bet · GA01JoU15 · 1986-12-31 00:00:00 — Regeringens förslag (s. 46 f.) innebär ikorthet att all jakt skall ske i form av licensjakt. Fördelningen av jaktenmellan samerna och övriga jakträttshavare skall ske med beaktande av bådesäkerhetskraven och de rättigheter som tillkommer samerna enligtrennäringslagen. Utskottet har ingen erinran mot vad i propositionen anförts omälgjakten inom renskötselområdena. Utskottet utgår från att kraven på en frånsäkerhets- synpunktgodtagbar jakt kommer att väga tungt och att de kan tillgodoses JoU1986/87:15 inom ramen för det samrådssystem som förordas i propositionen. Administrationen av jakten och viltvården är den centralaförvaltningsmyndigheten för ärenden om jakt och viltvård, medan länsstyrelsernaär den regionalt ansvariga myndigheten. Till uppgifter hör bl. a. att tainitiativ till och följa den forskning som rör viltet samt initiera ochgenomföra undersökningar och utredningar i frågor om jakt och vilt. Verketmeddelar generella föreskrifter om viltvård och jakt till ledning för bl. a.länsstyrelsernas beslut och handlägger en rad olika ärenden enligt jakt- ochnaturvårdslagstiftningen. är prövningsmyndighet i första instans i enmängd olika jakt-och viltvårdsärenden. Det gäller exempelvis ärenden ombildande av jaktvårdsområden och om tillstånd till licensjakt efter olikadjurslag. beslutar också om ersättning för skador på gröda ochträdgårdsodlingar orsakade av älg. Den utan jämförelse största ärendegruppenär den som rör administrationen av älgjakten. I län där det bedrivits försöksverksamhet med samordnadälgjakt finns en till knuten länsälgnämnd. Nämndens uppgift äratt vara rådgivande organ åt i frågor om älgvård och i ärenden omåtgärder för att motverka älgskador. Av nämndens åtta ledamöter utses två efterförslag av lantbruksnämnden och och tvä efter förslag avjägarnas organisationer i länet. Av de övriga ledamöterna skall tvårepresentera frilufts- och naturvärdsintresset, varav en det rörliga friluftslivet,samt en ledamot ha särskild kunskap i frågor rörande trafiksäkerhet och vilt.Fordrar ett ärende särskild sakkunskap får nämnden anlita någon lämplig personsom sakkunnig. I de län där försök gjorts med reglerad älgjakt finns i ställeten älgnämnd med uppgifter och sammansättning som liknar länsälgnämndernas. På det regionala planet är också andra myndigheterengagerade i administrationen av jakten och viltvården. Det gäller främstpolisen, och lantbruksnämnden. Utanför kretsen av olika myndigheter finns flerafrivilligorganisationer som fullgör administrativa uppgifter och då främst inomden praktiska viltvärden. Dit hör de båda jägarorganisationerna. och Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare samt och , ornitologiska förening. biträder centralt och, genom sinalänsjaktvårds- föreningar, regionalt myndigheterna med sakkunnigutlåtanden och sam manställningar av uppgifter som underlag för myndigheternas beslut. Bakgrunden till särställning i det hänseendet är att förbundet genom riksdagsbeslut och anförtrotts ledningen av det praktiska jakt- och viltvårdsarbetet i landet. Till arbetsuppgifterna hör bl. a. att följa viltvärdens och viltstammarnas utveckling och sprida känne dom om denna utveckling genom upplysning, information och propaganda. Förbundet skall tillhandagå jägarna, den vilt- och naturvårdsintresserade 54 allmänhetenoch andra intresserade med råd och upplysningar i jakt- och JoU 1986/87:15viltvärdsfrågor. Ordföranden i förbundets överstyrelse utses av regeringen.Naturvårdsverket utser en ledamot och en suppleant i överstyrelsen liksom enrevisor med suppleant för denne. Förbundet är indelat i 25 länsföreningar.Länsföreningarna är i sin tur indelade i kretsar som i huvudsak följerkommungränserna. Det finns sammanlagt 374 jaktvårdskretsar. Föredraganden anför att det inte finns, skäl för någon meringripande förändring av den nuvarande administrationen på jaktens ochviltvårdens område. Arbetsfördelningen mellan ä ena sidan myndigheterna, dvs. iförsta hand och länsstyrelserna, och å andra sidanfrivilligorganisationerna bör ske efter samma principer som . Detinnebär att Svenska jägareförbundets ansvar för jakten och den praktiskaviltvärden har sin grund i att förbundet organiserar en stor del av landetsjägare. Förbundets personal förutsätts lämna råd och upplysningar om viltvårdoch jakt till myndigheter, företag, organisationer och enskilda. Även,andra arbetsuppgifterav samma karaktär kan ingå i förbundets verksamhet. Däremot bör det endastundantagsvis, och då med särskilt lagstöd, bli fråga om att uppdra åt förbundetatt fullgöra någon myndighetsutövning, dvs. besluta i ärenden som rör förmåneroch skyldigheter för enskilda och organisationer. I propositionen anförs vidare att det bör finnas en lokalorganisation för gemensam diskussion och planering av särskilda åtgärder förviltet. Det kan ske genom att en lokal samrådsgrupp upprättar ett program övervilka åtgärder som är önskvärda och därefter vid en sammankomst med markägare,jägare och andra personer engagerade i naturvårdsarbetet diskuterar hurprogrammet bör genomföras. Med hänsyn till skadeutvecklingen bör möjlighetenatt utnyttja den lokala skogsvårdsexpertisens erfarenheter, t.ex.skogsvårdskonsulenternas, tas till vara i detta sammanhang. En lokalsamrådsgrupp bör vidare kunna få stor betydelse för utbyte av information ifrågor som rör den fysiska planeringen och trafiksäkerheten. En samrådsgruppkan också få betydelse som förmedlare av upplåtelser av jaktmark och andramöjligheter till jakt, De lokala samrådsgrupperna bör enligt föredraganden integöras till något obligatorium. På vissa håll kan det ligga närmast till handsatt kommunen tar initiativ till bildandet av en samrådsgrupp. Det finns kanskeredan en lämplig organisatorisk enhet inrättad för viltvård eller naturvård iallmänhet. Det bör eniellértid inte heller vara något hinder mot att någon avjägarorganisationerna svarar för att bilda en samrådsgrupp i kommunen. Gruppenbör emellertid vara fristående från styrelserna för de lokalajägarsammanslut-ningarna. Förhållandena i den enskilda kommunen bör få bliavgörande för tillkomsten av samrådsgruppen liksom för dess sammansättning. I fråga om den regionala administrationen föreslås atttill varje länsstyrelse knyts en nämnd med endast rådgivande funktion. Med en breddning av rådgivningen till att gälla också annat vilt än älg bör nämnden ifortsättningen benämnas länsviltnämnd. Beträffande länsviltnämndens sammansättning anser föredraganden att de nuvarande bestämmelserna om länsälgnämndens ledamöter kan behållas i huvudsak oförändrade. Det innebär, till skillnad frän vad beredningen har förordat, att lantbruksnämnden och skogsvårdssty relsen även i fortsättningen bör få föreslå var sin ledamot i nämnden och att ,. en avledamöterna skall ha särskild kunskap i frågor rörande trafiksäkerhet joU1986/87:15 och vilt. I länsviltnämnden bör det emellertid också finnas enrepresentant för skogsägarna. Detta med hänsyn till det allvarliga problem somälgskadorna pä skog innebär. I förhållande till den nuvarande länsälgnämndenbör det alltså i länsviltnämnden ingå ytterligare en ledamot. Vad beträffarfrågan om hur samerna skall ges möjlighet att företräda sina intressen iärenden om jakt och viltvård som handläggs av får det övervägasom det skall ske genom representation i länsviltnämnden i länen med renskötseloch om de i dessa län försöksvis inrättade rovdjursgrupperna skall permanentas.Det bör ankomma på regeringen att meddela föreskrifter om hur länsviltnämndernaskall utses och om eventuella rovdjursgrupper. I och med att länsviltnämndernainrättas kan de nuvarande länsälgnämnderna och älgnämnderna avskaffas. I motion Jo784 (s) understryks behovet av en klar ochodiskutabel gränsdragning mellan myndigheter och frivilligorganisationerna päjaktens område. En grundtanke i motionen är att resurser bör överföras tillbl.a. länsstyrelserna, som trots en ökad arbetsbörda på jakt- ochviltvårdsomrädet saknar egen expertis i dessa frågor. Dessa resurser kanerhållas genom att jaktvårdsfonden avskaffas och medlen tillförs statsbudgeten.Jaktkortsregistret, som handhas av , bör överföras tillansvarig myndighet, "förslagsvis postens adressregister". De statligabidragen till de båda jägarorganisationerna bör utgä pä lika grunder ochbaseras på organisationernas medlemstal. Frågor om medelstilldelningen till jägarorganisationernatas även upp i motionerna Jo785 (s) och Jo792 (c). Motionerna går i huvudsak utpå att de båda jägarorganisationerna till stor del utför likvärdigaarbetsuppgifter och att därför de statliga bidragen bör fördelas mera rättvistän vad som sker. Den förstnämnda motionen utmynnar i ett krav på översyn avbidragsgivningen i syfte att uppnå ökad jämställdhet mellan organisationerna.Enligt motion Jo792 bör ur jaktvårdsfonden anslå medel till Jägarnasriksförbund-Landsbygdens jägare verksamhet med . I motion Jo832 (s) föreslås en översyn avjakttidsberedningens sammansättning med syfte att uppnå en bättre balansmellan de rent jaktliga intressena å ena sidan och ä andra sidan friluftslivetsoch naturvårdens intressen m.m. Jakttidsberedningen bör vidare enligt motionenadministreras av eller från något lämpligt departement. Vad först beträffar jakttidsberedningens sammansättning m.m. får utskottet erinra om att frågan senast behandlades i utskottets betänkande JoU 1985/86:3. I betänkandet, som godkändes av , påpekades bl. a. att beredningen inte har offentligrättslig karaktär och att statsmakterna inte tar del i utnämnandet av dess ledamöter. Beredningen har emellertid en mångsidig sammansättning; där finns företrädare för olika myndigheter och organisationer med sakkunskap på bl. a. det jaktliga, ekologiska och allmänt naturvetenskapliga området. Jakt- och viltvårdsberedningen konstaterar i sitt huvudbetänkande (s. 332) att det nuvarande systemet anses fungera 56 smidigtoch ger möjligheter att på ett tidigt stadium beakta och sammanjäm- JoU1986/87:15 ka olika synpunkter. Någon ändring av beredningens sammansättningoch arbetsuppgifter har ej aktualiserats i propositionen. Utskottet avstyrkermed hänvisning till det anförda motion Jo832. Utskottet delar regeringens bedömning att det inte finnsskäl till nägon mera genomgripande förändring av den nuvarande administrationenpå jakt-och viltvårdsområdet. Vad i propositionen anförts om arbetsfördelningenmellan myndigheterna och frivilligorganisationerna m.m. föranleder ingenerinran från utskottets sida. Utskottet avstyrker således motion Jo784 imotsvarande del. Vad beträffar medel från jaktvårdsfonden m.m. villutskottet erinra om att fonden enligt gällande bestämmelser används efterregeringens bestämmande för vissa ändamål inom viltvården m.m. Motsvarandebestämmelser återfinns i 41 8 förslaget till jaktlag. Enligt vad utskotteterfarit grundas medelstilldelningen till bl. a. på förbundetsansvar för jakten och den praktiska viltvården, något som närmare anges på s.63 f. i propositionen. Det bör även i fortsättningen ankomma på regeringen att beslutai hithörande frågor. Utskottet avstyrker således motion Jo792. Utskottetavstyrker vidare yrkandet i motion Jo785 om en översyn av bidragsgivningen samtmotion Jo784 i den del som gäller fördelningen av bidrag mellanjägarorganisationerna. Under rubriken lämnas i propositionen enredovisning av den viltforskning m.m. som bedrivs vid vissa myndigheter,universiteten, och jägarorganisationerna (s. När det gäller viltforskningens allmänna inriktning delarföredraganden i allt väsentligt beredningens uppfattning. Särskilt understryksvad beredningen anfört om vikten av forskning rörande miljöförändringarnasinverkan på viltet. Även andra forskningsområden som gränsar till eller ingår ivad som betecknas som miljövärdsforskning kan ha stor betydelse för kunskapenom viltet och vilttillgången. Anslag ur jaktvårdsfonden och viltskaderegleringsfondenbör även i fortsättningen i första hand lämnas till forskning som har en meradirekt anknytning till vilda däggdjur och vilda fåglar och gälla projekt medstort allmänintresse. Vad beträffar frågan om hur viltforskningen bör samordnasoch anslagstilldelningen organiseras innebär förslaget bl. a. attnaturvårdsverkets forskningsnämnd i fortsättningen ombesörjer allanslagstilldelning till den forskning som bekostas med medel urjaktvårdsfonden och viltskaderegleringsfonden. För Jägareförbundets delinnebär detta att förbundet i fortsättningen får ansöka om anslag till denforskningsverksamhet som förbundet vill bedriva. Medel till basresurser skalldäremot liksom anvisas geriom beslut av regeringen. Enligt föredraganden bör forskningsnämndverka för att de tillgängliga basresurserna utnyttjas på bästa sätt.Förutsättningarna härför bör öka genom att forskningsverksamheten samordnas.Även om de olika institutionerna och anläggningarna har skilda huvudmän bör detvara 5 1986/87. möjligtatt upjjnå de samordningsvinster efterlyser i sitt JoU1986/87:15 remissvar. I motion Jo778 (m) anförs att den övervägande delen avviltforskningsprojekten finansieras med medel från jaktvårdsfonden ochviltskaderegleringsfonden. Dessa fonder byggs upp av medel som jägarna ensammabetalar. En betydande dél av forskningen har utförts vid forskningsavdelningeninom . Med de förändringar som föreslås i .propositionen kommer jägarkårens inflytaride över medlen från jaktkortsavgiftenoch fällavgifterna att begränsas. Mofionen utmynnar i yrkanden attjägareförbundet även i fortsättningen tilldelas medel för tillämpad viltforskningoch att i första hand svarar för den forskning som gällerviltarternas grundläggande'ekologi. Utskottet anser att regeringens förslag är ägnat attfrämja en samordning och effektivisering av viltforskningen. Av propositionenframgår att även i fortsättningen avses erhålla medel förviltforskning, med den ändringen i förhållande fill nu gällande system attansökan om anslag till forskningsverksamheten skall inges till och prövas avnaturvårdsverkets forskningsnämnd. bör verka för att detillgängliga basresurserna utnyttjas på bästa sätt. Utskottet utgår från attmotionens syfte kan tillgodoses inom ramen för forskningsnämndens verksamhetoch föreslår att motion Jo778 lämnas utan någon särskild åtgärd från riksdagenssida. Vissa finansieringsfrågor m. m. Huvuddelen av den praktiska viltvården bekostas direkt avjägare, markägare och organisationer. Till den del det allmänna svarar förfinansieringen sker detta på flera sätt. Vid sidan av medel över statsbudgetenanvänds medel ur jaktvårdsfonden, viltskadefonderna ochviltskaderegleringsfonden. Jaktvärdsfonden, som förvaltas av kammarkollegiet,tillförs de jaktvårdsavgifter som jägarna är skyldiga att betala samt vissabötesmedel. Fonden tillförs omkring 30 milj. kr. Enligtdet nya jaktlagsförslaget avses inte bötesmedel filiföras fonden. För varje län finns en viltskadefond som länsstyrelsenförvaltar. Fonden bildas av de avgifter som skall betalas av jägarna när defäller älg, kronhjort eller dovhjort. Avgifternas storlek fastställs årligertav inom en av regeringen bestämd ram. tillförs länensviltskadefonder sammanlagt omkring 25 milj: kr. Ur viltskadefonderna lämnasersättning för skador som älg, kronhjort och dovhjort orsakar på gröda eller påträdgårdsodling. Fondmedlen används också till bidrag för att förebyggaviltskador, till viltvård samt till information och utbildning i jaktligafrågor. För länen finns också en geinensam regleringsfond varssyfte är att balansera eventuella underskott i länens viltskadefonder.Regleringsfonden tillförs medel från viltskadefonderna. Överföringen beslutasav regeringen och uppgår till ca 8 milj. kr. Endast i ett hänseende innebär förslaget till jaktlag heltnya administrativa arbetsuppgifter. Det gäller arrendenämndernas befattning med tvister som ' rör jakträttsupplåtelser. Enligt propositionen torde dessa arbetsuppgifter av inom ramen för tillgängliga resurser. Förslagen i propositionen rörande administrationen avjakten och viltvår- JqU 1986/87:15den innebär att liksom skall ha ansvaret för att bl.a.älgstammen anpassas fill lokala och regionala förhållanden. bör ifortsättningen dessutom självständigt ansvara för finansieringen aversättningarna för skada av älg, kronhjort och dovhjort på gröda ellerträdgårdsodling. Skogsägare bör kunna påräkna bidrag när skogsplanteringarutsatts för så svåra skador av älg att en omplantering är nödvändigenligt-skogsvårdslag-sfiftningens föreskrifter om skyldighet att anlägga nyskog. En förutsättning för sådant bidrag bör vara att skogsägaren så långtmöjligt försökt skydda planteringen från skador genom avskjutning av älg. Somhuvudregel bör gälla att bidrag skall komma i fråga först när skogsägarenskjutit sin tilldelning under den vanliga jakten och dessutom uttömtmöjligheterna att genom särskilda tillstånd till skyddsjakt förhindra attplanteringen förstörs. Bidraget bör lämnas för skador som inträffar efter den30 . Det ankommer på regeringen att meddela föreskrifter om bidraget. Finansieringen av ersättningarna och bidragen föreslås skemed medel från fällavgifter som betalas för de tre nämnda djurslagen.Länsstyrelsen bör få avgöra hur stora avgifter som skall tas ut i det egnalänet. beslut i fråga om avgifternas storlek bör självfalletgrundas på en bedömning av hur stort medelsbehovet är för att täckaersättningarna och bidragen för viltskadorna inom länet. Detta innebär attavgiftens storlek kan komma att variera över tiden som en följd av förändringari viltstammen och skadornas omfattning. En viss del av fällavgifterna börbetalas in till regleringsfonden för att bestrida kostnader av gemensamkaraktär för viltvården i landet. Dessa medel bör kunna disponeras för atttäcka ersättningskostnader m. m. i sådana län där fällavgifterna inte räckertill på grund av särskilda förhållanden. kan behövastillskott bl. a. till länsstyrelserna i där skadorna på grödaalltjämt är så stora att intäkterna av fällavgifterna i länen inte förslär tillatt täcka ersättningsbehoven. Det understryks dock att målsättningen i ettlängre perspektiv måste vara att man inom varje län har en sådan avskjutningatt skadorna kan täckas med medel ur den egna viltskadefonden. Föredraganden avser att senare föreslå regeringen attlänsstyrelserna skall få disponera medel ur viltskadefonderna även till sinakostnader för administrationen av älgjakten inkl. kostnaderna förlänsviltnämnderna. belastar administrationen av älgjaktenviltskaderegleringsfonden med totalt omkring 2,5 milj. kr. Beredningen har anfört att en viss förstärkning ärönskvärd i fråga om fältpersonal. I den mån finansieringen aven sådan förstärkning inte kan ske genom omprioriteringar skulle den leda tillökad belastning på jaktvårdsfonden. Enligt föredraganden bör förbundet i frågaom ökade resurser för verksamheten underkasta sig samma restriktiva prövningsom tillämpas i fråga om myndigheternas verksamhet. Han ärdärför inte beredd att nu förorda att ytterligare medel ur jaktvårdsfondenanvisas för en förstärkning av förbundets fältpersonal. Utskottetsöverväganden JoU 1986/87:15 Utskottet har ingen erinran mot vad i propositionenanförts om vissa finansieringsfrågor m. m. När det gäller förutsättningarna förerhållande av bidrag till omplantering av skog har denna fräga behandlats i detföregående under rubriken för viltskador m. m. Utskottet vill i detta sammanhang också hänvisa till sinaöverväganden i det föregående under . Isamband därmed har utskottet väckt frågan om avgiftsfinansiering av kostnadernaför älgjaktens administration samt föreslagit ett bemyndigande för regeringenatt besluta i hithörande frågor. I motion Jo754 (m) påpekas att det i propositionen läggsförslag om användning av jaktvärdsfonds- och viltskadefondsmedel för delvisutökade eller nya ändamål. Vidare åläggs främst ökadearbetsuppgifter, dock utan motsvarande förstärkning av resurserna. Samtidigtförlorar enligt förslaget jaktvårdsfonden en väsentlig intäkt genom att böterför brott mot jaktlagstiftningen inte längre skall fördelas lika mellan statenoch jaktvårdsfonden utan i sin helhet tillföras statskassan. Det vore enligtmotionen rimligt att även bidrag av allmänna medel tillfördesviltvårdsverksamheten, t. ex. för myndigheternas administrativa uppgifter ochforskning av stort allmänintresse. Motionärerna hemställer att regeringenåterkommer till med förslag om kostnadstäckning för verksamheten ifråga sedan vissa erfarenheter vunnits av det föreslagna finansieringssystemet. Utskottet instämmer med synpunkterna i motionen så tillvida att propositionens förslag bl. a. kan väntas leda till en ökad belastningpå de medel som härrör från jaktvårdsfonden och viltskadefonderna. Genom attutskottet nu föreslår en möjlighet till avgiftsfinansiering av vissa administrationskostnaderändras delvis förutsättningarna för motionen. Utskottet utgår frän attregeringen och berörda myndigheter följer kostnadsutvecklingeri meduppmärksamhet och vidtar de åtgärder som visar sig erfordeliga. I avbidan päatt ytterligare erfarenheter vunnits av finansieringssystemet är utskottet förnärvarande inte berett att föreslå någon särskild åtgärd med anledning avmotion Jo754. I propositionen framlagda lagförslag i övrigt redovisashuvudsakligen i specialmofiveringen (s. 95 f.). Förslagen innebär bl. a.sakliga och redaktionella ändringar i lagen (1943:459) om tillsyn över hundar. I den nuvarande jaktlagen finns bestämmelser om rätt förjakträttshavare att ta hand om hund som löper lös! Föredraganden har anslutitsig till beredningens uppfattning att dessa bestämmelser har en starkareanknytning till tillsynslagens regelsystem än till jaktlagens. Vidare börenligt propositionen bestämmelser som sammanhänger med tillsynen över katterbrytas ut ur jaktlagstiftningen och lämpligen sammanföras med motsvaranderegler om tillsynen över hundar. Som en följd härav har lagens rubrik ändrats. Utskottettillstyrker förslaget om ändring i lagen om tillsyn över hundar. a. att den nuvarande bestämmelsen i 23 8 jaktlagen om JoU1986/87:15 rätt förjakträttsinnehavare m. fl. att saklöst döda katt som anträffas utanför gård ellerträdgård där den hör hemma avskaffas. Enligt den föreslagna 7 8 lagen omtillsyn över hundar skall i stället omständigheterna vara sädana att det finnsfog för antagandet att katten är övergiven eller förvildad (prop. I motion Jo514 (c) anförs att katter som vistas ute löperstor risk att dödas ellerskadas i trafiken. Starka djurskyddsintressen talarföratt katthållningen regleras, t. ex. genom komplettering av allmännaordningsstadgan. Lantbruksstyrelsen bör ges i uppdrag att utfärdadetaljföreskrifter i ämnet. Utskottet konstaterar att motionen är tillgodosedd så tillvida att lagen om tillsyn över hundar föresläs innefatta även bestämmelser omkatthållningen, varjämte skyddet för katter förstärks på sätt som framgår av 78 lagförslaget. I pågår arbete på en nydjurskyddslag som kommer att redovisas för . Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion Jo514. Utskottet fillstyrker övriga i regeringens hemställan (s.98) angivna lagförslag i den mån dessa ej behandlats av utskottet i detföregående. Utskottets överväganden i det föregående rörande älgjakteninnebär att andra meningen i punkt 5 i övergångsbestämmelserna kan utgå. För att underlätta övergången till det nya systemet förälgjakt och ge ytterligare rådrum för informafion m. m. om den nya jaktlagenhar utskottet övervägt att flytta fram tidpunkten för ikraftträdande. Härvidhar utskottet bl. a. tagit hänsyn till de synpunkter som anförts i motionernaJol22 (fp) och Jol23 (s, c, m) om de särskilda övergångsproblem som föreliggeri län som tillämpar reglerad älgjakt. Utskottet förordar således att den nyajakfiagen träder i kraft , dvs. en senareläggning med sexmånader jämfört med regeringsförslaget. Ändringen av tidpunkten för ikraftträdande bör enligtutskottets mening innebära att punkt 5 i övergångsbestämmelserna omälgjaktsområde med generell filldelning anknyts till innevarande årsjaktsäsong. De förhållanden som gäller eller kommer att gälla jaktbör således bilda utgångspunkt för den generella jakt som får bedrivas under enövergångsperiod.