bet · GA01FiU7 · 1986-12-31 00:00:00 — Finansutskottetsbetänkande ::' 1986/87:7 \--'''='';''':::;:. om fortsatt kreditpolitisk lagstiftning (prop. 1986/87:27) FiU5':W.-. Ibetänkandet tillstyrker utskottet att giltighetsfidénför lagen omkreditpoli-'fiska medel förlängs i enlighet med propositionens förslag med ytterligare entreårsperiod, t.o.m. utgången av . Även om flertalet äv dekreditpöli-fiska instrument som regleras i lagen inte utnyttjas för närvarandeanser utskottet att lagens giltighetsfid av beredskapsskäl bör förlängas. Underden kommande treårsperioden väntas en ny riksbankslag träda i kraft, vilket kankomma att påverka utformningen av lagen om kreditpolifiska medel. Företrädarnaför moderata samlingsparfiet, och i utskottet reserverarsig mot utskottets beslut och föreslår att gilfighetstiden förlängs med , t.o.m. utgången av . bör en ny riksbankslagkunna träda i kraft och under fiden fram till dess bör lagen om kreditpolitiskamedel ersättas med en mer renodlad beredskapslag. Utskottetföreslår vidare i betänkandet att regeringen fram tillutgången av ges bemyndigande att utfärda föreskrifter ombetalningsvillkor vid kreditköp. Utskottet har under behandlingen av fråganberett lagrådet tillfälle att yttra sig över propositionens förslag. Lagrådetföreslår vissa preciseringar i bemyndigandet. har i ett yttrandetill finansutskottet instämt i lagrådets synpunkter. föreslårmot denna bakgrund vissa förändringar i propositionens förslag till bemyndigande. reservafion från moderata samlingspartiet, och avstyrksförslaget ätt ge regeringen detta bemyndigande. I detta betänkandebehandlar utskottet proposition 1986/87:27 omfortsatt kreditpolitisk lagstiftning samt de med anledning av propositionen väckta motionerna1986/87:Fil03 av m.fl. (fp), 1986/87:Fil04 av m.fl.(m), 1986/87:Fil05 av Sfig Josefson och (). Utskottethar inhämtat lagrådets yttrande över i propositionen framlagda förslag till lagmed bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvill- 1Riksdagen 1986/87.5 saml. kor vid kreditköp samtförslag till lag om ändring i konsumentkreditlagen FiU 1986/87:7(1977:981). Lagrådets yttrande återfinns söm bilagal fill betänkandet. Vidarehar iitskottet berett lagutskottet tillfälle att yttra sig i ärendet. Yttrandet(LU 1986/87:2y) återfinns som fc(7öga2 till betänkandet. Iproposition 27 har regeringen () - efter föredragning avstatsrådet . Å. - föreslagit att anta ipropositionen framlagda förslag till 1. lag om fortsatt giUighet avlagen (1974:922) om kreditpolifiska medel, 2. lag med bemyndigande attmeddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp, 3. lag om ändring ikpnsumentkreditlagen (1977:981). Dei propositionen framlagdalagförsiagén liar följande lydelse: 1 Förslagtill FiU 1986/87:7 Lagomfortsattgiltighet av lagen (1974:922) om - ' . kreditpolitiskamedel ' ' ii. Härigenom föreskrivs att lagen (1974:922) ömkréditpolitiskä medel, ,:: som gällertill utgången av ', skall ha fortsatt giltighet till utgången av . ' -'- '-' Lagens giltighetstid senast förlängd 1983; 916. 2FÖrslagtill-' FiU 1986/87:7 Lag med bemyndigande att meddelä.föieskrifter ombetalningsvillkor vid kreditköp Regeringen får meddeläTöreskrifter orridebetalningsvillkor som säljare eller kreditgivare skall 'tillämpa gentemotkonsumenter vid kreditköp av varor, tjänster eller andra nyttigheter.Regeringen får också meddela föreskrifter om skyldighet för säljare ochkreditgivare att lämna de upplysningar som behövs för myndigheternas fillsyn. Denna lag träder i kraft ochgäller till utgången av . Genomlagen upphävs lagen (1975:90) med bemyndigande ätt meddela föreskrifter ombetalningsvillkor vid yrkesmässig försäljning av bilar. Lagom ändring i konsumentkreditlagen (1977:981) Härigenom föreskrivs att 30 §konsumentkreditlagen (1977:981) skall ha följande lydelse. Bestämmelserna i 8 och 9 SS gällerej kreditköp för vilka föreskrifter om kontantinsats har meddelats med stöd avlagen (1975:90) med bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkorvid yrkesniässii; f(>rsäljning av hihir. Besliimmelserna gäller inte hellerkreditköp Jör vilka föreskrifter har meddelats med stöd av lagen (1985:5801 medbemyndigande att meddela fireskrifter om hetal-niiifisvillkor vid kreditköp. Bestämmelserna i 8 och 9 §S gällerej kreditköp för vilka föreskrifter om kontantinsats har meddelats med stöd avlagen (1986:000) med bemyndigande att meddela föreskrifter ombetcdningsvillkor vid kreditköp. Denna lag träder i kraft den . ' Senaste Ivdelse 19X5:5X1. 1 * 1986187. Motionerna Fiu 1986/87:7 1986/87:Fil03av m.fl. (fp), vari hemställs 1. att med ändring avregeringens förslag beslutar om en förlängning av gilfighetstiden för lagen omkreditpolitiska medel (1974:922) med , 2. att avslårregeringens förslag om fortsatt bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifterom betalningsvillkor vid kreditköp, 3. att avslår förslagettill lag om ändring i konsumentkreditlagen (1977:981). 1986/87:Fil04av m.fl. (m); vari hemställs 1. attriksdagen beslutar att den fortsatta giltighetstiden för lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel begränsas till , dvs. 2. attriksdagen beslutar att avslå förslaget fill lag med bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp, 3. attriksdagen beslutar att upphäva 30 § i konsumentkreditlagen (1977:981) samt 4. attriksdagen beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som ovan anförts om det fortsatta kreditpolitiska reformarbetet. 1986/87:Fil05 av och (), vari hemställs 1. att beslutar med ändring av vad ipropositionen föreslås att lagen om fortsattgiltighet av lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel skall ha fortsatt giltighet fill utgången av , 2:att avslår förslaget i proposition 1986/87:27 om lag med bemyndigande att meddelaföreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp. Fortsatt giltighet av lagen (1974:922) om kreditpolitiskamedel Detradifionella kreditpolifiska instrumenten är marknadsoperationer ochdiskontopolitik. Därutöver förfogar över de instrument som reglerasgenom lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel. De är likviditetskrav,kassakrav, utlåningsreglering, emissionskontroll, allmän placeringsplikt,särskild placeringsplikt och räntereglering. Utlåningsreglering, allmänoch.särskild placeringsplikt och räntereglering anses vara extraordinära medel.Förordnande om att använda något av dessa medel får meddelas endast omsynnerliga skäl föreligger. Lagenom kreditpolitiska medel trädde i kraft . Giltighetstidenbegränsades av , på finansutskottets förslag (FiU 1974:39, rskr. 357),fill . Den har därefter förlängts vid fyra tillfällen, senast genombeslut av med till utgången av . Förår 1983, det år då lagen senast förlängdes, hade antingen regeringen utfärdatförordnanden, på fullmäktiges i framställning, eller riksbankenträffat frivilliga överenskommelser med berörda institut som sammantaget innebaratt samfliga i lagen angivna instrument, dvs. extraordinäramedlen, tillämpades i någon form. Under den senaste FiU 1986/87:7treårsperioden har ernellertid en långtjgående avreglering skett på penning-ochkreditmarknaderna. Betydande lättnader genomfördes i emissionskontrollen redansommaren 1983. Likviditetskvoterna för bankerna avskaffades i september 1983.Ränteregleringen upphörde för bankerna och har därefter fillämpatsendast för livförsäkringsföretag avseende realräntelån och indexlån.Utlåningsregleringen avskaffades . Regeringens förordnanden omplaceringsplikt gäller till utgången av , och riksbankenstillämpningsföreskrifter gäller t.o.m. den 30 november 1986.Riksbanksfullmäktige har beslutat att inte begära enförlängning av detta förordnande. Placeringsplikten har inneburit att livförsäkringsbolagenoch allmänna pensionsfonden har ålagts att förvärva prioriterade obligationerutgivna för statens, bostadsbyggandets och jordbrukets långfristigafinansiering. Efter kommer således denkreditpolitiska lagen enligt nu gällande förordnanden endast att användas förfillämpning av kassakrav för banker och räntereglering (realräntelån ochindexlån) för livförsäkringsbolag. Av de penningpolitiska instrumenten, som kan fillämpas medstöd av förordnande enligt lagen om kreditpolitiska medel, kan kassakravet sessom ett traditionellt centralbanksinstrument i högre grad än de andra medlen.Kassakravet är nämligen generellt verkande på liknande sätt somdiskonto-polifik eller marknadsoperafioner. De övriga instrumenten är selektivaoch syftar i första hand till att styra krediter fill vissa sektorer och tillatt styra räntorna. Riksbanksfullmäktige har hemställt om att lagen omkreditpolifiska medel skall förlängas till utgången av . harockså i samband därmed, under förutsättning att beslutar om enförlängning av den kreditpolitiska lagen, hemställt om att nytt förordnande omkassakrav utfärdas beträffande bankinstituten. Ett motsvarande förordnande harockså begärts för räntereglering av livförsäkringsföretag avseende realräntelånoch indexlån. I propositionen föreslås i enlighet med riksbanksfullmäktigesförslag att giltighetstiden för den kreditpolitiska lagstiftningen förlängstill utgången av . Som motiv anförs att även om den kreditpolitiskalagsfiftningen utnyttjas i ringa utsträckning kvarstår behovetav en beredskapslag som kan fillgripas snabbt om den framfida internationellaeller inhemska utvecklingen så påkallar. I propositionen erinras om att statsskuldspolitiskakommittén (Fi 1983:07) i sitt slutbetänkande (SOU 1986:22) ochriksgäldskontoret har föreslagit att bestämmelserna i den kreditpolitiska lagenom kassakrav förs över till en föreslagen ny riksbankslag. Till detta kommer deändringar av delvis teknisk natur som den kreditpolitiska utredningenföreslagit och som kan komma att aktualiseras fram till utgången avår 1989. I propositionen förordas att frågan om sådana ändringar i denkreditpolitiska lagen tas upp i samband med beredningen av statsskuldspolitiskakommitténs förslag. I de tremotionerna Fil03, Fil04 och Fil05 som väckts med anledning av propositionenföreslås.att giltighetstiden för lagen om kreditpolitiska medel FiU 1986/87:7förlängs med , dvs. t.o.m. utgången av i stället för t.o.m.utgången av som föreslås i propositionen. Som motiv anförs att detförslag till ny riksbankslag som lagts fram av statsskuldspolitiska kommitténbör kunna träda i kraft . Enligt lagförslaget ges riksbankenmöjlighet att utnyttja kassakravsinstrumentet. Detta styrmedel bör enligtmotionärerna kunna användas under normala förhållanden. Gällande lagstiftningbör därför reduceras till beredskapslagar för extraordinära situafio-ner.Enligt motionärerna bör detta kunna ske som erfordras för attinföra en ny riksbankslag. Utskottet konstaterar att det finns en samstämmighet isynen på kassakvots-kravet som ett marknadskonformt medel. Det finns därförskäl att förlänga gilfighetstiden för lagen om kreditpolitiska medel därkassakvotskravet regleras. Utskottet har inte anledning att i detta sammanhangta ställning till om dessa bestämmelser bör införas i en ny lag om riksbankenoch vilka konsekvenser detta eventuellt skulle få på den kreditpolitiskalagstiftningen. Dessa frågor bör tas upp senare i samband med att statsmakternatar ställning fill statsskuldspolitiska kommitténs förslag. I avvaktan härpåbör således giltighetstiden för den kreditpolitiska lagstiftningen förlängas. Frågan om huruvida denna förlängning bör avse två har inte någon avgörande betydelse för utformningen eller utvecklingenav kredit-och penningpolitiken. Frånsett den i detta sammanhang mindre fråganom räntereglering för livförsäkringsbolagens index- och realräntelån föreliggeren stor samstämmighet mellan propositionen, motionerna och riksbanksfullmäktigeom vilka kreditpolitiska instrument som under normala förhållanden börutnyttjas i kredit- och penningpolitiken. Frågan om giltighetstidens längdmåste därför anses vara en underordnad fråga. Regeringens bedömning är att de följdfrågor som kanuppkomma i samband med ställningstagandet till statsskuldspolitiska kommitténsförslag, liksom de frågor av teknisk natur som den kreditpolitiska utredningenföreslagit, kan komma att aktualiseras fram till utgången av år1989. Utskottet ser inte anledning att göra någon annanbedömning. Skulle förändringar i lagen om kreditpolitiska medel komma attaktualiseras fidigare kan det också i det sammanhanget finnas anledning att taställning till gilfighetstiden. Med det anförda avstyrker utskottet det förstayrkandet i motionerna Fil03, Fil04 och Fil05 samt yrkande 4 i motion Fil04. Bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkorvid kreditköp 1 propositionen föreslås att regeringen ges ettbemyndigande att meddela föreskrifter om de betalningsvillkor som säljare ellerkreditgivare skall tillämpa gentemot konsument vid kreditköp av varor, tjänstereller andra nyttigheter. Som skäl härför anförs att nuvarande bemyndigande attmeddela föreskrifter vid kreditköp ger regeringen möjlighet att, i särskiltuppkomna lägen, påverka konsumtionen och därmed ef terf råge läget i ekonomin.Bemyndigandet att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid yrkesmäs- sigförsäljning av bilar ger på motsvarande sätt regeringen möjlighet att FiU1986/87:7 påverkaden betydande del av konsumtionen som avser bilköp. sådanarestriktioner kan, anförs det i proposifionen, uppkomma t.ex. i sambandmed andra penningpolitiska åtgärder, och de måste kunna sättas in För att en samtidig bedömning skall kunna ske bör, enligtpropositionens förslag, bemyndigandena ges i en ny gemensam lag vars gilfighetstidsamordnas med den som gäller för den kreditpolitiska lagen. I motionerna Fil03, Fil04 och Fil05 yrkas avslag påpropositionens förslag. Förslaget ger regeringen möjligheter att göra storaingrepp i kreditgivning och prisbildning. Enligt motionärernas uppfattning börkreditmarknaden i görligaste m'ån vara fri från denna typ av ingrepp. Skulledet i någon alldeles speciell situation vara motiverat med ett ingrepp motkonsumentkrediter, får det enligt motion Fil04 ordnas med tidsbegränsadlagstiftning i det aktuella fallet. I motion Fil05 anförs dessutom vissa konsfitutionellabetänkligheter mot förslaget fill bemyndigande. Med åberopande av vad somanfördes i en avvikande mening i lagutskottets yttrande (LU 1985/86:4 y) våren1986 till finansutskottet (FiU 1985/86:30) anför mofionärerna att formellt settger bemyndigandet möjlighet att helt förbjuda köp som inte sker mot kontantbetalning. En så vittgående fullmaktslag kan inte accepteras. Det kan vidareifrågasättas, anför motionärerna, om ett bemyndigande av den innebördlagförslaget rymmer är förenligt med den normgivningskompetens som riksdagenenligt regeringsformen har att utöva. Motionärerna anser därför attpropositionens förslag bör prövas mot stadgandet i RF 8 kap. 2 § att"föreskrifter om rätt till fast och lös egendom, om avtal samt om bolag,föreningar, samfälligheter och sfiftelser" som rör enskildas personligaställning samt om deras personliga och ekonomiska förhållanden meddelas genomlag. Motionärerna anser mot denna bakgrund att lagrådet bör beredas fillfälleatt yttra sig i frågan före ställningstagande. Utskottet beslutade med anledning härav den 11 november1986 att inhämta lagrådets yttrande över förslaget fill bemyndigande. (Yttrandet fogas som bilaga 1 till detta betänkande.) Lagrådet anför i sitt yttrande bl.a. att bemyndigandetskall kunna utnyttjas när det bedöms nödvändigt av samhällsekonomiska skäl. Attriksdagen bemyndigar regeringen att i sådana situationer utfärda föreskriftersom stramar åt näringsidkares möjligheter att ge kredit i den yrkesmässigaverksamheten synes enligt lagrådet vara fullt förenligt med regeringsformensregler för normgivning. Bemyndigandet får, enligt lagrådet, emellertidsjälvfallet utnyttjas endast för att meddela föreskrifter av offentligrättsligart. Föreskrifterna får däremot inte ingripa i enskilda personers inbördesekonomiska förhållanden och därmed inte heller i avtal som har ingåtts ellersom ingås mellan näringsidkare och konsumenter (jfr 8 kap. 2 §). Med hänsyn till det anförda anser lagrådet från desynpunkter som lagrådet har att beakta - att det i princip inte finns något atterinra mot den föreslagna bemyndigandelagen. Lagrådet anser emellertid att detkan anföras mofiv för att ytterligare precisera det föreslagna bemyndigandet.Sålunda bör av bernyndigandet framgå att det endast får utnyttjas i denutsträckning som bedöms vara nödvändig av samhällsekonomiska skäl. Dessutombör det begränsas till att avse kreditgivning i yrkesmässig FiU 1986/87:7verksamhet. Lagrådet föreslår därför att första meningen i lagförslaget gesföljande lydelse: "Regeringen får, i den utsträckning som bedöms varanödvändig av samhällsekonomiska skäl, meddela föreskrifter om de betalningsvillkorsom i yrkesmässig verksamhet säljare eller kreditgivare skall tillämpa gentemotkonsumenter vid kreditköp av varor, tjänster eller andra nyttigheter." , som av finansutskottet beretts tillfälle attyttra sig över propositionens förslag (se bilaga 2), instämmer i vad lagrådetanfört. framhåller härutöver att det inte nu finns anledning attgöra någon annan bedömning i fråga om behovet av den föreslagna lagsfiftningenän den som gjorde för . ser det ocksåsom en fördel att bemyndigandena föreslås samlade i en lag med samma begränsadegiltighetstid som lagen om kreditpolitiska medel. Med hänsyn till att denföreslagna lagen ger regeringen en tämligen långtgående fullmakt att ingripamot kreditköp och därmed i viss mån sätta konsumentkreditlagen ur spelunderstryker lagutskottet liksom tidigare att bemyndigandet inte är. avsett atttas i bruk annat än i nödfall. Utgångspunkten bör vara att bemyndigandet sålångt möjligt inte skall behöva utnyttjas och om så sker endast för enbegränsad period. I likhet med vad som anfördes då frågan prövades förra gångenförutsätter lagutskottet vidare att regeringen, då föreskrifter med stöd avlagen skall utfärdas, noga överväger vilka kreditköpsformer som behöverregleras och i författningstexten försöker precisera dem. hänvisari detta sammanhang till sitt tidigare uttalande om vikten av att regeringen tarhänsyn till de särskilda problem som till följd av en kreditåtstramning kandrabba vissa branscher av näringslivet och mindre kapitalstarka konsumenter. förordar sammanfattningsvis att riksdagenantar de framlagda lagförslagen med den ändring som föreslagits av lagrådet.Mofionerna Fil03, Fil04 och Fil05 bör enligt lagutskottet avslås i motsvarandedelar. Företrädarna för moderata samlingspartiet, folkparfiet och centerpartieti lagutskottet förordar i en avvikande mening till yttrandet att riksdagenbifaller motionerna och avslår propositionens förslag i dessa delar. vill med anledning härav anföra följande.Den svenska ekonomin har under de senaste decenniernautsatts för stora och plötsliga påfrestningar. En alltför kraftig inhemskefterfrågetillväxt har lett tillpåtagliga försämringar av bytesbalansen. Det har krävts åtgärder vid dessatillfällen för att hålla fillbaka bl.a. den privata konsumtionen. Utskottetdelar därför uppfattningen att regeringen bör ges möjlighet att i särskiltuppkomna lägen kunna påverka den privata konsumtionen och därmed en stor del avefterfrågan i den svenska ekonomin. Skärpta kreditrestriktiöner gentemotkonsumenter kan tillsammans med andra åtgärder vara ett verksamt medel i sådanasituationer. Utskottet tillstyrker därför att regeringen ges ett bemyndigandeatt utfärda föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp. Vad gäller utformningen av detta bemyndigande delarutskottet lagutskottets uppfattning att en precisering bör göras ilagförslaget i enlighet med lagrådets förslag. Ilikhet med vad finansutskottet och lagutskottet tidigare anfört bör det FiU1986/87:7 understrykas att bemyndigandelagen rörande konsumentkrediter äravsedd att användas med stor återhållsamhet. Utgångspunkten bör vara att bemyndigandet,om så är möjligt, inte skall utnyttjas och när det likväl blir nödvändigt bördet ske endast för en begränsad period. Eventuellaåtgärder bör vara neutrala i förhållande till olika kreditformer. I annat fallkan åtgärdernas kreditpolitiska effekfivitet urholkas genom överströmningmellan olika kreditformer. Detta talar också för att saiiiman-föra de olikakreditformerna till ett bemyndigande. Utskottet förutsätter i likhet med vadlagutskottet anför att regeringen, då föreskrifter. skall utfärdas med stöd avlagen, noga överväger vilka kreditköpsformer som behöver regleras och' iförfattningstexten försöker precisera dem. Det finns också skäl för utskottetatt hänvisa fill tidigare uttalanden om att hänsyn bör tas till de särskildaproblem som en kreditåtstramning kan ge upphov till för vissa branscher avnäringslivet och mindre kapitalstarka konsumenter. Med det anförda avstyrkerutskottet mofionerna Fil03 yrkandena 2 och 3, Fil04 yrkandena 2 och 3 samtFil05 yrkande 2. 1. beträffande fortsatt giltighetav lagen om kréditpolitiskä medel att med avslag på mofionerna1986/87:Fil03 yrkande 1, 1986/87:Fil04 yrkande 1 och 1986/87:Fil05 yrkande 1antar det i proposition 1986/87:27 framlagda förslaget till lag om fortsatt giltighetav lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel, 2. beträffande det fortsattakreditpolitiska reformarbetet att avslår mofion 1986/87:Fil04 yrkande4, 3.beträffande bemyndigandeatt meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp att med avslagpå motionerna 1986/87:Fil03 yrkande 2, 1986/87:Fil04 yrkande 2 och1986/87:Fil05 yrkande 2 antar det i proposifionen framlagda förslaget fill lag.med bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköpmed följande som Utskottets förslag betecknade lydelse: Lag medbemyndigande att meddela föreskrifter om Regeringen får meddelaföreskrif- Regeringen får, i den utsträckning ter om debetalningsvillkor som säl- som bedöms vara nödvändig av sam- jare eller kreditgivareskall tillämpa hällsekonomiska skäl, meddela före- gentemot konsumenter vidkredit- skrifter om de betalningsvillkor som köp av varor, tjänstereller andra i yrkesmässig verksamhet s'kV]&K.t\- Regeringenfår också ler kreditgivare skall tillämpa gent- meddela föreskrifter omskyldighet emot konsumenter vid kreditköp av för säljare ochkreditgivare att lämna varor, tjänster eller andra nyttighe- Regeringens förslag Utskottets förslag FiU 1986/87:7 de upplysningar som behövs för ter. Regeringen får också meddela myndigheternas tillsyn. föreskrifter om skyldighet för säljare och kreditgivare att lämnade upplysningar som behövs för myndigheternas tillsyn. Denna lag träder i kraft ochgäller fill utgången av . Genomlagen upphävs lagen (1975:90) med bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkorvid yrkesmässig försäljning av bilar. 4. beträffande ändring i konsumentkreditlagen attriksdagen med avslag på motionerna 1986/87:Fil03 yrkande 3 och 1986/87:Fil04yrkande 3 antar det i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring ikonsumentkreditlagen (1977:981). Stockholmden På finansutskottets vägnar Närvarande: (), (), (), (), (), (), (), (), (), i (vpk), (), (), (), () och (). Fortsatt giltighet av lagen om kreditpolitiska medel AnneWibble (fp), (), (), (), HugoHegeland (m), () och Sfina () anser att delsden del av utskottets yttrande på s. 8 som börjar med "Utskottetkonstaterar" och slutar med "motion Fil04" bort ha följandelydelse: Utskottetdelar motionärernas uppfattning att giltighetstiden för den nuvarandekreditpolitiska lagen inte bör utsträckas längre än vad som krävs för attutarbeta en ny riksbankslag där bl.a. kassakvotskravet kommer att regleras.Enligt vad utskottet erfarit kommer ett sådant förslag, baserat påstatsskuldspolitiska kommitténs förslag, att föreläggas under våren1987. En ny lagstiftning kommer i så fall att kunna träda i kraft den 1 januari1989. Giltighetstiden för den kreditpolitiska lagen bör därför endastutsträckas till och med utgången av . Denavreglering som ägt rum på kreditmarknaden har skett i praxisutan att motsvarande förändringar har gjorts i lagstiftningen. Flertalet av deinstrument som lagen om kreditpolitiska medel omfattar är Placeringsplikten skall enligt riksbanksfullmäktige inte FiU1986/87:7 tillämpas efter .