bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — För att ledningen av hälso- och sjukvården i krig skallkunna vara effektiv och uppfylla ställda intentioner bör enligt propositionenett närmare samarbete utvecklas mellan , civila och militäramyndigheter m.fl. För detta ändamål skall fr.o.m. en särskildberedskapsdelegation för hälso- och sjukvård i krig inrättas. I fred skall dessuppgifter vara att hålla sig informerad om och vid behov ta ställning tillolika beredskapsförberedelser inom området. Delegationen skall utgöra ettrådgivande organ knutet till . I krig övergår delar av dentill att utgöra ett stabsorgan inorn med uppgift att beredaregeringens beslut om hälso- och sjukvård. Socialministern delar försvarskörnmitténs uppfattningbeträffande försörjningen av sjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktär m.m.och anser att anskaffning, lagring och omsättning så långt det är möjligt skallsamordnas mellan civila och militära myndigheter... Principen bör vara attlagringen i första hand sker hos den som skall använda materielen. Socialministern anser också liksom kommittén att det ärangeläget att vidta åtgärder för att åstadkomma förbättringar vad avser hälso-och sjukvården i krig. Den av kommittén föreslagna ramen bör enligtsocialministern leda till att beredskapen kraftigt förbättras inom dettaområde. Den s.k. begränsningskungörelsen, dvs. kungörelsen(1970:641) om. begränsning i myndighets rätt att meddela föreskrifter,anvisningar och råd, syftar till att begränsa de kostnadsdrivande effekterna avmyndigheternas regelgivning. Kungörelsen ålägger myndigheterna alt bedömakostnadseffekterna av sina regelförslag. Om det vid denna bedömning visar sigatt inte oväsentliga kostnader drabbar den som berörs av en regel skallregeringen pröva om myndigheten får utfärda regeln. Enligt kungörelsen skall myndigheten utredakostnadsmässiga konsekven ser av förslag samt höra företrädare för dem som kan förutses slutligt få bära ökade kostnader. Om kostnadsökningarna i sin helhet läggs på kommuner eller landstingskommun får företrädare för dessa, dvs. kommunförbunden, rätt att avgöra om frågan skall underställas regeringen. Myndigheterna är också skyldiga att samråda med stat-kommun-beredningen (C 1983:02) innan de utfärdar nya eller ändrade föreskrifter som direkt rör eller landstingskommunal verksamhet. Underställningav förslag till föreskrifter KU 1986/87:33 För prövning enligt begränsningskungörelsen överlämnadesocialstyrelsen tillregeringen förslag till bl. a. föreskrifter för planeringen avhälso- och sjukvården samt i krig på distriktsnivå. Regeringensprövning var föranledd av skrivelser från . 1 en skrivelse ifebruari 1982 angav förbundet att planeringsföreskrifterna utfärdats utan attstyrelsen beaktat de krav som ställs i begränsningskungörelsen och altsocialstyrelsen därför borde återkalla dessa föreskrifter. Styrelsen överlämnadetill material där de kostnadsmässiga konsekvenserna avföreskrifterna belystes. Förbundet angav emellertid att man inte kundeacceptera detta underlag och att därför borde underställafrågan regeringens prövning enligt begränsningskungörelsen. Regeringen remitterade ärendet till riksrevisionsverkel.Verket ansåg att eftersom landstingen genom lagstiftning ålagts att genomföraen beredskapsplanläggning med den inriktning som anges i socialstyrelsensföreskrifter borde styrelsen få utfärda dessa som riktlinjer för planeringen.Med hänsyn till den utformning som dessa fått och de skiftande förhållanden sområder inom olika landsting ifrågasatte om inte riktlinjernaborde utfärdas som allmänna råd. Regeringen medgav i beslut allsocialstyrelsen i huvudsaklig överensstämmelse med styrelsens förslag gav utbl. a. allrhänna råd för planeringen av hälso- och sjukvården i krig på lägreregional nivå. Kommentarer till vpk:s anmälan till konstitutionsutskottetom import och export av kärnämnen och kärnavfall I lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet(kärntekniklagen) anges alt tillstånd krävs för dels införsel till riket avkärnämnen och kärnavfall, dels utförsel ur riket av kärnämnen sarnt utrustningeller visst material. Förordningen (1984:14) om kärnteknisk verksamhet(kårnteknikförordningen) anger närmare vilket slag av kärnämnen, kärnavfall ochutrustning som kräver tillstånd. Kärntekniklagen ställer inte upp några kriterier för närtillstånd skall ges. Lagstiftaren har givit regeringen vida ramar att självutforma praxis för tillämpningen av lagen. Det ankommer på regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer att pröva frågor om tillstånd. Prövningen sker då i allt väsenfiigtutifrån de syften och intressen som lagstiftningen avser att tillvarata. En viss vägledning kan hämtas ur förarbetena när detgäller utförsel ur riket. (1983/84:60) om ny lagstiftning påkärnenergiområdet anges att material eller komponenter inte skall föras ut urlandet om de kan befaras leda till framställning av kärnladdningar i länderutanför kärnvapenstalernas krets. Utöver hänsyn av icke-spridningsartframhåller statsrådet att regeringen givetvis har möjlighet att från fall tillfall beakta andra faktorer av bl. a. utrikes-, industri- eller handelspolitisknatur (s. 51). (1984/85:120) om riktlinjer för energipolitikenanges som en allmän princip vid utförsel till kärnvapen staterna all garantiermåste föreligga för fredlig användning av det som levereras. Vidare skalllAEA-kontroll av att dessa garantier uppfylls krävas (s. 246). har genom icke-spridningsfördraget(, NPT) och Londonriktlinjerna åtagit sig alt följavissa riktlinjer för export på kårnenergiområdet. Riktlinjerna gälleremellertid främst export till icke kärnvapenstater. I artikel IV NPTfastslås bl. a. Eitt fördragsparterna har rätt att delta i och skal! underiättafullständigast möjliga utbyte av utrustning och material. (1983/84:60)om ny lagstiftning på kärnenergiområdel ansluter sig statsrådet tilluppfattningen som redovisas i prop. 1972:41 med förslag till lag om ändring iatomenergilagen alt det som en följd av detta stadgande inte bör komma i frågaatt underkasta den svenska exporten av nukleärt material m. m. längre gåendebegränsningar än som kan godtas av andra berörda länder (s. 50). KU 1986/87:33 Bilaga B 22 Införsel KU 1986/87:33 Närdet gäller införsel till riket saknas vägledning i förarbetena. politik när det gällerinförsel framgår bl. a. av regeringens ställningstagande i tillståndsärendensamt av de interpellationssvar som statsrådet har lämnat i underhösten 1986. Den4 avslog regeringen en ansökan om tillstånd att införa, innehaoch av lagra låg- och medelaktivt avfall från utländskakunder. I motiven för besluten anges följande: "Regeringen vill dockframhålla att en grundläggande princip för vidkommande när det gälleranvänt kärnbränsle och kärnavfall är att varje land självt tar ansvar i allaled för det material som uppkommer inom det landet. Detta innebär bl. a. attnågon lagring av utländskt använt kärnbränsle eller kärnavfall inte skallförekomma i ." Isvar på interpellation 1986/87:72 av om radioaktivtkärnavfall m.m. framhåller statsrådet att det emellertid är en helt annansak om t. ex. utländskt kärnavfall skulle finnas i Sverigesom ett led i en behandlingsprocess. "Det är angeläget", fortsätterBirgitta , "att har en tillräcklig kompetens på olika delar avkärnavfallsområdet. Av detta skäl kan det vara positivt att företag genomutländska kontrakt kan försäkra sig om ett underlag som ökar möjligheterna attupprätthålla en vidareutveckling av en sådan kompetens och kapacitet.Hanteringen av det utländska materialet sker självfallet under uppfyllande avalla de strålskydds-, säkerhets- och omgivningskrav som ställs av svenskamyndigheter. Detavfall som behandlas i skall efter behandlingen återsändas tillleverantören. Ett ytterligare krav är att den utländska kontraktspartnern ärett väletablerat seriöst företag. Det måste ingå som en förutsättning för detsvenska företagets engagemang att den utländska kontraktspartnern kan garanteraatt avfallet ." Införseltillståndlämnas i de flesta fall av och statensstrålskyddsinstitut. Beträffandeinförseln av utbränt blandoxidbränsle från som omnämns i vpk:sanmälan till kan följande sägas. Den19 ingick () avtal med CompagnieGénérale des Matiéres Nucléaires (Cogéma) avseende upparbetning av sammanlagt57 ton använt kärnbränsle härrörande från driften av kärnkraftanläggningarna Ringhalsoch . beviljade regeringen utförseltillstånd fördetta använda bränsle för upparbetning i Cogémas anläggning i ,. Riksdagensoch regeringens ställningstagande (se näringsutskottets betänkande, NU 1985/86:25,s. 10) till hantering av använt svenskt kärnbränsle är att det inte skallupparbetas utan direktdeponeras i . De avtal om upparbetning, somträffades när en annan politik för avfallshanteringen 42Riksdagen 1986/87. gällde,utgör därför en belastning för det svenska programmet för avfallshan- KU1986/87:33 teringen. Det är mot angivna bakgrund som regeringens beslut den 26juni 1986 bör ses. Beslutet innebär att de använt svenskt kärnbränsle,som överförts till , byts mot använt västtyskt MOX-bränsle. Somett resultat av bytet tar över avfallsproduklerna samt del uranoch plutonium som erhålls från det svenska bränslet efter upparbetningen.Pluloniet kommer i att användas för tillverkning äv nytt bränsletill kärnkraftsreaktorer. För svensk del innebär bytet ,att det användaMOX-bränslet som omfattas a' bytesaffären kommer att mellanlagras i SKB:scentrallager för använt bränsle (CLAB) och därefter slutförvaras i . Det har klart uttalats (bl.a i svar påinterpellation 1986/87:56 av om den svenska importen ochexporten av kärnavfall) att bränslebytet är en engångsföreteelse och ett led iregeringens konsekventa och målmedvetna strävan att skapa en enhetlig linje föravfallshanteringen och för att frigöra från de gamla bindningar tillupparbetning som finns. Att frigörelse från bindningen tili upparbetningsker inom ramen för ingångna avtal är också en förutsällning för attkraftföretagen skall kunna genomföra förhandlingar om överlåtelse av övrigadelar av upparbetningskontrakten med Cogéma. Det svenska använda bränslet som överlåtits tillVästtyskland står under den kontroll för fredlig användning som bedrivs av FN:satomenergiorgan lAEA. Därutöver har en särskild överenskommelse träffatsmellan och avseende kontroll, användning m. m. av detanvända kärnbränslet. För upparbetning av svenskt använt bränsle i Frankrikegäller dessutom de särskilda överenskommelserna mellan och Frankrikefrån och . Därmed finns heltäckande garantier för fredliganvändning av det plutonium som finns i del svenska bränslet. Det kan vidare framhållas alt bränslebytet medVästtyskland behandlats av näringsutskott, senasti betänkandet NU 1985/86:25. Vid behandlingen av motionerna 1985/86:N446 (vpk)och N447 (c)anförde utskottet följande " den nuvarande politiken är klart inriktadpå slutförvaring av använt kärnbränsle utan upparbetning. Enligt utskottetsuppfattning bör vidare som grundläggande princip för agerande gällaatt varje land tar fullt ansvar för det kärnbränsleavfall som uppkommer inomlandet. För den händelse det i ett isolerat fall skulle förekomma att Sverigeoch något annat land gör ett utbyte av begränsade mängder av kärnavfall tordeinte delta på ett avgörande sätt stå i strid med denna princip." Hantering av låg-och medelaktiva restprodukter i När det gäller frågan om ASEA-ATOM:s hantering av vissarestprodukter så är detta eft resultat av ett samarbete som ASÉA-ATOM har med det västtyska företaget (). Samarbe tet innebär att de båda företagen utnyttjar varandras tjänster och resurser för att på ett rationellt och säkert sätt lösa vissa processtekniska problem som "° finns vidtillverkningen av bränsle. Således renar RBU vissa restprodukter ål KU1986/87:33 ASEA-ATOM medan ÄSEA-ATOM tar hand om kalkslam och brännbart BilagaB 22 uranhalligt material från RBU. Del brännbara materialet som utgörs avoveraller, plasthandskar och annat sådant som använts vid kärntekniskverksamhet bränns i Studsviks avfallsanläggning. Askan återförs till ASEA-ATOMsom - om nödvändiga tillstånd enligt miljöskyddslagen avseende utländsktmaterial ges för den återvinningsanläggning företaget nu använder för detegenproducerade svenska materialet - avser att återvinna uranet ur askan.Ranstad utvinner uran ur kalkslammet. Uranet återsänds tillASEA-ATOM som avser att ytterligare rena materialet i sin återvinningsanläggningunder förutsättning att tillstånd enligt miljöskyddslagen för utländsktmaterial kommer att ges. Kalkslammet och askan har av statens kärnkraftinspektionklassats som kärnämne. Verksamheten bedrivs med stöd av de bestämmelser somgäller enligt kärnlekniklagstiftningen. Kårnkraftinspektionen är tillsynsmyndighet. Beträffande Studsvik kan det sägas att den verksamhet somdär bedrivs för alt bränna eller dekontaminera låg- och medelaktivt kärnavfallsom använts inom kärnteknisk verksamhet bedrivs under sådana former att ingetavfall stannar kvar i . Avfallet återsänds senast tillkunden. Införsel får ske endast av sådant avfall för vilketstrålskyddsinstitutet och kärnkraftinspektionen lämnat särskilt medgivande.Detta ingår som ett villkor för verksamheten enligt de föreskrifter somstrålskyddsinstitutet har meddelat. Det kan dessutom framhållas att regeringenden beslutade avslå en ansökan från Studsvik om att urider enperiod av lagra låg- och medelaktivt avfall från utländska kunder. PMangående sambandscentralen i KU 1986/87:33 Bilaga B 23 Viss dokumentation i ärendet. Utdrag ur SkU 1984/85:26om försöksverksamhet med regional ledningscentral i östra tullregionen. Utdragur SkU 1985/86:24 avseende sambandscentralerna i och Utdrag från frågedebatt iriksdagen avseende sambandscentral i . (statsrådsberedningen och ) med anledningav de aktuella granskningsfrågorna. Utdragur SkU 1986/87:25 angående sambandscentralen i . Svar frånfinansdepartementets budgetavdelning på skriftliga frågor från Utdrag urskatteutskottets betänkande 1984/85:26 såvitt avser anslag till -försöksverksamhet med regional ledningscentral i östra tullregionen I propositionen behandlas delsanslaget för tullverkels förvaltningskostnader, dels vissa avgifter inomtullverkets verksamhetsområde. Vidare redovisas regeringens syn påtullverksamhetens inriktning i vissa avseenden. Utskottet inleder med delsistnämnda där på somliga punkter invändningar gjorts eller alternativa förslaglagts fram i de motioner som väckts med anledning av propositionen. KU 1986/87:33 Underbilaga 1 till bilaga B 23 I budgetförslaget har 3,9 milj. kr.beräknats för nya kontrollgrupper i , , och Trelleborgsamt vissa förstärkningar till bl.a. tullkriminalsektionerna i ochpå . Åtgärderna utgör ett led i den intensifierade kampen motnarkotikasmugglingen. Enligt m.fl. (s) behövs fler rörligakontrollgrupper i de norra bevakningsområdena för att avhjälpa de brister somenligt deras mening föreligger i fråga om bevakningen av de långa landgränsernadär. De begär i motion 2375 ett riksdagsuttalande härom och att tullverketgenom omfördelningar bör tillföra dessa områden ytterligare resurser förnarkotika-bekämpning. Utskottet anser i likhet med departementschefen ochtullverket att behovet av förstärkningar är störst på de platser som nämnts ipropositionen. Utskottet avstyrker därför motionen. Budgetförslaget innebär vidare bl.a. att medel anslås för tio nya tjänster för utredning av grövretullbedrägerier m.m. och att . av investeringskaraktär anslås för enförsöksverksamhet med en ständigt bemannad ledningscentral i östra regionen.Två tjänster som frigörs härigenom tillförs för bemanning avett nytt bevakningsfartyg. I motion 486 av m. fl. (c) yrkas attdet föreslagna anslaget till en regional ledningscentral i stället används tillalt utveckla nuvarande verksamhet med bl. a. samma bemanningstälhet och tillatt finansiera den ena av de två nya tjänsterna för den nya båten. Den andratjänsten bör enligt motionärerna tas av de tio som föreslagits för utredning avtullbedrägerier etc. Motionärernas motivering är att en ytterligare uttunningav personalen i kustband och skärgårdar inte kan accepteras. Utskottet vill framhålla att projektet i östra regionenavser en försöksverksamhet som av generaltullstyrelsen (GTS) bedömts kunnaavsevärt öka effektiviteten inom kustbevakningscentralerna. Utskottet finneringen anledning att nu ifrågasätta denna bedömning och anser därför att det är motiveratatt anslå erforderliga medel för att fullfölja verksamheten. Vad beträffar denya tjänsterna för utredning av tullbedrägerier etc. vill utskottet betona attGTS begärt medel för 31 tjänster. En minskning av det i propositionenföreslagna antalet tjänster kan utskottet inte biträda och utskottet avstyrkerdärför motion 486. framtidaorganisation, verkstillhörighet och verksamhet är f. n. föremål för olikautredningar. GTS har betonat vikten av att beslut i de olika frågorna fattas såsnart som möjligt och i ett övergripande sammanhållet perspektiv. 1 motion 1617 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen.vid en gemensam organisation för och kustbevakningenbeslutar all lokalisera den regionala myndigheten för södra regionen tillKarlskrona. Motionärerna åberopar i huvudsak regionalpolitiska skäl. Utskottet anser i likhet med GTS att frågor omkustbevakningens organisation etc. bör ses i ett större sammanhang. Ettställningstagande till den av motionärerna aktualiserade frågan bör såledesanstå tills ett samlat underiag föreligger. Utskottet, som förutsätter attutredningsarbetet rörande dessa frågor bedrivs skyndsamt, avstyrker därförmotionen. KU 1986/87:33 Underbilaga 1 till bilaga B 23 En regional ledningscentral m.m. (mom. 2) och (båda c) anser dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar på s. 4 med "Utskottet vill" och slutar på s. 5med "motion 486" bort hä följande lydelse: Utskottet befarar att en ständigt bemannad ledningscentralpå sikt leder till en ytterligare uttunning av mänskliga resurser i kustbandoch skärgårdar. En sådan utveckling vill utskottei inte medverka till,eftersom den erfarenhetsmässigt innebär en sämre bevakning och tillsyn.Försöksverksamheten bör därför enligt utskottets uppfattning avbrytas. Dedärtill avsedda medlen bör som motioniirerna föreslagit i stället användas tillatt utveckla den nuvarande verksamheten på fältet och till att bekosta den enaav de två nya tjänster som behövs för det nya bevakiiingsfartyget. Den andratjänsten bör tas av de tio som fiireslagits för utiedning av tullbedrägerier. Vadhär anförts bör ges regeringen till känna. Med det sagda tillstyrker utskottetmotion 486. dels att utskoitct under nicin. att med anledning avmotion 1984/85:486 som sin mening ger regeringen till känna vad som har anförtsovan beträffande en regional lediiint;scentra! m. m. Utdrag utskatteutskottets betänkande 1985/86:24 ku 1986/87:33 såvittavser anslag till - vissa Underwiaga2 sambandscentraler '"' ''''s 3 har tidigare på förslag av regeringen beslutatom medel för försöksverksamhet med en regional ledningscentral i östratullregionen. Denna försöksverksamhet, som har påbörjats, innebär att man iden regionala ledningscentralen dygnet runt har ett vakthavande befäl, somgenom fjärrstyrning av de nuvarande sambandscentralerna ombesörjerövervakningen. Härigenom har viss personal kunnat frigöras för andraarbetsuppgifter, t. ex. utsjöbevakning. Av olika skäl står även frågan huruvida sambandscentraler!i skall centraliseras till under omprövning. Enligt ettfrågesvar av finansministern hänger den frågan samman med dels enifrågasatt samlokalisering av kustbevakning, marinen och sjöfartsverkettill en gemensam sjöövervakningscentral i , dels generallullstyrelsens(GTS) allmänna översynsarbete för ett mera effektivt resursutnyttjande. I motionerna Sk507 av och (båda fp) och Sk559 av tredje vice talman () yrkasatt inga avbemanningar skall ske vid sambandscentralen i . I motionernaSk209 av och (båda m) och Sk519 av ochKenth Skårvik (båda fp) yrkas att sambandscentralen i skall varakvar. Genomgående framhålls i motionerna värdet från bevakningssynpunkt av attmänniskor med god person- och lokalkännedom ständigt finns till hands i deberörda kusttrakterna. Vad gäller den framlida användningen av såvälsambandscentralerna i och som andra sambandscentraler måste,enligt utskottets mening, frågan ses i ett större sammanhang. För närvarandebereds inom olika förslag rörande framtidaorganisatoriska ställning, och enligt vad utskottet erfarit kommer i dettasammanhang även organisationen av samtliga sambandscentraleratt beröras. Häri ingår bl. a. behov av teknisk moderniseringför att bättre kunna utnyttja sina resurser, t.ex. genom flygplansövervakning.I denna fråga inbegrips också hur skall få tillgång tillmarinens databaserade radarövervakningsteknik och i övrigt ett ökatsamutnyttjande av marinens och resurser. Utskottet har tidigare betonat vikten av kustbevakningensverksamhet och att rationaliseringar inom , t.ex. genomorganisatoriska förändringar, bör genomföras på ett sätt som inte minskarförutsättningarna för en god bevakning. Utskottet förutsätter att man vidövervägandena rörande sambandsväsen och andrakustbevakningsfrågor beaktar utskottets tidigare uttalanden, vilka godkänts avriksdagen, och då inte underskattar betydelsen av en kontinuerlig närvaro avbevakningspersonal i de berörda kustregionerna. måste man givetvista hänsyn till behovet av moderniseringar, fördelarna av modern teknik ochvikten av att effektivt utnyttjabefintligt fartygsbestånd. Utskottet anser att regeringen 1986/87:33 bör redovisa frågan för innan en omorganisation genomförs ochatt Underbilaga 2 detta bör ges regeringen till känna. till bilaga B 23 Medhänsyn till del anförda avstyrker utskottei motionerna Sk507, Sk559, Sk209 ochSk519 i den mån de ej är tillgodosedda med vad utskottet anfört. 4. beträffande sambandscentralerna i ochKungshamn att med anledning av motionerna 1985/86:Sk209, 1985/86:Sk519, 1985/86:Sk507 och 1985/86:Sk559 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. Frågedebattden angeånde sambandscentral i 8 § Svar på frågorna 1986/87:66, 72 och 78 om tullverketssambandscentral i KU 1986/87:33 Underbilaga 3 till bilaga B 23 har frågat om jag villmedverka till att den utvärdering som har begärt genomförs innanåtgärder vidtas vid sambandscentralen i . har frågatmig hur utvärderingen av försöket med förändrade öppettider vid sambandscentralenkommer att ske. har frågat mig dels öm regeringen tillåter vadsom helst inom ramen för en s. k. försöksverksamhet, dels om regeringen anseratt sjösäkerheten allvarligt får åsidosättas på det sätt som görsbeträffande Gryts sambandscentral. Jag besvarar frågorna i ett sammanhang. har tidigare på förslag av regeringen beslutatom medel för försöksverksamhet med en regional ledningscentral i östratullregionen. Under föregående budgetår påbörjades denna försöksverksamhet. Verksamheten innebär att man i den regionalaledningscentralen har ett vakthavande befäl dygnet runt som genom fjärrstyrningav de nuvarande sambandscentralerna ombesörjer övervakningen. Genom attutnyttja modern sambands-och kommunikationsteknik för övervakning dygnet runtkan personal från de lokala sambandscentralerna lösgöras för båltjänst. Enutökad patrulleringstid till sjöss förbättrar enligt min mening sjösäkerhetenavsevärt. För Gryts vidkommande innebär försöksverksamheten att denlokala sambandscentralen hälls stängd och under veckosluten. Efter vadjag har inhämtat från kommer öppethållandetiden fr. o. m. den 3november att vara kl. 08:00-15.30. Den försöksverksamhet som fortfarande pågår är, som jagtidigare framhållit här i kammaren, ingen omorganisation utan endast ett försökför att insamla erfarenheter av en ständigt bemannad, regional lednings- ochsambandscentral som av dygnet övertar de lokala sambandscentralernasfunktioner. Den strider därmed inte heller mot tidigareställningstagande. Jag utgår från att till regeringen avrapporterarresultatet av försöksverksamheten. Eventuella förslag om organisatoriskaförändringar med anledning av försöksverksamheten, eller av andra skäl, kommergivetvis att föreläggas i den mån förändringarna är av denkaraktären att de kräver medverkan. 17 ():