bet · GA01AU7 · 1986-12-31 00:00:00 — När den nya anställningsskyddslagen trädde i kraft den 1april 1982 fanns i olika kollektivavtal bestämmelser om provanställning. Somframhålls i motionerna A723 och A748 var dessa kollektivavtal i många fall merrestriktiva än den nya lagen beträffande prövotidens längd. haravtalen löpt ut och parterna har vid ingående av nya avtal möjlighet att görade anpassningar till lagen som de finner påkallade, eftersom lagens bestämmelserär dispositiva. Utskottet anser det inte vara motiverat att slopadispositiviteten eller att inskränka parternas handlingsutrymme genom att sättaen form av nedre gräns för den. Utskottet finner heller inte anledning attstödja förslaget i motion A748 att sträcka ut tiden för provanställning tin ettår. De i sammanhanget upptagna motionerna avstyrks därför av utskottet. Som redovisats ovan är en av LAS utgångspunkter attanställning tnis vidare är den anställningsform som normalt skall användas. Ilagen anges ett antal fall i vilka undantag från huvudregeln får ske -ytterligare undantag kan göras i kollektivavtal. Ett av de i lagen angivnaundantagen är tidsbegränsad anställning vid arbetsanhopning. Enligt lagensbestämmelser får en och samma arbetstagare anställas på detta sätt . Enligt motion 1985/86:A748 av m.fl. (m) terdet sig omotiverat att en arbetsgivare under återkommande arbetstoppar somunder en tvåårsperiod sammanlagt varar mer än inte kan anställa enoch samma arbetstagare om anställningarna är motiverade av tillfälligaarbetstoppar. Arbetsgivaren åsamkas onödiga upplärningskostnader och produktivitetsförluster.Tidsgränsen försvårar också möjHgheterna för t. ex. studerande att skaffa sigden erfarenhet som kan utgöra ett avstamp för fortsatt yrkesliv. I motionenföreslås att tvåårsgränsen tas bort och att rätt införs att träffa anställningsavtalför av upp vid tillfällig arbetsanhopning. Utskottet har tidigare vid ett par fillfällen anfört attlagens regler ger arbetsgivarna tillräckligt utrymme för fillfälligaanställningar vid arbetstoppar. Detta utrymme kan för övrigt utvidgas ellerinskränkas genom kollektivavtal om detta bedöms erforderligt i en viss bransch.Utskottet har härutöver påpekat att man vid lagregelns konstruktion har avvägtå ena sidan behovet av enkelhet i tillämpningen och å andra sidan behovet att draupp en bestämd gräns för vad som skall anses som ett legitimt utnyttjande av anställningsformen(se bl. AU 1985/86:3). Utskottet har samma uppfatt- 10 ning , varför det aktuella yrkandet i motion A748 avstyrks. Permitteringslöneersättning AU 1986/87:7 gäller mellan SAF och LO ett nyttpermitteringslö-neavtal som ger arbetstagarna rätt till full lön från förstapermitteringsdagen. Arbetsgivarna får bidrag till de löner som betalas ut underpermitteringen. Bidraget benämns permitteringslöneersättning. Permitteringslöneersättningarna finansieras av ett visstbestämt statsbidrag per permitteringsdag, som har beräknats motsvara statenstidigare kostnader för arbetslöshetsersättningar vid permitteringarna. Dessutomskall arbetsgivarna bidra kollektivt genom att skjuta till en avgift om 0,05 %av lönesumman för arbetare i företag som är anslutna till anordningen medpermitteringslön. Dessa medel filiförs en särskild sfiftelse som förvaltas avArbetsmarknadens försäkringsaktiebolag (). Bestämmelserna i 21 § LAS har anpassats fill den nyaordning som SAF och LO har kommit överens om, vilket innebär att principen omfull lön från första permitteringsdagen gäller för icke kollektivavtalsbundnaarbetsgivare med rätt fill att permittera. Dessa arbetsgivare har möjlighet attansluta sig till ersättningssystemet och via detta få del av statsbidraget tillpermitterings-lönen. Enligt gällande bestämmelser tillämpas emeHertid inte deredovisade villkoren för ersättning vid permittering då denna är en följd avatt arbetet är säsongbetonat eller av andra skäl inte är sammanhängande fillsin natur. I ett par mofioner tas upp förslag fill ändringar i 21 §LAS. I den ena motionen, 1985/86:A212 av (), behandlas detidsmässiga villkoren för permitteringslön. Motionären föreslår att LAS ändrasså att en permitterad har rätt till lön och andra anställningsförmåner endastdå han varit permitterad eller undersamma kalenderår. Förmånerna bör därvid inte undersfiga vad som normalt skulleha utgått om arbetstagaren hade fått behålla sina arbetsuppgifter. Mofionärenanför i sin mofivering bl. a. att den nu gällande ordningen fått negativakonsekvenser för de små företagen. Som tidigare nämnts gäller från attarbetstagarna ges rätt till full lön från första permitteringsdagen. Utskottetser ingen anledning att - som motionären föreslår - förorda en återgång till dengamla ordningen som innebar att lagenlig rätt till lön inte förelåg för de tvåförsta veckorna under en permittering. Motion A212 avstyrks därför. Som ovan nämnts utgår inte permitteringslön dåpermitteringen är en följd av att arbetet är säsongbetonat eller av andra skälinte är sammanhängande till sin natur. I motion 1985/86: A735 av m. fl. (m, fp, c), föreslås en utvidgning av undantagen förpermitteringslön. Förslaget innebär att permitteringslön inte heller skall utgåom permitteringen är en följd av arbetstagarens eget vållande, av olovligkonflikt och semesterstängning i samband med huvudsemestern - dock högst underde första fio permitteringsdagarna, av offenthg myndighets beslut somarbetsgivaren inte bort räkna med, samt av otjänlig väderlek som omöjliggjortarbete. 21 § LAS bör ändras i enlighet härmed. Motionärerna framhåller i sin motivering att de nyapermitteringslönereg- lerna har medfört stora problem för många små företag. Här nämns särskilt jj småbyggnadsföretag och vissa specialföretag såsom tak- och fasadentrepre- AU1986/87:7 nörer, som på grund av snö eller kyla inte kunnat sysselsätta sinaanställda och blivit tvungna att betala permitteringslön. De stora företagendrabbas enligt motionärerna inte på samma sätt av dessa problem då de oftatillfälligt kan placera om den berörda personalen. Som också framhålls i motionen ingår ipermitteringslöneavtalet mellan SAF och LO samtliga de undantag som förs fram imofionen utom s. k. väderpermiltering. Enligt vad utskottet inhämtat pågår förnärvarande i regeringens kansli en utvärdering av permitteringslönesystemetinnefattande bl.a. frågan om s.k. väderpermittering. Med hänvisning härtillavstyrker utskottet motion A735. Koncernbegreppet i den arbetsrättsliga lagstiftningen -främst LAS -aktualiseras i motion 1985/86:A727 av . (vpk).Motionärerna framhåller inledningsvis att en snabbt fortgåendekoncentrationsprocess i näringslivet skapat nya problem för den arbetsrättsligalagstiftningen. De arbetande och deras fackliga organisationer kommer alltlängre från de verkliga beslutsfattarna i koncernledningarna. Det förhållandet att "gamla" företag splittrasupp i olika bolag, "bolagise-ras", skapar speciella problembeträffande anställningsskyddet. Ett "gammalt" företag på en ort kanefter bolagisering bestå av ett tiotal företag, varvid LAS turordningsreglervid avsked kan omfattas av lika många turordningskretsar. Motionärerna anser mot den angivna bakgrunden attkoncernbegreppet är juridiskt, ekonomiskt och arbetsrättsligt otidsenligt.Lagstiftningen bör därför ändras på sådant sätt att de anställda och derasfackliga organisationer kan förhandla och utmäta ekonomiskt, moraliskt ochjuridiskt ansvar av de verkliga beslutsfattarna i en koncern. När det gällerturordningsreglerna måste det komma till den lösning där koncernledningen hardet slutliga ansvaret både arbetsrättsligt och ekonomiskt. Frågan om innebörden av begreppet koncern och behovet avett enhetligt sådant begrepp uppmärksammades bl. a. i departementspromemorian(DsA 1981:6) Anställningsskydd. I promemorian anfördes bl. a. att detsjälvfallet skulle vara av värde med ett enhetligt rättsligt koncernbegrepp menatt utgångspunkten trots allt måste vara de sakliga skäl som talar för att manväljer en regel av den ena eller andra innebörden i det ena eller andrarättsliga sammanhanget. I proposition 1981/82:71 om ny anställningsskyddslagm. m. uttalade det föredragande statsrådet bl. a. att kollektivavtalen framstodsom den lämpligaste metoden för att lösa de skiftande problem som ofta harsammanfattats under begreppet arbetsrättsliga koncernfrågor. Utskottet har för sin del ingen annan uppfattning än de nuredovisade. Utskottet vill härutöver hänvisa fill att hithörande frågor förnärvarande övervägs inom . Frågorna följs även inom detfortlöpande översynsarbetet beträffande den arbetsrättsliga lagstiftningen inomregeringens kansli. Utskottet utgår därvid från att utvecklingen mot en ökadbolagisering följs med uppmärksamhet bl. a. med avseende på anställ- 12 Med hänvisning fill det anförda avstyrker utskottet motion1985/86: A727 i AU 1986/87:7 aktuell del. Främjandelagen innehåller i första delen regler om varselvid driftsinskränkning. I lagens andra del finns regler om åtgärder för attfrämja anställning av äldre arbetstagare och arbetstagare med nedsattarbetsförmåga. En grundläggande tanke i lagen är attarbetsmarknadsmyndigheterna skall överlägga med arbetsgivare och fackföreningarom de åtgärder som kan behöva vidtas för att äldre och arbetshandikappade skallfå bättre möjligheter att behålla eller få en anställning på den reguljäraarbetsmarknaden. Lagen bygger i första hand på frivillig samverkan. Omöverläggningar inte resulterar i lösningar i samförstånd, kanarbetsmarknadsmyndigheterna meddela arbetsgivaren anvisningar om personalrekryteringen.Följs inte dessa anvisningar och om det är uppenbart att rättelse inte kanvinnas på annat sätt, kan AMS som en yttersta åtgärd förordna att arbetsgivarenfår anställa endast sådan arbetstagare som den offentliga arbetsförmedlingenhar anvisat eller godtagit. Om arbetsgivaren bryter mot förordnandet kan hanstraffas. I mofion 1985/86:A746 av och () föreslås en översyn av främjandelagen. Enligt motionärerna har lagenhittills i stort sett inte använts trots att situationen för handikappade påarbetsmarknaden har försämrats. Främjandelagen måste därför börja fillämpas avansvariga myndigheter. Motionärerna utesluter emellertid inte att det faktumatt lagen inte tillämpas kan tyda på att den inte är tillräckligt klartskriven. En översyn av lagen och dess tillämpning måste därför snarastgenomföras, slutar motionärerna. Utskottet vill först allmänt framhålla att en givenutgångspunkt för arbetsmarknadspolitiken måste vara att målet om arbete åt allaäven omfattar de handikappade som önskar ett arbete. Utskottet redogjordesenast i betänkandet AU 1985/86:11 för betydelsen både för den handikappadeoch för samhället i stort att målmedvetna och kraftfulla insatser görs för attunderlätta för den handikappade att få ett arbete. De olika åtgärder som står till buds för att underlättaför de handikappade att få fäste på arbetsmarknaden har kartlagts ochbedömts av handikappkommittén, som i betänkandet Ds A 1984:12 Vägar tdl arbeteför handikappade har redovisat resultatet av sina överväganden. En fråga sombehandlades särskilt var hur främjandelagen används och fungerar i arbetet förde handikappades sysselsättning. Kommittén konstaterade bl. a. att lagen intehade använts fullt ut, trots att de arbetshandikappades situation påarbetsmarknaden hade försämrats. konstaterades att de försök med enmer akfiv tillämpning av lagen som skett gav positiva resultat underhögkonjunkturen . varemellertid arbetsgivarnas rekryteringsbehov så begränsade eller hade sådaninriktning att en extra press på arbetsgivare att anställa handikappde inteansetts rimhg. a. att ytterligareinsatser borde göras i syfte att nå önskat resultat med stöd av den stegvisa dialog mellan 13 arbetsförmedlingoch arbetsgivare och de tryck mot de senare som främjan- AU 1986/87:7delagen ger utrymme för. Kommitténs förslag har slutbehandlats i regeringenskansU. Utskottet anser för sin del att främjandelagens betydelseinte bör underskattas. Som framgår i handikappkommitténs betänkande har en radinitiativ tagits i olika delar av landet i syfte att med hjälp av lagenytterligare öka ansträngningarna att bereda handikappade arbete. Det faktum attfrämjandelagen finns torde också i sig ha betydelse i sammanhanget. Utskottetvill slutligen stryka under betydelsen av att man i den rådandearbetsmarknadssituationen aktivt tar till vara de möjligheter främjandelagen gerarbetsmarknadsmyndigheterna att öppna nya vägar för de handikappade att kommain på arbetsmarknaden. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetyrkandet i mofion A746 om en ny översyn av främjandelagen. 1. beträffandeöversyn av LAS attriksdagen avslår motion. 1985/86:A270 yrkande 5, 2. beträffandeen vidgad undantagskrets i LAS attriksdagen avslår mofionerna 1985/86:A721, 1985/86:A740 och 1985/86:A748 yrkande18, 3. beträffande arbetstagarbegreppet i den arbetsrältsligalagstift ningen attriksdagen avslår mofionerna 1985/86:A739 yrkande 3 och 1985/ 86:A748 yrkande17, 4. beträffandeturordningen vid uppsägning attriksdagen avslår mofion 1985/86:A748 yrkande 19, 5. beträffandeskadestånd vid ogiltigförklarad uppsägning m. m. att avslår motion1985/86:A727 yrkande 3, attriksdagen avslår motionerna 1985/86:A723,1985/86: A745 yrkande 3 och1985/86:A748 yrkandena 21 och 22, 7. beträffandetidsbegränsad anställning vid arbetsanhopning att avslår motion1985/86:A748 yrkande 20, 8. beträffande detidsmässiga villkoren för permitteringslön att avslår mofion1985/86:A212, 9. beträffande enutvidgning av undantagen för permitteringslön att avslår motion1985/86:A735, 10. beträffande koncernbegreppet attriksdagen avslår mofion 1985/86:A727 yrkande 4, 11. beträffande översyn av främjandelagen att avslår motion 1985/86:A746. Närvarande: (), (), (), AU 1986/87:7 (), (), (), (), (), (), (), i (c),(vpk), (), () och (). Översyn av LAS-motiveringen (mom. 1) AlfWennerfors, och (alla m) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjar med "Somframgått" och slutar med "aktuell del" bort ha följande lydelse: Utskottetdelar uppfattningen i motion 1985/86:A270 att lagen om anställningsskydd ärbehäftad med betydande brister. Dess komplexitet har medfört olika tolkningaroch svårigheter vid tillämpningen. I vissa avseenden har lagen utgjortett hinder för en för samhällsekonomin nödvändig expansion inom näringslivet.Det finns mot denna bakgrund skäl att företa en samlad översyn av lagen.Utskottet har emellertid stannat för att föreslå omedelbaraförändringar i de delar av lagen som bedömts som mest angelägna att förändra.Det gäller bl. a. reglerna beträffande turordningen vid uppsägning,provanställning samt anställning vid arbetsanhopning. Till dessa frågoråterkommer utskottet senare i framstänningen. Mofion A270 bör med hänvisninghärtill avslås. 2. översyn av LAS (mom. 1) i (c) och () anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjar med "Somframgått" och slutar med "aktuell del" bort ha följande lydelse: Utskottetanser för sin del att de arbetsrättsliga reglerna medför mycket byråkrati utanatt alltid stärka den enskildes ställning. Vissa utvärderingar av LAS pekar påatt nytillträdande - främst ungdomar - har allt svårare att få fäste påarbetsmarknaden. Vidare är det uppenbart att möjligheterna till provanställningär ofillräckliga. De erfarenheter som här gjorts vid tillämpningen av LASunder senare år och som exemplifierats ovan samt de ändrade förhållanden sominträtt på arbetsmarknaden sedan LAS antogs motiveraratt lagen ses över. Detta arbete kan lämpligen ingå i den totala översyn av denarbetsrättsliga lagsfiftningen som aktualiseras i bl.a. den centerpartistiskamotionen 1985/86:A745. Till den motionen återkom-/ner utskottet i betänkandetAU 1986/87:8. dels att utskottets hemstänan under 1 bort haföljande lydelse: 1. beträffande översyn av LAS att med bifall fillmotion 1985/86;A270 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Envidgad undantagskrets i LAS (mom. 2) AU 1986/87:7 , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "Utskottet har" och slutar rned "därför avslås" bort haföljande lydelse: Till de kategorier arbetstagare som undantas frånanställningsskyddslagens fillämpning hör personal i företagsledande ellerdärmed jämförlig ställning. Som framhålls i de aktuella motionerna är den snävagränsdragning som gäller vid tillämpningen av detta begreppotillfredsställande, särskilt när det gäller mindre företag. Anställningsskyddslagen syftar till att öka tryggheten förarbetstagare i gemen. På högre befattningshavare och personer som skallfullgöra specialistfunktioner måste man, kunna ställa särskilda krav. Om dethos sådana befattningshavare brister i detta avseende blir det snabbt tillallvarligt men för företaget. På de mindre företagen kan situationen utvecklasfill ett hot mot sysselsättningen för övriga anställda. Den starka position anställningsskyddslagenger den anställde kan i här berörda fall bli ett svårbemästrat problem. Detfinns också skäl att anta att dessa förhållanden förhindrar att personalanställs. Det synes därför motiverat att utreda möjligheterna att vidga denkrets av anställda som med hänsyn till sina arbetsuppgifter och därmed förenatansvar bör undantas från lagen eller ges ett begränsat skydd. Det bör då ocksåövervägas att medge undantag från lagen i sin helhet under förutsättning av attsärskilt avtal träffas mellan parterna. Vad utskottet anfört i anslutning fill motionerna1985/86:A721, 1985/ 86:A740 och 1985/86:A748 yrkande 18 bör ges regeringen fillkänna. dels att utskottets hemställanunder 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande en vidgad undantagskrets i LASatt med bifall till motionerna 1985/86:A721, 1985/86: A740 och1985/86: A748 yrkande 18 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Arbetstagarbegreppet i den arbetsrättsligalagstiftningen (mom. 3) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjarmed "I ett" och på s. 7 slutar med "denna del" bort haföljande lydelse: Utskottet förordar i likhet med motionerna 1985/86:A748och 1985/ 86: A739 att en utredning görs om arbetstagarbegreppet i denarbetsrättsliga lagstiftningen. Det är väsentligt att entydiga regler finns förbedömningen av huruvida en person är att betrakta som anställd ellerföretagare. Fackliga organisationer har som ambition att vidga arbetstagarbegreppet,och de fackliga bedömningarna kan få vittgående konsekvenser för enskilda. Entvist om kollektivavtal baserad på skilda bedömningar av arbetstagarbegreppetkan t. ex. resultera i omfattande blockadaktioner. Reglerna ilagen är allmänt hållna, och det har överlåtits åt rättspraxis att Detta begrepp har därvid givits en så vid AU1986/87:7 tolkning att det kan ifrågasättas om den står i samklang med deavsikter lagstiftaren troligen hade men inte gav uttryck för. Den strukturomvandling som arbetsmarknaden för närvarandegenomgår som en följd av den tekniska och ekonomiska utvecklingen leder tillnya företags- och arbetsformer. Nyföretagandet måste uppmuntras och olikaformer av samarbete ges utrymme att utvecklas. Inom vården är det önskvärt attanhöriga ges möjligheter att medverka. Det bör också finnas stort utrymme förfrivilliga insatser inom såväl den offentliga sektorn som exempelvis ideella organisationer.En alltför vid tolkning av arbetstagarbegreppet medför orimliga ekonomiskakonsekvenser och utgör hinder för en dynamisk utveckling. Det utredningsarbete om arbetstagarbegreppet inomskatterättslig och socialförsäkringsrättslig lagstiftning som slutförts (Ds S1985:1) lämnar inget bidrag fill lösningen av här beskrivna problem. Ensärskild utredning bör därför tillkallas med det snaraste. a. utgå ifrån att elever i och gymnasieskolan, vilkaarbetar vid olika företag eller institutioner som ett led i sin utbildning,liksom praktikanter skall undantas från arbetstagarbegreppet. Regeringen börunderrättas om vad utskottet anfört här med bifall till motionerna 1985/86:A748 och 1985/86: A739 i dessa delar. dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse: 3. beträffande arbetstagarbegreppet i den arbetsrättsligalagstiftningen attriksdagen med bifall till motionerna 1985/86:A739 yrkande 3 och 1985/86: A748yrkande 17 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Turordningen vid uppsägning (mom. 4) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Liknande ändringsyrkanden" och slutar med "aktuelldel" bort ha följande lydelse: Vid driftsinskränkningar är det angeläget för bådeföretaget och dess anställda att den arbetsstyrka som skall bli kvar får ensammansättning som gör en fortsatt effektiv verksamhet möjlig. Det kanexempelvis vara av avgörande betydelse att någon eller några befattningshavaresom är nyckelpersoner stannar inom företaget. Lika viktigt kan det vara attden återstående personalen besitter en sådan kompetens eller sammansättningsom ger de bästa förutsättningarna för fortsatt drift. Tillämpningen av LAS harvisat att de turordningsregler som skall gälla enligt lagen i många fall intemedger den flexibilitet som är nödvändig vid strukturförändringar. Denmöjlighet lagen ger till avvikelse från reglerna genom kollektivavtal hardärför utnyttjats flitigt i kombination med utnyttjande avarbetslöshetsförsäkringen oeh förtidspension. För företag som saknar kollektivavtal erbjuds i liknandefall inga möjligheter att genomföra en smidig personalreduktion. Här gäller lagens " 17 I sådana fall ger konkurs enda möjligheten AU 1986/87:7 attupplösa arbetsstyrkan och ombilda företaget. En strikt tillämpning av turordningsreglerna i LASförsvårar anpassningen till en ny teknik och nya produktionsformer. Det ärdärför nödvändigt att reglerna utformas så att de medger nödvändigflexibilitet. De behöver då kompletteras med åtgärder som ger äldre arbetslösavaraktig ekonomisk trygghet. Mot bakgrund av det anförda bör turordningsreglerna ändrasså att arbetsgivaren ges möjlighet att vid omläggning av verksamheten delsbehålla arbetstagare med särskilt yrkeskunnande eller annan kompetens, dels attupprätta särskild turordning för arbetstagare med i huvudsak jämförbaraarbetsuppgifter. Regeringen bör återkomma till med förslag till lagenligt dessa riktlinjer. Det anförda, som innebär tillstyrkan av mofion 1985/86:A748 i denna del, bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse: 4. beträffande turordningen vid uppsägning attriksdagen med bifall till motion 1985/86:A748 yrkande 19 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Skadestånd vid ogiltigförklarad uppsägning m. m. (mom. 5) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Utskottet vidhåller" och slutar med "utskottet anfört"bort ha följande lydelse: En arbetsgivare kan med nuvarande ordning trotsa endomstols ogilfig-förklaring av en uppsägning eller ett avskedande och hindraden anställde att återgå i arbete. Arbetsgivaren har i ett sådant fall attbetala ett antal månadslöner till den anställde som s. k. särskilt skadestånd.Utskottet delar vpk:s uppfattning att arbetsgivaren inte bör ha denna möjlighetatt köpa sig fri från anställningsförhållandet. Det är i stället denförfördelade arbetstagaren som skall ha rätten att välja mellan skadestånd ochåtergång i arbetet. För att öka trycket på arbetsgivarna i de situationer somdet här är fråga om bör dessutom det särskilda skadeståndet höjas avsevärt.Regeringen bör lägga fram förslag till ändring av anställningsskyddslagenenligt dessa riktlinjer. dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse: 5. beträffande skadestånd vid ogiltigförklaraduppsägning m. m. att med bifall till motion 1985/86:A727 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Provanställning (mom. 6) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 10 sombörjar med "När den" och slutar med "av utskottet" bort haföljande lydelse: