bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till den specialisering somden nya utbildningen innebär, skall emellertid av det skriftliga beviset omlegitimation framgå inte endast al t vederbörande har avlagt sjuksköterskeexamenoch fått legitimation som sjuksköterska, utan också vilken av de sexinriktningarna som examen avser. De assistentutbildningar som ersattes med den nyasjuksköterskeutbildningen bedömdes emellertid inte ha en sådan omfattning attde direkt kunde läggas till grund för legitimation som sjuksköterska. Iproposition 1983/ 84:179 fanns därför inte något förslag på en generell lösningpå legitimationsfrågan för dem som genomgått dessa äldre utbildningar. I 2 §förslaget till behörighetslag fanns emellertid en bestämmelse om aftlegitimation kan meddelas också den som inte genomgått föreskriven utbildningmen som visar att han eller hon på annat sätt förvärvat motsvarande kompetens.Enligt 12 § samma lagförslag bemyndigades regeringen att meddela ytterligareföreskrifter i de frågor som avses i lagen. 3 Legitimationsfrågans behandling i Frågan om legitimation för dem som genomgått de äldreutbildningarna togs upp i en motion i med anledning av propositionenom en ny behörighetslag. I motion 1983/84:2856 av m. fl. (s) togsupp frågan om XU 1986/87:33 övergångsbestämmelser till lagen när det gälldelegitimation för operations-, Bilaea B 7 B röntgen- och radioterapiassistentermed äldre utbildning. I motionen fram-hölLsbl. a. att de arbetstagare som häravses har en självständig ställning med kvalificerade arbetsuppgifter och ettsärskilt ansvar för patienternas säkerhet i vården på samma sätt som gäller förutövare av de yrken, för vilka enligt propositionen legitimation skall kunnaerhållas. Motionärerna begärde att som sin mening skulle geregeringen till känna att operations-, röntgen- och radioterapiassistenterutbildade enligt äldre studieordning genom övergångsbestämmelser jämställsfullt ut med de sjuksköterskor som utbildats i motsvarande inriktningar enligtden nya studieordningen, innebärande att samtliga borde erhålla legitimation. Med anledning av motionen konstaterade socialutskottet isitt betänkande bl.a. att de äldre utbildningarna inte har samma omfattning somden nya sjuksköterskeutbildningen (SoU 1983/84:32). Utskottet erinradeemellertid om den föreslagna regeln i 2 § behörighetslagen och pekade på aftmöjlighet sålunda finns för en operations-, röntgen- eller radioterapiassistentmed äldre utbildning att erhålla legitimation som sjuksköterska som visar atthan eller hon har kunskaper m. m. som motsvarar dem som den nya sjuksköterskeutbildningenger. Utskottet framhöll emellertid, att de äldre utbildningar som togs upp imotionen inte i alla avseenden är jämförbara med den nyasjuksköterskeutbildningen med motsvarande inriktning. Utskottet var därförinte berett att generellt uttala sig för att alla här aktuella utbildningardirekt skulle berättiga till legitimation som sjuksköterska. Det framstod emellertid, enligt utskottet, som rimligt attde assistenter som inte kan visa att de ändå har tillräcklig kompetens för atterhålla legitimation som sjuksköterska ges tillfälle all i erforderlig månkomplettera sin utbildning. Detta kan t. ex. ske genorn att de fullgör vissamoment av den nya sjuksköterskeutbildningen. Utskottet förutsatte attregeringen bl.a. uppmärksammar och universitets- ochhögskoleämbetet på denna fråga. Utskottet avstyrkte motionen, och biföll ibeslut utskottets hemställan. uppdrog regeringen åt attgöra en översyn av de allmänna råd som rör kompetenskrav för medicinsk-tekniskaassistenter. I samband med översynen skulle särskilt belysa hurassistentgrupper med äldre utbildning i kompetenshänseende förhåller sig tillsjuksköterskor med rhotsvarande inriktning inom den nya utbildningen vid hälso-och sjukvårdslinjen samt hur den nya utbildningen kan komma att påverka deberörda assistentgruppernas arbetssituation. I sitt beslut erinrade regeringenom vad socialutskottet anfört i dessa frågor i betänkandet SoU 1983/84:32. , som genomförde översynen i samråd meduniversitets-och högskoleämbetet. och Svenska hälso- ochsjukvår- denstjänstemannaförbund (SHSTF), redovisade sitt uppdrag i en rapport /87:33 . Bilaga B 7 B 1rapporten redovisade följande slutsatser - attmedicinsk-tekniska assistenter inom sina resp. verksamhetsområdenkompetensmässigt är fullt likvärdiga med sjuksköterskor, som genomgåttmotsvarande inriktning (specialutbildning) inom hälso- och sjukvårdslinjen, - attmedicinsk-tekniska assistenter inom övriga verksamhetsområden av hälso- ochsjukvården inte i kompetenshänseende kan anses vara helt likvärdiga medsjuksköterskor, som genomgått motsvarande specialutbildning, - attlegitimation som sjuksköterska i och för sig inte är nödvändig för demedicinsk-tekniska assistenternas fortsatta yrkesutövning inom sina resp.verksamhetsområden samt - att demedicinsk-tekniska assistenter som önskar legitimation som sjuksköterskabehöver genomgå kompletterande utbildning - främst inriktad på att ge breddadkompetens i omvårdnad - för att uppnå den koriipetens för sjuksköterskeyrketsom meddelas inom ramen för hälso- och sjukvårdslinjen (sjuksköterskeexamen). Motbakgrund av dessa slutsatser ansåg - att de medicinsk-tekniska assistenterna inte utankompletterande utbild ning som motsvarar sjuksköterskeexamen kan få legitimation som sjukskö terska. - att regeringen uppdrar åt UHÄ att planera för sådanerforderlig kompletterande utbildning för berörda grupper medicinsk-tekniska assis tenter. och anmälde att de inte deladesocialstyrelsens ställningstaganden. Vad gäller frågan om legitimation avstodUHÄ fråri ställningstagande. 5 Regeringsbeslutet och kommentar ställningstagande förorsakade mycketupprörda känslor bland de berörda yrkesutövarna och deras fackligaorganisationer. En stor mängd uppropslistor, brev, vykort och andra skrivelserinkom till . De fackliga organisationerna uppvaktadedepartementschefen i ett par omgångar. beslutade regeringen förordning(1986:130) om ändring i förordningen (1984:545) om behörighet att utöva yrkeinom hälso-och sjukvården m. m. Efter ändiingen har punkt 10 i övergångsbestämmelsernatill sistnämnda förordning följande lydelse. Vid prövning av fråga om legitimation somsjuksköterska enligt lagen (1984:542) om behörighet att utöva yrke inom hälso-och sjukvården m. m. skall den sökande anses ha förvärvat en kompetens som ärlikvärdig med sjuksköterskeexanien med motsvarande inriktning, om den sökandehar dels genomgått föreskriven utbildning till a) operationsassistent. b) radioterapiassistent, 516 c) röntgenassistenteller KU 1986/87:33 d) oftalmologassistentjämte kompletterande utbildning enligt universitets- Bilaga B 7 B och högskoleämbetets föreskrifter , dels arbetat i yrket som motsvarar minst tvåårs heltidsijänsl-göring . Förordningen, som trädde i kraft ,beslutades av regeringen med stöd av det tidigare omnämnda bemyndigandet i 12 §behörighetslagen. Av bemyndigandets utformning framgår att den föreslagna lageninte uttömmande reglerar de frågor som behandlas i lagen. Det bör framhållas att den nya punkten 10 iövergångsbestämmelserna inte föreskriver någon generell kompetensförklaring avmedicinsk-teknisk assistent såsom sjuksköterska. I stället fastläggs därigenomregler för kompetensprövning i en viss typ av individuellaärenden om sjuksköterskelegitimation. Sådan prövning förutsätts ske enligt dentidigare redovisade bestämmelsen i 2 § behörighetslagen. De nya reglerna iövergångsbestämmelsen anger att viss angiven utbildning och tid föryrkespraktik skall räcka för att uppnå samma kompetens som sjuksköterskeexamenmed motsvarande specialinriktning ger. Det har ansetts ligga inom ramen förbemyndigandet i 12 § behörighetslagen att besluta om en övergångsbestämmelsemed detta innehåll. Förteckningöver statsråd, som uppehållit posten ku 1986/87:33 somhandelsminister eller, sedan Bilaga b 8 a 14.10.1969-9.10.1970 GunnarLange (s) 9.10.1970-9.11.1975 Kjell-OlofFeldt (s) 9.11.1975-8.10.1976 CariLidbom (s) 8.10.1976-18.10.1978 StaffanBurenstam () 18.10.1978-12.10.1979 HädarCars (fp) 12.10.1979-5.5.1981 StaffanBurenstam () ()även chef för 22.5.1981-8.10.1982 BjörnMohn (fp) 8.10.1982-11.1.1983 LennartBodström (s). 11.1.1983-10.10.1986 MatsHellström (s) KU 1986/87:33 Bilaga B 8 B Finansministern Redogörelse för samtal med En person, benämnd "speditör i ", har tilljournalister sagt att han träffat mig för att få mitt bistånd delsvid illegala vapentransporter, dels för att få hans inkomster av dessatransporter befriade från skatt. Dessa uppgifter år grundlösa. Jag har, såvittjag vet, aldrig träffat mannen i fråga. Under inga förhållanden har jagdiskuterat vapenaffärer eller skatter med honom. Min kontakt med "speditören i " inskränkersig till följande händelser. blev , politisktsakkunnig i , uppringd av en person som uppgav sig hetaBengt . Han krävde att få tala med mig men vägrade uppge vad hans ärendegällde. Ehuru inte är säker, uttalades under samtalet troligen någonform av hot om att - om han inte fick tala med mig - skulle gå tilltidningar med uppgifter om min befattning med vissa vapenaffärer under min tidsom handelsminister. föreslog då att tala medinforma-tiohssekreteraren , vilket han accepterade. ringde på uppmaning till . Hanuppgav då att ärendet gällde ett indraget trafiktillstånd och aftåkeriföretagets existens hängde på detta tillstånd. Ett dussin anställda skulleannars förlora sina jobb och egen ekonomi skulle raseras. Enligt vonOtter var han i stark affekt och mycket mångordig. Han krävde återigen att fåtala med mig och upprepade sitt hot om att offentliggöra uppgifter om mininblandning i vissa vapenaffärer med . Huruvida de skulle ha varit legalaeller illegala framgick inte. gav mig en redogörelse för dessa samtal ochansåg att jag borde tala med . Jag bad då attkommunikationsdepartementet skulle kontaktas om omständigheterna kring detindragna trafiktillståndet. Jag bad också att få en redovisning av vilkaexporttillstånd till som beviljats av regeringen somhandelsminister. Det senare skedde genom att departementsrådet sig till KMl . Uppgifterna från visade attregeringens motiv för att avslå besvär över tillståndsbeslutet varvälgrundade. En rad anmärkningar hade framförts gentemot åkeriets ekonomiskaskötsel. Åkeriet drevs för övrigt av hustru, eftersom han var belagdmed förbud att driva näring. Redovisningen av vapenexporttillstånden framgår avden i bilaga* lämnade redogörelsen. För ansåg jag inte att skäl fanns för att jag skulle kontakta . * Här utesluten. Informationssekreterarenansåg dock att jag borde göra det, eftersom KU 1986/87:33 uppträtt så aggressivt och hotfullt. Bilaga B 8 B Om det fortsatta händelseförioppet har följande kunnatrekonstrueras, byggt på de minnesbilder jag själv och mina medarbetare idagsläget har. Efter att först ha talat med , hade jag ett samtalmed , varvid jag förklarade för honom att regeringens beslut angåendetrafiktillståndet stod fast. hade då en längre utläggning om sinaekonomiska bekymmer och de problem företaget stod inför. Vid detta samtal nämnde ingenting omnågra vapenaffärer, inte heller framfördes hot av något slag. Det bör tilläggas att en reporter vid tidningenKvällsposten dagen efter detta samtal ringde mig och uppgav att han talat medNilsson, som tydligen vänt sig till tidningen. Enligt reportern hade Nilssonsagt att vi vid vårt telefonsamtal skulle ha talat om va.pentransporter tillIran och dessutom att jag träffat och en kompanjon tillhonom och diskuterat dessa transporter. Båda dessapåståenden saknar grund i verkligheten. PM KU 1986/87:33 Regeringensåtgärder med anledning av Bilaga b 9 Anmälaren,(), har begärt en granskning av regeringens åtgärder efterolyckan på fyra områden. De år beredskap, samråd med berörda myndigheter,information och internationella kontakter. Kärnkraftsolyckani Tjernobyl har berörts från olika utgångspunkter i många publikationer. 1 detföljande återges i huvudsak uppgifter ur proposition 1986/87:18 om vissaåtgärder m.m. efter . I sammanhanget bör nämnas attgeneraldirektören , , har avgett enutvärderingsrapport. Beredskapen efter Tjernobyl. Delrapporten innehåller en avstatens kärnkraftsinspektion och begärdundersökning främst av hur beredskapen har fungerat. Informationsfrågor kommeratt behandlas i en särskild rapport. Isamband med en planerad avställning av reaktorn skulle ett provgenomföras för att undersöka förutsättningarna att förbättranöd-strömsförsörjningen till vissa pumpar vid bortfall av den yttreströmförsörjningen. Liknande prov hade genomförts i samband med tidigarereaktorav-ställningar. Provet skulle genomföras vid en fjärdedel av reaktornsnominella effekt. Vid nedregleringen av reaktorn, vilken gjordes manuellt,misslyckades man med att stabilisera effekten vid den nivå som provet skullegenomföras vid. För att undvika snabbstopp vid provet sattes, i strid motsäkerhetsföreskrifterna, medvetet ett antal automatiska säkerhetssystem urfunktion. Provetstartades mellan då man trodde att effektenhade stabiliserats. Personalen var uppenbarligen helt omedveten om att man isjälva verket hade fört in reaktorn i ett instabilt driftsläge. Ca 35 sekunderefter det att provet påbörjats började reaktoreffekten öka. Normalt skullereaktorn då ha snabbstoppats automatiskt, men det automatiskasnabbstoppssystemet hade tidigare satts ur funktion. När reaktoreffektenbörjade öka, försökte man snabbstoppa reaktorn manuellt. Energiutvecklingen ireaktorn blev emellertid så explosionsartad att effekten ökade till över hundra gånger den nominella effekten. Ett stortövertryck uppstod i reaktorhärden och den sprängdes sönder inifrån. Trycketfrån den utströmmande ångan vräkte undan det tunga locket överreaktorn och reaktorbyggnaden började rasa sammän. Efter ytterligare någrasekunder skedde en andra explosion. Glödande bränsle- och grafitfragmenl liksomstoft från den pulvriserade härden . kastades högt upp i luften. Omedelbartefter olyckan försökte man kyla härden. Detta misslyckades dock varför grafiten började brinna och elden spred sig i den förstörda härden. För att kyla ned härden och begränsa fortsatta utsläpp av radioaktivi- 52i tet började man eftercirka att täcka den med bor, dolomit, sand, KU 1986/87:33 lera ochbly som dumpades från militärhelikoptrar. Ytterligare släckning och BilagaB 9 kylning gjordes senare med hjälp av inpumpad kvävgas. Upptäckten m. m. uppmättes förhöjd radibaktiviiel vid Forsmarkskärnkraftverk. Efter kontroller vid verket och på andra ställen i landet, bl.a. ' i Studsvik, konstaterades att radioaktiviteten inte kommit från någonsvensk anläggning. Kalkyler med hänsyn till väderleksförhållandena närmast föregåendedygn samt analyser av nedfallets sammansättning tydde på att det kunde vara enreaktorolycka i som givit upphov till det radioaktiva nedfallet.På basis härav ställdes frågor till vissa regeringar, dels direkt via någrasvenska ambassader, dels på svensk begäran via det Internationellaatomenergiorganet, lAEA. bekräftades olyckan officielltav sovjetiska myndigheter. Spridning av cesluin-137 enl flygmätningar - Redankort tid efter olyckan stod det klart att nedfallet av radioaktiva KU1986/87:33 ämnen i var väsentligt allvarligare och mera omfattande än i de flesta Bilaga B 9 andra länder i . Nedfallet, särskilt över delar av och , blev jämförelsevis stort på grund av de väderleksförhål landen som rådde då molnet med de radioaktiva ämnena passerade över . ' Proposition 1986/87:18, huvudsakligt innehåll . Regeringengav efter olyckan rådet för långsiktiga elanvändnings-ochelproduktionsfrågor, energirådel, vissa uppdrag. Som en första etapp i arbetethar rådet lämnat en rad förslag syftande till att förbättra-säkerhéten ihändelse av kärnkraftsolyckor. Regeringen bedömde förslagen som angelägna attgenomföra. I propositionen föreslås anslag till ,strålskyddsinstitutet och länsstyrelserna. Ett anslag föreslås även för atttäcka kostnaderna för energirådets verksamhet. Föratt mildra konsekvenserna av det radioaktiva nedfallet i har en radåtgärder vidtagits av regeringen och berörda myndigheter. Regeringen harbeslutat att ersättning skall utgå för produkter från jordbruks-, trädgårds-ochrenskötselföretag som inte får saluföras på grund av för höga halter avradioaktiva ämnen. I propositionen föreslås hur kostnaderna för ersättningar pågrund av radioaktivt nedfall skall täckas. Pådet internationella planet har i syfte att öka säkerheten i ' händelseav kärnenergiolyckor fört en aktiv politik dels inom det Internationellaatomenergiorganet lAEA, dels bilateralt med ett flertal länder. I lAEA:s regihar två internationella konventioner utarbetats- konventionen om tidig informationvid en kärnenergiolycka och konventionen om bistånd i händelse av enkärnenergiolycka eller ett radioaktivt nödläge. Den förra konventionenföreläggs för godkännande, den senare konventionen redovisas förriksdagen inför ett godkännande senare då erforderligt förarbete på deträttsliga området hunnit genomföras. Närmare om regeringens åtgärder Regeringengav rådet för långsiktiga elanvändnings- och elproduktionsfrågor(energirådet) uppdraget att på nytt pröva de grundläggande frågorna omkärnkraftens säkerhet m.m. Rådet leds av statsrådet och har som ledamöterrepresentanter för de fem riksdagspartierna, de fackliga organisationerna,industrin, forskningssektorn, kommunerna och miljörörelserna. 1uppdraget till rådet ingår att skyndsamt utreda orsakerna till olyckan, kartlägga dess effekter, utvärdera hur olyckan påverkar bedömningen av säkerheten vid de svenska kärnkraftverken samt lämna förslag som ökar säkerheten i vid kärnkraftverken samt lämna förslag som ökar säkerheten i vid kärnkraftsolyckor utomlands. Rådets uppdrag omfattar också att särskilt utreda de miljömässiga och ekonomiska konse- 23 kvensernaav en förtida nedläggning av kärnkraftverket . KU 1986/87:33 som regeringen gav rådet uppdraget tillkalladesen särskild Bilaga B 9 expertgrupp med uppdrag att utarbeta det underlag somenergirådet behöver för att kunna fullfölja sitt uppdrag. Som ordförande iexpertgruppen tillkallades landshövdingen och som ledamötergeneraldirektörerna i statens energiverk, strålskyddsinstitutet och statensnaturvårdsverk, ställföreträdande generaldirektören i statenskärnkraftinspektion samt överdirektören i . Expertgruppenkan efter behov utnyttja de verk öch myndigheter ledamöterna tillhör. a.studeras konsekvenserna på miljö och ekonomi vid några olika alternativ för entidigarelagd avveckling av kärnkraften. För att ytterligare säkerställa att det underlag expertgruppenarbetar fram blir allsidigt genomlyst tillkallades en särskild vetenskapliggrupp med uppgift att från vetenskapliga utgångspunkter löpande granskamaterialet. De personer som utsågs företräder olika vetenskapliga sektorer,nämligen medicin, meteorologi, teknik, lantbrukskemi och samhällsforskning. Avsikten är att energirådet skall redovisa sitt uppdragtill regeringen . Ansvaret för samhällets beredskap i samband medreaklorolyckor i ligger enligt lagen (1960:331) om skyddsåtgärder vidolyckor i atomanläggningar m.m. (atomskyddslagen) på länsstyrelserna i de fyrakärnkraftslänen. Regeringen kan bestämma att en länsstyrelses åligganden enligtlagen helt eller delvis skall fullgöras av i ett annat län.Regeringen kan också ta över ansvaret själv. Beredskapstjänstgöring årorganiserad vid berörda länsstyrelser. För indikering av förekomsten avradioaktiv strålning utnyttjas de kommunala brandförsvarens resurser.Motsvarande uppgift till sjöss fullgörs av kustbevakning som ocksåverkställer utrymning och avspärrning till sjöss. På land svarar polisen förutrymning och avspärrning. Statens strålskyddsinstilut haren sammanhållande,rådgivande funktion i en olyckssituation. ansvarar sedanden på central nivå för samordningen av beredskapsplaneringen motkärnkraftsolyckor. svarar även för utbildning och övning avpersonalen i beredskapsorganisationen. Om utsläpp av radioaktiva ämnen från enkärnkraflsanläggning utomlands kräver särskilda åtgärder för att skyddaallmänheten, ligger ansvaret för åtgärderna på regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer. Regeringen har i proposition 1985/86:170 omräddningstjänstiag, m. m. föreslagit att föreskrifterna i atomskyddslagen tasin i en ny räddningstjänstlag utan några större sakliga ändringar. Det innebäratt det även i fortsättningen är somi skall svara förräddningstjänsten om radioaktiva ämnen släpps ut från en kärnteknisk anläggninginom eller utom landet i sådan omfattning att säiskilda åtgärder krävs för attskydda allmänheten eller det föreligger överhängande fara för ett sådantutsläpp. Räddningstjänstlagen föreslås träda i kraft . sammanträde föreslog strålskyddsinstitutet vissa KU1986/87:33 studier och en rad åtgärder för att förbättra beredskapen vidkärnkraftsolyck- Bilaga B 9 or. Rådet anslöt sig till förslagen vilkaöverlämnades till regeringen. Vissa av förslagen, som berör försvars-,jordbruks-, industri- och civildepartementen, bedömdes av regeringen behövagenomföras omgående. Förslagen redovisas i proposition 1986/87:18. har således lämnat fleraförslag om förbättrad beredskap efter kärnkraftsolyckor. I proposition1986/87:18 uttalas att det inrättade och den föreslagnaräddningstjänstlagen leder till en naturligare rollfördelning och bättreberedskap. Vidare aviseras ett antal förslag som berör bl. a. statensräddningsverk, strålskyddsinstitutet, länsstyrelserna och statskontoret. oMöjligheterna att i de länsvisa räddningstjänst- och civilförsvarsplanerna ta in bestämmelser om beredskapen undersöks. o I avvaktanpå att alla länsstyrelser får erforderlig grundberedskap höjs kompetensen hos några länsstyrelser i norra . o om olycksberedskap utarbetas. skallfinnas hos centrala myndigheter, länsstyrelser, landstingskommuner 0 Alarmeringssystemenvid de svenska kärnkraftverken förstärks. , oFörvaltningsresurserna hos länsstyrelserna i kärnkraftslänen ses över. c) Samråd och information m.m. 1 första hand strålskyddsinstitutet (SSI) började såsnart det radioaktiva nedfallet blev känt att kartlägga markbeläggningens omfattning. På grundval av detta bestämdes vilka åtgärder som erfordrades. Information, råd och rekommendationer för att minska skadeverkningarna gavs bl. a. via mass media. Regeringen tillsatte en särskild grupp meduppdrag att inom initiera och samordna åtgärder med anledningav det radioaktiva nedfallet. I gruppen, som leds av företrädare förstatsrådsberedningen, ingår statssekreterare från jordbruks-, industri- samlcivildepartementen. På myndighetsplanet har regeringen lämnat uppdraget attsamordna frågor rörande kontroll av skadeverkningarna, tillåtna riktvärden,åtgärder när riktvärdena överskrids samt ersättning till drabbade till en gruppgeneraldirektörer under ledning av chef. För de områden i landet där det radioaktiva nedfalletvarit störst utfärdade lantbruksstyrelsen rekommendationer omåtgärder för att minska skadeverkningarna. Riktvärden för radioaktiva ämnen ilivsmedel anges av . Regeringen har beslutat attersättning skall utgå för produkter från jordbruks-, trädgårds- ochrenskötselföretag som inte får saluföras på grund av att produkterna innehållerhögre halter av radioaktiva ämnen än riktvärdena (förordningen 1986:621). I avvaktan på slutiig skadereglering beslutade regeringeni att ställa 25 milj. kr. till lantbruksslyrelsens förfogande förförskottsutbetalning till drabbade jordbrukare och till irädgårdsföretagen. Beslut har också fattats 525 omersättning till älgjägare (förordningen 1986:690). . KU 1986/87:33 Den minskade produktionen inom jordbruks-, trädgårds- ochrenskötsel- Bilaga B 9 förelagen får också konsekvenser för vissavidareförädlingsföretag.' Underlag för en samlad bedömning av de merkostnaderoch förluster som dessa företag drabbats av eller bedöms drabbas av härinhämtats från berörda länsstyrelser. SSI har föreslagit en rad åtgärder som rör mätutrustning,utbildning och forskning m. m. Regeringen har därför begärt att ytterligaremedel anvisas som bidrag till institutet för /87. SSI avser bl.a. att presentera en broschyr.