bet · GA01LU25 · 1986-12-31 00:00:00 — om vårdnad om barn m. m. LU 1986/87:25 I betänkandet behandlar utskottet åtta motioner som påolika sätt anknyter till frågan om vårdnad och umgänge med barn. I motionernatas upp frågor om bl. a. domstolarnas sammansättning i vårdnads- ochumgängesmål, handläggningen av vårdnadsmål, resekostnader vid utövande avumgänge med barn samt olovligt bortrövande av barn i internationellaförhållanden. Vidare behandlar utskottet en motion angående frågan omfaderskapspre-sumtion för sambo och en motion som rör frågan om inskrivning avförmynderskap. Utskottet har vid ett studiebesök i Visbyinhämtat synpunkter på en av de frågor som behandlas i betänkandet, nämligenden om samarbetssamtal i vårdnadstvister. Synpunkter har därvid inhämtats frånbl. a. representanter för socialförvaltningen i , Gotlandsfingsrätt, länsrätten i liksom från företrädare för advokatkåren. Utskottet avstyrker bifall till sju av de motioner somanknyter till frågor om vårdnad och umgänge, bl. a. med hänvisning tillpågående utredningsarbete. Med anledning av den motion som tar upp frågan omsamarbetssamtal vid vårdnadstvister föreslår utskottet att regeringen ges tillkänna vad utskottet har anfört härom. Utskottet förutsätter att frågan ominskrivning av förmynderskap tas upp vid pågående utredningsarbete ochavstyrker motionen därom. Även den motion som tar upp frågan omfaderskapspresumtion för sambo avstyrks av utskottet. Mot utskottets sistnämndaställningstagande reserverar sig ledamöterna från . Motion 1986/87:L406 av m. fl. (s) vari yrkasatt hos regeringen begär att utredningen för översyn avunderhållsbidrag till barn och bidragsförskott får i uppdrag att utreda fråganom resekostnader vid utövande av umgängesrätt. Motion 1986/87:L408 av () vari yrkas attriksdagen beslutar att hos regeringen begära översyn av reglerna om inskrivningav förmynderskap för barn vars föräldrar utövar förmynderskapet gemensamt, menej sammanbor. 1 1986/87. Motion1986/87:L410 av () vari yrkas att riksda- LU1986/87:25 gen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts angående barnpsykolog eller motsvarande barnexpert vid handläggning avvårdnads- och umgängesmål. Motion 1986/87:L411 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär åtgärder i syfte att öka domstolarnas kunskaperom barn i enlighet med vad som anförts i motionen. Motion 1986/87:L413 av och (båda fp) vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om bortrövande av barn. Motion 1986/87:L414 av m. fl. (fp) vari -med hänvisning fill vad som anförts i motion 1986/87:A813 - yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen fill känna vad i motionen anförts om den ogifta . pappans ansvar, rättigheter och skyldigheter. Motion 1986/87:L415 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omåtgärder för att säkra föräldrars och barns rätt till umgänge med varandraefter skilsmässa eller separation. Motion 1986/87:L416 av m. fl, (fp, m, c)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om att få till stånd överenskommelser mellan enskilda länderför att förhindra olovligt bortförande av barn. Motion 1986/87:L417 av och Sten-OveSundström (vpk, s) vari yrkas att dels som sin mening ger regeringentill känna vad som motionen anförts om åtgärder för att förhindra olovligabortrövanden av barn, dels begär att regeringen återkommer till medförslag fill åtgärder, Mofion 1986/87:L419 av m. fl, (s) variyrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att utredningen om bidragsförskott ochunderhällsbidrag bör utreda huruvida frivilligt ingångna överenskommelserskapar bättre förutsättningar hos föräldrar att fullfölja det ekonomiskaföräldraansvaret än beslut fattade av myndighet, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att utredningen om bidragsförskott ochunderhållsbidrag bör utreda vilka besparingar som skulle kunna göras om ettstörre antal vårdnads- och umgängeskonflikter löstes genom samarbetssamtal istället för ett juridiskt processande. Den svenska familjerätten är sedan början av 1970-taletföremål för en forflöpande reformering. ändrades (FB)regler om vårdnad om barn (prop. 1973:32, LU 20, rskr. a, att frågan om vem av makarna som bär skulden till söndringen inte fårtillmätas betydelse vid avgörandet av vem av dem som efter skilsmässan skall fåvårdnaden om barnen. med ändringarna i skilsmässoreglerna infördesbestämmelser som syftade fill att stärka fäders möjligheter att få LU1986/87:25 vårdnaden om sina barn i de fall föräldrarna inte är gifta medvarandra. Genom bestämmelserna likställs föräldrarna när det gäller rätten attefter särskild prövning få vårdnaden om sina barn. Ytterligare ett viktigt steg i reformarbetet togs år 1976då det infördes en möjlighet för föräldrar, som inte är gifta med varandraeller som skilt sig, att efter prövning av domstol ha gemensam vårdnad om sinabarn. Vidare utmönstrades termerna "barn i äktenskap" och "barnutom äktenskap" ur lagstiftningen som ett led i avvecklingen av densärreglering som gällt för barn till föräldrar som inte varit gifta medvarandra, I detta lagstiftningsärende begärde på hemställan avlagutskottet att förslag till nya regler om underhållsbidrag skulle läggas frammed förtur (prop. 1975/76:170, LU 33, rskr. begäran ledde fill att det företogs engenomgripande reform av underhållsreglerna i FB som bl. innebar att dessa -liksom bestämmelserna om bidragsförskott anpassades till de nyavårdnadsreglerna (prop. 1978/79:12, LU 9, rskr. beslöt om ändringar i bl. a.FB:s bestämmelser om vårdnad och umgänge (prop. 1981/82:168, LU 1982/83:17,rskr. Ett av syftena med reglerna var att stärka barnens rättsligaställning. Genom lagändringen blev det bl. a. möjligt för makar att utansärskilt domstolsbeslut efter en skilsmässa gemensamt utöva vårdnaden om sinabarn. Vidare förenklades förfarandet när ogifta föräldrar som bor tillsammansmed sina barn vill få gemensam vårdnad om barnen. I de ändrade bestämmelsernaslås också fast att barnets vårdnadshavare har ett ansvar för att barnets behovav umgänge med den andre föräldern tillgodoses. antog också ändringar i FB:sbestämmelser om verkställighet av allmän domstols avgöranden om vårdnad ellerumgänge (prop. 1982/83:165, LU 41, rskr, 369), Ändringarna innebär bl.a. attmöjligheterna att besluta om polishämtning av barn begränsats. Vidare gesallmän domstol en möjlighet att, i samband med avgörande om vårdnad ellerumgänge, i vissa fall förordna om verkställighet. tillsattes utredningen (Ju 1977:08) om barnensrätt med uppdrag att överväga olika åtgärder för att stärka barns rättsligaställning. Utredningen skall enligt direktiven själv kartlägga problemområdetoch ange i vilka ämnen lagändringar bör komma i fråga (dir. 1977:25).Utredningens första delbetänkande (SOU 1978:10) Om förbud mot aga resulterade iatt det i FB infördes ett förbud mot aga av barn, I sitt andra delbetänkande(SOU 1979:63) Om föräldraansvar m, m. lade utredningen fram förslag om bl, a.regler om vårdnad, umgänge och överlämnande av barn. Vissa av dessa förslag lågtill grund för de ändringar i FB som genomfördes . Betänkandet innehöllockså förslag om talerätt och representanter för barn i mål om vårdnad m, m.Genom tilläggsdirektiv (dir. 1982:25) fick utredningen bl, a, i uppdrag attöverväga dessa förslag ytterligare. begränsades och preciseradesutredningens uppdrag (dir. 1984:34). Enligt dessa direktiv skulle utredningenbl. a. undersöka om och i så fall i vilken utsträckning barn skall hatalerätt i mål om vårdnad m. m. Utredningen skulle även utreda frågan omhuruvida domstolarna vid handläggningen av dessa mål bör r 1986/87 Ssaml. Utredningen har sedan LU1986/87:25 avgivit sitt tredje delbetänkande (SOU 1987:7) Barnets rätt 3. Ombarn i vårdnadstvister-talerätt för barn m. m., vari bl. a. angivna frågorbehandlas. På begäran av (SoU 1985/86:29, rskr. 354) harregeringen tillkallat en kommitté med uppgift att göra en översyn avreglerna för underhållsbidrag och bidragsförskott. begäranföranleddes av revisorers förslag (förs. 1985/86:17) angåendestatens utgifter för bidragsförskott m.m. samt motioner angående olika frågorom underhållsbidrag och bidragsförskott. I förslaget förordade revisorerna bl.a. att en utredning angående ett helt nytt system för statens stöd till barnsom inte lever tillsammans med båda sina föräldrar kom till stånd samt attdärvid vissa delar av FB sågs över. I direktiven för översynsarbetet (dir. 1986:30) sornhänvisar till socialutskottets ovan nämnda betänkande (SoU 1985/86:29) liksomtill förslaget från revisorer framhålls bl. a. att reglerna omunderhållsbidrag och bidragsförskott har behandlats ingående av två statligautredningar, familjelagssakkunniga och ensamförälderkommittén. Endast enbegränsad del av de förslag som avlämnats har dock genomförts. Vidare framhållsi direktiven att det arbete som utförts av de nämnda kommittéerna och avriksdagens revisorer ger en god bild av gällande rätt och av de tankar ochförslag till alternativa regelutformningar som finns och funnits på området.Omfattande faktabeskrivningar finns också. Detta material ger en god grund förden nya utredningen. I direktiven ansluter sig departementschefen tillsocialutskottets uppfattning att det är angeläget att få en allsidig belysningoch diskussion av de grundläggande frågorna om bidragsförskottets konstruktionoch dess anknytning till regler om underhållsbidrag. För dettafordras ytterligare faktaunderlag om den ekonomiska och sociala situationen försåväl underhållsskyldiga föräldrar som underhällsberättigade barn och derasvårdnadshavare. Utifrån det faktamaterial som redan finns och det somutredningen kan inhämta bör göras noggranna analyser som beaktar faktorer såsomskillnader i inkomst, familjesituation, bostadssituation m,m. De socialakonsekvenserna av olika lagregleringar bör särskilt belysas. Det anges ocksåatt resultatet bör läggas till grund för förutsättningslösa övervägandenangående utformningen av samhällets stöd till barn som inte lever samman medbåda sina föräldrar. Även frågor om underhållsbidrag bör kunna prövas avutredningen. Kommittén bör vidare, anges det, ha frihet att pröva om denuvarande reglerna över huvud taget skall bibehållas eller om underhållsbidragoch/eller bidragsförskott kan ersättas med andra stödformer och/eller med nyasätt att uppfylla föräldraförpliktelser, I anslutning härtill erinras idirektiven om alt olika frågor om brister i bidragsförskotts- ochunderhällsbidragsreglerna behandlats av revisorerna och i motioner i riksdagen.Enligt direktiven bör dessa frågor fritt kunna prövas av kommittén. Handläggningenav mål rörande vårdnad om barn lu 1986/87:25 ochumgängesrätt m. m. I 6 kap. FB regleras vem som skall ha vårdnaden om ettbarn samt rätten till umgänge med barnet. Enligt 6 kap. 3 § FB står ett barnfrån födelsen under vårdnad av båda sina föräldrar, om dessa är gifta medvarandra, och i annat fall av modern ensam. Ingår föräldrarna senare äktenskapmed varandra står barnet från den tidpunkten under vårdnad av båda föräldrarna.Den gemensamma vårdnaden fortsätter i princip att gälla också efter en äktenskapsskillnadmellan föräldrarna. Ogifta föräldrar kan genom en anmälan till pastorsämbetetfå gemensam vårdnad om sina barn (6 kap, 4§ FB), I vissa fall kan dengemensamma vårdnaden upplösas och vårdnaden anförtros endast den ena avföräldrarna eller en eller två särskijt förordnade förmyndare. Sålunda kanvårdnaden tilläggas den ena föräldern vid en skilsmässa eller om den andraföräldern har gjort sig skyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigtbrustit i omsorgen om barnet pä ett sätt som medför bestående fara för barnetshälsa eller utveckling (6 kap. 5 och 7§§ FB), Har endast den ena föräldernvårdnaden om barnet kan vårdnaden i vissa fall flyttas över till den andra föräldern(6 kap, 6 och 7§§ FB). 6 kap. FB innehåller också bestämmelser som innebär attbarnets vårdnadshavare har ett ansvar för att barnets behov av umgänge med enförälder som inte är vårdnadshavare blir tillgodosett (6 kap. 15 § FB). Barnethar ocksä rätt till umgänge med annan som står barnet särskilt nära. I mål omvårdnad och umgänge är rätten skyldig att se till att vårdnads- ochumgängesfrågorna blir utredda i erforderlig omfattning. Före avgörandet avsaken skall socialnämnden höras eller, om det är tillräckligt, beredastillfälle att yttra sig. Barnet fär höras inför rätten, om särskilda skäl talarför det och det är uppenbart att barnet inte kan ta skada av det (6 kap. 18 §FB). I dessa mål kan domstolen också fatta interimistiska beslut (6 kap. 20§FB). Domstolen kan i vissa fall kombinera ett avgörande om vårdnad ellerumgänge med ett föreläggande vid vite för motparten att lämna ifrån sig barnet(6 kap. 21 § FB), Mål om vårdnad och umgänge samt om överflyttning avvårdnaden handläggs av allmän domstol, dvs. i första instans av tingsrätt medmöjlighet för den förlorande parten att överklaga avgörandet till hovrätt ochdärefter, under vissa förutsättningar, till högsta domstolen. I 21 kap. FB finns bestämmelser om verkställighet avallmän domstols avgöranden om vårdnad och umgänge m. m. Mål om verkställighethandläggs av de allmänna förvaltningsdomstolarna, dvs. i första instans avlänsrätt vars avgörande kan överklagas till kammarrätt och därefter, undervissa förutsättningar, till regeringsrätten. När länsrätten förordnar, omverkställighet kan den förelägga vite eller, under vissa förutsättningar,besluta om polishämtning (21 kap, 3§ FB). Länsrätten kan innan den förordnar omverkställighet uppdra åt lämplig person att verka för ett frivilligt överlämnande.Uppdraget skall enligt huvudregeln vara slutfört , men omförutsättningar finns för en frivillig uppgörelse kan länsrätten förlänga fiden (21kap. 2§ FB). Om barnet har fyllt skall dess vilja beaktas. LU1986/87:25 Detsamma gäller om barnet inte har fyllt men nått en sådanmognad att dess vilja bör beaktas (21 kap. 5 § FB). Länsrätten kan vägraverkställighet om det är uppenbart att förhållandena har ändrats sedan allmändomstol fattade sitt avgörande och det av hänsyn till barnets bästa är påkallatatt frågan om vårdnad eller umgänge tas upp pä nytt (21 kap. 6§ FB). Även mål om värd av barn enligt socialtjänstlagen(1980:620) och enligt lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om värd avunga (LVU) handläggs av de allmänna förvaltningsdomstolarna. I mofion 1986/87:L410 (fp) anförs att barnens rättsligaställning i vårdnads-, umgänges- och omhändertagandemål är alltför svag.Motionären hänvisar i detta sammanhang till att socialberedningen i sittbetänkande (SOU 1986:20) Barns behov och föräldrars rätt betonat det angelägnai att domare och nämndemän får en ökad kunskapsbas om barns behov ochutveckling. Enligt motionärens uppfattning skulle en erfaren barnpsykolog ellerliknande på ett utmärkt sätt kunna fylla funktionen som kunskapsbas. Utanbarnpsykologiska kunskaper kan nämligen domaren knappast avgöra vad som ärförenligt med barnets bästa. Motionären anser att också de bedömningar avpsykologiska utlåtanden som kan förekomma i de aktuella måltyperna kräverexpertmedverkan. Även i de fall barnet skall höras inför rätten kan det, hävdarmotionären, vara lämpligt att en person med erfarenhet av att tala med barnmedverkar. Om domaren fick samarbeta med en erfarenbarnpsykolog skulle, enligt motionären, båda parter få fillfälle att utvidgasina insikter i behandlingen av barn i krissituationer. Motionären yrkar attvad som anförts om behovet av barnpsykolog eller motsvarande barnexpert vidhandläggning av vårdnads- och umgängesmål ges regeringen till känna. Även i motion 1986/87:L411 (s) påtalas att domstolarna vidhandläggningen av mål om barn måste tillföras kunskaper om barn. Eftersom det,framhåller motionären, är viktigt att kunskapen finns pä ansvarig nivå börexperter på området medverka vid avgöranden av sädana mål. Motionären yrkar attriksdagen hos regeringen begär åtgärder i syfte att öka domstolarnas kunskaperom barn i enlighet med det anförda, I motion 1986/87:L415 (m) framhålls att det i mångafamiljer inträffar tragedier pä grund av att en förälder som är fullt lämpligatt ta hand om sina barn vägras umgänge med dem. Så kan, enligt motionären,vara fallet om en vårdnadsutredning eller en barnpsykiatrisk utredning drar utpå tiden och den icke vårdnadshavande föräldern tvingas avstå från kontakt medbarnet. Även en utdragen vårdnadsprocess kan enligt motionären leda till attden tid under vilken en förälder inte får ha kontakt med sitt barn utsträcks.Sistnämnda förhållande kan, framhåller motionären, utnyttjas som ett argumentmot att den föräldern skall tilldömas vårdnaden. Även efter det att domstolbeslutat om umgängesrätt kan vårdnadshavaren motverka detta umgänge. Sålundakan, hävdar motionären, vårdnadshavaren göra sig oanträffbar eller flytta tillavlägsen ort eller ändra tidpunkterna för umgänget. Visserligenkan, påpekar mofionären, begäran om verkställighet framstäl- las hoslänsrätten, men även en sådan process kan förhalas av vårdnadshava- LU1986/87:25 ren och således dra ut . Om vårdnadshavaren inte efterkommerlänsrättens beslut om vitesföreläggande måste den umgängesberättigade återkommamed en ansökan om utdömande av vitet. Om vårdnadshavaren har dålig ekonomi har vitetinte heller någon effekt. Motionären påpekar att länsrättens beslut omverkställighet är tidsbegränsade vilket kan leda till att föräldrar under fleraår får komma in med nya ansökningar om verkställighet. Processerna medförockså, framhåller motionären, kostnader som kan bli betungande för den somsöker verkställighet. De påtalade hindren för en förälder att utöva sinumgängesrätt visar enligt motionären att åtgärder måste vidtas i syfte attskapa goda förhållanden för berörda parter efter separationen. Man börexempelvis enligt motionären ta större hänsyn till barnens uppfattning. Ettsätt att ta till vara de yngre barnens intressen skulle, anför motionären, varaatt tillsätta en ombudsman för barn under tolv är, vilken skulle kunna framförabarnens synpunkter vid vårdnadstvister. Vidare bör, framhåller motionären,domstolarna, vid bedömning av vårdnadstvister, lägga större vikt än hittillsvid att barnen kan upprätthålla goda relationer fill båda föräldrarna.Motionären påtalar ocksä att de underhållsskyldigas förening krävt att tidenför utredning och skriftväxling i verkställighetsmål skall begränsas till 60dagar från det talan anhängiggjordes, alternativt att, om så ej kan ske,fingsrätts dom om umgänget skall gälla fram till dess att länsrätten fällt sindom i målet. Motionären yrkar att vad som anförts om åtgärder för attsäkra föräldrars och barns rätt till umgänge med varandra efter separationskall ges regeringen till känna. behandling av frågan om hinder mot utövande avumgängesrätt Som inledningsvis nämnts genomfördes ändringar iFB:s regler om vårdnad och umgänge. Med anledning av motioner som syftade förstärkning av umgängesrätten i olika avseenden erinrade utskottet ilagstiftningsärendet (LU 1982/83:17) om vad utskottet tidigare vid fleratillfällen framhållit, nämligen att det är viktigt att barnet ges tillfällefill ett väl filltaget umgänge med den av föräldrarna som är skild frånvårdnaden. Utskottet underströk att samhället därför måste se allvarligt pååtgärder från vårdnadshavarens sida som syftar till att omintetgöra ellerförsvåra för den umgängesberättigade att träffa barnet. Att en förälderkonsekvent vidtar åtgärder med åsidosättande av barnets intresse i dettahänseende talar för att hans eller hennes lämplighet som vårdnadshavare kanbehöva omprövas. Umgängesrättens betydelse bör också uppmärksammas vid valet avvårdnadshavare och domstolen bör, som framhålls i propositionen, om inte andraomständigheter talar för en annan lösning, till vårdnadshavare förordna den avföräldrarna som kan antas bäst främja ett nära och gott umgänge mellan barnetoch den andra föräldern. Utskottet ansåg dock på närmare anförda skäl att de dåaktuella motionerna inte borde föranleda någon åtgärd från sida. Utredningsarbete LU 1986/87:25 tillkallades som tidigare nämnts utredningen (Ju1977:08) om barnens rätt för att utreda frågan om en förstärkning av barnsrättsliga ställning. Utredningsuppgifterna ansågs inte behöva preciserasnärmare. Utredningen borde enligt direktiven (dir, 1977:25) i en första etappinrikta sitt arbete på att mera diskussionsvis presentera olika uppslag ochförslag till lösningar, gärna i form av alternativ. Utredningen föreslog i sitt andra delbetänkande (SOU1979:63) omfattande ändringar i regler om vårdnad, umgänge ochöverlämnande av barn. Förslagen lades till grund för ny lagstiftning omvårdnad och umgänge m, m, (prop, 1981/82:168 och 1982/83:165, LU 1982/83:17 och41), Vissa av utredningens förslag ansågs dock behöva övervägas ytteriigare.Det gällde bl. a. frågan om talerätt och representanter för barn i mål omvårdnad m.m. I tilläggsdirektiv (dir. 1982:25) gavs utredningen iuppdrag att fullfölja arbetet med frågan om talerätt och representanter förbarn i vårdnadsmål m.m. Utredningen skulle också överväga hur barns rättsligaställning kan stärkas i mål och ärenden enligt socialtjänstlagen och LVU.Vidare lades en del ytterligare uppgifter på utredningen. Det gällde dels enutvärdering av förmynderskapslagstiftning och frågor i övrigt rörandelagstiftningen om förmynderskap och godmanskap, dels en översyn avlagstiftningen om adoption, dels vissa frågor om skydd för ofödda och omäktenskap med minderåriga. Utredningen fick senare nya tilläggsdirekfiv (dir.1984:34). Enligt dessa skulle utredningen i fortsättningen överväga frågor omtalerätt och representanter för barn i mäl om vårdnad m.m., barns rättsligaställning enligt socialtjänstlagen m. m., handläggningen av mål eller ärendenom vårdnad om eller vård av barn och sekretesskydd för barn. I direktivenangavs närmare utredningens uppgifter i dessa delar. Dessutom skall utredningenfullfölja sitt tidigare uppdrag beträffande vissa frågor om adoption. I direktiven angavs bl, a. att utredningen bör överväga ivad mån man bör vidta särskilda åtgärder för att tillföra domstolarnabarnpsykologisk sakkunskap vid handläggningen av särskilt komplicerade måleller ärenden om vårdnad om eller vård av barn och att utredningen i ovannämnda frågor skulle samräda med rättegångsutredningen (Ju 1977:06), som enligtuppgift i direktiven, i sitt fortsatta arbete torde komma in på närgränsandefrågor. Frågan om expertmedverkan i de allmänna domstolarna harnyligen övervägts av rättegångsutredningen. I betänkandet (SOU 1987:13) Expertmedverkanoch specialisering föreslår utredningen att tingsrätterna och hovrätterna skallfå en generell möjlighet att förordna en expert som särskild ledamot i rätten.Reglerna i FB om rättegängen i vårdnads- och umgängesmål föreslås ändrade såatt expert kan medverka vid avgörande av sådana mål. Bestämmelserna omanlitande av sakkunnig berörs inte av rättegängsut-redningens förslag. Utredningen om barnens rätt har som inledningsvis nämnts förkort tid sedan avgivit sitt tredje delbetänkande (SOU 1987:7) Barnets rätt 3.Om barn i vårdnadstvister - talerätt för barn m.m., vari bl. a, läggs framförslag i de av utredningen tidigarebehandlade frågorna om barn i vårdnadskonflik- LU 1986/87:25 ter Och barnsrättsliga ställning i mål som rör barns personliga angelägenheter. Ibetänkandet föreslås bl.a. att regler införs om barns talerätt ochställföreträdare för barn i mål om vårdnad m. m. Vidare avges förslag med syfteatt motverka upprepade och onödigt långdragna vårdnadsprocesser. Ävenspörsmålet om expertmedverkan har tagits upp av utredningen om barnets rätt idet nämnda betänkandet. I betänkandet hänvisas till rättegångsutredningensförslag. Enligt utredningen om barnens rätt finns det inte anledning att nuföra fram tanken på att speciellt för mål om barn införa en ordning medsärskilda barnpsykologiska experter i domstolen. Utredningen vill inte uteslutaatt det skulle kunna förekomma sådana mål där det skulle kunna vara till fördelom det medverkade en expert.