bet · GA01FiU10 · 1986-12-31 00:00:00 — Som utskottet ser det torde redangjorda åtaganden kräva en något större volymtillväxt inom kommunsektorn.Därtill kommer att stora krav gjort sig gällande på förbättringar av denkommunala och landstingskommunaia servicen. Utskottet anser mot den bakgrundenatt reduceringar av de statliga bidragen till kommunerna långt utöver vad regeringenföreslagit kan medföra alltför stora påfrestningar på den kommunala ekonominmed risk för skattehöjningar. Utskottet avstyrker därför motion Fi320 yrkande1. Utskottet anser att de förslag till åtgärder gentemotkommunsektorn som redovisas i motionerna Fi228 (c), Fi226 (vpk) och Fi217 avAlf () är otillräckliga för att hålla konsumtionsutvecklingen inom deramar som utskottet anser samhällsekonomin kräver. Utskottet vill därföravstyrka dessa motioner i här berörda delar. Utskottet avser att behandla frågorna om det kommunalaskatteutjämningssystemet och vissa finansieringsfrågor med anledning härav iett särskilt betänkande . De senaste årens restriktiva utgiftspolitik här drivit påarbetet med att utveckla budgetprocessen och att förbättra effektiviteten ochkassahållningen i statsförvaltningen. Som en bland många åtgärder på dettaområde pågår försök vid vissa myndigheter med treårigabudgetramar. Avsikten är att få till stånd en ökad långsiktighet imyndigheternas planering. I årets finansplan föreslås en annan åtgärd med sammasyfte. Det är en ny anslagsform, kallad ramanslag, som är avsedd att gemyndigheterna vidgade möjligheter att disponera tilldelade resurser på ettflexibelt sätt. Myndigheter erhåller i allmänhet medel över ettförvaltningsanslag. Ett sådant anslag kan under vissa villkor överskridas avregeringen utan särskilt riksdagsbeslut, men outnyttjade medel får intereserveras till följande budgetår. Reservationsanslag används bl.a. förinvesteringar och får inte överskridas men uppkomna behållningar kan å andrasidan sparas till efterföljande budgetår. För bl.a. vissa bidrag användsobetecknade anslag, som varken får överskridas eller sparas till efterföljandeår. Det nu föreslagna ramanslaget skall ge myndigheternamöjlighet att föra över anslagsmedel mellan budgetåren i båda riktningarna. med ramanslag skall således inte bara kunna spara outnyttjadeanslagsmedel till ett efterföljande budgetår. Den skall också genomöverskridanden kunna utnyttja en kredit som avräknas på nästkommande budgetårsanslag. Några restriktioner för sparmöjligheterna skall tillsvidare inte finnas. Föredraganden framhåller att i normalfallet torde utrymmet för myndighe terna att senarelägga sina utgifter vara begränsat. Det faktiska spelrum de . harförförskjutningaravbetalningarkan uppskattas till i genomsnitt av förvaltningsanslagen. Avsaknaden av en spargräns kan därför inte i någon ,_ merväsentlig omfattning inkräkta på statsmakternas möjligheter att styra FiU1986/87:10 resursförbrukningen i tiden, sägs det vidare i propositionen. Möjligheterna att utnyttja en anslagskredit förutsättsdäremot bli begränsade. Föredraganden framhåller att det ligger varken imyndigheternas eller i statsmakternas intresse att myndigheter skall kunnaackumulera stora anslagskrediter. Han anser därför att en kreditgräns på högst5 % skall kunna komma i fråga. För vanliga förvaltningsmyndigheter som har enövervägande del av sina resurser kortsiktigt bundna i löner bör gränsen sättasännu lägre. Om en myndighet överskrider kreditgränsen skall även denöverskjutande delen belasta nästa budgetårs anslagsutrymme och redovisas som enanslagskredit. Dessutom förutsätts att ett sådant överskridande skall leda revisionsanmärkning som särskilt om det upprepas - skall föranledaregeringen att överväga ytteriigare åtgärder. Den nya anslagsformen bör enligt propositionen provas påförsök vid ett tiotal myndigheter med början redan nästa budgetår. Demyndigheter som föreslås ingå i försöksverksamheten är kommerskollegium,centrala , arbetsmarknadsverket, statens lantmäteriverk,statens energiverk med statens elektriska inspektion, ,statens löne- och pensionsverk, statskontoret och . Utskottet ser det som angeläget att myndigheterna gesmöjlighet att utnyttja tilldelade resurser på ett ändamålsenligt, långsiktigtoch flexibelt sätt. Ramanslag kan på ett verkningsfullt sätt bidra fill attmotverka den stelbenthet som nuvarande anslagsformer rymmer. Utskottet biträderdärför regeringens förslag att införa en ny anslagsform. Såsom framhålls i propositionen är det av särskild viktatt riksdag och regering kan ha god överblick över hur ett system av detta slagutnyttjas. Övergången fill ramanslag får inte leda till att insyn ioch kontroll av medelsanvändningen försvåras. Utskottet förutsätter därför vid den tekniska utformningen av systemet särskilt uppmärksammar att statsmakternasbehov av insyn och överblick måste tillgodoses. I finansplanen redovisas översiktligt omfattningen avolika statliga garantiåtaganden per (s. 45-48). Av redogörelsen framgår att statens garanfiåtagandenminskat sedan föregående redovisningstillfälle. Det är första gången under1980-talet som detta har inträffat. Sålunda har den samlade kapitalskuld somstaten iklätt sig garantier för minskat med till92,. Härav svarar valutakursförändringar för ca 3,5 miljarderkronor. Utskottet har tidigare med gillande framhållitatt garantiverksamheten bör bära sina egna kostnader, sett . Under /86 resulterade garantiverksamheten i ettunderskott på . Eftersom inkomsterna skall täcka utgifternadelar utskottet föredragandens bedömning att garantiavgifter bör tas ut i ökadutsträckning. I normalfallet bör således även äldre garantier avgiftsbeläggas. Sparstimulerande åtgärder FiU 1986/87:10 Föratt stimulera hushållens sparande föreslås i finansplanen (s. 71-72) att detskall ges möjlighet att sätta in ytterligare . i allemanssparandetunder utöver de sedvanliga månadsinsättningarna om högst800 kr. Någon ändring av det maximala insättningsbeloppet föreslås inte.Sålunda skall liksom tidigare högst . få sättas in i allemanssparandet. Imotion Fi7I4 av () föreslås att det på motsvarande sätt skall gesmöjlighet att sätta in ytterligare : i det av bankerna anordnadevinstsparandet . Utskottetfår med anledning härav anföra följande. De som sparar i allemanssparandet ett tidigare tillfälle kunnat göra extrainsättningar på högst 5 000 kr.utöver de sedvanliga månadsinsättningarna. Det skedde under första kvartalet1986. Formernaför bankernas vinstsparande finns reglerade i ett särskilt lotteritillstånd.Enligt detta begränsas den högsta tillåtna månadsinsättningen till 800 kr.Liksom för allemanssparandet har vid ett fidigare tillfälle medgivitatt temporära extrainsättningar på högst . får göras inomvinstsparsystemet (prop. 1985/86:150 bil. 1, FiU 34, rskr. Dennamöjlighet har stått öppen -februari1987. Ilikhet med föredraganden anser utskottet det mofiverat med en temporär höjningav inlåningsramarna för allemanssparandet. Av praktiska skäl kan detta skefidigast . Eftersom samma möjlighet just nu står fillbuds inom vinstsparandet är det enligt utskottets mening inte påkallat att låtaäven denna sparform omfattas av åtgärden. Utskottetfillstyrker således propositionens förslag till sparfrämjande åtgärder ochavstyrker motion Fi714. Vissafrågor angående postverket och PKbanken Enligtde riktlinjer som fastställdes i samband med att de båda statliga bankernaPostbanken och Kreditbank gick samman 1974 skulle postverket intebedriva någon utlåning eller placeringsverksamhet. Innestå-ende medel liksomandra medel som inte behövdes för utbetalningar i postverket skall placeras påsärskild räkning i PKbanken. För den inlåning som postverket på detta sätt harinnestående i PKbanken får postverket ersättning enligt ett särskilt avtal.Ersättningen motsvarar i princip den avkastning som banken erhåller på sinaplacerade medel efter avdrag för kostnader och risker. Destora förändringarna på kreditmarknaden har inneburit attförutsättningarna för samarbetet mellan postverket och PKbanken förändrats. Dethar därför funnits anledning att överväga formerna och inriktningen i fråga orndet framtida samarbetet. Dessa överväganden har lett fram till ettnytt samarbetsavtal för . Detta avtal innebär att postverketsjälvt skall förvalta sina likvida medel och att samarbetet skall fördjupas ochbli mer affärsorienterat. Utskottet har vid ettflertal tillfällen behandlat motionsyr- 69 kandensoiii krävt en förändring av samarbetsformerna mellan postverket FiU 1986/87:10och PKbanken i den riktning som det nya avtalet innebär. Utskottet har därvidställt sig tveksamt till sådana förändringar eftersom det skulle kunna fånegativa effekter på PKbarikens verksamhet. I samband med sammanslagningen år1974 övertog PKbanken skulder och tillgångar, bl. a. statsobligationer.Om PKbanken inte hade fått förvalta postgiromedlen skulle det ha fått storbetydelse för PKbankens balansomslutning. Det nya avtalet anses emellertid inte inverka menligt påPKbankens verksamhet. PKbanken har , till följd av de lättnader iplaceringsplikten beslutade om , kunnat sälja ut enbetydande obligationsvolym och har därför inte längre behov av postgiromedlenför bankens finansiering. Resultatet har förbättrats genom att förändringen harinneburit att PKbankens finansieringskostnader har sjunkit. I propositionen redovisar föredraganden huvuddragen i detnya samarbetsavtalet och gör sammanfattningsvis den bedömningen att det utgören lämplig grund för ett fördjupat och vidgat samarbete mellan parterna, vilketär ägnat att främja deras konkurrenskraft och utveckling. självt skall svara för förvaltningen av sina likvidamedel bör statsmakterna ta ställning till vissa riktlinjer för förvaltningen avpostverkets likvida medel. Trots att postverkets girokonton har flera likheter medbankernas inlåningskonton är inte avsikten att postgiroverksamheten skallbetraktas som bankrörelse. Enligt lagen (1955:183) om bankrörelse ärbankrörelse sådan verksamhet i vilken ingår inlåning från allmänheten på sådanräkning som bank i allmänhet använder. För att inte postgiroverksamheten skallbetraktas som bankrörelse föreslås i propositionen att ett fillägg görs ibankrörelselagen med den innebörden att postverket självständigt skall kunnabedriva postgiroverksamhet utan att därmed bli bank. Utskottet återkommer i detföljande till själva lagförslaget och redovisar därvid sitt ställningstagande. Det framhålls i propositionen att förvaltningen avpostverkets likvida medel kommer att bli en verksamhet av betydande omfattningoch med stor ekonomisk vikt. För att få en klar ansvarsfördelning och för attunderlätta resultatuppföljningen föreslås att finansförvaltningen böravskiljas från postverksamheten i övrigt. Olika organisatoriska alternativdiskuteras. Antingen kan en placcr ringsdelegation bildas inom postverket ellerkan ett av postverket helägt aktiebolag ta hand om denna förvaltning. Det börenligt propositionen ankomma på regeringen att bestämma de organisatoriska formernaför postverkets finansförvaltning. Det framhålls vidare i propositionen att när det gällerplaceringen av postverkets likvida medel bör utgångspunkten vara att postverketinte skall ta någon kreditrisk. Placeringen av likvida medel bör därförbegränsas till vissa riskfria former. För att kunna utjämna tillfälliganedgångar i likviditeten bör postverket ges en begränsad upplåningsrätt i vissaformer, som regeringen förutsätts närmare ange begränsningarna för. Någon rättatt liksom bankerna låna medel i bör inte ges. Ipropositionen föreslås att postverket av konkurrensskäl även fortsätt- 70 ningsvis bör kunna ge vissbegränsad ränta på juridiska personers postgiro- FiU 1986/87:10 konton.Vidare bör företagskunderna ges en viss begränsad övertrasserings-rätt underhögst . Närmare bestämmelser i dessa frågor förutsätts blifastställda av regeringen. Imotion Fi809 av m.fl. (m) tillstyrks förslaget att postverketsjälvt skall få förvalta sina likvida medel. Vidare delar man regeringensuppfattning att postverket inte bör få status av bank. Postgirotsuppgift bör enligt motionärerna inskränkas fill betalningsförmedling. Enligtmotionärerna bryter propositionens förslag om förräntning på vissapostgirokonton och om viss övertrasseringsrätt mot dessa principer. Vidareanser motionärerna att de konkurrensskäl som åberopas i proposifionen inte ärgiltiga eftersom det för bankgirot, som också är en serviceorganisation föratt överföra medel från ett konto till ett annat, varken förekommer förräntningeller övertrasseringsrätt. Principen om att bankverksamhet inte får utvecklasinom postverket kräver enligt motionärerna att postgirot inte på egen räkningfår ge inlåningsränta eller att någon övertrasseringsrätt inte får införas.Motionärernas slutsats härav är att något tillägg i bankrörelselagen inteerfordras. ser motionärerna det som en fördel att dennahålls åtskild från övrig verksamhet. En placeringsdelegafion är att föredraframför ett av postverket helägt aktiebolag, som har den nackdelen attfinansförvaltningen undantas från de regler om offentlighet och revision som ärtillämpliga på statsmyndigheterna. I övrigt godtar motionärerna propositionensförslag till rikflinjer för placeringen av postverkets likvida medel och ombegränsningen i lånerätten. Utskottetan.ser i likhet med vad som anförs i propositionen och motionen att postverketsjälvt jkalj få förvalta sina likvida medel. Det bör emellertid inte få ledatill att en bankverksamhet utvecklas inom_j)tyerket. Ett förtydligande meddenna innebörd bör därför göras i bankrörelselagen. Om man avstår från detta,som föreslås i motion Fi809, finns det tvärtemot motionärernas avsikt en riskför att osäkerhet kan uppstå om huruvida postverkets postgiroverksamhet är enform av bankrörelse eller inte. För att undanröja denna osäkerhet bör därför,enligt utskottets mening, ett tillägg göras till bankrörelselagen. Utskottetanser således att motion Fi809 yrkande 2 bör avslås av . Eftersomförslaget till ny bankrörelselag är under beredning i näringsutskotthar utskottet beslutat överiämna det här omnämnda förslaget om ett tillägg tillbankrörelselagen till näringsutskottet för att det skall kunna arbetas in i detförslag till bankrörelselag som förutsätts anta . Avformella skäl har även avslagsyrkandet (yrkande 2) i motion Fi809 överlämnatstill näringsutskottet. Vadgäller frågan om räntegottgörelse och övertrasseringsrätt till vissapostgirokunder anser utskottet att konkurrensskäl talar för att sådanamöjligheter bör finnas. När det gäller konkurrensen mellan postgirot ochbankgirot bör vidare uppmärksammas att möjligheterna att kombinera bankgirokontonmed checkräkningskrediter i praktiken ger bankgirokun-dernaövertrasseringsrätt. Med de i propositionen angivna begränsningarna i dennaverksamhet har utskottet inte något att erinra mot att postverket ges FiU1986/87:10 rätt att ge ränta på vissa typer av postgirokonton och ge möjlighettill en begränsad övertrasseringsrätt. Vad gäller förvaltningen av postverkets likvida medelanser utskottet i likhet med vad som anförs i propositionen attfinansförvaltningen bör vara klart urskiljbar i postverkets räkenskaper ochreviderbar. Motionärernas farhågor att ett av postverket helägt aktiebolagskulle innebära att finansförvaltningen undantas från regler om offentlighetoch revision i statsförvaltningen anser utskottet överdrivna. De förslag sominsynsutredningen framlagt (se Ds C 1986:51) och som regeringen remitterat tilllagrådet innebär att och revisorer ges ökademöjligheter till insyn och revision i de statliga bolageris verksamhet.Utskottet anser mot denna bakgrund att det bör ankomma på regeringen attbestämma vilken organisatorisk form finansförvaltningen bör ges i postverket. I övrigt föranleder inte proposifionens redovisning om samarbetetmellan PKbanken och postverket någon erinran från utskottets sida. Utskottetavstyrker med det anförda motion Fi809 yrkande 3. 1. beträffandede allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken a) att riksdagenmed avslag på motionerna 1986/87:Fi209 yrkandena 1 och 2, 1986/87:Fi215 yrkande1, 1986/87:Fi216 yrkandena 1 och 4, 1986/87:Fi217 yrkande 1, 1986/87:Fi226yrkande 1 i denna del samt yrkandena 3, 4 och 5 och 1986/87:Fi228 yrkande 1 idenna del samt yrkandena 5 och 6 godkänner vad som förordats i proposition1986/87:100 bilaga 1 mom. 1 och som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört, b) att riksdagenavslår motion 1986/87:Fi228 yrkande 3 om mål för den ekonomiska politiken, 2. beträffandede stadiga löneförhandlingarna attriksdagen lägger till handlingarna vad sorn anförts i proposition 1986/87:100 bilaga 2 punkt 2 om den allmänna lönenivån för statsan ställda m.m., attriksdagen med avslag på motion 1986/87:Fi215 yrkande 4 som sin mening gerfullmäktige i till känna vad utskottet anfört, 4. beträffandekredit- och valutapolitiken attriksdagen med avslag på motionerna 1986/87:Fi206,1986/87:Fi207, 1986/87:Fi215yrkande 5, 1986/87:Fi217 yrkande 5, 1986/87:Fi225, 1986/87:Fi227 yrkande 2,1986/87:Fi228 yrkande 4, 1986/87:Fi605 yrkande 2, 1986/87:Fi606 yrkande 2 och1986/87:Fi801 yrkande 2 som sin mening ger fullmäktige i till kännavad utskottet anfört, 5. beträffande en differentierad ränta förjordbruket att avslår motion 1986/87:Fi604, 6. beträffande försäljning av statliga tillgångar ochreducering av FiU 1986/87:10 statsskulden attriksdagen avslår mofionerna 1986/87:Fi216 yrkande 5 och 1986/ 87:Fi228 yrkande8, attriksdagen avslår mofionerna 1986/87:Fi201,1986/87:Fi202 yrkande 1,1986/87:Fi204, 1986/87 :Fi205, 1986/87:Fi218, 1986/87 :Fi222, 1986/ 87:Fi223yrkandena 1 och 2 samt 1986/87:Fi224, 8. beträffande avvisande av en ytterligare socialiseringav svenskt näringsliv attriksdagen avslår motion 1986/87:Fi202 yrkande 2, 9. beträffandegenerellt frisläpp av investeringsfonderna attriksdagen avslår motionerna 1986/87:Fi203,1986/87:Fi215 yrkande 3,1986/87:Fi216yrkande 3,1986/87:Fi220 och 1986/87:Fi801 yrkande 10. beträffande/n'i/ö/7pav investeringsfonderna inom vissa regioner a) att riksdagenavslår motion 1986/87:Fi212, b) att riksdagenavslår motion 1986/87:Fi213, c) att riksdagenavslår mofionerna 1986/87:Fi214 och 1986/87:Fi219, d) attriksdagen avslår motion 1986/87:Fi221, e) attriksdagen avslår motion 1986/87 :Fi227 yrkande 1, 11. beträffande/>raeg/en>tg attriksdagen avslår motion 1986/87:Fi208, 12. beträffandede allmänna riktlinjerna för budgetregleringen attriksdagen med avslag på mofionerna 1986/87:Fi211,1986/87:Fi215 yrkande 2,1986/87:Fi216 yrkande 2, 1986/87:Fi217 yrkande 2, 1986/ 87:Fi226 yrkande 2 och1986/87:Fi228 yrkande 2 godkänner vad som förordats i proposition 1986/87:100bilaga 1 mom. 2 och som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, 13. beträffandeden kommunala ekonomin a) att riksdagenmed avslag på motionerna 1986/87:Fi215 yrkande 6, 1986/87:Fi217 yrkande 3,1986/87:Fi226 yrkande 1 i denna del, 1986/87:Fi228 yrkande 1 i denna del och1986/87:Fi320 yrkande 1 samt med anledning av proposition 1986/87:100 bilaga 1mom. 10 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, b) att riksdagenavslår motion 1986/87:Fi210, c) att riksdagenavslår motion 1986/87:Fi215 yrkande 8, 14. beträffandeinförande av ramanslag som en ny anslagstyp attriksdagen godkänner vad som förordats i proposition 1986/87:100 bilaga 1 mom.4, 15. beträffande j/jfl/-- och kreditgränser,räntebeläggning, återredo visning m.m. i ett system med ramanslag och i fråga om val av försöksmyndigheter m.m. attriksdagen lägger till handlingarna vad som anförts i proposition 1986/87:100bilaga 1 mom. 13, 16. beträffandevissa budgettekniska frågor attriksdagen lägger till handlingarna vad som anförts i proposition 1986/87:100bilaga 1 mom. 12, 73 17. beträffande 5tor//ga garan/(e/- FiU 1986/87:10 att lägger till handlingarna vad som anförts i proposition 1986/87:100bilaga 1 mom. 11, 18. beträffande ändring i lagen(1983:890) om allemanssparande att antar i proposition 1986/87:100bilaga 1 mom. 5 framlagt förslag fill lag om ändring i lagen (1983:890) omallemanssparande, 19. beträffande extra insättning ivinstsparandet ätt avslår mofion 1986/87:Fi714, 20. beträffande samverkan mellanpostverket och PKbanken a) att riksdagenmed avslag på motion 1986/87:Fi809 yrkande 3 i denna del bemyndigar regeringenatt medge postverket att självt förvalta sina likvida medel och godkänner deriktlinjer för denna förvaltning som förordats i proposition 1986/87:100 bilaga1 mom. 7, b) att riksdagenbemyndigar regeringen att medge postverket att för verksamheten inom postgirotta upp lån enligt vad som förordats i proposifion 1986/87:100 bilaga 1 mom.8, . c) att riksdagenmed avslag på motion 1986/87:Fi809 yrkande 3 i denna del bemyndigar regeringenatt utfärda närmare bestämmelser om förvaltningen av postverkets likvida medeloch om de organisatoriska formerna för postverkets finansförvaltning enligtvad som förordats i proposifion 1986/87:100 bilaga 1 mom. 9. På finansutskottets vägnarArne Gadd Närvarande: (), (), RolandSundgren (s), (), (), . Åsling (c), BoSödersten (s), (), (), (), (), (), i (s), Hans Peterssoni (vpk) och (). De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken(mom. la) (), (), . Åsling (c),(), (), () och ()anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 25 som börjarmed "I finansplanen" och slutar med "sådan samordning" bortha följande lydelse: I finansplanen understryks att det är angeläget attresultat snart kan uppvisas när det gäller att minska de stora externa obalanserna mellan de större industriländerna, inte minst för att avvärja det hot mot världshandeln som ett fortsatt starkt protektionistiskt tryck innebär. Det är av stor viktatt .. 74 industriländernaaxlar ett gemensamt ansvar för att den nödvändiga anpass- FiU 1986/87:10 ningensker utan att äventyra en fortsatt god tillväxt i världsekonomin. En ökadberedvillighet till samarbete har också visats från de större industriländernassida när det gäller att få till stånd en rimlig anpassning av räntor ochväxelkurser. Utskottet noterar med tillfredsställelse att regeringen avser atti olika internationella fora fortsätta verka för ett sådant samarbete. dels den del av utskottets yttrande som på s. 29 börjarmed "Utvecklingen i" och på s. 41 slutar med "yrkande 1"bort ha följande lydelse: Förutsättningarna för ekonomi förbättrades starktunder 1986. Oljepriset halverades som dollarkursen och ränteläget iOECD föll kraffigt. Därmed fick en förstärkning av bytesförhållandet pådrygt . Regeringen har emellertid inte lyckats utnyttja denextra tidsfrist som devalveringarna 1981 och 1982 samt den gynnsammainternationella utvecklingen givit till att lösa de strukturellaproblem som fortfarande existerar i den svenska ekonomin. Regeringen har kallat sin ekonomiska politik för den"tredje vägens" politik. Genom att både spara och arbeta sig urkrisen skulle problemen lösas. Men verkligheten talar ett annat språk.Lönekostnadsutvecklingen är fortfarande alltför snabb. Konsumtionen har ökatrekordsnabbt och hushållssparandet är negativt. Resultatet har blivit en i ettinternationellt perspektiv snabb inflation och en urholkning av den svenskaindustrins konkurrenskraft. Utskottet anser att utvecklingen under det gångna åretvisar att regeringen inte förmår att driva en trovärdig inflationsbekämpandepolitik. Såväl lönenivån som konsumentpriserna fortsätter att sfiga snabbare iSverige än i vår omvärld. Visserligen sjönk inflationstakten avsevärt under1986, men detta beror nästan enbart på ovan nämnda tillfälliga yttreomständigheter. Om förändringarna i oljepriset och räntorna exkluderas erhållsen annan bild. Inflationen var då i stort sett densamma som föregåendeår, eller . Som utskottet anfört kan man inte räkna med att oljeprisetskall fortsätta att sjunka under innevarande år. Förutsättningarna för en lågsvensk inflafionstakt försämras då. som rapporter om en snabblöneglidning framkom införde regeringen förfjärde gången allmänt prisstopp. Utskottet vill med skärpa framhålla att all erfarenhetvisar att prisstopp inte löser några underliggande problem.