bet · GA01LU9 · 1986-12-31 00:00:00 — om godkännande av överenskommelse med om suveränitetsholmarna i , Muonio och tosfi/svq Könkämäälvar (prop. 1986/87:38) I betänkandet behandlas proposition 1986/87:38 variföreslås att godkänner en mellan den svenska och den finskaregeringen träffad överenskommelse angående de s. k. suveränitetsholmarna iTorne, Muonio och Könkämä älvar. Överenskommelsen innebär i huvudsak attsuveränitetsholmarnas rättsliga särställning bibehålls somrättsläget i fråga om holmarna preciseras. I propositionen föresläs vidare attöverenskommelsen införlivas med svensk rätt genom en särskild lag. På lagutskottets begäran har konsfitutionsutskottet yttratsig i frågan om ordningen för beslutsfattande i ärendet. Yttrandethar fogats till betänkandet som bilaga 3. Lagutskottettillstyrker bifall fill propositionen. I proposition 1986/87:38 föreslår regeringen() att dels godkänner överenskommelsen mellanSverige och om suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar, dels antar ett i propositionen framlagt förslag till lagom suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar. Lagförslaget och överenskommelsen har intagits som bilagaI och 2 till betänkandet. Genom freden i mellan ochRyssland kom bl. a. , Muonio och Könkämä älvar att utgöra gräns mellanSverige och . Av de som finns i älvarna skulle i princip holmarnaöster om strömfåran tillhöra , medan holmarna väster därom skulletillhöra , De hemman som låg längs gränsälvarna hade i storutsträckning ägor på båda sidor om älvarna samt på holmarna i dessa, Ifredsfördraget stadgades att invånarna i gränstrakterna inom en treårsperiodgenom ägoutbyten skulle 1 198Ö/S7. att invånarna igränstrakterna genom ägoutbyten skulle . LU 1986/87:9 samla sina ägor i ettderaav länderna. I syfte att precisera gränsdragningen och villkoren för detåsyftade ägoutbytet träffades en gränsregleringstraktat.Denna innefattade inget krav på att ägoutbytet skulle omfatta holmarna, Istället stadgades att de tidigare ägarna för alltid skulle varafillförsäkrade.åtnjutandet av.ägor på holmarna, även om holmarna genom gränslinjen skullekomma att tillhöra det andra landet. skulle dock eftersträvasatt en holme eller näraliggande inte tillhörde undersåtar i olika länder,I traktaten fastställdes vidare att ägarna skulle utge en avgift tilldet andra landet (suveränitetsavgift). avgiften skulle klargörasatt holmarna, trots den medgivna nyttjanderätten, tillhörde det land där devar belägna. Detföreskrivna utbytet av blandade ägor på holmarna kom inte till stånd i avseddomfattning, I en ägoutbyteskonvéntion mellan ochRyssland föreskrevs att holmarna efter visst kartläggningsarbete skulle skiftasså att rådande ägoblandning så långt möjligt upphörde. För kvarvarande holmarskulle bestämmelserna i gränsregleringstraktaten gälla. Dettariksgränsägoutbyte avslutades , Enligt en upprättadförteckning hade svenska medborgare 15 i , varav 4 endastinnehades delvis (svenska suveränitetsholmar) medan finska medborgare hade 36 holmari varav 1 endast delvis (finska suveränitetsholmar). Som en följd av1981 års översyn om mellan och (prop, 1983/84:202,LU 1984/85:16) har karaktären av suveränitetsholmar upphört för 4 finska och 2svenska . Suveränitetsholmarnahar i fastighetsrättsligt hänseende behandlats olika i och , Desvenska suveränitetsholmarna i har konsekvent jämställts med innehavarnas svenska fastigheter. Ägorna på holmarna har således i det inräknats i fastlandsfasfigheternas arealuppgifter. Även när det gäller inskrivnings- och lagfartsförhållariden har ägorna på holmarna behandlats som om de utgjorde fast egendom i , Ägorna på dessa har varit-föremål för fastighetsbildningsåtgärder enligt svensk rätt. Holmarna har inte redovisats i det finska jordregistret eller i de finska lagfartsböckerna, " Definska suveränitetsholmarna i är inte redovisade i finska jordregistereller lagfartsböcker. De har heller inte blivit föremål förfastighetsbildningsåtgärder enligt finsk rätt. Däremot har omfattande sämjedelningarägt rum. Detta har lett till att ägarförhållandena i många fall är oklara, Idet har de finska suveränitetsholmarna tagits upp somsärskilda enheter - "krono under enskild disposition". De svenskafasfighetsböckerna (lagfarts- och inskrivningsböckerna) innehåller däremot ingauppgifter om dessa . Närdet gäller markanvändningen på holmarna har i princip rätten i dét land därholmarna är belägna ansetts fillämplig. Förhållandenapå suveränitetsholmarna behandlades av riksdageii vid 1979/medanledning av en mofion, I motionen hänvisades bl. a, fill att ett av denfinsk-svenska utredningen oni suveränitetsholmarna avgivet betänkande (NU1975:26) Suveränitetsholmarna i , Muonio ochKönkämä älvar inte hade lett till någon proposition och mofionärerna LU1986/87:9 yrkade attriksdagen hos regeringen skulle begära kompletterande utredning ochförslag till lösning av äganderättsförhållandena rörande dessa , I sitt avriksdagen godkända betänkande LU 1979/80:12 erinrade utskottet om attkonstruktionen med suveränitetsholmar ursprungligen hade sin grund i attholmarna i älvarna ofta utgjorde de för försörjningen värdefullaste ägorna vilketmedförde att det inte gick att få ett ägoutbyte fill stånd. 1800-taletanvändes holmarna huvudsakligen för slätter. utgjordes, k, naturängar, där vårfloden och ljuset dygnet runt under sommarenbefrämjade en riklig gräsväxt. utskottetmed en intensiv foderodling och på många bildades hade man efter hand återgåtttill en extensiv foderfångst och i samband med den genomgripande strukturomvandlingsom jordbruket i har genomgått, hade nyttjandetav holmarna snabbt gått tillbaka 1979 i det närmaste ha upphört.Endast i några få fall förekom det alltjämt höskörd på de svenska holmarna.Någraäv de finskägda holmarna vid Muonio nyttjades fortfarande Utskottet konstaterade vidare att det förhållandet att flertaletholmar i stort sett lämnats åt sitt öde hade lett .till att holmarna Utskottet ansåg att snara åtgärder måste komma till ståndom inte holmarna skall växa igen så att det skulle bli mycket svårt ochkostsamt att återställa kulturlandskapet och den öppna landskapsbilden.Utskottet anmärkte bl, a, att i den svenska riksplaneringen hadebedömts vara ett område av riksintresse frän kulturhistorisk synpunkt samt attde dåvarande förhållandena också innebar en risk för uppkomsten av en oregleradfritidsbebyggelse. Utskottet påpekade vidare att bl, a, lantbruksnämnden iNorrbottens län hade framhållit att efterfrågan på jordbruksmark hade ökat inomområdet och att holmarna skulle kunna utgöra ett gott underlag för mjölk- ochköttproduktion, om det hinder som fastighetsindelningen utgjorde skulle undanröjas.Holmarna var i sådant hänseende enligt lantbruksnämnden likartade med en svenskholme söm då brukades som underlag för ett uppbyggt SR-företag.Utskottet hemställde att motionen skulle bifallas. Med anledning av begäran gav regeringenlänsstyrelsen i i uppdrag att genomföra en kompletterandeutredning om suveränitetsholmarna. redovisade sitt uppdrag i enår 1984 avlämnad rapport som remissbehandlades. Överläggningar upptogs däreftermellan det svenska och det finska vilka ledde till enöverenskommelse är 1986, I propositionen föreslås att godkänner denmellan den svenska och den finska regeringen träffade överenskommelsen angåendede s, k, suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar.Överenskommelsen innebär att suveränitetsholmarnas rättsliga särställningbibehålls som rättsläget i fråga om holmarna preciseras. Iöverenskommelsen anges vilka som utgör suveränitetsholmar. LU 1986/87:9Det fastslås att de särbestämmelser som gällt enligt tidigare överenskommelseralltjämt skall gälla utom såvitt avser bestämmelsen om suveränitetsavgiftvilken upphävs, I överenskommelsen slås också fast att holmarna innehas medäganderätt samt anges hurholmarnas gränser skall bestämmas,. Vidare innebäröverenskommelsen att frågor av fastighetsrättslig karaktär som rör de svenskasuveränitetsholmarna skall bedömas enligt svensk rätt och att sådana frågorrörande de finska'suveränitetsholmarna skäll avgöras enligt finsk rätt. Iövrigt skall svensk rätt tillämpas pä de finska holmarna och finsk rätt på desvenska. Domstolar och myndigheter i det land vars rätt skall tillämpas skallvara behöriga att handlägga ärenden om frågor rörande holmarna.Överenskommelsen reglerar också proceduren.för att upphäva ensuveränitetsholmes rättsliga särställning. Slutligen anges att överenskommelsenskall träda i kraft som inträffar närmast efter det attparterna har meddelat varandra om överenskommelsen, 1proposifionen föreslås vidare att överenskommelsen införlivas med svensk rättgenom lag med undantag av bestämmelsen som anger när överenskommelsen skallträda i kraft, I sistnämnda hänseende föreslås att regeringen bemyndigas attbestämma om ikraftträdandet: framhöll vid 1979/80 ärs har suveränitetsholmarna tidigarevarit av stor betydelse för jordbruket i gränsområdet. är ocksåflertalet svenska suvéränitetsholrhar intressanta från jordbrukssynpunkt. Denstarka ägosplittringen på holmarna liksom osäkerheten om rättsläget haremellertid medföri att ett rationellt utnyttjande av holmarna försvårats.Utskottet ser därför med fillfredsställelse att en överenskommelse nu träffatsmed den finska regeringen rörande de framtida förhållandena påsuveränitetsholmarna, Ilikhet med departementschefen anser utskottet att det inte bör komma i frågaatt avveckla konstruktionen med suvéränitetsholmarria. Vad som är angeläget äri stället att män skapar förutsättningar för en bättre ordning när det gällerfastighets- och ägandeförhållandena och därmed också för en ökad användning avholmarna för bl.a: jordbruksändamäl. Enligt utskottets mening innebär denträffade överenskomrrielsen en tillfredsställande lösning av frågan. Genomklarläggandet av vilka rättsliga regler som skall gälla på de svenska holmarnakommer det att finnas én grund för olika åtgärder som syftar fill att undanröjadagens hinder rhot ett rafionellt brukande av dem. Utskottet tillstyrkersåledes att godkänner överenskommelsen. Den bör som föreslås ipropositionen införlivas med svensk rätt genom s, k, inkorporation: Ordningen för beslut i ärandet Iöverenskommelsen anges som ovan nämnts, att finska domstolar och myndigheterskall vara behöriga att handlägga mål och ärenden rörande de suveränitetsholmar som ärbelägna i i den mån finsk: rätt, skall ,LU 1986/87:9 Enligt 10 kap.5 § tredje stycket regeringsformen kan genom beslut överlåtarättskipnings- och förvaltningsuppgift till annan stat. Om uppgiften innefattarmyndighetsutövning skall förordnande . ske genom beslut varomminst tre fjärdedelar av de röstande förenar sig. beslut kanockså fattas i den ordning som gäller för sfiftande av har inhämtat yttrande frånkonstitutionsutskottet beträffan de frågan huruvida 10 kap. 5 § regeringsformen skall tillämpas i ärendet, I , yttrandet anför att bestämmelsen om den särskilda . beslutsordningen i 10 kap. 5 § tredje stycket regeringsformen är tillämplig i förevarande fall. Lagutskottetdelar konsfitutionsutskottets uppfattning. beslut om godkännande avöverenskommelsen och antagande av det i proposifionen framlagda lagförslagetbör således fattas i den särskilda ordning som föreskrivs i 10 kap. 5 § tredjestycket regeringsformen. Med hänsyn till vad utskottet anfört om behovet avåtgärder beträffande förhållandena på suveränitetsholmarna förordar utskottetatt om sä kan ske avgör ärendet genom ett enda beslut och inte i denordning som gäller för stiftande av grundlag. attriksdagen med bifall till proposition 1986/87:38 dels godkänneröverenskommelsen mellan och omsuveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar, dels antar det genomproposifionen framlagda förslaget till lag om suveränitetsholmarna i ,Muonio och Könkämä älvar. (), (), (), UllaOrring (fp), (), (), (),(), (), (), HansRosengren (s), (), (), () ochMarianne (). Propositionenslagförslag lu 1986/87:9 Bilaga 1 Förslag till Lag om suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar Artiklarna1-6 i överenskommelsen mellan och omsuveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar skall gälla som svensklag. Bestämmelserna har den lydelse som den härvid fogade bilagan utvisar. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Bilaganintagen som bilaga 2 till betänkandet. 1986års överenskommelse mellan om LU 1986/87:9 suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar Bilaga 2 Regeringarna i och har kommit överens omföljande: Med suveränitetsholmar avses i denna överenskommelse deholmar, delar av och uddar vilka är belägna i , Muonio och Könkämäälvar och vilkas rättsliga särställning bygger på gränsregleringstraktaten den20 (8) mellan och , ägoutbyteskonven-tionen den17 (5) mellan samma parter, samt den av Konungens av ochKejsarens av befullmäktigade kommissarier den 26 september 1823avgivna deklarationen om fastställelse av riks-gränsägoutbytet. Översuveränitetsholmarna har uppgjorts förteckningar som undertecknats den 4 ochden . Genom överenskommelsen om partiellfastställelse av översyn av mellan och harvissa förlorat sin karaktär av suveränitetsholmar. Närmare bestämmelser om suveränitetsholmarna har meddelatsi en av de ovan nämnda kommissarierna utfärdad kungörelse, vilken är intagen iett protokoll av , De i första och tredje styckena nämnda handlingarnaredovisas i Nordisk Utredningsserie (NU 1975: 26 och 27)', De bestämmelser om suveränitetsholmarna som finns upptagnai dokument omnämnda i artikel I skall fortsätta att gälla, om inte annatframgår av denna överenskommelse. Bestämmelserna i gränsregleringstraktaten den 20(8), Artikel II fjärdestycket om äriig avgift skall inte gälla längre. De suveränitetsholmar som är belägna i innehas medäganderätt enligt finsk rätt och de som är belägna i med äganderättenligt svensk rätt. På de suveränitetsholmar som är belägna i Sverigetillämpas finsk rätt i fråga om äganderätt och begränsad sakrätt, överlåtelseav äganderätt och annat förvärv samt upplåtelse av nyttjanderätt eller av annanbegränsad sakrätt. Finsk rätt tillämpas även i fråga om fastighetsbildning,fastighets- NU 1975: 27 utgör den finskspråkiga upplagan avbetänkandet. registrering,lagfart och inteckning. På de suveränitetsholmar som är be- LU 1986/87:9 lägna i tillämpas på motsvarande sätt svensk rätt. I den mån finsk rätt skall tillämpas på suveränitetsholmarsom är belägna i är finska domstolar och myndigheter behöriga atthandlägga ärendena. Motsvarande gäller beträffande svenska domstolar och myndigheternär det är fråga om suveränitetsholmar i . Gränsen för en suveränitetsholme har den sträckning somframgår av karta och andra handlingar års ägoutbyte. Om gränsen för en suveränitetsholme är avsedd att följa enstrandlinje, bestäms gränsen enligt medelvattenständet vid varje tid. En suveränitetsholmes särställning kan hävas, om ändradeförhållanden ger anledning till detta. Ansökan om hävande av en suveränitetsholmes särställningkan göras av vederbörande markägare, kommun eller länsstyrelse hös enderastatens centrala lantmäterimyndighet. Denna myndighet skall bereda frågan gemensamtmed den centrala lantmäterimyndigheten i den andra fördragsslu-. tände staten.Ärendet skall sedan av myndigheterna hänskjutas till respektive regering föravgörande. En överenskommelse om att häva en suveränitetsholmessärställning förutsätter att fastigheterna på holmen inte besväras av servituteller inteckningar. Upphävandet av holmens särställning får inte i sig förändraäganderätt till fastigheterna på holmen. Denna överenskommelse träder i kraft sominträffar närmast efter det att parterna har "meddelat varandra omöverenskommelsens godkännande. Till bekräftelse härav- har de vederbörligenbefullmäktigade ombuden undertecknat denna överenskommelse. Som skedde i den 19 jiini 1986 i tvä exemplar påsvenska och finska språken, vilka båda texter har samma giltighet. För : ' För : Konstitutionsutskottetsyttrande lui986/87:9 över proposition 1986/87:38 om godkännande av överenskommelse med om suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar har begärt yttrande frånkonstitutionsutskottet över rubricerade proposition, såvitt rör frågan om 10kap, 5 § regeringsformen skall fillämpas vid ställningstagande tillpropositionen, I proposifionen föreslås att godkänner en mellandén svenska och den finska regeringen träffad överenskommelseangående de s, k, suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar.Överenskommelsen innebär bl, a,, (artikel 4) att på de suveränitetsholmar somär belägna i skall finsk rätt tillämpas i fråga om äganderätt ochbegränsad sakrätt, överlåtelse av äganderätt och annat förvärv samt upplåtelseav nyttjanderätt eller ay annan begränsad sakrätt. Finsk rätt skall fillämpasäven i fråga om fasfighetsbildning, fastighetsregistrering, lagfart och inteckning.På de suveränitetsholmar som är belägna i tillämpas på motsvarande sättsvensk rätt, I den man finsk rätt skall fillämpas på suveränitetsholmarsom är belägna i är finska domstolar och myndigheter behöriga atthandlägga ärendena. Motsvarande gäller beträffande svenska domstolar ochmyndigheter när det är fråga om suveränitetsholmar i . I propositionen föresläs en lag som innebär attöverenskommelsen införlivas med svensk rätt genom s. k. inkorporation, dvs. attöverenskommelsen förklaras gälla som svensk lag. Propositionen innehåller ingen redovisning avregelsystemet i 10 kap. 5 § regeringsformen. Detta stadgande (tredje stycket)medger att rättsskipnings-eller förvaltningsuppgift genom beslut av riksdagenöverlåts till bl, a. annan stat. Innefattar uppgiften myndighetsutövning, skallriksdagens förordnande ske genom ett beslut, varom minst tre fjärdedelar av deröstande förenar sig. beslut i fråga om sådan överlåtelse kan ocksåfattas i den ordning som gäller för stiftande av grundlag. Utskottet finner det ifrågavarande stadgandet tillämpligti förevarande fall. I sak har utskottet inte någon erinran mot propositionensförslag. Närvarande: (), (), 1986/87:9 (s), (), Berfil Fislcesjö (c), (), Hans Bilaga 3 Nyhage(m), (), (), (), iVärmdö (m), (), (), (vpk) ochIngela ().