bet · GA01KU12 · 1986-12-31 00:00:00 — KU 1986/87:12 Utskottetbehandlar i betänkandet tre under den allmänna motionstiden väcktamofioner i vilka hemställs om lagstiftning mot kollekfivanslut-ning tillpolifiskt parfi. I en reservation (m, fp, c) hemställs att skallanta en lag om formerna för anslutning till politiskt parti. Till betänkandethar fogats ett särskilt yttrande (vpk). 1985/86:K206av () och i (m), vari yrkas att riksdagenbeslutar att i lag förbjuda kollektivanslutning till politiskt parfi. 1985/86:K212av (), () och (), vari yrkas attriksdagen antar ett i motionen framlagt förslag till lag om formerna föranslutning till politiskt parti av följande innehåll. Enskildperson får antas som medlem i politisk sammanslutning endast om han genom egenansökan gett till känna att han önskar inträda i sammanslutningen. Antas någonsom medlem utan sådan ansökan, saknar det rättsverkan. 1985/86:K216av Hans Nyhage (m) och (), vari yrkas att beträffandekollekfivanslutningen till politiskt parti beslutar om lag i enlighet med vadsom angetts i motionen. Fråganom kollefivanslutning fill polifiskt parti har behandlatsav , bl. a. i samband med beslutet rörande författning.Grundlagberedningens majoritet tog avstånd från tanken att i grundlagen införaförbud mot kollektivanslutning till politiskt parti. Samma ståndpunkt intogs igrundlagspropositionen samt av majoritet (KU 1973:26).I en reservation (m) föreslogs ett grundlagsstadgande om förbud motkollektivanslutning. I en annan reservation (c, fp) förordades ett uttalande avriksdagen av innebörd att kollektivanslutning inte borde förekomma men attfrågan inte i första hand borde lösas genom 1Riksdagen 1986/87. lagstiftningutan genom åtgärder från partiernas sida i form av opinionsbild- KU 1986/87:12ning mot kollektivanslutning. biföll sistnämnda reservation. Även vid riksdag bifölls ett motionsyrkande avmotsvarande innebörd (KU 1974:54). Fri- och rätfighetsutredningen som presenterade sittbetänkande (SOU 1975:75) föreslog inte något grundlagsförbud motkollektivanslutning. I en reservation (m) yrkades på en sådan bestämmelsemedan i en annan reservafion (c, fp) gavs uttyck för samma uppfattning somriksdagen tidigare ställt sig bakom. I propositionen om fri- och rättigheter i grundlag(1975/76:209) intog den dåvarande regeringen samma ståndpunkt som fri- ochrättighetsutredningen i kollektivanslutningsfrågan. (KU1975/76:56) anslöt sig till propositionen i denna del. Även i detta sammanhangförelåg en reservation (c, fp) av samma innebörd som tidigare, nämligen attfrågan borde lösas i första hand genom åtgärder från de politiska partiernassida. Denna reservation bifölls av . I en annan reservation (m) hade yrkatslagstiftning mot kollektivanslutning. behandlade en mofion (m)i vilken , begärdes lagstiftningsåtgärder om förbud mot kollektivanslutning.Utskottsmajoriteten (KU 1976/77:27) erinrade i sitt yttrande över motionen omatt ställt sig bakom uttalanden av innebördatt kollektivanslutning till politiskt parti inte borde förekomma men attfrågan inte i första hand borde lösas genom lagstiftning utan genom åtgärderfrån partiernas sida. Vidare framhölls att den debatt om kollektivanslutningensberättigande som förekommit, bl. a. inom det socialdemokratiskapartiet och den fackliga rörelsen, gjorde att utskottet hyste starkaförhoppningar att frågan kuride komma att lösas . Utskottetavstyrkte därför motionens yrkande om lagstiftningsåtgärder. I en reservation (s) anfördes bl. a. att det måstetillkomma fackliga organisationer att fatta beslut i egna angelägenheter. I ett särskilt yttrande (m) uttalades att omkollektivanslutningssystemet . inte bringades att upphöra inom en nära framtidborde frågan lösas genom lagstiftning. Riksdagenbiföll utskottsmajoritetens uttalande. 1978 framlagda betänkandet avrättighetsskyddsutredningen (SOU 1978:34) berördes inte frågan omkollektivanslutning till politiskt parti. har fr. o. m. 1978 och t. o. m.1983 avlämnat betänkande med anledning av mofioner rörande kollektivanslutningsfrågan (KU 1978/79:11, 1979/80:10, 1980/81:3, 1981/82:10, 1982/83:9 och 1983/ 84:8). Utskottsmajoriteten, bestående av de socialdemokratiska ledamöter na, har därvid avstyrkt motionerna med hänvisning till att det måste ankomma på de fackliga organisationerna att själva fatta beslut i sina egna angelägenheter. 1978-1981 har dock bifallit ett uttalande av . samma innebörd som det vilket riksdagsmajoriteten ställde sig bakom vid 1976/. har däremot ställt sig bakom utskottsmajoritetens yttrande. Vid behandlingen av frågan framhölls i en gemensamreservation (m, c, fp) som uppenbart att en lagreglering syftande till förbudmot kollekfivanslutning måstegenomföras skyndsamt. 1 en annan reservafion KU 1986/87:12 (vpk)hemställdes att skulle göra ett uttalande mot kollektivanslutning. Underhösten 1984 behandlade utskottet ett antal motioner i vilka hemställdes omlagsfiftning mot kollektivanslutning till politiskt parti. I en av motionerna,1983/84:335 (c), fanns intaget ett förslag till lag om formerna för anslutningtill politiskt parti. Anslutning fill politiskt parti på annat sätt än genompersonlig anmälan från den som önskar inträda i partiet skulle enligt förslagetsakna rättsverkan. Lagförslaget i mofionen remitterades av utskottet tilllagrådet i samband med viss ytterligare remissbehandling av samma motion ochnågra andra motioner om kollektivanslutningen och rörande förhållandet mellanenskilda och organisationer. Lagrådetgranskade hur det motionsvägen väckta lagförslaget förhöll sig bl. a. till regeringsformens regler om föreningsfriheten och om den föreslag na lagen fått en sådan utformning att syftet med den kunde antas bli fillgodosett. Lagrådet hade från dessa utgångspunkter inte något att erinra mot lagförslaget. Efteravslutad remissbehandling avgav konsfitutionsutskottet betänkande (KU 1984/85:30). Utskottets socialdemokratiska ledamöter vidhöll den ståndpunktsom intagits vid tidigare utskottsbehandling och detta blev även riksdagensbeslut. I ärendet förelåg en reservafion (m, c, fp) i vilken yrkades attriksdagen skulle anta det av lagrådet granskade lagförslaget samt enreservation (vpk) med ett uttalande mot kollektivanslutning till poHtisktparfi. Kollektivanslutningsfråganbehandlades i senast vid frågestunden (protokoll 1986/87:14 s. 76). Av jusfitieministerns svar på defrågor som då behandlades framgick bl. a. att regeringen inte hade för avsiktatt lägga fram något förslag i kollektivanslutningsfrågan. ParfisekreterareBo Toresson har i samband med beredningen av detta ärende inför utskottet lämnat viss information om bl. a. ett beslut rörande kollektivanslutningen som fattats av partistyrelsen i det socialdemo kratiska partiet. En uppteckning av utfrågningen fogas fill detta betänkande som bilaga. . , Utskottetbehandlar i detta betänkande tre under den allmänna mofionstideh 1986 väcktamotioner i vilka hemställs om lagstiftning mot kollektivanslutning tillpolitiskt parti. Enav motionerna, 1985/86:K212, innehåller ett lagförslag som i samband medtidigare riksdagsbehandling granskats av lagrådet. Motionen har väckts av KarinSöder (c), () och (). Också i mofion1985/86:K216 av Hans Nyhage (m) hänvisas till det tidigare av Enligt motion 1985/86:K206 av 1986/87:12 blad(m) och i (m) bör det ankomma på vederbörande utskott attutforma erfoderlig lagtext. Kravetatt skall anta en lag mot kollektivanslutning fill polifiskt partiomfattas numera av samtliga tre borgerliga partier i . underen följd av år har två av dessa partier förordat att skall ställa sigbakom ett kritiskt uttalande mot kollektivanslutningen. Yrkanden av samma slagsom det sistnämnda har väckts också av kommunisterna. Vid ettantal fillfällen fram t. o. m. har yrkanden om sådana kriUskariksdagsuttalanden vunnit bifall vid omröstning i kammaren. PartisekreterareBo Toresson har vid beredningen av detta ärende inför utskottet redovisat detarbete med att finna nya former för samarbetet mellan den fackliga rörelsen ochsocialdemokratin som pågått fillbaka. Det har genomförts enförsöksverksamhet med nya samarbetsformer. Till partikongressen i september1987 kommer den socialdemokratiska parfisty-relsen att enhälligt lägga fram ettförslag om en ändring i det socialdemokratiska partiets stadgar så attmedlemskap i partiet endast kan grundas på enskild anslutning och att enövergång till enskild anslutning skall vara genomförd senast den 31 december1990. Medanledning av vad som framkommit vid den utfrågning utskottet haft i ärendet fårutskottet konstatera att förslag om avskaffande av kollekfivanslutningen tilldet socialdemokrafiska parfiet nu framlagts och att anledning saknas att sfiftalag i ärendet. En lagsfiftning som den föreslagna leder enligt utskottetsmening till negativa verkningar på det föreningsrättsliga området. Mot bakgrundav dessa förhållanden avstyrker utskottet mofionerna. att avslårmofionerna 1985/86:K206, K212 och K216. Närvarande:Olle (), (), (), (), Berfil Fiskesjö (c), (), Hans Nyhage (m), AnitaModin (s), * (s), (), i (m),(), (), (vpk) och (). *Ejnärvarande vid justeringen. AndersBjörck (m), Berfil Fiskesjö (c), Hans Nyhage (m), (), GunnarBiörck i (m), () och () anser dels att den del avutskottets yttrande på s. 4 som börjar med "Kravet att" , KU1986/87:12 och slutar med "utskottet mofionerna" bort ha följandelydelse: Detär ett grundläggande krav i ett demokrafiskt samhälle att varje människa skallha rätt att bilda sig en egen uppfattning i polifiska frågor. Den enskildeskall utan att behöva uppge det för andra kunna bestämma vilket politiskt partisom skall få hans röst i de allmänna valen. Att tillhöra eller stå utanför ettpolitiskt parti måste få avgöras av den enskilde genom ett helt frittpersonligt ställningstagande. Detsocialdemokrafiska parfiet har under en lång fid tillämpat en ordning enligtvilken parfiet som medlemmar antecknar personer som inte själva uttryckt envilja att vara parfimedlemmar. Flertalet av det socialdemokratiska partietsmedlemmar är på detta sätt kollektivt anslutna. För dem som nås av informafionom att de blivit medlemmar finns en möjlighet att reservera sig och därmedundgå medlemskapet. En reservation innebär dock en uppenbar risk för att densom reserverar sig därigenom tvingas röja sin politiska uppfattning. Såvälanslutningsformen som reservationsrätten är djupt kränkande för den som drabbasav ett beslut om kollekfiv anslutning. Riksdagenhar fidigare under en lång följd av år uttalat sitt ogillande avkollektivanslutningen. Bakom dessa uttalanden har legat ett krav och enförhoppning om att kollekfivanslutningen skulle bringas att upphöra genom ensjälvsanering inom det socialdemokratiska partiet. Detidigare riksdagsuttalandena har emellertid inte medfört någon i sakbetydelsefull förändring. Lagstiftning har därför kommit att framstå som denenda framkomliga vägen. ParfisekreterareBo Toresson har under utskottets beredning av detta ärende lämnat vissinformafion om en inom det socialdemokrafiska parfiet pågående diskussion omkollektivanslutningen. a. har partisekreteraren uppgivit att parfistyrelseni fattat beslut om att lägga fram ett förslag i frågantill nästa partikongress . Förslaget går ut på en övergång heltoch hållet till ett individuellt medlemskap. Självfalletfinns det inte några garantier för att partikongressen kommer attbiträda partistyrelsens förslag. Dessutom innebär parfistyrelsens förslag atten övergång till enskild anslutning skall ske . Kollektivanslutnamedlemmar kan finnas kvar i partiet . En lagstiftning motkollektivanslutning fill politiskt parfi är enligt utskottets mening såledesofrånkomlig. Även om kollektivanslutningen inom det socialdemokratiska partietskulle komma att upphöra är en lagstiftning motiverad också för attförhindra att samma företeelse återkommer . Att en lagstiftning medden föreslagna utformningen inte kränker regeringsformens regler omföreningsfrihet har klarlagts i samband med tidigare lagrådsgranskning. Utskottetförordar att med tillstyrkande av det i motionerna framställda kravetom lagstiftning mot kollekfivanslutning till politiskt parti antar det i motion1985/86:K212 framlagda lagförslaget, dock med den ändringen av lagen bör trädai kraft . delsatt utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att med bifallfill mofionerna 1985/86:K206, K212 och K216 antar följande Lag omformerna för anslutning till politiskt parti KU 1986/87:12 Härigenom föreskrivs följande. Enskild person får antas som medlem i politisksammanslutning endast om han genom egen ansökan gett till känna att han önskarinträda i sammanslutningen. Antas någon som medlem utan sådan ansökan, saknardet rättsverkan. Denna lag träder i kraft . (vpk) anför: Systemet med kollektivanslutning av fackföreningsmedlemmartill det socialdemokratiska partiet uppstod i arbetarrörelsens början som ettuttryck för samhörighet mellan rörelsens fackliga och politiska grenar.Kollektivanslutningen har dock ständigt stått till debatt inomarbetarrörelsen. Däremot hår det inte varit några delade meningar om vikten avsamverkan rnellan fackföreningsrörelse och politiska partier. Kollektivanslutningen tillkom genom beslut inomarbetarrörelsen och det är naturligt att den avskaffas av arbetarrörelsensjälv. Den socialdemokratiska partistyrelsens förslag fill nästaårs partikongress att avskaffa kollektivanslutningen och att medlemskap ipartiet endast skall grundas på enskild anslutning svarar mot allt starkarestämningar inom arbetarrörelsen. Förslaget svarar också mot upprepade uttalandenom att frågan om kollektivanslutning till politiskt parti inte i första handbör lösas genom lagstiftning utan genom åtgärder från partiernas egen sida. Att borgerliga partier, som länge i likhet med vpk intogen kritisk hållning till lagstiftning, i det nya läge som uppståttfortfarande kräver lagstiftning är anmärkningsvärt. Utfrågningmed partisekreterare den 18 KU1986/87:12 november 1986 angående kollektivanslutning till Bilaga : På utskottets vägnar hälsar jag partisekreterare . Detföreligger ett antal mofioner i kollektivanslutningsfrågan. Vi har vid olikatillfällen haft besök av partisekreterare i det socialdemokratiska partiet.Avsikten är att vi skäll få information om den kontinuerliga process sompågår inom det socialdemokratiska partiet i denna fråga som berörfacklig-politisk samverkan med särskild tonvikt på kollektivanslutning. Jag vill först fråga om dukan ge oss senaste nytt på den punkten. : Jag har haft möjlighet förut att i utskottet lämna en redogörelse förden process som har pågått inom socialdemokratiska partiet, men jag skallmycket kort rekapitulera den. 1978års partikongress beslöt att inleda en verksamhet med att försöka finna nyaformer för samarbetet mellan den fackliga rörelsen och socialdemokratin. Detledde till att man startade en försöksverksamhet med nya former som byggde påindividuellt medlemskap. Denna verksamhet pågick frarri till 1984, dåpartikongressen fattade beslut om att skapa utrymme för nya samarbetsformer sombygger på ett individuellt medlemskap. Det arbetet har pågått , meninte bara som en försöksverksamhet, utan man har rent praktiskt skapatsamarbetsformer som bygger på det individuella medlemskapet. Somvi alla känner fill har den diskussionen pågått vidare, och partistyrelsenfattade ett beslut om att lägga fram ett förslag inför vårnästa partikongress, som äger rum , om att helt och hålletgå över till ett individuellt inedlemskap. Detär en mycket omfattande process som vi ger oss in på. Vi har 284 'socialdemokratiska grundorganisationer - arbetarkommuner - en i varjeprimärkommun. De är olika organiserade. På en del håll har manrepresen-tantskap, på andra håll har man vanliga medlemsmöten på primärkommunnivå.Formerna för samarbete mellan grundorganisationerna och fackföreningarna ärpraktiskt taget lika många som fackförbunden. Det har sin förklaring i att denfackliga rörelsen inom LO har olika organisafionsstruk-tur, alltifrån - för attnämna ett par exempel - , där man fillämparprincipen "en arbetsplats - en facklig avdelning", tillByggnadsarbetareförbundet, som saknar fasta arbetsplatser och har geografisktstörre avdelningar. Detär många organisationer som skall fatta beslut. Jag har ingen uppgift orn hurmånga det är fråga om, men det torde vara ca 2 000 fackligagrundorganisafioner- beroende på på vilken nivå besluteri fattas- som skallinleda en process som skall leda fill ett ställningstagande till vilkenkontaktyta som skall finnas mellan.å ena sidan dessa tusentalsgruiidorganisationer och å andra sidan de 284 arbetarkommunerna. Därför har viansett det nödvändigt att den processen får pågå . Eftersom vi hartreåriga kongressperioder har vi ansett det rimligt att vi användernästkommande kongressperiod till att genomföra dennaenormt omfattande organisationsförändring. Det KU 1986/87:12 innebär, omkongressen beslutar om en stadgeändring om övergång Bilaga tillindividuellt medlemskap, att den skall vara definifivt genomförd vid utgångenav , och skall man helt och hållet ha gått över till ettindividuellt medlemskap. BertilFiskesjö: säger att kongressen skall fatta ett sådant beslut, mendet förekommer inte så sällan att kongressen beslutar på annat sätt än vadpartistyrelsen föreslår. Vilken garanti finns det för att kongressen verkligenbeslutar om att kollektivanslutningen skall upphöra? Dethar framgått av , som man skall läsa om sanningen skall fram, somdet sägs, att partistyrelsen inte var enig och att flera prominenta ledamöterav partistyrelsen - i hemlighet, enligt Aftonbladet- reserverade sig motbeslutet. Det innebär att det även i partistyrelsen finns opposition emotbeslutet. Därför vill jag fråga hur det står fill med enigheten i den härfrågan inom parfistyrelsen. säger att det är ett enormt omfattande arbete och att processen måstepågå . Det har jag svårt att förstå. Det är ju en enkel handling attkonstatera att parfiet inte skall ha några kollekfivanslutna medlemmar,och attde som vill vara med måste ansöka om personligt medlemskap. Det är såvitt jagförstår ingen komplicerad process och inget omfattande arbete som behöver pågåfram fill 1990, som det sades. Det skulle alltså ta att genomföra vadsom enligt min mening skulle kunna genomföras . Vad är det idenna process som är så enormt arbetskrävande? : Jag kan naturligtvis inte här i utskottet ge någon garanfi för attkongressen kommer att fatta ett sådant beslut, men eftersom partistyrelsen varenig i sitt beslut och jag har kunnat avläsa reaktionerna under några veckorinte bara inom partiorganisationen utan också bland fackförbunden, vågar jag pågoda grunder anta att partikongressen kommer att följa partistyrelsens förslag.Dessutom arbetar vi för fullt med att också försöka förankra partistyrelsensbeslut. Jagfår väl också svara på den andra frågan, om formaliteterna inom partistyrelsen.Partistyrelsens beslut var enhälligt. De som har åberopats i detta sammanhang -av vilka inte alla är ordinarie ledamöter-antecknade till protokollet att dehade en annan mening, men de reserverade sig inte mot beslutet. Dentredje frågan har med hela vårt partis struktur och organisation att göra. Detär klart att man kunde avskaffa kollektivanslutningen över , men detskulle innebära att hela vår organisationsstruktur slås sönder. Jag nämnde attvi inom ett stort antal arbetarkommuner- närmare bestämt ett åttiotal - harrepresentantskap. Hela den organisationen skulle slås sönder med en gång, ochman fick bygga upp orjganisationen från grunden. Vi har inte ansett att det ärrimligt att göra på det sättet. Detsamarbete som har utvecklats under den här långa perioden innebär vidare attvår nomineringsprocess bygger på att våra fackliga utskott har stadgefästnomineringsrätt, så det blir ett ingrepp också på den punkten. Om vi nu harbestämt oss för att inleda denna process, menar vi att det bör kunna ske utan att man brytersönder hela den interna partidemokratin och KU 1986/87:12 partiorganisationen. HansNyhage: försvarade kollektivanslutningen somhöjden av rättfärdighet, men har ändrat uppfattning och anseratt medlemskapet i socialdemokratiska partiet skall vara individuellt. Varförkan icke samarbetet mellan parti och fack vara lika bra om medlemskapet ärindividuellt som om det förekommer kollektivanslutning? På vardet 23 talare som uttalade sigi frågan, och 22 av dem ansåg att man skulle slåvakt om kollektivanslutningen. Mot den bakgrunden upprepar jag frågan, vad somhänder om kommer att ha en annan uppfattning. : Om socialdemokratin nu kommer att avskaffa kollektivanslutningenfullt ut, vilken nackdel innebär det då att det också kommer till uttryck i enlag? Då konfirmeras ju bara kongressens beslut, och man undanröjer risken för attnågonting sådant skall hända . Vidutfrågningen sade att om en lag kom fill, skullesocialdemokraterna på allt sätt försöka undanröja den lagstiftningen. Gällerdetta uttalande fortfarande, om ni nu själva avskaffar kollekfivanslutningen? Debeskrivningar vi har fått höra om partiorganisationens uppbyggnad och storaberoende av kollektivanslutningen skulle jag vilja kommentera så, att det fören oinitierad är' överraskande att upptäcka hur beroende av kollektivanslutningpartiorganisationen är. Detta understryker, tycker jag, att det verkligen ärvikfigt att vi får en lag som motverkar kollekfivanslutning. : På Hans Nyhages första fråga skulle jäg vilja svara att det väl ärföga överraskande att en tjänsteman i socialdemokratiska parfiet i densituation som jag sitter i har till uppgift att företräda de beslut sompartikongressen har fattat. Så länge vi har ett kongressbeslut om kollektivanslutningär det min uppgift att försvara den. har parfistyrelsen tagit ställning förindividuellt medlemskap, och jag ser det som min uppgift att företräda detbeslutet utan att för den skull föregripa partikongressen . HansNyhages andra fråga gällde varför inte samarbetet mellan parti och fack kanfungera lika bra om man har individuell anslutning utan att man behöver ha entreårig övergångsperiod. I mitt svar på den förra frågan försökte jag klarläggadet. Vi är på väg över till ett individuellt medlemskap. Hela vår organisationär uppbyggd på att vi har ett stort antal kollektivt anslutna enheter. Medtanke på det direkta samarbetet och nomineringsprocessen måste vi göra om vårorganisation så att den är anpassad till det individuella medlemskapet. Vi harbedömt att vi klarar av det . Detär inte min uppgift vare sig att betygsätta diskussionen vid LO-kongresseneller att ha några närmare synpunkter på den. Jag vill bara säga att en av detalare som deltog i diskussionen - , Byggnadsarbetareförbundetsordförande - är tillika ledamot av partistyrelsen och har biträtt beslutet omövergång till individuellt medlemskap. Detsamma gäller ,ordförande. sonhgen talat med flera avdem som deltog i diskussionen och som godtagit KU 1986/87:12 partistyrelsens beslut och kommer att arbeta för det. Ifrågan om lagstiftning har vi naturligtvis samma uppfattning som förut. Vianser det som en inskränkning i föreningsfriheten om stiftar en lagsom tvingar fram en stadgeändring i en fri organisation. På den punkten har viingen annan uppfattning än fidigare. Vårtparti skall naturligtvis efterleva varje lag som stiftas, men om enlagstiftning strider mot vår syn på demokrati och föreningsfrihet, förbehållervi oss frihet att även fortsättningsvis verka för att en sådan lag upphävs. AndersBjörck: Jag skulle gärna vilja ha litet närmare informadon av omvad som menas med individuell anslutning. Närvi hade här sade bl. a.: "Fördet tredje - och det är det nya - har vi öppnat en möjlighet genom en ändringav partistadgarna, så att man kan ta ett beslut i den lokala fackligaorganisationen om att ansluta denna till den lokala arbetarkommunen." Istället för att kollekfivansluta medlemmar skulle man alltså kunna tänka sigatt kollekfivansluta en avdelning. Är det någonting sådant som man nu avser medbegreppet individuell anslutning? : Det- är fullständigt glasklart att fr. o. m. stadgeändringen kommersamarbetet att regleras på grundval av ett individuellt medlemskap. Däremotfinns begreppet organisationsanslutning kvar.