bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — Vi har sagt attsäkerheten skall sättas främst. 1 det här skedet oroade ett förhållande oss. Vi hade fåttklart för oss att man inte hade situationen i Tjernobyl under kontroll.Temperaturen steg, grafiten brann, och det fanns risk för nya incidenter mednya utsläpp, som också skulle kunna drabba oss. exceptionellt strängasäkerhetskrav som fastställdes av myndigheterna har sin utgångspunkt i attunder - - rådde den här situationen. Det fick vi en ingående redovisning om när vi lördagen den3 maj besökte sambandscentralen i och där gick igenom situationenoch den organisation som då hade byggts upp tillsammans med kärnkraftsinspektionenoch strålskyddsinstitutets ledning. Man hade beslutat sig för att sammanföraalla resurser till , där strålskyddsinstitutet har sina lokaler.Den del av kärnkraftsinspektionen som mobiliserades för de härarbetsuppgifterna hade flyttat över dit. Man hade av försvaret fått hjälp attbygga upp en telefonsluss, för det var ett enormt tryck från allmänheten. Sedan följde ett mycket mödosamt arbete för allainblandade för att steg för steg hanlera situationen och inte minst jordbruketsproblem. Den princip som man valde var all börja söderifrån, eftersom problemenmed vårbruket och djurbesättningarna var mest akuta där. Det krävdes mycketnoggranna mätningar, faktiskt meter för meter, för att man skulle kunna gerekommendationer till jordbruket. fattade regeringen några viktiga beslut, bl.a.om att ge energirådet i uppgift att mycket noggrant gå igenom vilka slutsatsersom skulle dras av vad som hade hänt. Det var då som energirådet fick sitt uppdrag att utvärderavilka konsekvenser som skulle dras av olyckan. Det var också då som regeringenfattade beslut om en rad internationella initiativ med anledning av olyckan,inte minst att instruera våra representanter vid lAEA att där ta initiativ tilldet som sedermera ledde till avtalen om informationsutbyte och samarbete vidolyckor. Bland de instruktioner som vi också gav var att man skulle ta uppsäkerhetsfrågan och frågan om internationellt samarbete för att höjasäkerheten. uppdrog regeringen åt en särskildstatssekreterargrupp att ta över samordningen av de åtgärder som skulle visasig befogade med anledning av nedfallet över . uppdrogregeringen åt en grupp, bestående av cheferna för de berörda myndigheternaunder ledning av generaldirektör att sköta samordningen påmyndighetsnivå. Jag vet inte om jag skall gå längre. Det här är enbeskrivning av hanteringen i det akuta skeendet. Vi befinner oss fortfarande i arbetet med att som en följd av de erfarenheter vi dragit av händelserna förbättra beredskapsorganisationen, men jag har fattat del så att vad utskottet var 252 mestintresserat av var vår förmåga att av KU1986/87:33 krissituationen bygga upp en organisation för att hantera den. : är som har anmältgranskningsärendet, och han har sagt att det är av särskilt intresse att fåbelyst hur regeringen har handlat i en extraordinär situation. Anser statsrådetatt detta var en extraordinär situation? : Ja, det anser jag. Och dessutom unik. Visaknade totalt erfarenhet av att hantera en sådan situation. Brttta Hammarbacken: När informerades den samladestatsrådsgruppen? Blev det något regeringssammanträde med anledning av denextraordinära situationen? Vi har hört att det lämnades informationvid lunchen, men när anordnade man ett särskilt sammanträde? : Vi behövde inte anordna ett extraregeringssammanträde, eftersom vi på lunchen nådde de statsråd som fanns iStockholm och jag hade informerat statsministern, som inte befannsig i . Det bedömdes som viktigare att hantera den löpandeorganisationen. Det var inga beslut som behövde fattas av regeringensom sådan. Vi hade kunnat anordna ett sammanträde om det behövde fattassärskilda beslut av regeringen. : har fått en hel del material attstudera, och mycket kan man inhämta där. I sin redovisning inför sadestatsrådet att man gjorde en samlad bedömning i tisdagen den29 april. Vad innebar den samlade bedömningen? Var det de departement somnämndes i redogörelsen här som arbetade med frågorna? Dem hade man sammankallat till enförsta genomgång . De hade i uppdrag att följautvecklingen. samlades de igen. Det var delsdepartement, dels myndigheter som kärnkraftsinspektionen, strålskyddsinstitutetoch andra. Deras samlade bedömning, som redovisades för mig tisdagen den 29,var, som jag nämnde i min inledande föredragning, att det inte förelåg en sådansituation som gav regeringen anledning att ta över ledningen från de ansvarigamyndigheterna, utan man skulle kunna hantera situationen under ledning av deansvariga myndigheterna. : i det här sammanhanget ärframförhållningen. Fanns det ett åtgärdsprogram, ett s.k. körschema, somomedelbart saltes i gång? Hade man alltså i regeringen tänkt sig att en sådansituation skulle kunna inträffa i eller utomlands? En följdfråga blirom det nu finns ett sådant körschema. : Det fanns inte för den här typen avsituation. Däremot fanns det för den situation som var förutsedd, nämligen att en olycka skulle ha inträffat i . Det sattes i funktion. Den första fråga man måste ställa sig var om något hade hänt i Forsmark. Det fungerade precis enligt de i förväg uppdragna riktlinjerna. Det fanns däremot inte något körschema att sätta i gång,utan vi måste KU 1986/87:33 improvisera. Men det var ingen svårighet underde första timmarna att få alla Bilaga All berörda organ inomregeringskansliet och på myndighetsnivå att fungera och attimprovisera den organisation som behövdes. har vi naturligtvis dragit slutsatser av vad vi harvarit med om, också att vi på regional nivå behöver en beredskap för att klaraen sådan situation. Sådana förslag har vi redovisat för . Sedan har , ordförande, påsärskilt uppdrag utrett frågan om beredskapsorganisation. Jag vill för detförsta erinra om hans slutsats, att trots att det inte fanns någraförberedelser för en sådan här händelse fungerade organisationen väl. För detandra anser han -och jag delar den uppfattningen - att vi behöver bygga upp enbättre organisation för framtiden och att den frågan bör utredas. Jag villockså säga till utskottet att regeringen är praktiskt taget färdig meddirektiven till en sådan utredning som har föreslagit. : en fråga som kanske intehar direkt med den här utfrågningen att göra men som man måste ställa sig rriedanledning av den redogörelse som vi har fått: När kom svaren på frågorna tillSovjet? Jag läste i redogörelsen från att de då inte hade kommit.När kom de? : har läst mycketnoggrant, konstaterar jag-Jag säger i svaret att man också skulle hakvar protokollet från kontrollrummet. Indirekt har vi fått svar på de flestafrågorna genom den analys som har gjorts inom ramen för lAEA vid de särskildaöverläggningarna där . Dock har vi fortfarande inte direkt fåttsvar på alla de frågor vi har ställt. Inte heller vid I AEA:s genomgång fickman en fullständig redovisning. a. uppgavs då-vilket vi är kritiska tilloch också har framfört - att man inte har kvar någon dokumentation frånkontrollrummet att redovisa. Det går ju inte att bevisa om det är sant ellerinte, men det är det svar som lämnades vid lAEA:s genomgäng . Vi har inte direkt fått svar, men indirekt och genom egnaanalyser anser vi oss ändå ha god kunskap om vad som har hänt. Det harredovisats i energirådets rapport. Sedan vill jag säga till utskottet att det äntligen harlossnat i de diskussioner om ett bilateralt avtal som vi tog initiativ till vidbiandkommissionens möte , då jag sammanträffade med ordförandeni biandkommissionen. Vi tror att vi har möjlighet att få ett sådant avtal tillstånd under det här året. : När man läser det PM som utarbetats blirman imponerad av hur mycket som hände . Vi kan jämföra de båda allvarliga händelser som ägde rumförra året: mordet på och katastrofen i Tjernobyl. Mordet ägde rumpå . Kunskap om olyckan i Tjernobyl fick vi énmåndag morgon. Jag vill nu fråga hur ser på regeringenshandlingsberedskap. Det spelar ju en viss roll man får kunskap omsådana allvarliga händelser. Vad hade hänt om vi hade fått KU 1986/87:33kunskap om denna katastrof låt oss säga eller sent ensöndagkväll? : Då hade precis det hänt som händemordnatten. Jag satte mig i en taxi som åkte från min bostad iUppsala till . Vi hade naturligtvis klarat av att mobiliseraden organisation som behövs. Det kan låta bestickande att detta upptäcktes enmändagmorgon, men det finns en naturlig förklaring. Skälet till att de högastrålningsvärdena uppmättes var att man hade fläckvis mycket kraftig beläggningutanför . Det hade varit blåsigt och regnigt väder med häftigaregnskurar . När morgonskiftet började gick de anställda över mark meddenna fläckvisa beläggning, och då reagerade kontrollapparaterna. Nattskiftethade gått på innan regnet kom , och de som tillhörde nattskiftet hadeinte fått sina skor kontaminerade på samma sätt. Mitt svar är att vi hade varit tvungna atthandla precis som på mordnatten. Med min erfarenhet av hur myndigheternafungerar tror jag inte det hade varit några svårigheter att fåkärnkraftsinspektionen, strålskyddsinstitutet och försvarets forskningsanstaltatt fungera . Hans Nyhage: informerades påmorgonen om att något hade hänt. Tämligen snart därpå kom hon underfund med attdet inte var i Forsmark utan måste vara någon annanstans, men först klockan 15fick UD order om att inhämta uppgifter utifrån. Var det inte som gick, ,mellan det aft man konstaterade att strålningen kom från utlandet och tills UDfick det beskedet? : Vi visste inte säkert vilka slutsatser viskulle dra beträffande Forsmark eller övriga svenska anläggningar. Vi hadeunder anledning att som en försiktighetsåtgärdmisstänka att något hade hänt i . Parallellt med det pågick en analys av isotopinnehållet idet radioaktiva nedfallet och vindförhållandena för att man skulle kunna ställakvalificerade frågor och tvinga fram besked. Det visade sig vara en klokåtgärd. Vi hade naturligtvis kunnat börja fråga tidigare på måfå. Redan påförmiddagen hade vi kontakter med våra nordiska grannländer ochbegärde av dem information, om de hade uppmätt förhöjda värden. Vi hade kunnatskicka ut frågor tidigare på måfå. Vi valde att skicka ut dem i samma ögonblicksom vi vågade stå för de slutsatser som de ansvariga myndigheterna -kärnkraftsinspektionen, strålskyddsinstitutet och försvarets forskningsanstalt-hade dragit beträffande både situationen i och karaktären av denolycka som man misstänkte hade hänt utomlands. Hans Nyhage: Om motsvarande sak skulle inträffa här,skulle man då inte efterhöra i omväriden om det hade hänt någonting? : Jo, med de erfarenheter vi har i dag.Numera har vi multilaterala informationsavtal, som slutits till följd av vårt arbete inom lAEA. Detta att vi demonstrerade vår förmåga alt själva sluta oss till vad som hänt 255 har föromvärlden eftertryckligt visat att det inte går att dölja en KU 1986/87:33 sådan olycka. Det var en nyttig läxa att ge till dem som tidigarekanske trott Bilaga All att det varit möjligt att undanhålla sådaninformation. Hans Nyhage: Vi har med rätta anklagat föratt inte ge information meddetsamma. Jag f()reställer mig att Sverigeomedelbart skulle ge information, om en olycka skulle inträffa i . Harman framhållit att vi kräver information i fortsättningen så fort någotliknande händer? : Det är innebörden 1 de multilaterala avtalsom ingåtts och som är med i. Det är också innebörden i det avtal som vibegärde att få med vid överläggningarna ibiandkommissionen. Vår attityd har alltid varit att vi skall lämna fullständigoch öppen information om oss själva och begära det av andra. Hans Nyhage: Kan man säga rned facit i handen attkontakterna med omvärlden togs för sent? : Nej, det tycker jag inte man kan säga. Detär på sätt och vis inte heller den viktigaste frågan. Med de nordiskagrannländerna tog vi kontakt . Det var en av de första åtgärder somkärnkraftsinspektionen och strålskyddsinstitutet vidtog. Jag vet inte om det är meningsfullt att värdera detta . har vi erfarenheter som vi saknade då. Men jag tycker att det hadeutomordentligt stort värde att vi kunde visa vår förmåga att sluta oss till vadsom hade hänt och att spåra upp källan. Det var en läxa som kanske ledde tillatt det blev möjligt att sluta de internationella avtal vi har och attsnabbt få ett erkännande av vad som hade hänt. Jag vill påminna om ytterligare en sak som jag sadeinledningsvis. Vi har av olika ting slutit oss till att man i påmåndagen den 28 inte hade fullständig kunskap om vad som hade inträffat. Enslutsats man kan dra är att man kan lära sig att uppträda bättie inför kommandesituationer på alla håll. : Vi kan då lämna den första punkten ochövergå till nästa punkt. Det innebär att vi skall gå in på del som berörregeringens tillstånd till import- och exportaffärer med klyvbara radioaktivaprodukter. Vill säga någonting inledningsvis i det avsnittet? : Också på den här punkten har vi avgivit eninformation i skriftlig form till utskottet. En allmän kommentar som jag vill göra är att den nyakärntekniklagen, som fattade beslut orn , var upptaktentill ett omfattande och vid det här laget i stort sett slutförtuppstädningsarbete när det gäller avfallshantering. Det innebar att mankonsekvent kunde satsa på direktdeponering av det svenska avfallet ifortsättningen. Vidare omfattas alla sorters radioaktivt avfall numera avlagen, alltså även detisom kommer från forskningsverksamhet och medicinskverksamhet. Det var tidigare inte tillräckligt noggrant reglerat. Dessutom har vi med stor systematik gått igenom allhantering av sådan här verksamhet och kontrollerat att den omfattas av detillstånd som krävs av regeringen,kärnkraftsinspektionen och/eller strålskyddsinstitutet vid alla KU1986/87:33 anläggningar i , även Studsvik, ASEA-ATOM osv. Mina medarbetare har med tillstånden i handen kontrolleratatt tunnor med avfall osv. var och en motsvaras av ett givet tillstånd. Jag vill säga att det är en bättre ordning, om jagfår använda ett så enkelt uttryck, än vi tidigare haft på detta område. Det ärett betydelsefullt och omfattande arbete som har genomförts under de senasteåren. : sade i i maj 1985att regeringen tog bestämt avstånd från tanken att skulle åta sig attlagra andra länders kärnavfall. Likaså har näringsutskott sagt attsom grundläggande princip för agerande bör gälla att varje land tarfullt ansvar för det kärnbränsleavfall som uppstår inom landet. Detsammanfaller med vad regeringen har uttalat . Min första fråga blir: står importen av MOX-brånsle frånVästtyskland i överensstämmelse med dessa uttalade principer? Det har att göra med att detta är enunik åtgärd, som syftar till att dessa principer skall gälla också den del avdet svenska kärnkraftsprogrammet som av tidigare regeringar bundits förupparbetning. Vi skall i stället tillämpa en konsekvent hantering där vi satsarpå direktdeponering. Här har vi bytt en mängd avfall, som av förts uttill , mot en mängd MOX-bränsle från . Plutoniuminnehålletär ungefär lika stort - det är något högre i det avfall vi nu tar hand om än idet som vi har fört ut till . Det här var ett sätt att inom ramen för slutna avtal, somvi inte kan frånträda, ändå få till stånd en konsekvent hantering. Vi haralltså inte åtagit oss att lösa ett annat lands avfallsproblem. Vi har bytt enmängd avfall med för att direktdeponera MOX-bränslet, och vi harför den del som har övertagit från fullständig garanti omfredlig användning. : Är det inte litet blygsamt att säga attdet var något högre halt? Jag har uppgifter om att det är en betydligt högreneutronstrålning och att den också är mer långvarig. Det skall alltså förvaras i CLAB. Hur länge i så falljämfört med det svenska bränslet? Är det fråga om ? : Först vill jag säga att det svenskabränslet innehöll plutonium, MOX-bränslet . Det är korrekt attdet inte kan jämföras , eftersom det är något annoriunda till sinkaraktär. Anläggningen i har emellertid utrustats på särskiltsätt för att ta hand om MOX-bränslet. Naturligtvis var en förutsättning förtillståndet till affären att SKI och SSI har godkänt anläggningen vid CLAB. Jaghar dessutom själv kunnat studera hur den särskilda del avanläggningen ser ut som skall ta hand om MOX-bränslet. De ansvariga kontrollmyndigheterna anser att alla aspekterpå strålskydd och säkerhet i samband med mellanlagring i CLAB kommer altbeaktas. : Jag har uppfattningen att de västtyskamyndigheterna har 257 17 1986/87. utfärdatförbud för mellanlagring av MOX-bränslet. Kan det då vara ett KU1986/87:33 svenskt intresse att föra över det hit? : Jag känner inte igen den beskrivningen.Däremot är det väl känt att har kommit mycket längre när det gäller atthantera den här typen av problem än andra länder. Såvitt jag vet är anläggningeni unik och mycket bättre ur säkerhetssynpunkt. Vi har förmåga atthantera den här typen av problem på ett sätt som många länder saknar. Enav våra internationella uppgifter som vi försöker fylla år att förmå andraländer att hantera avfallsfrågor med samma ansvar som vi gör. : åberopar också bindningartill tidigare avtal. Blir man av med de bindningarna genom en sådan härbytesaffär? säger att det var en unik företeelse, menkan man lita på att det blir en engångsföreteelse? Är det risk för flerabytesaffärer? : Fördel första har inget annat avfall av denhär karaktären, dvs. enligt det här avtalet, förts ut från förupparbetning, och jag har på regeringens vägnar deklarerat att vi inte kommeratt ge utförseltillstånd till något mer. För det andra finns det avtal om betydligt större mängderupparbetnings-avfall till Cogéma, som vi är bundna av inte baragenom affärsavtal utan också genom all en tidigare regering har åtagit sig attverka för att affärsavtalet fullföljs. De avtalsenliga förpliktelserna kan man frigöra sig frånbara genom frivilliga uppgörelser med andra parter som också är delaktiga isamma avtal. En förutsättning för de förhandlingar som förs mellan de svenskaavtalsslutande företagen och andra var ati vi kunde fullfölja bytesaffären påett sådant sätt att man inte bröt mot affärsavtalet som sådant. Man kan sägaatt bytesaffären i sig var ett led i det arbete som pågår för att för andradelar frigöra oss från våra avtalsenliga förpliktelser utan att bryta motavtalet. Till viss del men inte för hela den mängd som det finnsavtal för har förhandlingarna varit framgångsrika. : Jag är inte riktigt klar på om BirgittaDahls tolkning är aft man kan anse att det står i överensstämmelse med deprinciper som jag citerade alt och regeringen har uttalat om vad somskall gälla för avfallshantering. : Det anser jag mycket bestämt att det gör.Det är en unik affär som har genomförts med ett speciellt syfte, att göra detmöjligt att driva en konsekvent linje med direktdeponering för svenskt avfall.Det kommer inte att lämnas fler tillstånd av det här slaget. Jag vill för utskottet betona att regeringen strax förejul sade nej till en ansökan från Studsvik om att få lagrautländskt avfall som man tar emot för upparbetning, därför att det strider motde riktlinjer vi har på den punkten. : Därmed är frågestunden avslutad även idenna del. Då återstår punkt 3, som gäller ett riksdagsbeslut om åtgärder påenergiområdet. BirgittaDahl: har tillställt utskottet en skriftlig in- KU1986/87:33 formation. Jag vill bara erinra om vad det avslutningsvis skriver,nämligen att Bilaga A 11 det hade varit lämpligare att hålla denna fråga öppenoch inte redovisa ärendet som slutbehandlat. Att så inte har skett innebär dockinte att regeringen avser att negligera beslut. Frågan kommer attbehandlas i lämpligt sammanhang, eventuellt redan i den proposition som miljö-och har anmält och som föranleds av förslagfrån energirådet. : Jag lämnar ordet fritt, om någon villställa frågor. Det tycks råda full belåtenhet med det svar som haravgivits. Vi får behandla ärendet i ett senare sammanhang. Det återstår för mig bara att uttala ett tack tillBirgitta och för att ni har ställt upp i utskottet. Jagtackar miljö- och energiministern för att hon med sina svar har kompletteratvårt skriftliga material. : Får jag be utskottet att vara litet varsamtom de informationer jag lämnat. En del av dem är av känslig natur, och vi haralla ett gemensamt ansvar för dem. Utfrågningav bankdirektörerna /87:33 Nordbanken,Tom , Svenska Bilaga a 12 ,och . , SE-banken, samt direktör angåendeÖverenskommelse mellan regeringen och affärsbankerna om medel förforskningsändamål, : Vi har en särskild föredragningslista som upptar en delgranskningsärenden. Ett av dem är den överenskommelse som har träffats mellanregeringen och affärsbankerna om medel till en stiftelse för forskningsändamål. Jaghälsar bankdirektörerna . och direktörClaes-Göran välkomna till oss. Enligt vår praxis ger jagförst ordet till dem vi inbjudit. ErikEhn: Jag tror att sakläget är känt så att vi inte behöver orda om det. Kanskeskulle jag klargöra roll något, nämligen att Bankföreningensstyrelse har fattat beslut om att rekommendera medlemsbankerna att vara med iden här satsningen. kan inte fatta beslut för sina medlemmar. AndersBjörck: Enligt det material som vi har fått initierades den här diskussionenvid ett möte i i samband med möte den 29 september1986. Det står i det papper vi har fått att då träffades bankdirektör och finansminister , och i det sammanhanget kom fråganupp. Jagvill fråga . vem av er som förde frågan på tal och om det då sadesnågonting som var mera konkret och som visade vägen till det beslut som sedanfattades. : Frågan kom på tal hell apropå vid det cocktailparty som Sverigesambassadör brukar ge i samband med Världsbanksmötena. Samtalet varade i en ochen halv minut eller någonting sådant. Vi kom att talaom behovet av forskning, och sade att vi väl kunde användaförnyelsefonderna till att ge ett substantiellt bidrag till forskningen. Hanpåpekade också att bankerna tjänade mycket pengar . Jag svarade att jaginte trodde det finns någonting kvar i förnyelsefonderna, och samtalet ebbadeut med detta. Detvar alltså inte något möte, såsom det står i papperen, utan det var sådantsnack, om jag får uttrycka mig vårdslöst, man ägnar sig åt på ettcocktailparty. AndersBjörck: Sedan träffades man vid ett möte med statsministern den 28 oktober1986, då den här frågan berördes. Förekom det några kontakter med ledningmellan och ? . : Jag kaninte erinra mig exakt vilken dag det var, men det måste ha varit efterhemkomsten från Världsbanksmötet och före samtalet som jagbesökte i ett annat ärende. Då kom KU 1986/87:33 vi in pådenna fråga. sade att statsministern, som är ansvarig Bilaga A 12 för forskning, ville ha samtal med bankerna i denna fråga. Ettsådant samtal sattes ut att äga rum med Bankföreningenspresidium, som bestod av de herrar som finns angivna i handlingarna, alltså -utom jag själv -Tom , och . ErikEhn: Jag var inte med vid det tillfället. : Vi bytte presidium i . AndersBjörck: Sade statsministern eller finansministern då ni träffades den 28oktober någonting om att det förekom övervinster i bankerna, vilka i sigmotiverade en generös inställning från bankernas sida till det projekt som dåvar aktuellt att diskutera? Vi tyckte väl att vi hade kommit i en situation då vi var hårttyngda av en skattebelastning som skulle komma på oss på grund av de speciellaomständigheter som rådde 1986, men statsministern diskuterade inte den frågan.Vi kom in på behovet av forskningsinsatser. Det var det som upptogsammanträdet. AndersBjörck: sade i Aktuellt att de goda vinsterna hade gjort"bankerna mer mottagliga för det här förslaget". Väntade ni er någon formav engångsskatt eller annan pålaga, om ni sade : Jag uppfattadeinte alls saken på det sättet. AndersBjörck: Men om ni inte gjorde det, hur kom det sig då att ni ställde upp med endonation på 600 miljoner? Det verkar minst sagt generöst och stämmer interiktigt med vad man är van vid från bankhåll. ErikEhn: Det är fråga om 200 miljoner. AndersBjörck: Ja, under . ErikEhn: Men det som bolagsstämmorna nu fattar beslut om gäller det första året.Sedan kommer övriga års avsättningar i laga ordning. TomHedelius: Jag vill göra ett tillägg till uttalande.