bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — Han hade kontaktat sin fackligaorganisation när han fick reda på att han inte skulle få tilltråda tjänsten.Den nya arbetsgivaren begärde att frivilligt skulle dra sig tillbaka,något som inte ville göra. kände sig fruktansvärt kränkt och ville hafacklig hjälp. Kurtoch jag träffades . I berättade han mycketöppenhjärtigt om sitt liv. refererade till en del personer som kände honommycket väl, bl.a. en socialdemokratisk riksdagsman och en advokat medaffärsrätt som specialitet. Jag kontaktade alla dessa personer och de gav Kurtde allra bästa vitsord. Det visade sig också att dessa personer kände tillKurts förflutna. Vidden överläggning som sedan skedde på ÖB;s säkerhetsavdelning redogjorde jag förallt jag hade fått fram i fallet. Jag bad också att säkerhetsavdelningen skulleta kontakt med de personer som hade refererat till. Enligtpersonalkontrollkungörelsen skall hänsyn tas inte enbart till uppgifter somlämnas från säpo utan även till vad som annars kan finnas av upplysningar ompersonen. Företrädare för ;s säkerhetsavdelning lyssnade mycket vänligt påmig och bad sedan om att få en viss betänketid. fick jagbeskedet att säkerhetsavdelningen inte hade för avsikt att ta kontakt med någonreferensperson och att det inte fanns någon anledning att ompröva beslutet attrekommendera arbetsgivaren-myndigheten att säga upp . Detta var alltså enöverläggning på ÖB-nivå, och när den överläggningen var slutförd vidtogförhandlingarna mellan arbetsgivarenmyndigheten och . Viddessa förhandlingar visste inte vad det hela handlade om mer än att hanansågs vara en säkerhetsrisk. Fackets företrädare visste inte heller något mer.Hur mycket arbetsgivaren-myndigheten visste är helt obekant. kom in i bilden hade haft det mycket bekymmersamt.Arbetsgivaren hade försökt att förmå honom att ta en uppgörelse i godo och inteblanda in facket, osv. Delta var något som reagerade mycket starkt emot. Förhandlingarnamellan arbetsgivaren och fackförbundet var ända från början helt låsta. Detgick inte att komma ifrån att blev uppsagd, och efter långdragnaförhandlingar slutade det hela med att fick ett skadestånd. Efter dettabörjar kanske den intressantare delen i detta fall. När förhandhngarna medarbetsgivaren hade pågått tog 404 kontakt med min chef för att höra vad han kunde göra som KU 1986/87:33 en mer känd personi samhället. Jag har inte varit närvarande vid dessa Bilaga A 24 kontakter, menjag förstår att har berättat ungefär samma saker för somhan berättat för mig. blev mycket intresserad av fallet. BjörnRosengren är för övrigt ordförande i och försvar, menäven utan denna position har han givetvis kontakter som de flesta andra intehar. BjörnRosengren tog kontakt med chefen för försvarsstaben personligen och han togäven kontakt med säpochefen personligen. Efter många överläggningar mellandessa personer verkar det som om säpo var beredd att för framtiden ta bortstämpeln "säkerhetsrisk" från - det gick givetvis inte att göranågot i det aktuella fallet. Bekymret är bara att detta är ett enda fall somkanske trots allt slutar lyckligt. Det är ju onekligen få förunnat att kunna fåen sådan hjälp som i det här fallet. Ordföranden:Detta är vad du ville säga inledningsvis? Ordföranden:Då lämnar jag ordet fritt för frågor. Var så god, , BirgUFriggebo: Du har bara kommit i kontakt med tre fall och alla inom denoffentliga sektorn, eftersom det inte är fråga om privata företag i bestämmelserna.Jag skulle vilja fråga dig om du någonsin själv har sett uppgifterna som skallläggas dessa personer till last och om den direkta arbetsgivaren som skall göraden fullständiga prövningen har sett uppgifterna? : Det stämmer att det är bara tre fall som jag har varit inkoppladpå. Jag har i samthga dessa fall sett de uppgifter som har stått i Säposhandlingar. I två av fallen gick handlingarna via ÖB:s säkerhetsavdelning. Jagkan inte med säkerhet säga om arbetsgivaren-myndigheten fick se sammahandlingar eller om de bara fick rekommendationer från ÖB om hur de borde görai ett visst fall. BirgUFriggebo: Då skulle jag vilja fråga dig om karaktären på dessa uppgifter som ärlämnade. Vad är det för typ av uppgifter? Vad är din bedömning av relevansen avde uppgifter som är lämnade för dessa jobb? : Det var en svårare fråga. Jag vet inte riktigt hur långtsekretessen sträcker sig som jag är ålagd. Jag kan säga att de uppgifter somjag har sett är faktauppgifter. En del av dem lätta alt få bekräftade - de ståralltså i någon form av allmänna handlingar. Riktigheten av uppgifterna har jagingen som helst anledning att ifrågasätta. När del gäller typen av , uppgifterär det svårare att säga något om det utan att direkt avslöja vad som står ihandlingarna. BirgUFriggebo: Är det någon som kan hjälpa till vad gäller sekretessen? I principhar vi möjlighet att få tillgång till uppgifterna. Jag vet inte hur dupersonligen kan röja uppgifter i din position. Det är mycket svårt att göra engranskning om man inte får veta vad saken handlar om. Det blir mycketteoretiskt. Ordföranden:Det måste vara den inbjudnes rätt att själv få avgöra detta. Var KU1986/87:33 så god, har ordet. : Jag vill bara göra den kommentaren attKerstin kommer från en arbetsmarknadsorganisation och jag tyckernog att hon väljer själv vad hon vill svara på. BirgU : Har det i något av dessa fall du harkommit i kontakt med förekommit kommunikation med den berörda arbetstagaren?Känner du till något annat fall där man över huvud taget har kommunicerat medden som är berörd? : Nej, jag känner inte till något fallav kommunikation. BirgU : Tror du att om man skulle på bred frontutbilda arbetsgivarna - som direkt anställer - att självständigt göra enprövning, en framkomlig väg skulle skapas för att folk skulle behandlas på etträttssäkert sätt? : Det tror jag. Det lär finnas andrastora myndigheter som då och då får det här problemet. Jag har bara hört genomfackliga representanter att det lösts utan att det behövt bli så drastiskt att mansagt upp någon eller gjort mera drastiska omplaceringar. BirgU : Hur tror du att man klarar detta, eftersomarbetsgivaren ofta inte ens själv får del av uppgifterna utan bara fåruppgifter från om att personen i fråga utgöi ensäkerhetsrisk? Borde man inte utbilda folk till att behandla sådana fall på ettbra sätt? : I den mån det är en annan myndighetsom tar emot informationen kan det givetvis vara svårt, för då är det närmastden myndigheten som ju borde utbildas, åtminstone utbildas tillsammans med sinaunderordnade myndigheter. Vi har från TCO;s sida föreslagit ett annat sätt attlösa rättssäkerhetsfrågan, Birgtt : Justitieministern, som var hår tidigare,gjorde ett ganska stort nummer av att man i stället fiir att flytta densjälvständiga prövningen till en annan myndighet skulle utbilda allaarbetsgivare. Det är därför jag ställde min fråga. : Vad bedömer du är det största problemet medpersonalkontrollen som den är nu? : Givetvis detta att det är så svårt attöver huvud taget handlägga ärenden där sekretessen är så stark som i dessafall. Det är inte lätt för en facklig organisation - jag ser det alltså från enfacklig synpunkt - att försöka förhandla i en fråga där man egentligen inte vetvad det är man förhandlar om mer än att man skall försöka få en person somblivit uppsagd att få tillbaka jobbet eller få ett motsvarande jobb och där denenskilde känner sig fruktansvärt kränkt och utsatt för rättsosäkerhet. Som fackligrepresentant märker man att man inte kan fylla någon vettig roll mer än attmöjligen hålla i handen och försöka trösta vederbörande och komma med idéer varvederbörande skulle kunna hitta ett nytt jobb. BirgU : Duberättade om ingripande. Skulle det KU 1986/87:33 betydaatt förbundsordföranden möjligen kan fylla en vettig roll, medan det BilagaA 24 med den normala "ruljangsen" är svårt? : Det är inget särskilt rationellt system att låta centralorganisationensordförande förhandla med chefen för försvarsstaben och säpochefen i fall somborde kunna lösas vettigare på ett helt annat sätt, Wivi-AnneCederqvist: Både justitieministern och säpochefen har gått ut och sagt attmyndigheten-arbetsgivaren följer slaviskt säpos rekommendationer. Man anser attde skulle bilda sig en personlig uppfattning om den anställde. Fallet med ,som du föredrog, var tydligen ett sådant fall. Jag undrar om det kan finnasandra anteckningar om t.ex. ekonomiska besvär, alkoholbesvär ellerfamiljebekymmer, som, tillsammans med övriga uppgifter, innebär att personenkan bedömas utgöra en säkerhetsrisk? Har du träffat på något sådant? : I alla dessa tre fall följde arbetsgivaren slaviskt säpo. (Det ärinte fråga om någon rekommendation, utan RPS skickar över uppgifter som RPSinte ens har lov att kommentera.) Det är tillräckligt att det kommer uppgifterfrån säpo för att arbetsgivaren skall vidta åtgärder utan att beakta andraomständigheter. Utöveruppgifterna om den direkta säkerhetsrisken kan det finnas uppgifter om domar ibrottmål i vissa fall. I eft av dessa tre fall fanns sådant med i bilden. Mansade dock från ÖB;s sida - det var också ett ÖB-fall - att detta inte hadenågon betydelse i sammanhanget. Jag vet inte om ekonomiska svårigheter ochliknande över huvud taget registreras. BoHammar: Herr ordförande! I en intervju i TCO-Tidningen säger dagens regler inte fyller de krav på rättssäkerhet som bör finnas på vårdemokratiska arbetsmarknad. Delar du den uppfattningen? Stämmer det med dinaintryck när du kommit i kontakt med personalkontrollsystemet? : Ja, det gör jag. Den fackliga representantens enda roll blir ipraktiken att hon eller han får ta emot informationen. är vi bundnatill händer och fötter och kan inte på något sätt använda oss av den. Givetvishar vi möjlighet att argumentera med den myndighet som har fått uppgifterna.Men vanligen känner vi inte till den person det handlar om. Jag får inte redapå i förväg vem det är fråga om. Fallet var litet speciellt eftersom handök upp i förväg. Jag har från min sida inte mycket att sätta emot. Jag kan haallmänna synpunkter på om möjligen det som står i handlingarna är tillräckligtför att vederbörande skall behöva sägas upp. BoHammar: Hur bedömer du möjligheten aft gå vidare till domstol och få sådana härfall prövade bl.a. med tanke på lagen om anställningsskydd och bestämmelsernaom att ingen på omotiverat sätt skall avskedas från sin tjänst? Har ni funderatpå möjligheten aft få till stånd domstolsprövning? Hur bedömer du utsikternaför sådant med tanke på sekretessen och annat? : Vi har i två av dessa fall funderat på att föra saken vidare 407 Men trots att vi vänt oss åt olika håll för att försöka få reda påhur KU 1986/87:33 sekretessbestämmelsernakommer att verka i en process - vi har talat med Bilaga A 24 högajurister - har vi inte lyckats få rätsida på problemet. bekymmer isammanhanget, som faktiskt är större än i andra liknande fall, är att denperson det gäller måste vara helt medveten om vad hon eller han ger sig in i.Det är en sak att vara stämplad som rättssäkerhetsrisk i en mindre krets.Kvinnan, som jag nämnde inledningsvis, var exempelvis väldigt tacksamför att hon snabbt kunde få ett annat jobb. Det fick över huvud taget inte kommaut ens till facket att hon var ansedd som en säkerhetsrisk. person somskall ta upp ett mål i domstol måste vara väldigt stark. bara tänkavilken press personen kommer att utsättas för, inte minst från massmedierna,om hon eller han tar upp ett mål av det hår slaget, i synnerhet omvederbörande sedan förlorar. Vi kommer förmodligen att få en del kunskaper inom dettaområde. Mannen som blev uppsagd från har vänt sig till en advokat som harstämt in arbetsgivaren till för brott mot anställningsskyddslagen. : Får jag återkomma till frågan om kommunikation,som tog upp tidigare. Del finns ju, även om det aldrig tyckstillämpas, trots allt en paragraf i personalkontrollkungörelsen, 13 § om jagminns rätt, där det talas om att kommunikation skall vara huvudregeln. Hurbedöms den paragrafen? Är den alltså omgärdad av sådana undantagsbestämmelseratt den i praktiken inte går att tillämpa? : Det finns ett undantag.Rikspolisstyrelsen använder sig tydligen alltid av detta. : 1 praktiken är det alltså så att kommunikationaldrig sker. Du känner inte till något sådant fall? Jag har ytterligare en fråga: I en skrivelse tilljustitiedepartementet refererade ni från TCO en folkpartimotion till åretsriksmöte där det sägs att antalet skyddsklassade tjänster är 200 000. Det sägsi motionen att minst 100 000 kontroller utförs . Har du eller ni frånTCO över huvud taget någon uppfattning om omfattningen av systemet? Hur mångatjänster handlar det om och hur många personkontroller sker? Eller är ni likaokunniga om detta som alla vi andra? : Vi är lika okunniga som alla andra. Vihar däremot någon sorts allmän känsla av att det skulle vara möjligt attreducera antalet ytterligare. Enligt vad som framgår av de uppgifter som jaghar fått i materialet från utskottet har det gjorts en översyn, och man harfått ner antalet tjänster som skall kontrolleras. Men jag undrar om det inteskulle behövas någon sorts ständig översyn. På DAFA skall alla personkontrolleras innan de får tjänst.Man kan verkligen undra om det inte finns en del arbeten som man skulle kunnasläppa fria. Trots allt finns det vissa möjligheter att ha stängda dörrar tillavdelningar där man har uppgifter som är hemliga. Man behöver inte hellersläppa in alla personer i datasystemet. BertU Fiskesjö: Herrordförande! Jag föreställer mig att det alltid kommer att KU 1986/87:33 finnasbehov av vissa bestämmelser och åtgärder av det här slaget-dess värre Bilaga A24 måste jag säga, för jag är en ivrig anhängare av ett öppet samhälle. Detkommer alltså alltid att finnas skäl att kritisera tillämpningen i enskildafall och kanske i vissa avseenden principen. Det skulle vara intressant om dusom har erfarenhet på detta område kunde sammanfatta något av det som du varinne på tidigare. Hur menar du att det borde vara? Vilka konkreta förändringarav gällande system bör vidtas enligt din mening? : För att det inte skall uppstå några som helst missförstånd skalljag förklara att vi inte ifrågasätter dessa regler som sådana. Vi ansergivetvis att det behövs personkontroll för vissa tjänster. Det är närmasträttssäkerheten vi vill värna om. Personhgen tycker jag att det vore rimligtatt den som är berörd av personalkontrollen på ett negativt sätt, alltså bhruppsagd eller omplaceras mera drastiskt, får veta vad det handlar om. Jag insergivetvis att man inte kan berätta allt och att man kanske inte alls skall gå inpå detaljer. Just delta att man inte nämner något mer än att vederbörande ansessom en säkerhetsrisk är otillfredsställande. Jag tycker inte att man skullebehöva uppträda på ett sådant sätt. vet jag att en av anledningarna till inte vill rätta till detta är att det sägs att det i det enskilda falletinte spelar så stor roll. Men skulle flera personer få reda på vad de var"anklagade" för, skulle man med hjälp av dessa uppgifter kunna läggaett pussel och kunna se vad det är för uppgifter som säpo registrerat - dettaalltså mera i stort. Jag tycker inte att man behöver vara så rädd för detta.Man skulle kunna vara öppnare på denna punkt. Jag tycker vidare alt det måstefinnas någon som är beredd att ta ansvaret i dessa frågor. Ävenom jag visserligen har Uten erfarenhet på området, tycker jag att dessa fallvisar klart att arbetsgivaren anser sig tvungen att säga upp vederbörande, omsäpo över huvud taget har kommit med uppgifter. i sin tur har ingetansvar, höll jag på att säga, när det gäller besluten. lämnar ut uppgifterutan kommentarer. Så skyller man på varandra. säger att det ärarbetsgivarens sak att fatta beslut, och arbetsgivaren säger: Vi kan inte fattanågot annat beslut. Vi har fått uppgifter från säpo. Vihar lagt fram förslaget att man skulle ge säpo beslutsrätt och att det skullevara möjligt att överklaga säpos beslut till en nämnd eller en kommission meden viss sammansättning, där del ingick personer som i detalj kunde granskaanklagelserna och bedöma om det vore rimligt att ta hänsyn till uppgifternafrån säpo. BertUFiskesjö: En liten kompletterande fråga; Du anser således inte det ärtillräckligt med att t.ex. JO eller JK möjligen får insyn i ärendet? : Det skulle i så fall betyda att var och en som blev berörd skullevända sig till JO eller JK. I och för sig kan man konstruera ett syslem där de berörda möjlighet att vända sig till JO eller JK om de inte vill finnasig i situationen. BertUFiskesjö: Herr ordförande! Jag tänkte alltså inte att alla som blev föremål försådant här beslut skulle komma att göra det. Såvitt jag förstår är det dock ettganska begränsat antal fall där vederbörande har protesterat. Det framställs som om detär fråga om rättsövergrepp gentemot den KU 1986/87:33 enskilde. Ni har alltså inte tänkt att aktivera denna väg som jag angav? : Nej, det har vi faktiskt inte funderat över. Men jag skulle intevilja kalla det rättsövergrepp utan snarare rättsosäkerhet. : Jag ber att få tacka för att hon har kommit hitoch lämnat dessa muntliga uppgifter som komplettering till vår skriftligadokumentation. krigsmaterielinspektör ku 1986/87:33 Holgerssonoch sakkunnig angående Bilaga a 25 export av krigsmateriel, : har förklarat sig villigatt komma tillbaka till utskottet och svara på frågor, vilket vi värdesätter.Vi har fått en omfattande skriftlig dokumentation, och det kan vara värdefulltatt få den kompletterad med muntlig information. Jag hälsar välkomna till utskottet på nytt. Enligt den praxis vi brukartillämpa lämnar jag först ordet till den vi har inbjudit. : Jag tackar för att jag har fåtttillfälle att lämna kompletterande uppgifter till utskottet i dettagranskningsärende. Det är självfallet inte så, som har gjorts gällande, attjag försöker undanhålla utskottet uppgifter. Det har sagts att jag personligenskulle vara utsatt för någon form av granskning och därför ha ett intresse avdet. Sä är det självfallet inte. Bakgrunden är den att jag, sompolisens utredningsarbete har pågått, som rättschef på försökt göra en boskillnad mellan det arbete som sker i regeringskanslietoch det arbete som åklagare och polis bedriver. Det är inte alltid helt lättatt hålla gränslinjerna alldeles klara. Det är mycket som går in i vartannat.Jag hoppas att utskottet respekterar den utgångspunkten att jag har haft denambitionen. Jag vill också säga att jag inte är politiker utantjänsteman, eller ämbetsman - för att använda det uttryck som någon ledamotanvänt. Jag uppträder som tjänsteman och anser mig ha rätt att bli behandladsom en sådan. Inledningsvis vill jag säga att institutionen krigsmaterielinspektionen,som jag helt plötsligt kom att ta ansvar för, redan vid frånfälle varhårt pressad. Bakom det opersonliga uttrycket "personalen" döljer sigmänniskor som anser sig göra ett hederligt arbete, men som fått ståi skottgluggen. Man har förlorat en omtyckt chef på ett traumatiskt sätt. Jagvill erinra om att det var som åklagaren ansåg sig kunna skriva avutredningen om huruvida bragts om livet eller inte. Vi har också under den treåriga utredningstiden varit enviktig källa för både tull, polis och åklagare, där de kunnat hämta upplysningar vid utredningen av de s.k. Boforsaffärerna. Efter död inleddes ytterligare en förundersökning, den utredning som skulle fastslå orsaken till hans död. Även här har personalen på biträtt alltsedan dödsfallet. Förhören om de personliga relationerna och vad som förevarit före dödsfallet har för många på KMl varit påfrestande och tidskrävande. Jag kan inte underlåta att nämna att KMl också varit utsatt för en hård uppvaktning från massmedia. Vi har försökt att vara så öppna som möjligt för att motverka spekulation, som annars ligger i luften. Vi har försökt att förklara orsakssammanhangen så öppet som möjligt. Jag kan försäkra utskottet att det inte är den verksamheten som gjort att vi intealltid kunnat "servera uppgifter" så snabbt som vi har hoppats på. Vi harockså vårt 411 ordinariearbeta att sköta, och KMl har, som jag tidigare nämnt, en mycket KU1986/87:33 liten personalstyrka. Institutionen har sålunda ett synnerligen svårtarbetsläge. De många olika förslag till organisatoriska förändringar somgenomkorsar luften påverkar arbetssituationen, och många kanske också känneroro för framtiden. Vi har med svar på en del frågor som ställts av utskottetsledamöter, bl.a. . Den informationen kommer vi att lämnaskriftligen. Jag har förstått att det har uppstått frågor rörandeIndonesien. Vi talade om alt det gavs tillstånd tillleveranser av några luftvärnspjäser. För att undvika missförstånd vill jag sägaatt de inte tillhörde patrullbåtsserien, utan att de var avsedda för s.k.supportfartyg. Det beslut om tillstånd till leveranser som fattades under år1986, som föregicks av ett avslag och som diskuiisionen under lång tiduppehöll sig vid, omfattade däremot leveranser som ingick i patrullbåtsserien. En fråga som diskuterats en del i massmedia och som varitföremål för utskottets intresse gäller en handling som förkommit eller bräntspå KMl. Jag har gjort en utredning om detta som är dagtecknad den 14 mars 1987.Bakgrunden var att en journalist på ett ganska tidigt stadium efter Algernonsdöd gick igenom diariet och fann att det fanns en handling från den 13september 1985 bokförd som skrivelse från H. , AB , angående FH77B. I diariets anmärkningskolumn stod antecknat: "Skrivelse bränd avC.A." Journalisten drog sig detta till minnes i samband med den s.k. Reevesartikeln,som kom upp senare, och kopplade då samman FH 77B, fälthaubitsen, med denartikeln. Vi fann det därför angeläget att försöka gå till botten med detta.Såvitt vi har kunnat utröna finns handlingen inte kvar på . Den har fåttrekonstrueras på annat sätt. Som utgångspunkt har jag haft de rutiner somgäller på KMl för hur inkommande post tas om hand, bokförs osv. Jag kan nämnaatt en av de assistenter som sköter detta har arbetat på inspektionen,och hon har skött diarieföringen . Hon har fasta rutiner för sittarbete, vilket varit en stor styrka i detta fall. Efter de muntligaupplysningar jag fått från henne står det alldeles klart att denna handlinginte hör ihop med något annat än den s.k. Indienordern. Tjänstemannen har haft en form av "dubbelbokföring" i sitt arbete; förutom diariet ett "arbetsmaterial"där hon också antecknat hemliga handlingar; det var ju här fråga om en hemlighandling. Av hennes arbetsmaterial kunde låsas ut att den förkomna handlingenavsåg upplysningar om offertgivning till . Efter de genomgångarna har vifunnit två andra handlingar, och på en av dem står med egen handstil,att i samband med utrensning av dokumentation rörande Indienaffären har dennahandling bränts. Detta finns på två av varandra oberoende ställen. Av utredningen kan jag dra den slutsatsen alt handlingenhar kommit in, betecknats som hemlig och diarieförts på ett riktigt sätt. Genom tjänsteman nens anteckningar är det klarlagt att skrivelsen avsåg offert till av FH 77B. Når denna affär väl kom till stånd uppmärksammade hon att skrivelsen hade förkommit. 1 detta läge hade hon talat med och fått det bekräftat, och dessa anteckningar hade gjorts. Sedan har vi alltså funnit ytterligare två handlingar som bestyrker de uppgifter som hon lämnat. Det råderintet tvivel om att handlingen hänför sig till just Indienaffären. Sedan förstår jag att utskottet kan ha intresse av deuppgifter som man Bilaga A 25 anser att jag inte lämnade, men borde halämnat vid det förra utskoltsförhö-ret. Först måste jag kanske göra en litenhistoriebeskrivning för att man skall förstå vad det rör sig om. uppgavs det i massmedia att NobelIndustriers koncernchef, , på grundval av en internrevisionsrapport hade medgivit att smugglat Robot 70 till ochBahrein. I detta massmediaprogram gjordes de tidigare verkställandedirektörerna, och , ansvariga för detta. Vidareuppgavs att hade medgivit att en ammunitionssändning hade gått viaSingapore till ett förbjudet land. Det framkom i det sammanhanget att KMl hade fåttinformation om att denna revision pågick.