bet · GA01UU10 · 1986-12-31 00:00:00 — Ett uttryck för de bristande försörjningsmöjligheterna pålandsbygden är invandringen lill städerna och de växande slumområdena. De förenskilda människor svåraste miljöproblemen finns ofta i dessa slumområden. Det bör enligt utskottets mening sålunda kunna rådaenighet om mälen för utvecklingssamarbetet pä miljöns ochlandsbygdsutvecklingens områden. I föregående avsnitt har utskottet redangjort bedömningen att hänsyn till miljön i praktiken, om än inte formellt,redan är ett väsentligt bistånds-politiskt mäl. Utskottet har ocksä föreslagitatt en översyn av biständsmå-lens formulering skall genomföras. Med hänvisning till vad utskottet sålunda anfört ommiljöinriktning av biståndet fär ifrågavarande del av yrkande 1 i motionU216(fp), yrkande 12 i motion U209 (c) och ifrågavarande del av yrkande 5 imotion U229 (m) anses besvarade. Utskottet kan emellertid inte biträdaförslaget i motion U205 (c) att huvuddelen av biståndet skall gä tilllandsbygdsutveckling. Fördelningen av biståndsmedlen bör ske med hänsyn tillbehov och resurser och inte styras av kvantitativa mål. Yrkande 10 i motionU205 avstyrks därför. Om medlen att nä ett miljöinriktat mål för biståndet kandet råda olika meningar. vill, som utskottet tolkar motion U216 (fp), att miljö program skall förbli viktiga inslag i landprogrammen men vill därutöver inrätta en möjlighet att göra ytterligare insatser som inte behöver begränsas till huvudmottagarländerna. Som exempel nämns regionala satsningar. Centerpartietanser att de åtgärder regeringen presenterar i budgetproposi- UU 1986/87:10tionen är perifera och vill ha en långt kraftigare betoning av miljöfrågorna iutvecklingssamarbetet. Det är bl. a. mot denna bakgrund som det i motion U209(c) föreslås att en biståndspolitisk utredning tillsätts, med uppgift attforeslå nya riktlinjer för utvecklingssamarbetet. Denna fräga behandlas senarei detta betänkande. Liksom under tidigare.år föresläs av (m), (fp) och (c) atten speciell anslagspost inrättas för miljö-, markvärds- och energibistånd isyfte att möjliggöra större miljö- och energiinsatser vid sidan avlandprogrammen. Enligt det synsätt som styrt svensktutvecklingssamarbete är det nödvändigt att olika biståndsinsatser samordnas ochsamverkar med den nationella politik som mottagarländerna för. Detta gälleräven det multilaterala biståndet. För det bilaterala landinriktade biståndetär landprogrammeringen den metod som valts för att tillgodose kravet påsamordning av olika biståndsinsatser. Pä det multilaterala området stöderSverige UNDP som i varje mottagarland skall samordna FN-biständet. Det är avdetta skäl som inom det landinriktade biståndet som regel inte harspeciella anslagsposter för bistånd inriktat endast på specifika ämnesområden,såsom utbildning, hälsovård, landsbygdsutveckling, befolkningsfrågor ellermiljövård. Detta betyder självfallet inte alt dessa ämnesområden skulle varamindre viktiga. Vid sidan av landprogrammen finns därtill fleraanslagsposter som används för särskilda miljövårdsinsatser i länder inom ochutom programlandskretsen. Det gäller anslagsposten för kalastrofer och förenskilda organisationer och inte minst den nyinrättade anslagsposten Särskildaprogram, som innehåller en delpost just för miljö- och markvård. Utskottet behandlar yrkandena om en anslagspost för mark-och miljö-värd i avsnitt 4.5 i betänkandet. 1 motion U217 (m), rubricerad Naturmiljöanknutet bistånd,föresläs bl. a. att regeringen tar initiativ till en gemensam FN-strategi motutarmning av jordens förnybara naturkapital. Liknande tankegångar finns även icenterpartiets parlimotion, vari det bl. a. heter att miljö- och naturresursfrågornaockså måste bli en del av den internationella normbildningen inom FN-systemetoch föras in i diskussionen om skuldregleringar och i handels-ochvalutapolitiken. Ökad samordning mäste åstadkommas mellan FN, regeringar ochicke-slatliga organisationer, föreslås del vidare i motion U217 yrkande 9. Utskottet vill gärna instämma i att del finns ett behov aven gemensam strategi, bättre samordning mellan olika givarorgan och ett störreinternationellt medvetande om miljöfrågornas betydelse. Det är inte lika lättatt genomdriva de förändringar som är erforderliga. Tre stora utvecklingsstrategiermed tioärsperspektiv har utarbetats av FN; den nu gällande strategin avser årtiondet19801990. Handlingsplaner med specifik inriktning på miljön har antagits avFN:s miljöorgan, , som arbetar med sexårigamiljöprogram för FN-systemets olika organisationer. Internationellanaturskyddsunionen (lUCN) har antagit en World Conservation Strategy. kommer för miljö-ochutveck- UU 1986/87:10 ling, som arbetat under ledning av statsministerGro , att framlägga en rapport, som bl. a. beskriver denutveckling som är möjlig i och i-länder ulan negativa effekter pämiljön. kommer senare att behandlas av ochdärefter föreläggas FN :s generalförsamling. Därmed ges rapporten en starkanknytning till FN-systemet. Inget hindrar världssamfundets länder från att tanödvändiga hänsyn till miljön i sin utvecklingsplanering. Svårigheterna pädetta och andra internationella samarbetsfält ligger uppenbarligen pä annatplan. Ett hinder är bristen pä resurser i u-världen. Regeringarna i u-ländernaär ofta tvingade att anlägga kortsiktiga perspektiv. Stater har motstridigaintressen. Därtill kommer att forskarna och de vetenskapliga institutioner somskall ge råd till regeringarna och till ofta inte är eniga i sinabedömningar om de rätta framkomstvägarna. Under sådana omständigheter är detför- . klarligt att mycket återstår att göra innan enighet kan nås om vilka deallra angelägnaste mälen är och om att därefter vidta de nödvändiga åtgärderna. tillhör de länder som på olika sätt försökt stärkaFN:s auktoritet och inom FN-systemet förespråkat bättre samordnign ochkoncentration av arbeet på de centrala frågorna. Det är i linje med dennauppfattning som vi velat betona UNDP:s ställning som centraltfinansieringsorgan och samordnande institution inom FN:s biståndsverksamhet.Enligt utskottets mening bör regeringen även fortsatt verka för att deangelägna frågor som tas upp i motion U2I7 (m) och U209 (c) diskuteras i deberörda internationella organisationerna. Med det anförda torde återstående del av yrkande 12 imotion U209 (c) och yrkandena 8 och 9 i motion U217 få anses besvarade. 1 motion U2I7 (m) föresläs vidare att i berördaforum skall verka för att jordens regnskogar bevaras, I motionen redogörsutförligt för forskningsresultat och teorier rörande sambandet mellannederbörd och avverkning av skog. Liknande yrkanden finns ocksä i motionU2l9(fp), vari föreslås att SIDA bör verka för bevarandet av regnskog inomramen för det bilaterala biståndet (yrkande 2), att stöd skall lämnas tillIUCN:s program (yrkande 3) och att genom sin representant iInternational () bör verka för genomförandet aven uppförandekod framlagd av Friends of the (yrkande 4).Utskottet behandlade i UU 1983/84:15 relativt utförligt en motion av liknandeinnebörd som U2I7 (m). I betänkandet framhölls att sambandet mellanskogsavverkning å ena sidan och förändringar i klimatet och nederbördsmängdenå den andra, var ofullständigt klarlagt, men att det oavsett detta varuppenbart att en okontrollerad avverkning hade sådana lokala följder att detframstod som angeläget att vidta motåtgärder. Detta konstaterande gäller fortfarande. Skyddet av detropiska skogarna är mycket ofullständigt. Det finns ingen internationellkonvention på området. Det internationella avtalet för tropiskt timmer är intesä utformat att det är något effektivt hinder mot stora avverkningar. Inom det svenska bilaterala biståndet intarskogsprogrammen numera en betydande plats. Även i de internationella organisationerna har medvetan- 29 det omskogsvegetationens betydelse för försörjningsbetingelserna på jor- UU 1986/87:10den ökat. Utan tvekan finns det emellertid anledning att ytterligare betonavikten av att de tropiska regnskogarna bevaras. Utskottet utgär frän attregeringen gör vad som är möjligt för att rikta de internationella organisationernasuppmärksamhet pä denna fråga. Vad gäller yrkandena 2 och 3 i motion U219 (fp) villutskottet erinra om alt i sitt bilaterala bistånd redan verkar förskyddet av skogar och att vi med årliga belopp stöder internationellanaturskyddsunionen. Ett betydande stöd till forskning pä miljö- ochskogsområdet lämnas genom del särskilda program SAREC beviljadesmedel till (reg. skrivelse 1985/86:7, UU 1985/86:ly). () är denorganisation som satts upp för alt övervaka tillämpningen av 1983 årsavtal om tropiskt timmer (International Tropical Agreement, ITT A). Organisationenskall ha sitt första rådsmöte i . Det är ännu för tidigtatt avgöra vilka möjligheter det finns att få till ständ nägon form avuppförandekod för avtalet. Regeringen, som aktivt medverkat i tillkomsten avavtalet, följer dock ärendet. Med det anförda får yrkande 4 i motion U217 (m), yrkandena24 i motion U219 (fp) och äterståendedel av yrkande 12 i motion U209(c)ansesbesvarade. Enskilt företagande och utnyttjande av svenska resurser Utskottet delar mänga av de synpunkter som framförs ipartimotionerna frän framför allt (m) och (fp) om att stöd ät småföretag ochhantverkare på landsbygden och i städerna ofta är en effektiv form av bistånd.1 synnerhet i de fattigare med vilka bedriverbiståndssamarbete finns det anledning att uppmuntra framväxten av små företagsom huvudsakligen tillverkar för det egna landets behov. Pä det sättet kanlokal sysselsättning och lokal köpkraft skapas, vilket är förutsättningar föratt en fungerande marknad skall uppstå. Det svenska biståndet är redan i storutsträckning inriktat pä bistånd lill smäföretagsamhet, såväl genom SIDA:sverksamhet som genom Beredningen för internationellt tekniskt-ekonomisktsamarbete (BITS) och . Utskottet utgär frän att regeringen ävenfortsättningsvis i utvecklingssamarbetet försöker stimulera framväxten avinhemska småföretag. I dessa strävanden är det naturligt att SIDA, ochBITS har ett nära samarbete med svenska företag. Så sker ocksä. Utskottet kaninte dela beskrivningen i motion U229 (m) vari det bl. a. heter att ihuvudsak valt att bygga upp biståndssamarbete utan att engagera näringslivet.Kontakterna med det svenska näringslivet och den svenska resursbasen över huvudtaget har successivt intensifierats. Svenska företag spelar stor roll i flerastörre biståndsprojekt, varifrån äterflödet till för övrigt ärbetydande. De u-landspolitiska insatser som finansieras över det numeraansenliga anslaget för övrig u-landspolitisk verksamhet består till stor del avnäringslivssamarbete. Utskottet anser att det finns skäl att ta till vara deerfarenheter och kun skaper de svenska företagen besitter, till fromma för en ekonomisk utveck- 30 Det finns emellerfid anledning att åter erinra om att ut- UU1986/87:10 gångspunktenför utvecklingssamarbete mäste vara Meddet anförda torde yrkande 6 i motion U229 (m) och ifrågavarande del avyrkande 1 i motion U216 (fp) fä anses besvarade. Befolkningsfrågor, hälsobistånd, m. m. Efter i är 1984 harbefolkningstillväxten äter kommit i förgrunden som ett allvarligt problem. Detsvenska biståndet har alltmer koncentrerats till insatser via internationellaorganisationer, särskilt UNFPA och internationellafamiljeplaneringsfederationen IPPF. Bidragen till dessa båda organisationer behandlasi ett följande avsnitt. Inom det bilaterala anslaget C 2 avsätts medel förbefolkningsfrågor under anslagsposten Särskilda program och under vissa av deenskilda landprogrammen. Utskottet anser att stöd till familjeplaneringsinsatseräven fortsättningsvis bör vara ett betydande inslag i svenskt bistånd och attbefolkningsfrågorna i allmänhet bör ägnas stor uppmärksamhet. 1 motion U216 (fp) föresläs att stödet tillfamiljeplanering inte skall omfattas av landkoncentrationsprincipen. anförde i anledning av ett liknande yrkande, gårsjälvfallet de befolkningsinsatser som bedrivs av internationellaorganisationer även lill länder utanför den svenska programlandskretsen. Detsvenska bilaterala befolkningsbiständet ligger emellertid inom landprogrammeneller genomförs med medel frän anslagsposten Särskilda program i näraanslutning till landprogrammen. Med tanke på familjeplaneringsbiståndets näraintegrering med annat bistånd är detta en ordning som utskottet anser börbibehållas. Ifrågavarande del av yrkande I i motion U2I6 (fp) färdärmed anses besvarad. Utskottet behandlar i detta sammanhang de motionsyrkandensom särskilt tar upp bistånd för bekämpning av AIDS nämligen yrkande 8 i motionU205 (c), motion U228 (m) och yrkandena 1 och 2 i motion U203 (fp). Utskottet får med anledning av dessa yrkanden anföraföljande. är redan i hög grad engagerat i kampen mot AIDS i framförallt . Huvuddelen av vårt bistånd kanaliseras genom WHO, som är detFN-organ som samordnar det internationella biståndet och forskningen päområdet. , , samarbetar nära med WHO iAlDS-bekämpningen. Ett visst nordiskt samarbete har etablerats. Bilaterala svenska insatser görs i och ochandra insatser är under förberedelse i flera länder. Olika anslagsposter kankomma i fräga för detta angelägna bistånd; landramsmedel, medel frän SARECeller anslagsposten för särskilda program och även såsom föresläs i motionU203 (fp) katastrofmedel. Som påpekas i flera av motionerna är bekämpningen av AIDSen utomordentligt viktig fråga även för det internationellautvecklingssamarbetet. Enligt vad utskottet inhämtat är regeringen och SIDAberedda att ytterligare utöka de svenska insatserna, bl. a. genom medel somställs till förfogande under anslagsposten Särskilda program. Även andraanslagsposter bör en- ligtutskottets mening kunna utnyttjas för ändamålet. 1 många avseenden är UU1986/87:10 kampen mot HIV-virus och AIDS inte enbart en fräga om ekonomiskaresurser. Vad som därtill framstår som viktigt är att få till ständ fortsattaattitydförändringar, framför allt i de länder i som är mest drabbade, såatt det blir möjligt all genomföra brett upplagda och effektiva informationskampanjerom motåtgärder. Utskottet utgär från alt regeringen begagnar alla demöjligheter som står den till buds för att inom ramen för utvecklingsbiståndetoch på annat sätt intensifiera kampen mot AIDS. Utskottet föreslår alt som sin mening gerregeringen lill känna vad utskottet med anledning av yrkande 8 i motion U205(c), motion U228 (m) och yrkandena 1 och 2 i motion U203 (fp) anfört om AIDS. Förslaget i motion U205 (c)att SIDA i sinahälsovärdsprogram även skall lämna upplysning om alkoholens och övriga drogersskadeverkningar beaktas redan. 1 den av stöddahälsovärdsundervisningen på landsbygden ingär information omalkoholmissbrukets och narkotikamissbrukels konsekvenser. Liknande informationingär ocksä i WHO:s förebyggande hälsovärdsprogram, till vilket stöd lämnasbl. a. genom UNDP. Värt stöd till FN :s narkotikafond, , är ocksäbetydande. SIDA lämnar även bidrag till ett antal svenska nykterhetsorganisationerför deras arbete i . Enligt vad utskottet erfarit görs således svenska insatseräven pä detta angelägna biständsfält. 1 den utsträckning enskildanykterhetsorganisationer fortsättningsvis ansöker om bidrag för projekt pädetta område i utgår utskottet frän att SIDA gör en positiv prövningav dem. Med detanförda fär utskottet anse yrkande 11 i motion U205 (c) besvarat. Flera yrkanden handlar om kvinnoinriklat bistånd. Enredogörelse för dessas innehåll lämnas i ett tidigare avsnitt i betänkandet. 1 förra årets betänkande uppehöll sig utskottet relativtutförligt vid kvinnornas roll som mottagare av bistånd och kvinnornasbetydelse i utvecklingsprocessen. Utskottet anförde bl. a. att instrument för biståndsom tar hänsyn till kvinnors behov nu finns, inte minst genom SIDA:s eget handlingsprogramför kvinnobiständ och genom de beslut och rekommendationer som antogs av i är 1985. Enligt utskottets mening bör det nu finnas förutsättningaratt ge hela det bilaterala svenska biståndet sådant innehåll att det redan vidutformningen av program och projekt tar hänsyn till den effekt det kan fä påkvinnornas situation och till den roll kvinnor traditionellt spelar, I myckettorde hindren på detta område ligga i traditioner och attityder hos dem somslutligen skall vara mottagare av biståndet men kanske än mer hos dem som påcentral nivå har ansvar för dialogen om biståndels inriktning och form. Förslaget i motion U216 (fp) att handläggarljänster förkvinnobiständ bör inrättas pä biständskontoren i , och är enligt utskottets mening del av de prioriteringar regeringen själv har att besluta om. Enligt vad utskottet inhämtat är emellertid SIDA nu i färd med att bygga ut sin fältorganisation efter kraven pä att biståndet skall bli mer 32 anpassatför kvinnornas behov. Regionalkontoret i aren början. På UU1986/87:10 biständskontoren i , , och finns lokal- anställda tjänstemän speciellt för kvinnofrågor; vid andra är det nägon tjänsteman som har dessa frågor som särskilt bevakningsområde. 1 motion U209 (c) föreslås bl. a. att delposteri förkvinnor och utveckling under anslagsposten för särskilda program skall höjasbetydligt. Utskottet anser att det bör ankomma på regeringen att göra enfördelning mellan delposterna som bl. a. tar hänsyn till behovet av ökatkvinnobiständ, men vill inte uttala sig om bestämda belopp. Kvinnornas juridiska ställning, deras rätt tillsjälvständigt ägande och möjlighet att erhålla krediter är viktiga frågor som tas upp i motionerna U229 (m) och U216 (fp). SIDA:s handlingsprogram för ett kvinnoinriklat ' biståndbehandlar detta område, särskilt kvinnors länemöjligheter. SIDA har således sinuppmärksamhet riktad även.pä de speciella förslag som väcks i motionerna. I (vpk)-motionen U238 lämnas ett antal förslag tillkonkreta åtgärder i syfte att ytterligare förbättra och utveckla biståndsinsatsernanär det gäller kvinnor. Det gäller program för medvetandehöjning av kvinnor(yrkande 1), uppmärksamhet ät kvinnor i industriti (yrkande 2) och bistånd tillbyggnader, något som hindras av SlDA:s nuvarande regler (yrkande 4). Vidareföresläs att bistånd skall kunna utgå direkt till kvinnoorganisationer (yrkande3), att undersökningar om kvinnors situation görs på alla större svenskabiståndsprojekt (yrkande 5) och att en nordisk konferens om bistånd tillkvinnor anordnas (yrkande 6). Utskottet fär med anledning av dessa förslag anföraföljande. Som framhölls i förra årets biståndsbetänkande UU 1985/86:15 är detSIDA:s uppgift att uppmärksamma och vid behov närmare granska eventuellamissförhållanden vid biståndsprojekt. Undersökningar av den kvinnliga arbets- kraftens förhållanden, av det slag som utförts vidBai i , kan således komma i fräga även i andrabiständsmottagapländer. Bistånd kan utgå direkt tillkvinnoorganisationer i , till skillnad från annat organisalionsstöd sommåste förmedlas via en svensk enskild organisation. Riktlinjerna fördirektstödet till kvinnoorganisationer medger normalt inte bistånd föruppförande av byggnader över en viss beloppsgräns. Undantag kan emellertidbeviljas i angelägna fall. SIDA anser de gällande reglerna väl motiverade mensamtidigt tillräckligt flexibla. Utskottet vill för sin del inte förorda nägonändring. En nordisk regeringskonferens om internationellakvinnofrågor, däribland kvinnobistånd, kommer att äga rum i sommaren1988. Konferensen är en regional uppföljning av kvinnokonferensen i Nairobi.Parallellt därmed kommer ett s. k. forum för nordiska kvinnosammanslulningaratt ordnas i samma stad. Vad gäller övriga förslag i motionen (yrkandena I och 2)anser utskottet inte att det finns anledning föreslå något särskilt uttalandeay . En prövning av dessa och liknande konkreta förslag som skullekunna stärka u-landskvinnornas ställning, bör på sedvanligt sätt ske inom ramenför SIDA:s beredning av utvecklingssamarbetet. Med vadsom ovan anförts angående vikten av att kvinnofrågor ges en . . 33 3 1986/87. centralroll i biståndet anser utskottet yrkande 4 i motion U2I6 (fp) och UU 1986/87:10yrkande 14 i motion U209 (c) besvarade. Yrkandena I 6 i motion U238 (vpk) avstyrks emellertid medhänsyn till de längre gående krav som ställs i dem. Utskottet behandlar i detta sammanhang ocksä motion U536(vpk) om insatser för att begränsa barnarbetet. 1 motionen berörs barnensarbete i det traditionella jordbrukarsamhället och konflikten med deras behovav skolgång, men även missbruket av barn som arbetskraft i fabriker, gruvoroch servicenäringar. Utskottet har tidigare behandlat frågan om internationellaåtgärder till skydd av barn och hänvisar inledningsvis till det betänkande somdä avgavs (UU 1985/86:22). De i motionen föreslagna åtgärderna synes i förstahand vara en fråga som hör hemma i det allmänna internationella samarbetet ochi de strävanden som pågår för att stärka det folkrättsliga skyddet av barn. Detär självfallet ocksä viktigt alt barnens ställning beaktas vid utformningen avsvenska bilaterala biståndsprojekt och vid behov tas upp i dialogen medmottagarländerna. De organisationer som är särskilt inriktade pä bistånd tillbai-n, däribland och Rädda barnen vilka båda mottar betydande stödöver den svenska biståndsbudgeten torde ocksä beakta barnens roll iarbetslivet. De missförhållanden motionärerna aktualiserar synes emellertidinte i första hand kunna påverkas av det bilaterala svenska biståndet. Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet attyrkande 2 i motion U536 (vpk) anses besvarat. Effektivitet, resultalvårdering m. /n. ' Vikten av effektivitet i biståndet framhålls särskilt imotion U229 (m). Biståndsmålen uppfylls inte i tillräcklig utsträckning ansermotionärerna, som bl. a. ser en orsak till bristerna ilandprogrammeringsmetoden och i bristfälliga utvecklingsstrategier imottagarländerna. Effektiviteten skulle ' kunna förbättras om vi samarbetademed länder som strävade efter demokratiska och marknadsekonomiska lösningaroch om svenska resurser användes i högre grad, hävdar motionärerna. Effektivitet kan mätas pä olika sätt och pä olika nivåer.Det är viktigt att ett visst program eller projekt genomförs enligt planerna,att kostnadsramar hålls, att det ur teknisk synpunkt blir funktionsdugligt. Ett annat sätt att mäta biståndets effektivitet ärbedömningen av utvecklingssamarbetets långsiktiga effekter; dess inverkan päsituationen för de grupper del är avsett att hjälpa. Det är en svårare uppgiftoch de försök som görs ger inte alltid entydiga resultat. har medsittutvecklingssamar-bete huviidsakligen engagerat sig i mycket fattiga länderdär svårigheterna är stora att över huvud taget fä till ständ varaktigaförändringar. Trots detta uppvisar enligt utskottetsmening det svenskabiståndssamarbetet mänga glädjande och bestående resultat. Det finns självfallet anledning att ställa höga krav påeffektiviteten oav sett hur den mäts. Något enkelt samband mellan biståndets effektivitet och politiskt system i mottagarlandet finns enligl utskottets mening emellertid inte. Med vad som ovan anförts om effektivitet i biståndetavstyrks yrkande Ii UU 1986/87:10 motion U229 (m). Utvärderingen av biståndet ägnas numera mycket storuppmärksamhet av SIDA självt och av . Ofta anlitasfristående konsulter för utvärderingsverksamheten. Därtill kommer enomfattande nationell och internationell debatt som ocksä innebär en kritiskgranskning av biståndet. Mot denna bakgrund anser utskottet sig inte haanledning att föreslå återinrättandet av en inspektörsbefattning päutrikesdepartementet. Yrkande 12 i motion U229 (m) avstyrks därför. Landprogra/ni/iering. projekihistånd, landval, m. m. har ett reguljärt, långsiktigt bistånd till 17samarbetsländer. Planeringen av detta samarbete sker enligtlandprogrammeringsmetoden. För nästkommande budgetär föresläs att 3 205 milj.kr. utgär som landprogram-merat bistånd vilket är knappt en tredjedel avbiståndsramen. En utförlig beskrivning av landprogrammeringsmetoden lämnades avutskottet i UU 1983/84:15. Sedermera har en översyn av den gjorts av regeringenoch vissa förändringar vidtagits. Utskottet är av uppfattningen att landprograrnmering är enmetod som är väl ägnad för överföring av bistånd till länder med vilka vi harett långsiktigt samarbete.