bet · GA01FöU11 · 1986-12-31 00:00:00 — Enligt utskottets mening har frågan om en fjärde divisionJ35 ett klart Samband med anskaffningstakten för JAS 39, Såväl detta sambandsom personalsituationen gör att frågan om utökat divisionsantal hör naturligthemma i studie- och planeringsarbetet års försvarsbeslut. Det är värdefullt att säkra handlingsfrihet att på olikasätt kunna använda J35-systemet eller i större omfattning änsom planerats. Mot denna bakgrund ställer sig utskottet positivt tilltanken att pröva frågan om att modifiera ytterligare ett antal J 35-flygplanutöver det antal som krävs för tre divisioner. Kan detta förverkligas torde détbli billigare än om man beslutar att återuppta modifieringsarbetet. Utskottet förutsätter att överbefälhavaren granskar detoperativt och ekonomiskt lämpliga i att skapa en sådan handlingsfrihet genom att modifiera ytterligare några . En redovisning härav från överbefälhavarens sida kan bedömas och behandlas inom ramen för den nu 61 Något särskilt uttalande av FöU1986/87:11 i enlighet med motion Föl34 (fp) behövs därför inte. Motion FÖ319 och ett yrkande i motion Föl42 rörverksamheten inom hemvärnet. Enligt motion Fö319 (fp) har försvarsmakten svårtatt tillgodose hemvärnets behov av utbildning och utrustning. Hotbildensutveckling och stormakternas ökade satsning på sabotageförband gör det enligtmotionärerna angeläget att intensifiera ansträngningarna att förbättrahemvärnets utbildning och utrustning. Åven den ökade risken för överraskandeinlett anfall motiverar att sådana förbättringar eftersträvas. I detta syftebör enligt motionärerna begära en översyn av verksamheten inomhemvärn och driftvärn. De anser att reglerna för maximalt övningstidsuttag förhemvärnsmän också bör belysas i detta sammanhang, I motion FÖ142 (m) föreslås en skyndsam utredning ommöjligheterna att bättre utnyttja det hemvärnet. Motionären anser borde ta till vara fiskarbefolkningens kunnighet att navigera i skärgårdengenom att t, ex, utnyttja båtar inom yrkesfisket för att lokalisera ubåtar somgömt sig där. Utskottet vill inledningsvis peka på att hemvärnet som endel av armén har berörts av de ekonomiska svårigheter försvarsgrenen har haftunder senare år. Detta har påverkat möjlighete n att tillgodose hemvärnet med ioch för sig önskvärda resurser för utbildning och materielanskaffning. Enligtvad utskottet har inhämtat genomför överbefälhavaren en studie som förväntas geviktigt underlag för den fortsatta utvecklingen av hemvärnet fram . Ett utredningsarbete därutöver av det slag som föreslås i motionFÖ319 (fp) är utskottet inte berett att förorda. Utskottet vill i sammanhangeterinra om att enligt den inriktning av arméstridskrafterna som utskottet i detföregående har ställt sig bakom bör hemvärnets behov av utrustning beaktas isamband med utformningen av det territoriella försvaret. Motton Fö319 (fp) börinte bifallas av . Utskottet ser positivt på utnyttjandet av hemvärnet ocksåför uppgifter. Verksamheten är fo:rtfarande under uppbyggnad. Utskottetförutsätter att rekryteringen fill enheter som avses för ubåtsskyddsuppgifterfullföljs. Någon utredning härom torde inte behövas. Liksom tidigare anser utskottet att hemvärnet är enbetydelsefull del av totalförsvaret. Tillsammans med annan frivilligverksamhetutgör det allmänna hemvärnet och driftvärnet dessutom ett påtagligt uttryckför befolkningens försvarsvilja. Motionärerna i motion Föl42 (m) tar också upp frågan omnybyggnad av fiskebåtar i omagnetiskt material. De finner det angeläget attmarinen i samarbete med fiskerinäringen utvecklar en båt som i storlek och typlämpar sig för fiske men också som min:ivepare, försörjnings- ochtransportfartyg och för andra behov inom marinen. Motionärerna anser attmöjligheten att ta fram sådana båtar bör utredas. Utskottet påminner om att man undersökermöjligheten att producera båtar som är lämpliga både för fiskerinäringen och för marinens krigsorganisafion. Det har därvid visat sig att marinens krav på båtar av omagnetiskt material för minröjning innebär en fördyring som det har varit svårt att finna vägar att finansiera. Utskottet behandlade frågan ingående i sitt betänkande FöU 1986/87:4. Därvid framhöll utskottet att 62 minröjningsfunktionenär viktig för vårt totalförsvar och att särskilda fartyg 1986/87:11 förändamålet är kostsamma. Utskottet anser nu liksom då det vara angeläget attstimulera byggandet av fiskefartyg som är lämpade att användas också inommarinen. Utskottet förutsätter att berörda myndigheter söker formerför en sådan samproduktion. Någon särskild utredning av frågan anser utskottetinte vara nödvändig, Mofion FÖ142 (m) bör inte bifallas i denna del. Försvarsministern framhåller i likhet medförsvarskommittén att det är nödvändigt att i högre grad än tidigareuppmärksamma personalfrågorna vid utformningen av det framfida försvaret. Denanställda personalen är, anför han, den viktigaste förutsättningen för attverksamheten inom försvaret skall fungera effektivt. Försvarsministern pekar påatt en stor del av frågorna inom det personalpolitiska området regleras ikollektivavtal mellan parterna pä den statliga arbetsmarknaden. Trots dettavill han i enlighet med uttalanden om personalfrågans betydelse (FöU1985/86:9, rskr, 278 och FöU 1986/87:3, rskr, 69) redovisa sin bedömning av denuvarande förhållandena och inriktningen av myndigheternas personalpolitiskaarbete . Han framhåller därvid bl, a, att dendecentralisering av arbetsgivarens befogenheter som följer av riksdagensbeslut om den statliga personalpolitiken (prop. 1984/85:219, AU 1985/86:6,rskr. 48) ökar möjligheterna att utveckla en mera aktiv personalpolitik somansluter sig till förutsättningarna inom olika verksamhetssektorer. Beträffande det långsiktiga behovet av anställd personalpekar försvarsministern på att överbefälhavaren i programplanen föreslår attförsvarsmakten inriktas mot att /92 omfatta ca 36500årsanställda varav ca 17500 yrkesofficerare. Motsvarande mäl för budgetåret1996/97 bör enligt överbefälhavaren vara ca 37000 resp, ca 18000, Utfallet /86 blev enligt överbefälhavarens uppföljning drygt 36900årsanställda varav ca 16 400 militär personal och ca 20 500 civila, Itotalförsvarspropositionen påpekas att överbefälhavarens förslag /92 resp, 1996/97 lades fram innan det verkliga utfallet /86 var känt. Detta innebär bl, a, att överbefälhavaren vidplaneringstillfället bedömde att det skulle finnas väsentligt fleryrkesofficerare /86 än som sedan visade sig vara fallet. Försvarsministern anser de av överbefälhavaren uppsattamålen beträffande yrkesofficerare vara lämpliga främst med tanke påkrigsorganisationens behov. Han är dock liksom försvarskommittén tveksam om detär möjligt att /92 nå upp till den föreslagnapersonalvolymen. Försvarsministern anser sig kunna behöva återkomma till frågansenare, t, ex. i samband med anmälan av nästa års budgetproposition. Behovet av reservofficerare anger försvarsministern varadrygt 13000 medan tillgången endast är ca 11000, Bristen är, anför han, så stor att den inte kommer att kunna elimineras . Den bör dock enligt hans mening kunna reduceras genom en utökad grundrekrytering och genom nya former för rekrytering, utbildning och utnyttjande, 63 Den strikta personalramsstyrning som sedan föregåendeförsvarsbeslut FöU 1986/87:11 har tillämpats gentemot de lokala myndigheternabör enligt försvarsministern upphöra. Utvecklingen av peisonalvolymen på långsikt bör, anser han, beslutas av , om möjligt i de samladeförsvarsbesluten. De kortsiktiga förändringar som behövs för att verksamhetenskall kunna bedrivas på ett rationellt sätt bör man enligt hans mening taställning till i samband med det årliga budgetaibetet. I samband med en redogörelse för åtgärder i syfte atttäcka personalbehoven föreslär försvarsministern ett tillfälligt avsteg frånbefälsordningen som gör det möjligt att anställa särskilt lämpadereservofficerare som yrkesofficerare. En annan åtgärd i detta syfte avtemporär karaktär ser försvarsministern i möjligheten att anställa reserv-och värnpliktsofficerare genom s, k, frivillig tjänstgöring under begränsadtid. Strävan bör enligt försvarsministerns uppfattning vara attså långt som möjligt begränsa geografiska omflyttningar och byte avstationeringsort för personal inom försvarsmakten. Han redogör för olikaåtgärder som vidtagits och övervägs i detta syfte och tillägger att det enligthans mening är angeläget att frågan ges hög prioritet. Slutligen redovisar försvarsministern att det inomförsvarsdepartementet har tillsatts en arbetsgrupp med uppgift att utvärdera dehittillsvarande erfarenheterna av befälsordningen samt bereda de förslag tilländringar som eventuellt kan komma att aktualiseras. Utgångspunkt för arbetetär att de principiella riktlinjerna enligt beslut om nybefälsordning (1977/ 78:24, FöU 10, rskr, 179) alltfort skall gälla. Någralångtgående slutsatser om befälsordningens förtjänster och eventuella bristerkan, anser försvarsministern, ännu inte dras eftersom befälsordningen hargällt förhållandevis kort fid. Utskottet vill inledningsvis påminna om att somsin mening gav regeringen till känna vad utskottet i sina betänkandenFöU1985/86:9 och FöU1986/87:3 enhälligt anfört om personalfrågornas betydelse(rskr. 1985/ 86:278 och rskr. 1986/87:69). Uttalandena innebar starkamarkeringar av personalfrågornas stora vikt och om behovet av åtgärder på bådekort och lång sikt. Försvarsministern redovisar i totalförsvarspropositionenen rad åtgärder inom personalpolitikens område för att förbättraanställningsförhållanden och anställningsvillkor för den anställda personaleninom försvarsmakten. Han redovisar också åtgärder för att komma till rätta medbristen på yrkesofficerare. Redovisningen innehåller överväganden som ligger ilinje med vad utskottet har anfört. Till grund liggerförsvarskommitténs ingående behandling av personalfrågorna utifrån sammamedvetenhet om deras vikt som har varit styrande för utskottets uttalanden iämnet. Utskottet vill än en gång peka på de alltför storaavgångarna bland vissa grupper av den anställda personalen. Vissa tecken tyder dock på en förbättring. En betydande minskning av avgångarna och fortsatt god rekrytering är viktiga faktorer när det gäller att förbättra effektiviteten ibåde freds- och krigsorganisationen. Utskottet har i olika sammanhang, senast i sitt betänkande FöU1986/87:5, behandlat avgången av piloter från försvars makten. Det är angeläget att det vidtas åtgärder mot avgångar också i fråga 64 om andrapersonalkategorier, inte minst sådana med teknisk tjänst. Enligt FöU1986/87:11 utskottets bedömning främjar de åtgärder försvarsministern redovisaren posifiv utveckling. Utskottet har ingen invändning mot vad föredragandestatsrådet har anfört. Utskottet ställer sig ocksä i allt väsenfligt bakom desynpunkter rörande den anställda personalen som förs fram i ett yrkande imotion Fö 127 (c). Vad där anförs överensstämmer i huvudsak med försvarsministernssynpunkter på personalfrågorna sådana de kommit till uttryck itotalförsvarspropositionen. Något uttalande av i enlighet med vadsom föreslås i motionen , anser utskottet därför inte behövas. Motion Föl27 (c)bör avslås av i denna del. I partimotion Föl28 (m) vänder sig motionärerna motförsvarsministerns uttalande att ekonomiska behov för personaladministrativaåtgärder som kan visa sig nödvändiga och inte kan finansieras inomdisponibelt anslagsutrymme bör tillgodoses genom omfördelning inom den militärautgiftsramen. Motionärerna anser att sådana behov bör täckas av medel utanförden militära utgiftsramen. Utskottet anser att för åtgärder rörande försvarsmaktensanställda personal bör naturligen utnyttjas de för den militära verksamhetenavsedda medlen. Motion FÖ128 (m) bör avslås i nu behandlad del. Utskottet övergår till att behandla några ytterligaremotionsyrkanden som gäller den anställda personalen. I motion Fö313 (fp) påminner motionärerna om att fyra århar gått sedan den nya befälsordningen infördes. De förordar en delöversyn avbefälsordningen såvitt gäller vissa frågor som närmare redovisas i motionen.Vid översynen bör enligt deras mening också behandlas frågan om sänktpensionsålder för den militära personalen. Även i motion FÖ128 (m) föreslårmotionärerna att en utvärdering av den nya befälsordningen skall genomföras. Utskottet erinrar om att man enligt redogörelsen i detföregående inom försvarsdepartementet har tillsatt en arbetsgrupp med uppgiftatt utvärdera den nya befälsordningen. Enligt utskottets mening är dennaarbetsgrupp ett naturligt forum för att behandla de frågor som tas upp imotionerna FÖ128 (m) och FÖ313 (fp). Motionsyrkandena bör inte föranleda någotuttalande av . I mofion FÖ317 (fp) upprepas ett fidigare framfört yrkandeom att förbandscheferna skall bemyndigas besluta om avkortning avreservbefälens tjänstgöringsskyldighet med . Motionärerna anservidare att regeringen bör ge överbefälhavaren bemyndigande att handlägga sådanaärenden som gäller förkortning av reservofficerarnas tjänstgöringsskyldighetutöver . Utskottet har i sitt betänkande FöU 1984/85:9 (s. 40)ingående behandlat och avstyrkt en motion med samma syfte. Utskottet ansåg bl. a. att det ankom på regeringen att besluta om ändringar i gällande bestämmelser om avkortning av reservbefälens tjänstgöringsskyldighet. Enligt vad utskottet har inhämtat övervägs inom försvarsdepartementet en utredning av nuvaran de reservofficerssystem. Inom ramen för denna avses de frågor som tas upp i motion FÖ317 (fp) bli behandlade. Motionen bör avslås av , 65 5 1986/87. 10 sar/d. motion FÖ318 från den allmänna motionstidentar upp frågor FöU 1986/87:11 som rör jämstäddheten mellan könen. De erinrar omatt i beslut, att rekryteringen till befälsyrket inom samtligaförsvarsgrenar skulle ske oberoende av kön, gjordes det undantag endast förtaktisk flygtjänst och submarin tjänst. Motionärerna pekar också på attundantaget var förknippat med en uttalad tanke att kvinnans förutsättningaräven för övriga officersuppgifter skulle bli föremål för forskning (). Det är enligt motionärerna svårt att fä enklar bild av hur genomförandet av reformen att öppna officersyrket för kvinnorfortskrider. De föreslår att en utvärdering av reformen skall göras.Motionärerna anser vidare att FOA bör ges i uppdrag att genomföra ifrågavarandestudier rörande taktisk flygtjänst och submarin tjänst. Utskottet vill inledningsvis påpeka att de förstakvinnliga yrkesofficerarna har utexaminerats 1986 och inommarinen och flygvapnet endast . Underlaget för en utvärderingav hur rekryteringen av kvinnor till befälsyrket har utfallit är alltsåbegränsat. Utskottet anser därför att en utredning nu av det slag motionärenförordar inte är påkallad. Enligt utskottets mening är det dock naturligt inom ramen för den utvärdering av den nya befälsordningen som avsespåbörjas inom försvarsdepartementet även tar upp frågor kring kvinnorstillträde till befälsyrket. Något uttalande av därom anser utskottetinte nödvändigt. Det är enligt utskottets mening självklart att FOA inornramen för sin ordinarie verksamhet avrapporterar de resultat inom området somär av intresse. Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet att motionFö318 (fp) avslås såvitt nu är i fråga. Motionärerna i motion Fö318 (fp) framhåller också viktenav att samlevnadsundervisning och könsrollsfrågor förs in ibefälsutbildningen. Det skulle öka möjligheterna att undervärnpliktstjänstgöringen ta till vara de tillfällen som erbjuds att uppmuntrasamtal om och ifrågasättande av traditionella könsrollsmönster för män. Utskottet behandlade en motion (1985/86:Fö316) med sammasyfte i sitt betänkande FöU1985/86:9 (s, 8) och anförde därvid följande: Utskottet förutsätter att mofionen gäller utbildningentill yrkesofficer. Det överordnade syftet med sådan utbildning är att ge vederbörandeman eller kvinna kompetens att fullgöra uppgifter som chef, fackman ochutbildare i såväl krigs- som fredsorganisationen (prop. 1977/78:24, FöUlO,rskr. Eftersom det är viktigt att utveckla en blivande chefs ochutbildares förmåga att samtala med underlydande om förhållanden även utomtjänsten är inslag om människors samlevnad motiverade under utbildningen.Överbefälhavaren har i skilda sammanhang och till utskottet framfört attkönsrollsfrågor och därmed sammanhängande attttyder och värderingar kommer attbeaktas och ingå i ledarskapsutbildningen. Motionens syfte blir därigenomtillgodosett. Något uttalande av i denna fråga är inte påkallat. Utskottet vidhåller sin uppfattning och föreslär attriksdagen avslår motion FÖ318 (fp) såvitt nu är i fråga. I motion Föl48 (s) vänder sig motionären mot att man itotalförsvarspro positionen accepterar att senarelägga grundutbildningen för värnpliktiga som ett sätt att möta brist på utbildningsbefäl. I stället borde, anser 55 motionären,t. ex, den högre utbildningen av yrkesofficerare inställas under FöU1986/87:11 viss tidoch yrkesofficerare som tjänstgör i departement, centrala staber och verkanvändas i värnpliktsutbildningen. Omfördelning av officerare mellan försvarsgrenarnabör vidare enligt motionären ske i större utsträckning än för Utskottet delar motionärens uppfattning att det ärolyckligt om ett stort antal värnpliktiga måste vänta efter inskrivningeninnan de kan' påbörja sin grundutbildning. Kapaciteten för grundutbildningutnyttjas , uppger försvarsministern, så långt möjligt för attminska väntetiden. Den akuta bristen på utbildningsbefäl begränsar dock dennakapacitet. Enligt vad utskottet inhämtat har åtgärder av det slag sommotionären föreslår övervägts men befunnits föga ändamålsenliga. Utskottetfinner inte anledning ifrågasätta denna bedömning. Motion Föl48 (s) bör avslåsav . Försvarsministern framför inledningsvis synpunkter ochförslag som rör värnpUktsutbildningen i allmänhet. Han pekar därvid bl, a, påatt överbefälhavaren har redovisat brister i fråga om krigsförbandenssamträning m, m. Det är enligt hans mening angeläget att dessa bristerelimineras, bl, a, genom att övningarna bedrivs så att stridskrafter ur olikaförsvarsgrenar kan samverka effekfivt. Försvarsministern betonar särskiltvikten av att utbildningen genomförs med utgångspunkt i krigsuppgifterna ochmed högre krav på effektivitet. Försvarsministern behandlar också utbildningsfrågor .somär specifika för olika försvarsgrenar. Han anser det inte vara möjligt att nuta ställning fill hur arméns utbildning bör vidareutvecklas. Utbildningen inommarinen bör utformas efter ett av överbefälhavaren redovisat förslag, som idelar bygger på av värnpliktsutbildningskommitté (VK83) framlagdaprinciper. Förslaget innebär bl, a. en annan avvägning mellan grundutbildningoch repetitionsutbildning än som gäller. För flygvapnet bör nuvarandeutbildningssystem i huvudsak behållas, anser försvarsministern. Som framgår av bilaga 12 till detta betänkande innebärtotalförsvarspropositionen att planeringen för utbildningen inom armén skallinriktas mot en nivå som med 700 milj. kr. överstiger nivå 1 iöverbefälhavarens programplan för , Såväl moderata samlingspartiet som villenligt sina partimotioner Föl28 (m) och Föl27 (c) ha en i förhällande tillregeringsförslaget ambitiösare inriktning av utbildningsverksamheten inomarmén. Enligt motion FÖ128 bör ytterligare 200 milj, kr, beräknas för ändamåletunder , Genom omfördelning av medel räknar motionärerna ävenmed andra tillskott av ekonomiska resurser. För den ambitionshöjning när detgäller utbildningen inom armén som motionärerna i motion FÖ127 anser varanödvändig vill de under nämnda period avsätta 150 milj, kr, utöver vadregeringen har räknat med (700 milj, kr,). För den därpå följandefemårsperioden anser de att man vid planeringen bör räkna med resurser som med 100milj, kr, överstiger vad totalförsvarspropositionen förutsätter (900 FöU1986/87:11 milj, kr,). ligger deras beräkningar av medel förmarinens utbildning 50 milj. kr. under vad regeringen har utgått från när detgäller inriktningen av denna utbildning (150 milj. Utskottet delar överbefälhavarens och försvarsministernsuppfattning att resultatet av utbildningsverksamheten inom armén inte ärtillfredsställande. Orsakerna är flera. Bidragande till svårigheterna har avallt att döma varit en obalans mellan uppgifter och resurser för arménsutbildning . Befälsbristen har förvärratsituationen. Försvarsministern är väl medveten om bristerna men anssr sig - somframgår av redogörelsen i det föregående sakna underlag att nu ta ställningtill hur arméns utbildning skall vidareutvecklas. Han bedömer dock attförbättringar i arméns utbildning är så angelägna att det inte kan anstå till1992 års försvarsbeslut att ta ställning i dessa frågor. Utskottet delar dennauppfattning. Som tidigare nämnts har regeringen givit överbefälhavaren iuppdrag att göra en översyn av bl. a. utbildningen inom armén som underlag förett riksdagsbeslut . 1 avvaktan på resultatet av överbefälhavarens utredninganser utskottet att bör stödja en utveckling av utbildningen inomarmén på den ambitionsnivå som försvarsministern har givit uttryck för itotalförsvarsproposifionen, Mofionerna Föl27 (c) och FÖ128 (m) bör avslåssåvitt nu är i fråga. Utskottet har inte någon erinran mot vad försvarsministerni övrigt anför om värnpliktsutbildningen. Utskottet övergår till att behandla vissa frågor rörandevärnpliktsutbildningen som har aktualiserats genom olika motionsyrkanden, I ett yrkande i motion FÖ127 (c) föreslär motionärerna attriksdagen skall uttala att den allmänna värnplikten är grundval för detmilitära försvaret. Utskottet har i olika sammanhang understrukit betydelsenför vårt militära försvar av den allmänna värnplikten för män. Som framgär avredogörelsen i det föregående betonar försvarsministern också itotalförsvarspropositionen att det militära försvaret liksom skallutvecklas på den allmänna värnpliktens grund. Utskottet anser därför attriksdagen inte behöver göra något uttalande av det slag motionen föreslår föratt stadfästa den allmänna värnpliktens betydelse. Motion Föl27 bör avslås idenna del, I motion Fö316 (fp) tar motionärerna upp en fråga medanknytning till utbildningens inriktning mot krigsorganisationen. De anser attriksdagen hos regeringen bör begära en översyn av de utvärderingar avkrigsförbanden som genomförs efter krigsförbandsövningar. Sädana utvärderingarutförs, framhåller motionärerna, oftast av krigsförbandschefen själveller av andra befattningshavare med utbildningsansvar för förbandet. Dettasystem uppmuntrar enligt motionärerna till skönmålningar och visstönsketänkande. Till följd av detta kan det inträffa att militärbefälhavaren vidkrigsplanläggningen ger ett förband alltför avancerade uppgifter i förhållandetill förbandets verkliga kapacitet. Utskottet vill inledningsvis erinra om att värderingen avkrigsförbandens förmåga omfattar dels en inventering av personella och materiella tillgångar, dels en bedömning av genomförda övningar, insats- och mobiliseringsbered- 68 Värderingen leds av mobiliseringsmyndighet och FöU 1986/87'11utförs normalt av krigsförbandschefer. granskarvärderingarna och vidtar eller föreslår de åtgärder som behövs för attvidmakthålla förbanden på anbefalld nivå. Militärbefälhavarna och chefen förförsta flygeskadern granskar och sammanställer därefter de utfördavärderingarna samt gör en operativ/taktisk analys av möjligheterna att medbefinfliga resurser ge operativa/taktiska uppgifter. hargranskat försvarsmaktens utvärderingssystem i samband med försvarsmaktsövningen1982. Mot bakgrund av och erfarenheterna frånförsvarsmaktsövningen 1983 granskar överbefälhavaren , bl. a. isamarbete med FOA, bestämmelserna för krigsförbands-värdering. Det kan isammanhanget också framhållas att förbandsvärderingarna behandlas i rapporten(Ds Föl986:5) Försvarets planerings- och ekonomisystem. Någon ytterligareöversyn anser utskottet inte nödvändig, VK 83 har föreslagit en ändrad veckoövningsrytm. Förslagetinnebär att utbildningen bedrivs varefter följer fyrafridagar för de värnpliktiga. Enligt försvarsministern bör detta system, kallat10/4-model-len, tillämpas i särskilda fall främst under den senare delen avgrundutbildningen.