bet · GA01SoU18 · 1986-12-31 00:00:00 — I budgetpropositionen,(s, 118) föreslås ,under anslaget G 4, Kostnader för viss utbildning av handikappade m, m. Från anslaget har betalats en försöksverksamhet med omvårdnad ät svårt rörelsehindrade elever vid gymnasium i , Vidare betalas vårdartjänst ät svårt handikappade, som studerar vid universitet, högskolor och folkhög skolor. Verksamheten leds av styrelsen för,vårdartjänst. Den består av sju ledamöter, som förordnas av regeringen. Från anslaget utgår också bidrag till viduniversitetet i , bidrag till viss hörselteknisk forskning samt SoU 1986/87:18 bidrag till palynologiska laboratoriet vid naturhistoriskariksmuseet. Bidrag utgår även till () och tillSynskadades riksförbund (SRF) för rekreationsanläggningar. I propositionen (s. 120) anförs vidare att i avaktan påresultatet av statens förhandlingsnämnds slutliga redovisning av uppdraget omförsöksanordningarna i har regeringen uppdragit åt styrelsen förvårdartjänst att debitera berörda landsting ochkommuner en preliminär avgift för omvårdnad och därmed sammanhängande verksamhetvid gymnasium. Utgångspunkten vid fastställande av avgifter är attverksamheten skall finansieras med primär- och landstingskommunala medel.Anslagsposten Omvårdnad för vissa gymnasieskolelever har mot bakgrund av dettaendast tagits Upp som en s. k. Frågan om det ekonomiska ansvaret för omvårdnaden av derörelsehindrade eleverna vid gymnasium tas upp i två motioner, I tnotion So231 av Margö och (bådavpk) hemställs dels att ger till känna att statens ekonomiska ansvarför omvårdnaden av rörelsehindrade elever vid gymnasieskola bör kvarstå(yrkande 1) dels att med ändring av proposition 1986/87:100 bil. 7beslutar att under G 4. Kostnader för viss utbildning avhandikappade m.m. punkt 1 Omvårdnad för vissa gymnasieskolelever uppföra . (yrkande 2). Motionärerna framhåller att den grupp för vilken verksamhetenvid gymnasium skapats är mycket liten. Det finns enligtmotionärerna en uppenbar risk att de svårt rörelsehindrade elever som villstudera vid gymnasieskola kommer att behandlas ojämlikt beroende på var ilandet de bor. Motionärerna pekar även på att den av regeringen tillsattaarbetsgruppen för beredning av vissa frågor om handikappade kommer att avslutasitt arbete , varför ställningstagandet till detekonomiska ansvaret för verksamheten i vart fall bör uppskjutas, I motion So252 av () och GunhildBolander (c) yrkas att skall ge till känna vad i motionen anförtsangående statens ekonomiska ansvar för omvårdnanden av rörelsehindrade eleversstudier vid gymnasium. Motionärerna anför att i avvaktan på attberedningsgruppen slutfört sitt arbete och frågan prövats av regering ochriksdag statens ekonomiska ansvar för omvårdnaden av rörelsehindrade eleversstudier vid gymnasieskola bör kvarstå. Enligt utskottets uppfattning åvilar det ekonomiskaansvaret för omvårdnaden om de rörelsehindrade ungdomarna under derasgymnasieskolgång principiellt vederbörande primär- och landstingskommuner.Staten måste emellertid vara beredd att svara för att den begränsade grupp dethär är fråga om verkligen kan erbjudas en fungerande gymnasieskolgång. De avdessa ungdomar som vill studera vidare måste då garanteras den omvårdnad som ären förutsättning för att de skall kunna fullfölja sina studier. Deras möjligheterfår inte vara beroende av hemortskommun. Statens ansvar för dessa , ungdomarsmöjligheter till gymnasiestudier bör slås fast. Enligt vadutskottet inhämtat pågår fortfarande förhandlingar mellan statensförhandlingsnämnd och om hur 77 kostnaden förelevernas omvårdnad skall fördelas. Utskottet vill understryka '' attförhandlingarna om kostnadsfördelningen därför bör bedrivas med SoU1986/87:18 inriktning på att frågan måste bringas till en skyndsam lösning. Iavvaktan härpå har utskottet ingen erinran mot att berörda kommuner ochlandstingskommuner debiteras en preliminär avgift i enlighet med vad somanförs i budgetpropositionen. Vad utskottet uttalat om statens ansvar för dessaungdomars möjligheter till gymnasiestudier bör med anledning avmotion So231 (vpk) yrkande 1 och motion So252 (fp, c) som sin mening geregeringen till känna. Som en följd av det principiella ställningstagandet då detgäller det slutliga ekonomiska ansvaret för omvårdnaden anser utskottet detinte befogat att anslå ytterligare medel för omvårdnad för vissagymnasieelever. För den händelse staten för att trygga elevernas skolgångtillfälligt måste bidra ekonomiskt till deras omvårdnad finns utrymme för dettainom anslaget (förslagsanslag). Utskottet tillstyker således den föreslagnamedelsanvisningen under G 4, Kostnader för viss utbildning av handikappade m,m, och avstyrker motion So231 (vpk) yrkande 2, I budgetpropositionen (s, 121) föreslås ,under anslaget G 5, Ersättning till för texttelefoner. Från anslagetersätts dels för texttelefoner, som lämnas åt döva, gravthörselskadade, dövblinda och talskadade, dels för förmedlingstjänst för samtalmellan texttelefoner och vanligt telefoner. Ersättningen betalas budgetårsvis iefterskott och innefattar ränta på nedlagt kapital. I motion So254 av () hemställs att riksdagenger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bidrag filltexttelefoner hos myndigheter (yrkande 1) samt att hos regeringenbegär förslag till statsbidrag i enlighet med vad som anförts i motionen förtexttelefon åt nära anhörig som ordinerats texttelefon (yrkande2). Motionärenanser att det bör vara möjligt för den döve att samtala direkt med t. ex.socialtjänst eller sjukhus liksom med länsstyrelser, arbetsförmedlingar ochförsäkringskassor. Även en nära anhörig bör få möjlighet att skaffa texttelefonför att bryta den döves isolering. Enligt motionären bör statsbidrag utgå ttlltexttelefoner i dessa fall. Utskottet har behandlatfrågan om texttelefoner. Motionsyrkanden överensstämmande med de nuifrågavarande behandlades utförligt i betänkandet SoU 1985/86:11 s, 27,Utskottet hänvisade då beträffande frågan om texttelefon till anhöriga, tillett tidigare ställningstagande, som innebar att då samtal kan utväxlas genomförmedlingstjänsten som är öppen dygnet runt, det inte kan anseserforderligt med en utbyggnad av stödet till att omfatta även anhöriga. När detgäller texttelefoner hos olika myndigheter gjorde utskottet liknandeöverväganden samt erinrade även om att den snabba utvecklingen pä området snartkan komma att medföra nya och mer smidiga lösningar på de hörselskadadeskommunikationsproblem, varför man borde undvika att låsa sig för mycket vidbefintliga lösningar. Medanledning av den nu aktuella motionen bör vidare nämnas att den nya utredningenom hjälpmedel för handikappade m. m. enligt sina direktiv (Dir. SoU1986/87:18 1986:31) bl. a. skall överväga vilka effekter den datatekniskautvecklingen kan få för texttelefonverksamheten och vilka eventuella åtgärdersom det kan finnas anledning att vidta. Utskottet finner mot bakgrund av det anförda inteanledning till annan bedömning än tidigare och avstyrker därför motion So254(c) yrkandena 1 och 2. Utskottet tillstyrker den föreslagna medelsanvisningenunder G 5. Ersättning till för texttelefoner. Viss verksamhet för synskadade m. fl. I budgetpropositionen (s. 122) föresläs 24 358 000 kr.under anslaget G 7. Kostnader för viss verksamhet för synskadade och döva.Därav utgör . bidrag till () förverksamheter med ledarhundar. SRF får bidrag för inköp av ledarhundar, förintroduktion av hundarna i samband med att de lämnas till de synskadade och förvissa veterinärkostnader m, m. Anslaget avser inköp av 40 hundar, I motion So203 av och (bådafp) hemställs om förslag ttll täckande av kostnader till följd av innehav avledarhund. Motionärerna anser att innehavare av ledarhund bör få särskildamedel för att täcka kostnaderna för mat, slitage o, d, samt veterinärkostnader. Den som är handikappad kan under vissa förutsättningar fåhandikappersättning. Bestämmelserna om handikappersättning finns i lagen(1962:381) om allmän försäkring (AFL), 9 kap, 2, 3 och 5 §§,Handikappersättning utgår alltid till den som är blind, om han blev det före 65års ålder. Ersättningen börjar utgå när den försäkrade fyllt . Handikappersättningen är en samlad merkostnadsersättningvars syfte är att täcka merkostnader orsakade av handikapp i enskilda fall.Handikappersättningen är inte inkomstprövad och den är skattefri. Den utgårdels som en tilläggsförmån till den som uppbär pension enigt AFL, dels somsjälvständig förmån till den som inte har sådan pension. Handikappersättning utgår allt efter hjälpbehovetsomfattning och/eller merutgifternas storlek för år räknat med en viss andel avbasbeloppet (, eller av basbeloppet). Till blind utgår ersättningmed av basbeloppet för tid före den månad då hel ålderspension eller helförtidspension börjar utgå och med lägst av basbeloppet för tid därefter. Handikappersättningen är avvägd så att den skall kunnatäcka de merutgifter en blind person kan beräknas ha på grund av sitthandikapp, I merutgifterna har sålunda inräknats även sådana extra kostnadersom orsakas av svårigheter att förflytta sig. Även i de fall en blind personsmerutgifter blir föremål för individuell prövning tas hänsyn till sådanakostnader. Kostnader för innehav av ledarhund medräknas därför när manfastställer ersättningen. Socialförsäkringsutskottethar i betänkandet SfU 1982/83:4 uttalat (s, 5) 29 attutskottet fann att det finns skäl som talar för att man omprövar principen SoU 1986/87:18 att kostnader för innehav av ledarhund skall tillgodoses inomhandikappersättningen. Med hänsyn till att fästregeringens uppmärksamhet på frågan ansåg utskottet inte att det var påkallatmed någon åtgärd av . behandlade samma fråga ibetänkandet SoU 1985/86:11 (s 29-30). Utskottet konstaterade då att det medförvissa kostnader att ha ledarhund och att det kan vara betungande för denenskilde. Utskottet fann det angeläget att denna fråga löstes men ansåg det änviktigare att öka produktionen av ledarhundar så att alla synskadade som såönskar skall kunna fä del av den förmån det innebär att ha ledarhund. Utskottetförutsatte att regeringen överväger åtgärder i enlighet med vad utskottetanfört och avstyrkte med hänvisning till detta motionen. Utskottet vill med anledning av den nu aktuella motionenerinra om den stora fördel det innebär att fä en ledarhund, genom den störrefrihet och de ökade möjligheterna att själv förflytta sig som det medför. Detinnebär även möjligheter till vissa kostnadsbesparingar för resor m. m.Utskottet ser det som mycket angeläget att alla synskadade som harförutsättningar för att använda sig av ledarhund får tillgång till denna förmån.Produktionen av ledarhundar bör vara så stor att ingen synskadad behöver avstådärifrån av det skälet att det saknas utbildade hundar. Utskottet återkommer idet följande till dessa frågor i anslutning till anslaget till Statenshundskola. finns det enligt utskottets mening inte tillräckliganledning att prioritera en särskild kostnadsersättning avseende kostnader förledarhund vid sidan av handikappersättningen som just är avsedd att täcka olikamerkostnader som orsakas av handikappet. Utskottet avstyrker sålunda motionSo203 (fp). Åtgärder för vissa handikappgrupper I motion So264 av () hemställs att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärderför vissa handikappgrupper. Motionären anser dels att tillgången päprograminformation från till synskadade bör förbättras, delsatt hjälpmedelssituationen bör utredas, dels att färdtjänsten bör förbättras. De frågor motionären tar upp i motionen spänner över ettvitt fält och avser sinsemellan olika, i och för sig viktiga förbättringar försynskadade. Utskottet konstaterar att tillhandahållerprograminformation på punktskrift och att såväl regionala och kommunala sömrikstäckande taltidningar innehåller programinformation. Frågan bör enligt vadsom framhölls i kulturutskottets betänkande KrU 1985/86:20 s, 16, då ettlikartat yrkande behandlades, uppmärksammas av . I budgetpropositionen (s. 113) anförs att föredragandestatsrådet ttllkallat en särskild utredningsman med uppgift (Dir. 1986:31) att kartlägga och analysera den nuvarande situationen på hjälpmedelsområdet och att, om det är motiverat, föreslå olika åtgärder för att fä till stånd en bättre fungerande och mer effektiv hjälpmedelsverksamhet sett ur både den enskildes och samhällets perspektiv. Frågan om förbättring av färdtjänsten har behandlats avutskottet ovan SoU 1986/87:18 s. 18 f., vartill hänvisas. Enligt utskottets mening är de frågor som väcks genommotionen redan på olika sätt föremål för överväganden. Utskottet avstyrkerdärför motion So264 (c). Utskottet har inte något att erinra mot den föreslagnamedelsanvisningen under G 7. Kostnader för viss verksamhet för synskadade ochdöva. I budgetpropositionen (s. 126) föreslås 2 600 000 kr.under anslaget G 8. Statens hundskola i säljerdresserade hundar och ger utbildning i hundtjänst. Produktionen av hundar skalltillgodose försvarsmaktens, polisväsendets, och andra statliga öchkommunala myndigheters behov av tjänstehundar samt Synskadades riksförbundsbehov av ledarhundar. Utbildning i hundtjänst sker genom kurser för personalfrån bl, a, försvarsmakten och , personer från frivilligaförsvarsorganisationer samt för synskadade. Skolan får även tillhandahålladjursjukvård och andra tjänster åt myndigheter och enskilda, om det kan skeutan att övriga arbetsuppgifter eftersatts. Hundskolan leds av en styrelse. Ledamöter är chefen förskolan och sex andra ledamöter, som utses av regeringen, I propositionen anförs vidare att verksamheten vid statenshundskola haft stora ekonomiska problem. Statskontoret hardärför på regeringens uppdrag gjort en utredning och lämnat förslag tillåtgärder. Dessa övervägs i och föredragandestatsrådet avser att senare under innevarande budgetår föreslå regeringen attåterkomma till i fräga om hundskolans framtida organisation ochfinansiering. Problemenkring statens hundskola behandlas i två motioner. I motion So250 av och (båda c)anförs att om hundskolan skall ha någon chans att överleva måste den fåfortsätta med samma verksamheter som och inte som antytts istatskontorets utredning koncentrera sig på endast en dressyruppgift.Motionärerna framhåller vidare att hundskolan under större delen av sinexistens har varit beroende av anslag, varför det är orimligt att begära att dénplötsligt skall kunna vara självbärande. Enligt motionärernas uppfattning harhundskolan vidtagit kraftfulla åtgärder för att nedbringa underskott ocheffektivisera verksamheten. Hundskolan måste enligt motionärerna ges möjlighetatt genomföra de föreslagna förbättringarna. Motionärerna hemställer attriksdagen som sin mening skall ge regeringen till känna vad de anfört omstatens hundskolas framtida verksamhet. I motionSo262 av () hemställs att skall besluta SoU1986/87:18 att hundskolans i monopol att leverera tjänstehundar tillstatliga myndigheter upphävs. Enligt motionären finns inom vissa myndigheterkompetens att själv klara myndighetens behov av dresserade hundar liksomprivata dressyrskolor med välrenommerad verksamhet. Utskottet vill inledningsvis anmärka att något monopol förhundskolan att leverera tjänstehundar inte föreligger. Såväl polis- sommilitärhundar kan köpas och utbildas av resp. myndighet eller privat. Ett visstundantag finns beträffande narkotikahundar. Hundskolan har nämligen ensam fåtttillstånd att använda tung narkotika i utbildningsverksamheten. Som framhållits i budgetpropositionen har de hundar somstatens hundskola levererar erkänt goda egenskaper. Det finns också ett stortbehov av utbildade hundar, t. ex. ledarhundar, narkotikahundar och bombhundar.Det är emellertid långt ifrån alla hundar som lämpar sig för här aktuellaarbetsuppgifter. Genom en bred uppfödning måste därför garanteras etttillräckligt stort urval av hundar liksom möjligheter att bestämma utbildningsinriktningefter prövning av hundarnas individuella egenskaper. Enligt utskottets meningmåste uppmärksammas risken för att en alltför smal inriktning av verksamhetenkan leda till försämrad kvalitet på hundarna. Utskottet vill även peka på attdet kan vara vanskligt att genomföra vissa typer av utbildningar annat än imycket kontrollerade former, t, ex, utbildningen av narkotikahundar ochbombhundar. Dessa frägor måste övervägas ingående innan regeringen framläggerförslag för angående hundskolans framtida verksamhet. Motion So250 (c) fär anses besvarad genom vad utskottet nuanfört och påkallar ingen åtgärd. Av det ovan anförda framgår vidare att hundskolan inte harnågot monopol på leverans av hundar till statliga myndigheter. De speciellarestriktioner som gäller beträffande utlämnande av tung narkotika för träningav hundar måste accepteras. Utskottet avstyrker alltså motion So262 (fp). Utskottet har inte något att erinra mot den föreslagnamedelsanvisningen under G 8. Vissa bidrag från allmänna arvsfonden I motion So241 av andre vice talman () och BertU () föreslås att bidrag ur allmänna arvsfonden skallkunna utgå även till förmån för äldre ensamma personer, Motionärerna erinrar omatt det finns många äldre och ensamma människor som lider brist på gemenskap.Dessa människor har, anför motionärerna, ofta inte råd att kosta på sig resoreller någon veckas vistelse pä pensionat eller liknande för att få omväxlingoch känna gemenskap. Enligt motionärernas mening borde det finnas någon form av"fond" där äldre ensamma personer som inte har råd att själva bekostaen sådan semesterresa kan söka bidrag. Motionärerna menar att det borde varamöjligt att skapa en sådan fond av medel frän allmänna arvsfonden. Allmännaarvsfonden inrättades 1928. Om nägon avlider utan att efterläm- na någonarvsberättigad eller testamentstagare ttllfaller kvarlåtenskapen SoU1986/87:18 allmänna arvsfonden. Fonden skall användas för att främja vård ochfostran av barn och ungdom samt till omsorger om handikappade. Utskottet har behandlat liknande yrkanden i betänkandenaSoU 1985/86:3 och SoU 1985/86:11, Utskottet konstaterade därvid bl, a, attbehovet av utvecklingsarbete på barn- och ungdomsområdet alltjämt är stort ochansåg det angeläget att inte minska utrymmet för stöd till utvecklingsarbete pådetta område. Utskottet framhöll vidare att allmänna arvsfonden inte hellerborde splittras på fler ändamål än . Utskottet erinrade slutligenom den vidgade skyldighet att ge en god omsorg om äldre som åvilar kommunerna enligtsocialtjänstlagen och om att bidrag till rekreationsresa under vissaförhållanden kan inrymmas under rätten till bistånd. Utskottet anser inte att något tillkommit som motiverarett ändrat ställningstagande, varför motion So241 (fp, c) avstyrks. I motion So2I3 av () hemställs att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag till ändring av socialtjänstlagen,så att förälder med rätt till vårdbidrag kan få den anställningsrätt sombeskrivs i motionen. Motionären anför att en förälder som vårdar sitthandikappade barn hemma har rätt till vårdbidrag, men kan ofta inte ha någotförvärvsarbete. Föräldern fär låg ersättning, ingen semesterersättning och lågpensionspoäng. Kostnaden för det allmänna blir däremot enligt motionärenmycket lägre än om barnet vårdats på institution. Föräldern borde enligtmotionärens uppfattning ha rätt till halvtidsanställning av hemkommunen förvård och skötsel av det egna barnet. I motion So249 av och (bådac) yrkas att som sin mening skall ge till känna behovet av att prövamöjligheten till införande av anhörig- eller vårdarlön. Vårdbidrag kan utgå till en förälder som i hemmet vårdarbarn under 16 ärs ålder som behöver särskild tillsyn eller värd på grund avsjukdom eller handikapp. Vårdbidrag utgår med ett belopp som motsvarar heleller halv förtidspension jämte pensionstillskott som svarar mot pensionen. En del landsting betalar en ersättning när någon värdasför sjukdom i hemmet. Bidraget kallas hemsjukvärdsbidrag och var ursprungligenen merkostnadsersättning när plats på institution inte kunde anvisas. Hemsjukvårdsbidrag kan betalas antingen till denvärdbehövande själv eller till en anhörig som ger vården. Enligt 19 §kommunalskattelagen (1928:370) är hemsjukvårdsbidrag som betalas till denvärdbehövande undantaget från skatteplikt. I den mån ett bidrag innefattarbidrag till annat än sjukvård kan det dock vara skattepliktigt. (S 1979:11) redovisade i betänkandet(SÖU 1983:64) Ledighet för anhörigvård vissa förslag rörande anhörigvården. Kommittén föreslog bl, a, att det skulle införas en lagstadgad rätt tillledighet frän förvärvsarbete för den arbetstagare som önskar vårda en sjuk eller handikappad anhörig i hemmet. Ledigheten skulle inte vara kopplad ttll 33 någon rätttill ersättning från den allmänna försäkringen. Kommittén anför SoU1986/87:18 bl, a, att det direkta stödet till anhörigvårdarna bör kunna förbättrasi olika avseenden, t, ex, genom anställningsförfarande, möjligheter tillre;gelbunden avlösning samt utbildning och psykosocialt stöd. Kommitténs betänkande har remissbehandlats och övervägsfortfarande inom . och Svenskakommunalarbetareförbundet.har träffat en rekommendationsöverenskommelseangående ersättnings- och anställningsvillkor för anhörig hemsjukvärdare, Utskottet har behandlatanhörigvårdarnas situation (jfr SoU 1982/83:23 s, 10, SoU 1984/85:22 s, 13 ochSoU 1985/86:11 s, 13), Utskottet har beträffande främst äldreomsorgenframhållit att det är viktigt att de anhörigas insatser tas till vara och attde anhöriga får samhällets stöd genom ersättning för arbetet och samma socialatrygghet som andra. Det anförda gäller självfallet även för anhöriga som värdarhandikappade barn. Enligt vad utskottet erfarit är det inte ovanligt attkommunerna objektan-ställer anhöriga för vård av t, ex, ett handikappat barn.Detta kan ske utan ändring av socialtjänstlagen och rekommenderas av . kommer vidare under kommande budgetårenligt vad utskottet inhämtat att gä ut med en omfattande enkät för attnoggrant kartlägga situationen för anhöriga till vårdkrävande handikappade ochäldre. Resultatet av undersökningen kommer att ge förbättrat underlag då detgäller att bedöma behovet av åtgärder för att förbättra anhörigvårdarnassituation: Utskottet konstaterar att den anställningsform somefterlyses i motion So213 (c) prövas i många kommuner och att socialtjänstlageninte lägger hinder i vägen för detta. Utskottet anser därför inte att dennamotion påkallar någon åtgärd. Arbete pågår vidare för att närmare kartläggaanhörigvårdarnas situation, I anslutning härtill bör erinras om att man inomregeringskansliet ännu inte slutfört beredningen av anhörigvärdskommitténsförslag. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet även motion So249 (c), I modon So214 av () hemställs om förslag tillstatligt flyttningsbidrag för att underlätta anhöriganställning. Motionärenanför att det både för omsorgstagaren och den anhörige är positivt medanhöriganställning. En förutsättning är att den anhörige och vårdtagaren intebor alltför långt ifrån varandra. För att underlätta anhöriganställning böromsorgstagaren eller den anhörige kunna flytta med stöd av ett flyttningsbidrag. Utskottet behandlade i betänkandet SoU 1985/86:11 ettlikalydande yrkande av samme motionär. Utskottet redogjorde dä för reglerna omflyttningsbidrag vartill hänvisas. Utskottet erinrade vidare om sin tidigarebehandling av en motion om bosättning för personer inom långvården (SoU1984/85:2 s, 6-7) och underströk det angelägna i att gamla människor fårmöjlighet att bo nära sina anhöriga. Med hänsyn till regeringens övervägan- denrörande anhörigvården borde motionen dock inte föranleda någon SoU1986/87:18 åtgärd och avstyrktes av utskottet. Utskottet konstaterar att någon förändring som motiverarett äm rat ställningstagande i frågan inte skett. Utskottet avstyrker därförmotion So214 (c). Utskottet har ingen erinran mot budgetpropositionensförslag till övriga medelsanvisningar under avsnittet G. Omsorg om äldre ochhandikappade. 1. beträffande äldreo/nsorge/is inriktning