bet · GA01SoU32 · 1986-12-31 00:00:00 — om vissa frågor om vård av missbrukare (prop. 1986/87:129) Ibetänkandet behandlas proposition 1986/87:129 om vissa frågor om ersättning föruppehälle vid vård inom , m.m. Ibetänkandet behandlas vidare två motionsyrkanden (fp resp. c) om s. k.kontraktsvård inom . Yrkandena avstyrks med hänvisning tillsocialberedningens arbete. Utskottetsm-, fp- och c-ledamöter reserverar sig beträffande motiveringen för avslag påyrkandena angående kontraktsvård. Iproposition 1986/87:129 om vissa frågor om ersättning för uppehälle vid vårdinom , m. m. har regeringen () föreslagitriksdagen att anta vid propositionen fogade förslag till 1. lag om ändring isocialtjänstlagen (1980:620), 2. lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring. Lagförslagen fogas till betänkandet sombilaga. Imotion 1986/87:So215 av m. fl. (fp) hemställs, såvitt här är ifråga (yrkande 8) att hos regeringen begär förslag till kontraktsvårdsom ett frivilligt alternativ till tvångsvård. Imotion 1986/87:So217 av () hemställs, såvitt här är i fråga(yrkande 2) att som sin mening ger regeringen till känna att narkomanenskall dömas till vård och att s. k. kontraktsvård införs, vilket innebär att ominte vårdprogrammet fullföljs, ersätts det automatiskt med sluten vård. 1 1986/87. Utskottet SoU 1986/87:32 Ersättning för uppehälle vid vård inom Enligt 34 § socialtjänstlagen (1980:620) medför stöd ochhjälpinsatser av behandlingskaraktär inte kostnadsansvar för den enskildevårdtagaren. För andra stöd- och hjälpinsatser får kommunen ta ut skäligersättning. Bestämmelserna om sjukpenningavdrag vid sjukhusvård i 3kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) gäller enligt 3 kap. 15 §samma lag även i de fall då en försäkrad bereds vård i ett sådant hem för vårdeller boende enligt socialtjänstlagen som ger vård och behandling åtmissbrukare av alkohol eller narkotika. Minskningen av sjukpenningen vid vård ihem för vård eller boende görs utan att någon ersättning lämnas tillinstitutioner eller berörda kommuner. Emellertid utgår statsbidrag till kommunernaför den vård av missbrukare som bedrivs vid sådana hem. Enligt bestämmelserna i 10 kap. 3 § AFL och bestämmelser ikungörelsen (1962:393) om rätt i vissa fall för kommun eller annan att uppbärafolkpension gäller bl. a. att om en pensionsberättigad under en hel kalendermånadär intagen i ett hem för vård eller boende enligt socialtjänstlagen eller påannat sätt får vård eller försörjning mot avgift som erläggsaven kommun, fårkommunen uppbära den pensionsberättigades folkpension och därav tillgodogörasig sina kostnader för vården eller försörjningen. Socialberedningen (S 1980:07) föreslog i delbetänkandet(Ds S 1984:17) Rehabiliteringspenning till missbrukare - vissa avgiftsfrågoratt den som inte kan förvärvsarbeta därför att han på grund av missbrukgenomgår vård och behandling i ett hem för vård eller boende skall ha rätt tillviss ersättning. Beredningen benämnde ersättningen rehabiliteringspenning.Beredningen föreslog vidare en ändring av 34 § socialtjänstlagen så att detklart skulle framgå att missbrukare som vistas på framför allt hem för vårdeller boende normalt skall betala en skälig ersättning för uppehället påinstitutionen. Slutligen föreslogs att vissa sjukpenning- ochpensionsbestämmelser som har samband med nu nämnda frågor skall ändras. behandlade ämnet i betänkandet (Ds S1984:9) Pensionsförmåner vid institutionsvistelse. I betänkandet redovisas bl.a. förslag om upphörande av sjukpenningavdrag för missbrukare på institutioneroch om upphävande av kommuners rätt att uppbära försäkrads folkpensionsförmåneri vissa fall. Förslagen överensstämmer med de förslag som socialberedningenlade fram i sitt betänkande. I föreliggande proposition behandlas socialberedningensovannämnda förslag utom såvitt gäller rehabiliteringspenning. Frågan om ensådan ersättning utreds av rehabiliteringsberedningen (S 1985:02). I propositionen föreslås att den kommun som svarar förvårdkostnaderna får rätt att ta ut ersättning för uppehället av personer somhar fyllt som på grund av missbruk får vård eller behandling i ett vård eller boende eller i ett familjehem. De nya bestämmelserna avserendast personer med missbruksproblem. Regeringen föreslås få bemyndigande attföreskriva om den högsta ersättning som får tas ut i sådana fall. Avsikten äratt den i princip skall motsvara det högsta avdrag som görs frånsjukpenningen vid sjukhusvårdoch som är . Förslaget medför samma SoU 1986/87:32tillämpning av avgiftsbestämmelserna oavsett om vården sker med tvång eller påfrivillig väg. Förslaget innebär att kommunerna i fortsättningen får taut en ersättning för uppehälle inte bara på sådana hem som är inriktade på ettboende utan också på hem som är inriktade på att huvudsakligen ge vård ellerbehandling. I fråga om de inackorderingshem som huvudsakligen tillhandahållerett boende för missbrukare får kommunen liksom själv bestämma enskälig ersättning. Det nuvarande regelsystemet kan enligt föredragandestatsrådet (prop. s. 10) leda till att den enskilde i vissa fall får behållaendast en mindre del av en socialförsäkringsförmån, medan han i andra fall intebetalar något och kanske har en större summa pengar till godonär den är slut. Det anförs vidare att det olikartade ekonomiska utfallet kanmotverka ett gott behandlingsklimat i vården. Enligt föredragande statsrådet finns det urrehabiliteringssynpunkt skäl för att en viss ersättning skall betalas. Vårdenav den enskilde inriktas till en del på att han skall kunna leva ettsjälvständigt liv, vilket bl. a. innebär att kunna ta ansvar för sin egenekonomi. Vården skall vidare så långt möjligt anpassas till förhållandena isamhället. Att i mån av förmåga betala för sitt uppehälle är ett centraltinslag i en normal tillvaro. Utgångspunkten att förhållandena på ettbehandlingshem så mycket som möjligt skall likna förhållandena i samhället iövrigt talar således för att en viss ersättning bör betalas. Föredragande statsrådet anför vidare att vård ochbehandling i ett familjehem bör ses som en alternativ eller kompletterandevårdform till vård vid ett hem för vård eller boende. Dessa båda vårdformerbör, enligt statsrådet, därför i detta sammanhang behandlas lika. Det anmärks av föredragande statsrådet (prop. s. 11) attsocialnämnden enligt 37 § socialtjänstlagen helt eller delvis kan eftergeersättningsskyldigheten. För den missbrukare som har sjukpenning och som får vård iett hem för vård eller boende föreslås att sjukpenningen inte skall minskasautomatiskt som sker. Det föreslås att först efter begäranav den kommun som svarar för vårdkostnaderna minskar sjukpenningen på sammasätt som för den som vårdas på sjukhus. Enligt förslaget skall försäkringskassantill kommunen betala ut ett belopp som motsvarar minskningen. De nyabestämmelserna avses även omfatta missbrukare som får vård i familjehem. Vidare föreslås att kommunernas möjligheter att uppbärafolkpension som ersättning för vård eller försörjning skall upphöra beträffandebl. a. de missbrukare som omfattas av den föreslagna ersättningsskyldigheten. De nyabestämmelserna föreslås träda i kraft . Utskottettillstyrker de i propositionen framlagda lagförslagen. I motion 1986/87:So215 av m.fl. (fp)hemställs att hos regeringen begär förslag till kontraktsvård som ettfrivilligt alternativ till tvångsvård (yrkande 8). Frågan behandlas även i motion 1986/87:So2I7 av AlfSvensson (c), vari SoU 1986/87:32 hemställs att som sin meningger regeringen till känna att narkomanen skall dömas till vård och att s. k.kontraktsvård införs, vilket innebär att om inte vårdprogrammet fullföljs,ersätts det automatiskt med sluten vård (yrkande 2). Frågan om kontraktsvård inom har behandlatsi utskottet , senast i betänkandet SoU 1986/87:8s. 12 f. Betänkandet innehåller redogörelse för gällande bestämmelser m. m. (s.10) vartill hänvisas. I detta sammanhang kan vidare tilläggas aitt regeringennyligen lagt fram förslag om bl. a. kontraktsvård i proposition 1986/87:106 omändring i m. m. (s. k. kontraktsvård m.m.). I denna propositionföreslås att kontraktsvård skall kunna ådömas som brottspåföljd genom enkvalificerad form av föreskrift vid skyddstillsyn. Om den planeradebehandlingen i avgörande grad har bidragit till att påföljden bestämts tillskyddstillsyn, skall enligt förslaget rätten i domslutet ange hur långtfängelsestraff som skulle ha ådömts, om fängelse i stället hade valts sompåföljd. Den institution eller liknande som svarar för behandlingen skall isådana fall kunna åläggas att anmäla till åklagarmyndigheten och skyddskonsulenten,om den dömde inte fullföljer behandlingen enligt planen. Skyddstillsynen kan dåersättas med fängelse. När kontraktsvård ådöms, skall domstolen kunnaföreskriva att den dömde skall stå under övervakning än vadsom normalt gäller vid skyddstillsyn. Det nämndapropositionsförslaget behandlas av . Utskottet har vid tidigare behandling av motsvarandemotionsförslag framhållit att det starkt kunde ifrågasättas om det sedan lagen(1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) införts finns någotegentligt behov av regler om kontraktsvård inom (se SoU1982/83:37 s. 27, 1984/85:30 s. 26). Utskottet har vidare sagt sig utgå frånatt socialberedningen kommer att överväga om det finns skäl att föreslåsärskilda bestämmelser om kontraktsvård eller liknande överenskommelser inomramen för eller som ett komplement till socialtjänstlagen och LVM och avstyrktinitiativ av i frågan. I utskottets betänkande SoU 1986/87:8 konstaterades attsocialberedningens arbete ännu inte är slutfört och att den slutligautvärderingen av LVM kommer att redovisas i slutbetänkandet, som beräknasföreligga . Utskottet anförde att resultatet av beredningensarbete bör avvaktas innan ställning tas till frågor om förändringar ilagstiftningen för missbrukarvården. Utskottet anser inte att det nu finns skäl för ett ändratställningstagande i frågan. Utskottet avstyrker därför motionerna 1986/87:So215(fp) yrkande 8 och 1986/87:So217 (c) yrkande 2. 1. beträffande lagförslagen att antar de ipropositionen framlagda förslagen till a) lag om ändringi socialtjänstlagen (1980:620), SoU 1986/87:32 b) lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. beträffande kontraktsvård attriksdagen avslår motion 1986/87:So215 yrkande 8 och motion 1986/87:So217yrkande 2. Närvarande: (), (), KjellNilsson (s), (), (), Per (),(), (), (vpk), (), (), (), (), () och (). Kontraktsvård (motiveringen till mom. 2 i hemställan) (), Per (), Ann-CathrineHaglund (m), (), (), () ochKjell-Arne () anser att det avsnitt i utskottets yttrande på s. 4 sombörjar med "Utskottet har" och slutar med "ifrågan" bort ha följande lydelse: LVM har varit i kraft under fem år.Utskottet konstaterar att erfarenheterna visar att vårdtiden enligt lagen ärför kort för att kunna motivera grava missbrukare till fortsatt vård underfrivilliga former. Den frivilliga vård som inleds under hotet om tvångsvårdblir ofta kortvarig och tämligen meningslös. Det finns enligt utskottetsmening ingen självklar lösning på frågan hur en effektiv missbrukarvård skallorganiseras. Man bör emellertid ta vara på de olika alternativ till vård somfinns och sträva efter att ge möjlighet till ökad valfrihet även i dessaavseenden. Utskottet förutsätter att socialberedningen överväger de förslag ominförande av frivillig kontraktsvård inom som framlagts och isitt slutbetänkande lägger fram förslag om sådan vård. Iproposition 1986/87:129 framlagda lagförslag SoU1986/87:32 Bilaga 1 Förslag till Lag omändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs att 34 §socialtjänstlagen (1980:620) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 34 § Stöd- och hjälpinsatser av be- Stöd-och hjälpinsatser av be- handlingskaraktärmedför inte kost- handlingskaraktär medför inte kost nadsansvar för den enskilde vårdta- nadsansvar för den enskilde vårdta garen. För andra stöd- och hjälpin- garen. Kommunen får dock, utom satser får kommunen ta ut skälig beträffande underårig, ta ut ersätt- ersättning. ning för uppehället av den som på grund avmissbruk av alkohol, narkotika eller därmed jämförbara medel får vård ellerbehandling i ett vård eller boende eller i ett familjehem. Regeringenbemyndigas meddela föreskrifter om den högsta ersättning som får tas ut förvarje dag. För andra stöd- och hjälpinsatser än som angetts nu får kommunen taut skälig ersättning. Om en underårig genomsocialnämndens försorg får vård i ett annat hem än det egna, är föräldrarnaskyldiga att i skälig utsträckning delta i kommunens kostnader enligt grundersom regeringen föreskriver. får i sådant fall uppbäraunderhållsbidrag som avser den underårige. Bestämmelserna i första stycket gäller inte i fråga omtjänst för vilken avgift har bestämts enligt 35 §. Denna lag träder i kraft . 2 Förslagtill SoU 1986/87:32 Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Bilaga I Härigenom föreskrivs att 3 kap. 15 § och 10 kap. 3 §lagen (1962:381) om allmän försäkring'skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 15 §2 Sjukpenning utgår ejför tid då den försäkrade a) fullgör värnpliktstjänstgöring eller vapenfri tjänsteller genomgår mili tär grundutbildning för kvinnor; b) är intagen i sådant hem som avses i 12 § lagen(1980:621) med . , särskilda bestämmelser om vård av unga med stöd av 1 § andra stycket 2 ellertredje stycket sagda lag; c) ärhäktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt; d) i annat fall än under b) eller c) sagts av annanorsak än sjukdom tagits om hand på det allmännas bekostnad; e) vistas utomlands i annat fall än då den försäkradeinsjuknar medan han utför arbete som ett led i en här i riket bedriven verksamhet eller som anställd på svenskt handelsfartyg eller under sjukdom eller i fall som avses i 8 § andra stycket reser till utlandet med medgivande. För då en försäkrad För då en försäkrad beredsvård i ett sådant hem för bereds vård i ett sådant hem för vård eller boende enligt social- vård eller boende eller familjehem ijänstlagen (1980:620) som ger vård enligt socialtjänstlagen (1980:620) och behandling åt missbrukare av som ger vård och behandling åt alkohol eller narkotika, skall sjuk- missbrukare av alkohol eller narko- penningen minskas på det sätt som tika, skall sjukpenningen på begä- framgår av 4 § andra stycket. ran av den kommun som svarar för vårdkostnadernaminskas på det sätt som framgår av 4 § andra stycket. Det belopp som sjukpenningenminskas med skall betalas ttt till kommunen. Utan hinder av första stycket utgårsjukpenning till försäkrad som avses under c) vid sjukdom som inträffar undertid då han får vistas utom anstalt och därvid bereds tillfälle attförvärvsarbeta. 10 kap. 3§' Därest pensionsberättigad i annat fall än somavses i 2 § under hel månad är intagen i annan anstalt än sjukhus eller ocktillfälligt vistas utom anstalten, äger den som driver anstalten att, i den månregeringen så förordnar, uppbära så stor del av den pensionsberättigades åmånaden belöpande folkpension, som svarar mot kostnaderna för vården eller försörjningenpå anstalten, varvid den pensionsberättigade dock skall äga erhålla visstbelopp för sina personliga behov. Vad nu sagts skall äga ' Lagen omtryckt 1982:120. Senaste lydelse 1983:960. 'Senaste lydelse 1986:242. motsvarande tillämpning för det fall att denpensionsberättigade åtnjuter vård eller försörjning mot avgift, som erlägges avkommun eller landstingskommun. Åtnjuter barn, för vilket barntillägg utgår, i annat fallän som avses i 2 § sista stycket under hel månad vård på anstalt eller eljestvård på allmän bekostnad, äger den som driver anstalten eller det kommunalaorgan som svarar för vårdkostnaden att, i den mån regeringen så förordnar,uppbära så stor del av barntillägg för månaden som svarar mot vårdkostnaden. SoU1986/87:32 Bilaga Första stycket gäller inte i fråga om pensionsberättigadsom åtnjuter helinackordering i för äldre människor eller som bor igruppbostad eller elevhem som avses i lagen (1985:568) om särskilda omsorgerom psykiskt utvecklingsstörda m.fl. Första stycket gäller inte i fråga om pensionsberättigadsom åtnjuter helinackordering i för äldremänniskor, 2. bor igruppbostad eller elevhem som avses i lagen (1985:568) om särskilda omsorgerom psykiskt utvecklingsstörda m.fl., eller 3. skallbetala ersättning enligt 34 § första stycket socialtjänstlagen (1980:620). Denna lag träder i kraft .