bet · GA01SoU20 · 1986-12-31 00:00:00 — om anslag m. m. till Hälsoupplysning (prop. 1986/87:100bil. Utskottet tillstyrker i betänkandet regeringens förslagtill medelsanvisning för anslaget E 15. Bidrag till hälsoupplysning. Utskottet behandlar vidare i betänkandet motionsyrkandenom åtgärder för minskat tobaksbruk (s, m, fp, c, vpk), om bidrag tillhushållningssällskapens hälsoupplysning (c) och om selenets betydelse förfolkhälsan (c). Vpk-ledamoten har reserverat sig till förmån för ettmotionsförslag (s, fp, c, vpk) om förbud mot rökning i offentliga lokaler.Vidare har vpk-ledamoten och fp-ledamöterna reserverat sig gemensamt tillförmån för ett annat motionsförslag (s, fp, c, vpk) om barns rätt till rökfribarnomsorg och grundskola. Fp-ledamöterna har också reserverat sig till förmån förett motionsförslag (fp) om fastställande av konkreta mål för arbetet mottobaksbruket. Slutligen har m- och c-iedamöterna reserverat sig gemensamt til!förmån för ett motionsförslag (c) om stöd till hushållningssällskapenshemkonsulentverksamhet. Regeringen har i proposition 1986/87:100 bil. 7 underpunkt E 15 (s. 89-91) föreslagit att till Bidrag till hälsoupplysningför /88 anvisa ett reservationsanslag av . I motion 1986/87:So422 av () och andrevice talman () hemställs 1. att riksdagenhos regeringen begär att får i uppdrag att utarbeta konkretahälsopolitiska mål för samhällets arbete att minska tobaksbruket, 2. att riksdagenhos regeringen begär att dessa mål föreläggs för stadfästande. I motion 1986/87:So427 av () hemställsatt beslutar föreslå regeringen att lagstifta om rökfria offentligalokaler. I motion1986/87:So441 av () och () SoU 1986/87:20hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till kännavad som i motionen anförts om vikten av erforderliga insatser för upplysning omtobakens skadeverkningar. I motion 1986/87:So445 av () och KerstiJohansson (c) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännaatt anslag ur Bidrag till hälsoupplysning (prop. 1986/87:100, bil. 7) ävenskall utgå till . I motion 1986/87:So479 av () och JanHyttring (c) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad som ovan anförts angående åtgärder för att svenska folket skall få sittselenbehov tillgodosett i enlighet med vad som anförts i motionen. I motion 1986/87:So492 av m. fl. (s, fp,c, vpk) hemställs 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att barns rätt till rökfri barnomsorgoch grundskola respekteras, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att rökning i offentliga lokalerförbjuds, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffandeselektiv information. I motion 1986/87:So493 av ()hemställs, såvitt här är i fråga (del av yrkandet), att hosregeringen begär att får i uppdrag att utarbeta förstärkt ochaktuell information om tobakens skadeverkningar samt att utreda förutsättningarnaför en eventuell åldersgräns för rätt till inköp av tobaksvaror. Yrkandet iövrigt har behandlats i betänkande SoU 1986/87:17. I motion 1986/87:So248 av () hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag till lagstiftning om rökfria miljöer ioffentliga lokaler genom komplettering av hälsoskyddslagen eller genom ensärskild lag. Under anslaget Hälsoupplysning har tidigare beräknatsmedel för hälsoupplysningsverksamhet och utgivandet avtidskriften . Från och med /88 föreslås att medel för dessaändamål beräknas under anslaget E 1. Utskottet har behandlatanslaget E 1 i betänkande SoU 1986/87:16. Från anslaget E 15 återstår därmedatt bekosta upplysningsverksamhet genom vissa organisationer, bl. tobakens skadeverkningar (NTS) (). Regeringen beslutar efter förslagav om den närmare fördelningen av tillgängliga medel till dessaorganisationer. I budgetpropositionen framhålls att folkrörelser ochorganisationer har en viktig uppgift i hälsoupplysningen. Enligtsocialministerns mening är det viktigt att se hälsoupplysningen som en del avett folkbildningsarbete som syftar till att fördjupa befolkningens kunskaper omhälsorisker och bredda intresset för hälsofrämjande verksamhet. Det är därförav avgörande betydelseatt samhällets insatser inom hälsoupplysningen bedrivs i samarbete SoU1986/87:20 med folkrörelser och organisationer, heter det i propositionen (s.90). Utskottet har ända fortlöpande behandlatfrågor om åtgärder mot tobaksbruket. Senast behandlade utskottet tobaksfrågornai betänkande SoU 1985/86:14 . I proposition 1984/85:181 omutvecklingslinjer inom hälso- och sjukvården m. m., behandlad av utskottet ibetänkande SoU 1984/85:28, lämnades en utförlig redovisning för tobaksfråganoch regeringens syn härpå. En motion om rätt till rökfria arbetsplatser harnyligen behandlats i utskottets betänkande SoU 1986/87:17, se vidare nedan. Under den allmänna motionstiden har det väckts ettantal motioner om åtgärder mot tobaksbruket, varav flera med samma innehåll somde som behandlades . Förbud mot rökning i otTentliga lokaler I tre motioner begärs att rökning i offentliga lokalerförbjuds. I motion 1986/87:So427 av () hemställs attriksdagen beslutar föreslå regeringen att lagstifta om rökfria offentligalokaler. Det är enligt motionären ett rättvisekrav, främst från dem som pågrund av allergi, astma eller andra orsaker inte tål rök. Även i motion1986l87:So492 av m.fl. (s, fp, c, vpk) föreslås att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att rökning i offentliga lokalerförbjuds (yrkande 2). Enligt motionärerna bemöts bl. a. allergiker nonchalantnär de kräver rökfritt i offentliga lokaler* Det är dags för att ilikhet med andra länder förbjuda rökning på platser där alla människor skall harätt att vistas. I motion 1986/87:So248, slutligen, hemställer ()att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om rökfria miljöeri offentliga lokaler genom komplettering av hälsoskyddslagen eller genom ensärskild lag. Motionären pekar särskilt på den passiva rökningensskadeverkningar. Den statliga tobakskommittén (S 1977:03) lade idelbetänkandet (Ds S 1978:7) Rökfria miljöer fram ett förslag till en lag ombegränsning av tobaksrökningen i offentliga lokaler. Förslaget upprepades itobakskommitténs slutbetänkande (SOU 1981:18) Minskat tobaksbruk. Vidremissbehandlingen av betänkandena fick lagförslaget ett blandat mottagande avde olika remissinstanserna. Den dåvarande regeringen ansåg inte att entvingande lagstiftning, som den tobakskommittén föreslagit, var det lämpligastesättet att åstadkomma fler rökfria miljöer. I stället fick ocharbetarskyddsstyrelsen i uppdrag att utfärda rekommendationer om rökfriamiljöer. Arbetarskyddsstyrelsen och utfärdadedärefter allmänna råd om begränsning av tobaksrökning i lokaler avgemensamhets-karaktär (AFS 1983:10). Utgångspunkten för de allmänna råden äratt en rökfri miljö skall vara det normala och att en rökares önskan att fåröka får vika för andras önskemål om en rökfri miljö. I råden rekommenderasrökfrihet i offentliga lokaler. Råden är dock inte bindande. Olika undersökningar av de allmänna rådens genomslagskrafthar därefter SoU 1986/87:20 vidtagits, bl. a. avseende arbetsplatser ochsjukvårdsinrättningar. Uppföljningar pågår fortfarande. Vid behandlingen av motioner med motsvarande innehållvåren 1986 avstyrkte utskottet motionerna med hänvisning till att de allmännaråden varit och alltjämt var föremål för uppföljning på olika sätt. Utskottetförutsatte att regeringen följde utvecklingen i frågan och, om ett behov avlagstiftningsåtgärder skulle uppkomma, återkom till om detta (SoU1985/86:14 s. 5). i vår behandlade utskottet en motion (s, vpk) ivilken begärdes att de allmänna råden skulle ovandias till rättsligt bindandeföreskrifter så att rätten till en rökfri arbetsmiljö garanterades. Vid besvarandet av den motionen underströk utskottet atthälsoriskerna vid passiv rökning i arbetsmiljön måste begränsas ytterligare.Resultatet av en kommande kampanj mot passiv rökning på arbetsplatserna samteffekterna av de allmänna råden och andra informationsinsatser borde dockavvaktas innan det fanns skäl att överväga ytterligare restriktioner, anfördeutskottet och avstyrkte motionen (SoU 1986/87:17 s. 17). Liknande synpunkter gör sig enligt utskottets meninggällande också vad gäller rökningen i offentliga lokaler. Utgångspunkten måstevara att ingen mot sin vilja skall behöva exponeras för tobaksrök. mening bör rökning därför inte förekomma i offentliga lokaler. måste konstateras att en viss förbättringinträtt när det gäller rökning i offentliga lokaler. Människorförefaller ha blivit mera medvetna om att rökning är störande och har skadligaeffekter även för andra. De flesta rökare torde numera respektera en vädjan omrökfrihet eller om att rökning bara skall ske på anvisade platser. En allmänattitydförändring till rökning är enligt utskottets mening en effektivaremetod att åstadkomma rökfrihet i offentliga lokaler än ett lagstadgat förbud,vars efterlevnad skulle bli svår att upprätthålla. Utskottet vill därförkraftigt understryka vikten av fortsatt opinionsbildning på detta område. Utskottet avstyrker sålunda motionerna So427 (c), So492(s, fp, c, vpk) yrkande 2 och So248 (m). Flera motioner tar upp frågor som rör information ochupplysning om tobakens skadeverkningar. I motion 1986l87:So493 av ()hemställs att får i uppdrag att utarbeta förstärkt och aktuellinformation om tobakens skadeverkningar (del av motionen). Det är enligtmotionären nödvändigt att information om rökningens skadeeffekter och omriskerna för ohälsa på såväl kort som lång sikt intensifieras genom samhälletsförsorg. I motion 1986l87:So492 (s, fp. c, vpk) föreslås attregeringen ges till känna vad som i motionen anförts beträffande selektivinformation (yrkande 3). Enligt motionärerna visar NTS:s rökvanestudier attsärskilt yngre lågutbilda-de kvinnor har en hög totalkonsumtion. På grundval avvad som sålunda är känt om konsumtionsvanorna bör utforma enselektiv information till de särskilt berörda. I motion 1986l87:So441 av () och MartinOlsson (c) SoU 1986/87:20 anförs att insatser för att minska tobaksbruket ärdirekt ekonomiskt lönande från samhällets synpunkt mot bakgrund av de avtobaksbruket orsakade vårdkostnaderna. Motionärerna pekar på att tobaksskattenberäknas ge en inkomst på under kommande budgetår, medananslaget E 15. Bidrag till hälsoupplysning endast uppgår till 2,9 milj. kr.eller mindre än en promille av vad tobaksskatten inbringar Motionärernaunderstryker både betydelsen av fortlöpande centrala insatser på området ochvikten av att tillräckligt stödja de organisationer som arbetar för begränsningav tobaksbruket samt hemställer att det anförda ges regeringen till känna. I proposition 1984/85:181 om utvecklingslinjer för hälso-och sjukvården, m. m. framhölls att mycket tyder på att rökvanorna i enbefolkning är påverkbara och att vissa positiva effekter noterats under senareår. barman också kunnat konstatera en påtagligförändring i rökvanemönstret. a. har männens genomsnittligatobakskonsumtion sjunkit. En nedgång har också noterats i rökvanorna blandskolungdomar. Rökningen bland kvinnor har dock visat en annan utveckling, menunder den allra har en minskning kunnat noteras bland kvinnor iåldern , dvs. kvinnor som vuxit upp med tobaksupplysningen. Utvecklingenav rökvanorna är föremål för olika återkommande frågeundersökningar. har i , nr1986:9 "Tobaksvanor i " publicerat resultat av olika undersökningarom tobaksvanor. Av undersökningarna framgår bl. a. att andelen dagligrökare1982/83 var bland vuxna män och bland kvinnor. I börjanav var motsvarande andel rökare bland män och bland kvinnor . Rökvanorna bland män och kvinnor har alltså gradvis kommit att liknavarandra. Enligt rapporten har vidare det tryck och de röknegativa impulser somfunnits i vår omgivning fått en genomslagskraft i riktning mot att sluta röka ide flesta medborgargrupper oavsett ålder, kön, social ställning och geografiskregion m. m. Det faktum att många rökare slutat röka är dock inte den avgörandefaktorn bakom rökandets minskade utbredning i befolkningen totalt. Det sedan1970-talets början minskade antalet rökdebutanter har haft större betydelsehärför, heter det i . Inom är man således väl medveten om vilkagrupper som är överrepresenterade när det gäller tobakskonsumtion. I åretsbudgetproposition understryks att uppgift inomhälsoupplysningen bl. a. bör vara att i högre grad nå de hälsopolitiskariskgrupperna. I budgetpropositionen uppger socialministern vidare att LOoch i samarbete med har utarbetat ett förslagtill utvecklingsprojekt om hälsofrågor i arbetslivet. Syftet med projektetuppges vara att väcka engagemang och delaktighet kring förhållanden sompåverkar hälsan med utgångspunkt i lokala erfarenheter och förutsättningar.Projektet skall pågå . Under anslaget E 1 har beräknats 700 000 kr.för ändamålet under nästa budgetår. Enligt vad utskottet erfarit kommerupplysningar om tobakens skadeverkningar att ingå bland de hälsofrågor somavses tas upp. Vidare har utskottet erfarit att ämnaransöka om extra medel från Allmänna arvsfonden till särskilda insatser för attförebygga tobaksdebutbland barn och ungdom. avser att bedriva detta SoU1986/87:20 förebyggande arbete tillsammans med olika folkrörelser, skolan ochhälsovården. Utskottet vill betona att ansträngningarna att informeraom tobakens skadeverkningar och påverka människors attityder mot rökning måstefortsätta med oförminskad intensitet. Ungdomsgrupperna är i det samman-, hangetsärskilt viktiga. Det är, som framhålls i motion So492, viktigt att ungakvinnor uppmärksammas särskilt med hänsyn till rökningens effekter i sambandmed graviditet. kommer emellertid att sätta in riktade informationsinsatserbeträffande särskilt berörda målgrupper. Det ovan redovisade hälsoprojektet isamarbete med LO borde ge förbättrade möjligheter att nåhälsopolitiska riskgrupper med bl. a. tobaksinformation. Motion 1986/87:So492(s, fp, c, vpk) är enligt utskottets mening därmed tillgodosedd och påkallardärför inget initiativ av , såvitt nu är i fråga (yrkande 3). I motion So493 (m) begärs att får iuppdrag att utarbeta förstärkt och aktuell information om tobakens skadeverkningar(del av motionen). anvisade en förhöjning av anslagetför hälsoupplysning med 1,2 milj. kr. i syfte att möjliggöra en intensifieringav hälsoupplysning, däribland informationen om tobakensskadeverkningar (prop. 1985/86:100 bil. 7 s. 97, SoU 1985/86:14). har vidare i uppdrag av regeringen attfastställa varningstexter på tobaksförpackningar [jfr lagen (1975:1154) omvarningstext och innehållsdeklaration på tobaksvaror]. Enligt vad utskotteterfarit kommer att ytterligare skärpa innehållet ivarningstexterna. Med anledning av motioner liknande den nu aktuella harutskottet tidigare uttalat att ett mycket viktigt område för hälsoupplysningenoch det förebyggande hälso- och sjukvårdsarbetet är just upplysning omtobakens skadeverkningar. Enligt utskottet borde man satsa på fortsattupplysning i syfte att förhindra rökdebut och minska rökares konsumtion avtobak. Utskottet ansåg det angeläget att olika förutskickade informationsinsatseroch uppföljningsinsatser kom till stånd (se bl. a. SoU 1984/85:28). Dessasynpunkter gör sig lika starkt gällande även . Mot bakgrund av deinformationsinsatser som redan planeras är det emellertid inte heller medanledning av motion So493 erforderligt med någon åtgärd från sida.Utskottet . avstyrker därför motionen i här aktuell del (yrkande 1 delvis). Utskottet vill tillägga att det är angeläget attinformationen tar upp också sådana frågor som möjligheterna till stöd för rökavvänjningoch sjukvårdshuvudmännens olika projekt på detta område. Som framgått av den inledande redovisningen har medel tillsocialstyrelsens hälsoupplysningsverksamhet fr. o. m. /88överförts till myndighetsanslaget E 1. Detta är skälet till att anslaget E 15nu föreslås bli drygt 3,5 milj. kr. lägre än föregående budgetår. Bidraget tillorganisationernas hälsoupplysningsverksamhet har räknats upp med ca 3 %jämfört med /87. Utskottet anser nu liksom tidigare att det är mycketangeläget att alla ansträngningar görs för att påverka rökvanorna i positivriktning och att de informationsinsatsersom görs av organisationerna därvid är av största SoU 1986/87:20 betydelse.Något tillkännagivande av i enlighet med vad som föreslås i motionSo441 (c) kan inte anses erforderligt. Utskottet avstyrker därför motionen. Mål för arbetet mot tobaksbruket I motion 1986l87:So422 av () och andrevice talman () hemställs att hos regeringenbegär att får i uppdrag att utarbeta konkreta hälsopolitiskamål för samhällets arbete att minska tobaksbruket (yrkande 1). Dessa mål börenligt motionärerna föreläggas för stadfästande (yrkande 2). Imotion redogörs för () strategi för de närmasteårens arbete för bättre hälsa. Enligt WHO är rökningen den största enskildaundvikbara orsaken till ohälsa och för tidiga dödsfall i länder som . År1984 antog medlemsländerna i WHO:s europaregion, däribland , 38hälsopolitiska mål för arbetet med "Hälsa 2000". Dessamål är avsedda att utgöra en bas för utformningen av nationella hälsopolitiskastrategier. Enligt motionärerna föreslås i konkreta målför samhällets arbete mot tobaksskadorna, t. ex. att av befolkningen interöker eller att den nationella tobakskonsumtionen minskas . Sådananationella mål bör utarbetas och officiellt antas i . Förslag till konkreta mål för arbetet mot tobaksskadornahar förts fram tidigare av olika utredningar. tobaksutredningansåg att statsmakterna borde fastställa som slutmål för sitt tobaksprogramatt' cigarettkonsumtionen skulle nedbringas till samma relativa omfattning somden hade och att konsumtionen av övriga tobaksvaror inte skulletillåtas öka (betänkandet Tobaksrökning, 1973). Målet skulle vara uppnått år2000. föreslog att tobakskonsumtionen skulleminskas totalt så att högst resp. högst 15 %av den vuxna befolkningen använder tobak vanemässigt (SOU 1981:18 Minskattobaksbruk). Förslagen ledde dock inte till att några konkreta målfastställdes. En fempartimotion, i vilken det bl. a. begärdes enofficiell tobakspolitik med fastställande av såväl kortsiktiga som långsiktigamål för arbetet mot tobaksbruk, behandlades av i anslutning tillproposition 1984/ 85:181 om utvecklingslinjer för hälso- och sjukvården.Utskottet avstyrkte motionen med hänvisning till den utförliga behandlingåtgärder mot tobaksbruk fått i propositionen (SoU 1984/85:28 s. 19). Utskottet konstaterar att arbetet mot tobaksbruket harmycket hög hälsopolitisk prioritet och bedrivs på en rad områden. I denovannämnda propositionen om utvecklingslinjer för hälso- och sjukvårdenlämnades en samlad redogörelse för de tobakspolitiska åtgärderna. Någraverkliga meningsskiljaktigheter när det gäller inriktningen av samhälletsfortsatta åtgärder förelåg inte vid behandling av propositionen ochmotionerna. Även finns en klar samstämmighet i den principiella synen påtobaksfrågorna. Mot bakgrund härav ser utskottet inte skäl att förordauppställandet av övergripande mål, vilka med nödvändighet måste bli mycketallmänt formulerade och inte tjäna till mycket ledning för det SoU1986/87:20 praktiska arbetet. Utskottet anser således inte att motion So422 (fp) börföranleda någon åtgärd utan avstyrker motionen. Rökfri barnomsorg och skola I motion 1986l87:So492 (s, fp, c, vpk) föreslås attriksdagen ger regeringen till känna att barns rätt till rökfri barnomsorg ochgrundskola respekteras (yrkande 1). Enligt motionärerna borde det vara ensjälvklarhet att dessa två organ, som skall utgöra förebilder för barnen, ärrökfria. Rökrutorna bör avskaffas. Vidare bör kommunerna kräva total rökfrihetockså i familjedaghemmen. måste föräldrarna alltidges möjlighet att vägra godta ett familjedaghem där det röks. I arbetarskyddsstyrelsens och allmännaråd (AFS 1983:10) om begränsning av tobaksrökning görs särskilda markeringarbeträffande både barnomsorgen och skolan. Där framhålls att ett minskat tobaksbrukbland barnomsorgspersonal och föräldrar är angeläget med tanke på barnenshälsa. Om skolan sägs att det är viktigt att skolmiljön utformas så att denblir ett stöd mot impulser att använda tobak. ochskolöverstyrelsen, SÖ, har var för sig utfärdat kommentarer till de allmännarådens innebörd beträffande barnomsorgen resp. skolan. Imeddelandeblad nr 36/84 till kommunerna anför följande. För barnomsorgens vidkommande bordeallmänna råden tolkas så, att det är av utomordentlig betydelse att skapa enrökfri uppväxt för barn. Dels finns det direkta hälsorisker med passiv rökningoch dels utgör barnomsorgspersonal en förebild för barnen. Att skapa en heltrökfri barnomsorg bör vara slutmålet. Rent praktiskt innebär detta således att man inte bör rökai daghemmets, fritidshemmets respektive familjedaghemmets lokaler och inteheller utomhus när man arbetar med barn. Det är därför önskvärt att personalsom arbetar med barn inte röker under yrkesutövandet. I de allmänna råden sägs också attbarnomsorgen i sin dagliga verksamhet både bör ha ett ansvar för och enmöjlighet att ge föräldrar och barn information om tobakens hälsorisker. Detankommer därför på kommunen att medverka till att all berörd personal ges dekunskaper som behövs för att förmedla en sådan information samt att i samverkanmed företrädesvis primärvården ge dem som önskar tillgång tillrökavvänjningsstöd. I meddelandebladet redovisar vidareresultatet av en enkät om dittillsvarande arbete mot tobaksbruket inomkommunernas barnomsorg, vilket genomförts av byrå förhälsoupplysning. Vid enkäten framkom bl. a. att tobaksfrågan var en i hög gradaktuell fråga för de flesta förskolor och att man i flera kommuner hade enmålsättning som stämde överens med de allmänna råden. Ur enkätresultatet kundeockså utläsas att en del kommuner redan avskaffat rökrummet i förskolan. I alltfler kommuner tillgodosågs även icke-rökande föräldrars önskemål om rökfrittfamiljedaghem. Enligt vad utskottet inhämtat är i färd med attutarbeta en skrift.Hälsofostran för barnomsorgen, där bl. a. rökfrågan kommer att tas SoU1986/87:20 upp. Skriften, som ingår i serien Arbeta i förskolan och som skallanvändas i utbildning av barnomsorgspersonal, beräknas kunna komma ut underhösten 1987. SÖ har meddelat följande kompletterande allmänna råd ombegränsning av tobaksrökning i skolan (SÖ-FS 1985:170). Det långsiktiga målet för begränsning av tobaksrökninginom skolan är en rökfri skola. Rökrutor och andra liknande anordningar för elever inomgrundskolan och gymnasieskolan är inte förenliga med detta mål. Rökning bör inte heller förekomma under studiebesök,exkursioner, utflykter och idrottsdagar. Det gäller för såväl vuxna som elever. Tobaksrökningaren hälsofråga som gäller såväl barn, ungdom som vuxna. För vuxna som har skolan som arbetsplats bör gälla sammaregler som för övriga arbetsställen, dvs. rökfritt utom på särskilt angivna platser.Denna regel är särskilt viktig då även eleverna har kontakt medpersonalutrymmen. Alla vuxna som arbetar i skolan har ett särskilt ansvar somnormbildare. Eftersom barns och ungdomars attityder till rökning förmedlas avvuxna som de står i daglig kontakt med bör man inom skolan vara särskiltrestriktiv när det gäller rökning. Det bör därför vara en självklarhet attrökning inte är tillåten i lokaler där barn och ungdom vistas. Undervisningen i skolan om tobakens skadeverkningar börutvecklas enligt det handlingsprogram för hälsofostran som skolöverstyrelsenutarbetat (Dnr S 81:369) och som sändes ut till samtligaskolstyrelser och rektorsområden för och gymnasieskolan. Det ärviktigt att undrvisnignen tar fasta på både kunskaper och värderingar. Det övergripande målet för ANT-arbetet (= Alkohol,Narkotika, Tobak, utskottets anm.) inom hälsoupplysning och hälsoundervisningär att få den växande ungdomen att tillägna sig hälsofrämjande vanor, vilketinnebär minimerad rökning eller helst en helt rökfri miljö. Varje kommun, skolstyrelse, rektorsområde bör utforma ettkonkret handlingsprogram som leder fram till detta mål. I dettahandlingsprogram bör ingå såväl förebyggande insatser som åtgärder vilka syftartill att hkälpa dem som röker att bryta sin rökvana.