dock betydligtvidare och LU 1986/87:5 skall i princip täcka hela aktiemarknadsområdet.Det kan, såsom i , Bilaga 1 röra frågor om offentliga erbjudanden omaktieförvärv men även exempelvis minoritetsskyddsfrågor, riktade emissioneretc. Företag skall kunna vända sig till få desssyn på en planerad affär eller åtgärd som berör aktiemarknaden. På samma sätt skall nämnden i efterhand kunna uttala sigom gjorda affärer eller vidtagna åtgärder överensstämmer med god sed. Avsikten är att nämnden skall kunna ta upp frågor avprincipiell vikt eller av praktisk betydelse för aktiemarknaden, oavsett om deinitieras av nämnden själv eller av företag eller aktieägare som direkt berörsav en åtgärd. Nämnden skall tolka god sed på grundval av gällandelagstiftning, rekommendafioner m. m. på börs- och aktiemarknadsområdet. Envikfig uppgift för nämnden blir därvid att närmare konkretisera innehållet iallmänt hållna regler. skall bestå av ordförande, högst fyravice ordförande och högst 20 övriga ledamöter med stor erfarenhet ochkompetens, är 13 ledamöter av nämnden utsedda. Ordförande är förrelandshövdingen . Till nämnden har knutits ett särskilt kansli och en avser att påbörja sin verksamhet . Genom NBKs insatser och inrättandehar näringslivet visat sin vilja att ta ansvar för utvecklingen av de etiskafrågorna på aktiemarknaden. Nämndens verksamhetsfält blir synnerligenomfattande och den kommer att utveckla en praxis för vad som kan anses vara godsed på aktiemarknaden. I denna allmänna del bör också pekas pa att Stockholmsfondbörs har givit ut, eller kommer att ge ut, rekommendationer på områden somnämns i motionerna. Det s.k. inregistreringskontraktet skall också bli föremålför nya diskussioner. Vissa frågor som väcks i motionerna är, eller har nyligenvarit, föremal för utredning i statliga kommittéer. Det är mot denna bakgrund och dessa förutsättningar somförbundet övergår till att kommentera de olika yrkandena i motionerna. Företagens informationsskyldighet (motion L211, L240ochL261) En fullständig och korrekt information tillaktiemarknadens intressenter är av avgörande betydelse. Redan i det befintligaregelsystemet finns också ett stort antal bestämmelser härom. NBK har därtill givit ut en rekommendation omutformning av prospekt. Rekommendationen är synnerligen omfattande och tordeäven vid en internationell jämförelse ställa höga krav på prospektens innehåll.Den svenska rekommendationen trycker särskilt hårt på vikten av att prospekteninnehåller framtidsinriktad information. Prospektenbör enligt rekommendationen präglas av saklighet, öppenhet Informationen skall vara så objektiv, balanserad LU1986/87:5 och fullständig som möjligt. Det skulle i detta sammanhang föra alltför långt attbeskriva rekommendationen i detalj. Här skall bara nämnas att den har byggtsupp omkring ett dussintal huvudrubriker, såsom "Bakgrund tillerbjudandet", "Verksamheten", "Nyckeltal och data peraktie samt finansiella mål" och "Framtidsutsikter".Rekommendationen knyts avsnittsvis fill huvudrubrikerna och flertalet avavsnitten kompletteras med särskilda "checklistor". Utformning av prospekt i samband med lake-overs behandlasi NBKs rekommendation rörande offentliga erbjudanden, där det uppställs ettstort antal krav på information i samband med offentliga erbjudanden. Dennarekommendation kommer att revideras . Härutöver har bl. a. utgivitflera rekommendationer som behandlar informationsfrågor (se nedan).Informationskraven är också huvudpunkterna i börsens inregistreringskontrakt,som skall bli föremål för översyn. Sammantaget har på informationssidan det tidigare rådanderegelsystemet kompletterats och ytterligare förändringar är underdiskussion. Några lagändringar är inte påkallade enligt förbundets uppfattning. S.k. korsvist ägande (motion L211 och L269) Den statliga ägarutredningen kartlägger och studerar förnärvarande olika ägarformer, bl. a. s, k. korsvist ägande. Utredningen kommeratt belysa orsaker till och effekter av "den ökadeägarkoncentrationen". Förbundet vill i detta sammanhang också nämna att NBK1985-06-13 gjort följande uttalande: "För näringslivet är ett sprittaktieägande och en väl fungerande akfiemarknad av central betydelse samtidigtsom det gäller att skydda det långsiktiga industrikapitalet. Flera faktorerbidrar emellertid till risken att aktiemarknaden inte fungerar på önskat sätt. har särskilt s.k. korsvist ägandeuppmärksammats i debatten. studerar denna fråga.Frågan är emellertid synnerligen komplex. Av denna anledning är lagstiftningolämplig. Kommittén vill dock uttala en uppmaning till näringslivet att iakttaförsiktighet vad gäller korsvist ägande, bl. a. på grund av inlåsningseffekter." Det ömsesidiga ägandet behandlas alltså av ägarutredningenoch har uppmärksammats av NBK, Anledning saknas att därutöver ta uppfrågan. Riktade nyemissioner (motion L211, L240, L261, L268, L269och L270) Möjligheten att använda sig av s. k. riktade emissionerhar varit av stort värde. Mänga gånger har en emission kunnat genomföras baraom någon utomstående har fått företrädesrätt framför aktieägarna. Frånkapitalförsörjningssynpunkt har alltså de riktade emissionerna varitbetydelsefulla. Även i andra situationer har behov av att avvika frånföreträdesrätten visats föreligga. Sä har det t. ex. bedömts värdefullt förbåde bolagen och de 5 1986/87. anställdaatt de sistnämnda genom en riktad emission kan beredas möjlighet LU1986/87:5 att förvärva aktier i det egna företaget. I flera av motionerna föreslås att bolagsstämman alltidskall vara beslutande organ i fråga om riktade nyemissioner. Bemyndiganden tillstyrelsen skall således inte kunna förekomma i sådana frågor. NBK har utfärdat en rekommendation om riktadeemissioner av akfier m. m. Där anges att beslut om riktade emissioner i principskall fattas av företagets bolagsstämma. Bemyndigande till styrelsen att besluta om en riktademission bör, sägs det i rekommendationen, förekomma endast när så är påkallatav marknadens förutsättningar - främst vid emissioner på utländska marknader -eller dä andra särskilda skäl föreligger. Även i de fall särskilda skälmotiverar att bemyndigande lämnas bör det preciseras så långt möjligt ochsärskilt i de avseenden som omnämns i rekommendafionen, Bemyndiganden bör enligt rekommendationen inte förekommavid en riktad emission till de anställda och/eller styrelseledamöter. Rekommendationen avser dock inte att avråda från sådanabemyndiganden som överlämnar åt styrelsen att fatta beslut som närmast är avformell karaktär eller som innebär en precisering av villkor som i alltväsentligt fått sitt materiella innehåll i bolagsstämmans beslut. Det ärnämligen nödvändigt att vissa frågor av närmast teknisk-praktisk natur kanbeslutas så nära emissionsögonblicket som möjligt. Härtill kommer den av publiceraderapporten, som innehåller vissa specifika lagförslag beträffande riktadeemissioner till anställda. I samband med remissbehandlingen av rapporten kommerförbundet att närmare utveckla sina synpunkter i frågan. De riktade emissionerna är alltså i regelhänseendeuppmärksammade i flera sammanhang. Därutöver finns inte anledning att behandlafrågan. Aufsichtsrat (motion L211) I motion L211 föreslås inrättande av ett"Aufsichtsrat" i företagen. Frågan var också uppe till prövning isamband med aktiebolagslagens tillkomst men avvisades av flertaletremissinstanser liksom av dåvarande departementschefen. Förbundet anser inteatt det visats på någon ny omständighet som skulle motivera ett nyttbolagsorgan vid sidan av de redan existerande. Extra bolagsstämma (motion L211, L240 och L269) I flera motioner tas frågan upp om en ökad rätt för enminoritet i ett företag att begära extra bolagsstämma. I denna fråga bör noteras att en minoritet som har ettlägre innehav än av aktiekapitalet har rätt att begära inlösen avsina aktier om övriga aktier innehas av en aktieägare. Härigenom har enminoritet, som inte är av den storleken att den kan begära extra bolagsstämma,ett skydd i vissa lägen. Angående bolagsstämma i samband med uppköpserbjudanden böranmär kas att det i punkt 5 under rubriken i den tidigare omnämnda rekommendationen från NBK angående take-overs anges: "" "Har ett bolag upptagit förhandlingar med ett annatbolags styrelse om LU 1986/87:5 offentligt erbjudande till det andrabolagets aktieägare om aktieförvärv i Bilaga 1 samgåendesyfte eller harsådant erbjudande redan lämnats, får denna styrelse icke annat än underförutsättning av bolagsstämmans godkännande vidtaga någon åtgärd i fråga ombolagets verksamhet som kan äventyra erbjudandets avgivande ellervidhållande." Allmänt kan det inte anses rimligt att bolagsstämmor, somi större företag är både dyrbara och tidskrävande, skall hållas utan attåtminstone en viss -inte alltför liten - andel av aktieägarna står bakomkravet. Den avvägning som härvid skett i gällande lagstiftning synes enligtförbundet vara lämplig. Då det dessutom nu finns både rekommendationer ochlagförslag på att bolagsstämman skall fatta beslut om vissa riktade emissionersynes ett av de motiv som antagligen föranlett kraven pä ökade möjligheter tillextra bolagsstämma vara borta. Uppköpserbjudanden (motion L211 och L269) I ett par motioner behandlas frågor som har samband meduppköpserbjudanden. Som tidigare nämnts har NBK utarbetat regler rörande s, k.take-overs. Rekommendationen är utförlig och kräver att omfattande information,bl, a, om företagets ekonomiska förhållanden, lämnas vid offentliga uppköpserbjudanden.Inom NBK pågår en översyn av reglerna. Inregistreringskontraktets hänvisning till NBKsrekommendation gör att de företag som är registrerade vid fondbörsär avtalsenligt förpliktade att följa bestämmelserna i rekommendationen. Erfarenheterna av efterlevnaden av rekommendationen ärmycket goda. Självregleringen har sålunda varit effektiv. En revidering avbestämmelserna kommer snart att ske. Förbundet anser under dessaförutsättningar att självregleringen är klart ändamålsenlig. Anledning attlagstifta saknas. Förbud mot eller begränsning av dels affärer mellan bolagoch huvudaktieägare, dels överföring av tillgångar mellan moder- ochdotterbolag (motion L211 och L240) Börsstyrelsen har givit ut tvårekommendationer som rör rubricerade frågor. Det är dels en rekommendationbeträffande information om transaktioner mellan börsbolag och närstående, delsen rekommendation angående information om viss affärsverksamhet som bedrivs avnärstående till börs- och OTC-bolag, Även i aktiebolagslagen finns regler som styrmöjligheterna till sådana transaktioner som här ar aktuella. Av motionerna framgår inte vad som mera konkret åsyftaseller om det är några särskilda missförhållanden som föranlett yrkandena. Någotbehov av ytterligare regler har sålunda inte visats. Förbundet anser därförinte att någon lagstiftning är motiverad i de aktuella frågorna. Införandeav motsvarighet till den engelska s.k. 30-procentsregeln (motion LU 1986/87:5 L240) Bilaga 1 Vid bedömande av lämpligheten av att för svensk del införaden engelska s. k, 30-procentsregeln måste också de långsiktiga konsekvensernaav en sådan regel vägas in i bilden. Det är därvid viktigt att konstatera att börsen iStockholm är betydligt mindre och omfattar klart färre antal företag än sinmotsvarighet i . En regel som gäller i kan därför inte okritisktöverföras till svenska förhållanden. Stora aktieköp görs i regel för att köparen tror sig kunnagöra någonting positivt i företaget, till gagn både för sig själv ochaktieägarna i övrigt. varken kan eller vill en köpare, särskilt inte ien inledningsfas, gå in med mer än en begränsad kapitalinsats. Om en30-procentsregel införs i skulle sådana, för alla, positiva aktieköpförsvåras. Den ägare som måste komma över "gränsen" för att få ettinflytande vet att han kan behöva betala mångdubbla summor till deövriga aktieägare som måste lösas in. Eftersom han inte alltid är beredd attgöra detta kommer köpet kanske inte till stånd. Köp av större aktieposter kan vara ett led i viktigastrukturrationaliseringar, som ger nya framtidsinriktadesamarbetskonstellationer och företag. Detta har en dynamisk funktion iförändringar av produktionsresursernas utnyttjande. Om den som har för avsiktatt köpa en större aktiepost också tvingas att lösa ut övriga aktieägare kommerdet för köparen att innebära en stark utströmning och koncentration av kapital.Samtidigt finns också en uppenbar risk för en resursallokering som inte är denmest ändamålsenliga. De önskemål om strukturrationaliseringar som kan varamotivet bakom ägarbyten kommer således att försvåras eller omintetgöras. Med en30-procentsregel riskeras att ägandet blir mindre dynamiskt. Vitaliteten iaktiemarknaden kan försämras. Övertagandebuden minskar och konkurrensen omägandet blir mindre, vilket knappast gagnar de små aktieägarna. Enligt förbundets uppfattning är det dessutom felaktigtatt i aktiebolagslagen "förbjuda" någon att äga exempelvis 35 eller40 % i ett företag, även om det skett som en ren kapitalplacering utansneglande på strukturrationaliseringseffekter eller annat. Om missbruk av detinflytande ett sådant innehav ger skulle förekomma, får detta angripas med stödav lagens regler härom och inte genom att rätten till en sådan inflytelsepostavskaffas, vilket skulle bli följden av 30-procentsregeln, En annan risk med en 30-procentsregel är de omfattandekoncentrationseffekter som tidigt skulle kunna uppstå. Om de andra aktieägarnaskulle acceptera erbjudandet om att bli inlösta skulle företaget ifråga få enenda ägare. Redan om bara ett mindre antal av de övriga ägarna skulle gå med påerbjudandet blir följderna en ökad koncentration. En sådan effekt synes intevara önskvärd. Även om det är betydelsefullt för företagen att ha starka ägareär det naturligtvis många skäl som talar mot en stor ägarkoncentration. Det börvara starka ägare, men också en balanserad ägarstruktur i näringslivet. Redannuvarande aktiebolagslag innhåller en regel om skyldighet att lösa g Gränsen är där satt vid 9/10 av aktiekapitalet. LU1986/87:5 Inlösensregler finns också som är direkt relaterade tillmissbruksfall. Det Bilaga 1 finns även regler om tvångsutdelning ochskadestånd. Mot bakgrund av beskrivna risker för allvarliga negativaeffekter av en 30-procentsregel och då förhållandena på svenska aktiemarknadeninte i övrigt motiverar en regel, anser förbundet att en sådan bestämmelse intebör införas. Ändring av aktiebolagslagens generalklausuler (motionL25S) I motion L255 föreslås en regel om att domstol i händelseav en begärd prövning av en sak enligt generalklausulerna i aktiebolagslageninte bara får rätt utan även skyldighet att beordra inhibition av dekritiserade åtgärderna eller besluten. Motionären menar vidare att dom i dessafall skulle meddelas och att domstolen skulle kunna ogiltigförklarabesluten. Förslaget är synnerligen långtgående och skulle om detgenomfördes, medföra uppenbara risker för att företagen inte kunde bedrivasådan affärsverksamhet, som är till fördel för bolaget och dess aktieägare.Redan om en enda aktieägare stämmer bolaget med begäran om tillämpning av engeneralklausul blockeras ett beslut, som t, o. m. är fattat av en helt enigbolagsstämma. Beslut till bolagets fromma kräver ofta omedelbar verkställighet.Ett tillfälle till att genomföra en viss gynnsam åtgärd kommer tillbaka.Förslaget låter sig således inte förenas med drivande av en rafionell, effekfivoch sund affärsverksamhet. I sammanhanget bör också uppmärksammas den möjlighet somAktiemarknadsnämnden har att pröva frågor, som har anknytning till aktiebolagslagensgeneralklausuler. Förbundetavstyrker det nu aktuella förslaget. Rättegångskostnadernas fördelning (motion L249) I motion L249 föreslås ändrade regler för fördelning avrättegångskostnader i tvister mellan aktieägare och företag. Den princip som motionären föreslår skall tillämpas tycksi huvudsak vara densamma som gällde enligt gamla (ÄRB). Rättegångskostnadernaskulle då kvittas så snart "saken var sä mörk och tvivelaktig att dentappande fill rättegång skälig orsak haft". Enligt den beskrivning somlämnas av (Rättegång, tredje häftet, fjärde upplagan, s. 148) kom regelndock att tillämpas i praktiskt taget alla mål, vilka inte var av helt klarbeskaffenhet. Kvittningen blev en "sorts tröstepenning för dentappande". Denna inte avsedda utveckling medverkade förmodligen tillinförandet av ett strikt ansvar för den vinnandes rättegångskostnader. Erfarenheterna av en regel i linje med vad motionärenföreslår är således inte särskilt goda. Speciellt komplicerad är naturligtvis frågan om tolkning och tillämpning av det som i motionen kallas uppenbarhetskriteriet. Den faktiska utvecklingen kan lätt bli densamma som under ÄRB, dvs. att kvittningsregeln tillgrips i nära nog samtliga fall. "" Vidare kan det svårligen hävdas att aktieägare är en såspeciell grupp att de LU 1986/87:5 skulle behandlas annorlunda ochfördelaktigare än andra som uppträder i en Bilaga 1 rättegång. Fördelningav rättegångskostnader är en betydligt vidare fråga. Till detta kommer att aktieägare kan få allmän rättshjälp.Vidare bör beaktas att kan ta upp frågor på initiativ aven enskild akfieägare, varvid denne bara har att svara för sina egna kostnader.