bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — Utskottet vill emellertid framhålla vikten av att detföreligger fullständiga förslag för lagrådet aft ta ställning till när detegentliga lagrådsarbetet vidtar. I annat fall skulle lagrådets resurser kunnakomma att tas i anspråk på ett sätt som inte är avsett. Dessa skäl har tidigareföranlett utskottet att uttala att s. k. underhandsföredragning, dvs.föredragning som sker innan en remiss expedierats till lagrådet, bör undvikas. Utskottetföljer även fortlöpande upp förekomsten av sådan föredragning i lagrådet (sebilaga B 3). Utskottet har noterat att det i ett par fallhar förekommit att lagrådet anmärkt på att regeringens förslag inte varitföremål för sedvanlig remissbehandling. När det gäller ett av dessa förslag -förslaget om en tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag, m.m.(prop. 1986/87:61) - vill utskottet hänvisa till vad utskottet uttalade i denaktuella frågan i yttrande till skatteutskottet (KU 1986/87:9 y). I övrigtföranleder granskningen inte något uttalande från utskottets sida. Utskottet har på sedvanligt sätt granskat utgivningen avSvensk författningssamling (SFS). Granskningen har avsett 1986 årsförfattningar och har i huvudsak tagit sikte på förhållandet mellanförfattningarnas ikraftträdande och tidpunkten då de kommit ut från trycket. De bestämmelser som gäller för kungörande avförfattningar, utskottets uttalanden i samband med tidigare granskning samt deiakttagelser som gjorts vid årets granskning framgår av en promemoria, bilaga B4, som fogats till detta betänkande. 1 samband med förra årets granskning, som avsåg 1985 årsförfattningar, kunde utskottet konstatera en förbättring i förhållande till denärmast föregående åren när det gällde antalet författningar som kommit ut fråntrycket senare än före ikraftträdandet. Utskottet ansåg emellertidatt förhållandena fortfarande var otillfredsställande. har det sketten försämring i det nämnda hänseendet. Av de 1 429 författningar sompublicerats i SFS har 550 kommit ut från trycket senare än tvåveckor före ikraftträdandet. Ungefär hälften av dessa författningar, 278, har kommit utunder före ikraftträdandet eller, i några fall, samma KU1986/87:33 dag som ikraftträdandet eller efter denna tidpunkt. Av de 550 författningar som kommit ut senare än de tvåsista veckorna före ikraftträdandet är 240 lagar och 306 förordningar. En stordel av de 240 lagarna har gällt följdlagstiftning till den nyaförvaltningslagen och lagändringar med anledning av genomförandet av en nytaxeringsorganisation fr. o. m. . Det har därför saknatsförutsättningar att flytta fram ikraftträdandet i samband medriksdagsbehandlingen av dessa lagbeslut. Även flera av de 306 förordningarnahar ett samband med de nämnda reformerna. Resultatet av den nu genomförda granskningen visarangelägenheten av att ytterligare ansträngningar görs för att undvikaförseningar i författningsutgivningen. När det gäller regeringsförfattningarnaär det - som utskottet också tidigare framhållit - regeringen själv som måstevidta ytterligare åtgärderför att förbättra situationen. Även i fråga om lagaroch regeringsförfattningar som har ett direkt samband med riksdagsbeslut harregeringen ett stort ansvar för att planera pioposilionsarbetet på ett sådantsätt att får skälig tid på sig att behandla de förslag regeringenlägger fram i de fall det inte finns förutsättningar för att flyttafram ikraftträdandet. Det är också viktigt att utskotten i riksdagenregelmässigt överväger om en justering vad gäller ikraftträdandet kan ske. I ett viktigt hänseende har det åstadkommitsen klar förbättring. Utskottet fann i samband med granskningen av 1985 årsförfattningar att det i ett stort antal författningar, 167, inte hade angivitsbestämd dag för ikraftträdandet. 1 stället hade ikraftträdandetidpunktenangetts till ett visst antal veckor efter det att författningen utkommer fråntrycket. Efter särskilda ansträngningar i har antaletförfattningar utan angiven bestämd ikraftträdandedag gått ned till 81, varav 70är förordningar. Utskottet anser det tillfredsställande att en förbättringkunnat åstadkommas. Utskottet anser att det även bör vara möjligt att komma nedpå en ännu lägre nivå i det berörda hänseendet. Utskottet har tidigare i samband med granskningen av SFStagit upp frågan om det går att åstadkomma en ordning där det direkt i SFS kanframgå om en förordning har sin grund i ett bemyndigande från . Enligtvad utskottet erfarit under hand har denna fråga varit föremål föröverläggningar mellan rättscheferna i . Granskningenföranleder i övrigt inte något uttalande från utskottets sida. Utskottet har på sedvanligt sätt granskat regeringenspropositionsavlämnande till . Granskningen har främst tagit sikte påförseningar i avlämnandet i förhållande till propositionsförteckningarna samtspridningen över av propositionerna. I sammanhanget har utskottettagit upp frågan rörande offentliggörande av budgetpropositionen och andrapropositioner. De regler som gäller för avlämnande av propositioner samt deiakttagelser somgjorts vid årets granskning redovisas i en till detta betänkande fogad KU1986/87:33 granskningspromemoria, bilaga B 5. Som framgår av kanslipromemorian avlämnades enligtkammarkansliets statistik 100 propositioner vartill kommer 7som lämnades under juluppehållet. Veckan närmast före lämnades 9propositioner, vilket kan jämföras med 31 . Detta innebär såledesen förbättring jämfört med föregående år. Den andra tidsgränsen, ,inföll på och sista dag blev därför . Sammantagetavlämnades 10 propositioner under den av den perioden. Detförhållandet att påskveckan inföll närmast före innebar enanhopning av propositionen tidigare än normalt. Som framgår avkanslipromemorian avlämnades 22 propositioner veckan före påskuppehållet,veckan före denna 14 och 8. Sammantaget lämnadessåledes inte mindre än hälften av vårens propositioner . Vadgäller genomsnittlig försening i propositionsavlämnandet innebär förhållandena1986 dock en inte oväsendig förbättring jämfört med . Den genomsnittligaförseningen var jämfört 1986. Mot bakgrund av bl.a. uttalanden frånkonstitutionsutskottets sida har rutinerna för propositionsarbetet setts överinom statsrådsberedningen i kontakt med departementen. De nya rutinerna framgårav bilagda PM från statsrådsberedningen (se bilaga B 5 C). 1 den nu genomförda granskningen har för våren 1986noterats en inte oväsentlig förbättring i den genomsnitfliga förseningenjämfört med . Utskottet anser en sådan utveckling vara tillfredsställandeoch utgår från att man inom fortsätter att arbeta målmedvetetför att åstadkomma förbättringar i det nämnda hänseendet. Vad gäller anhopningen av ett stort antal propositionertill tiden närmast före de aktuella tidsgränsernas slut noterar utskottet attförhållandena även 1986 är klart otillfredsställande. Som framgår avkanslipromemorian avlämnades inte mindre än 51 avvårens 100 propositioner. Detta förhållande innebar att arbetet i utskotten komatt bli synnerligen pressat och att kammaren blev myckethårt belastad och . Enligt utskottet måste kraftfulla åtgärder vidtas för atti fortsättningen undvika en så besvärande anhopning som . Det arbetesom bedrivits inom i syfte att planera departementens propositionsarbetepå ett bättre sätt måste bedrivas med större framgång. 1 vad gäller offentliggörande av budgetpropositionen ochandra proposi tioner har utskottet funnit att förhållandena fortfarande inger betänklighe ter. Utskottet behandlade detta problem i förra årets granskningsbetänkan de (KU 1985/86:25). Då uttalade utskottet att har en principiell företrädesrätt till de ärenden som regeringen förelägger . Utskottet hyste dock viss förståelse för att det genom avtalet med samarbets- nämnd skapats förutsättningar för de centrala massmedierna att förbereda information till allmänheten beträffande budgetpropositionen. En inom tillsatt arbetsgrupp skulle företa en översyn av reglerna i syfte attbegränsa kretsen av förhandsinformerade. Med anledning av att även 1986/budgetpropositionpublicerades i KU 1986/87:33 förväg av en dagstidning togs frågan omförhandspubliceringen upp i en interpellation . Statsministernmeddelade i debatten bl. a. att de beslutade striktare rutinernainte var tillräckliga. Enligt statsministern kommer fr. o. m. varkenbilagor eller pressmeddelanden om budgetpropositionen att spridas i förväg.Den ordning som kommer att gälla är alt allt material blir offentligt, ochdärmed tillgängligt, i den stund det läggs på bord. Utskottet villunderstryka vikten av att regeringen inte heller vid framläggandet av andrapropositioner frångår företrådesrätt. Redovisning av bemyndigande inormgivningshänseende, m. m. har tidigare aktualiserat frågan omett särskilt register över bemyndiganden i normgivningshänseende (KU1979/80:50 s. 13). Frågan om den närmare utformningen av ett sådant registerhar därefter behandlats av utskottet i samband med granskningen (KU 1983/ 84:30s. 5 och 1985/86:25 s. 10). 1 samband med granskning överlämnadestatsrådsberedningen en promemoria i vilken redovisades ett förslag att medhjälp av det s.k. fulltextregistret över upprätta ensammanställning av de bemyndiganden som lämnat i lag. Med anledningav statsrådsberedningens förslag uttalade , att en sådansammanställning borde kunna öka överblickbarheten och utgöra ett första steg iett arbete för att få fram ett grundmaterial med vars hjälp det skall varamöjligt att fortlöpande undersöka hur normgivningsbemyndigan-dentillämpas. Inom utskottet diskuterades vilka åtgärder som kan behövas för attregistret skall kunna användas så effektivt som möjligt. Några konkretaställningstaganden bord(; dock enligt utskottet inte göras innanstatsrådsberedningens material färdigställts. Arbetet med att upprätta det särskilda registret hardärefter fullföljts inom statsrådsberedningen. Efter en gjordrevidering av ett upprättat register har registret denutformning och omfattning som framgår av en av rättschefen istatsrådsberedningen upprättad promemoria, se bilaga B 6. Avsikten är attregistret skall hållas aktuellt genom halvårsvisa revisioner. Det är enligt utskottets mening önskvärt att det registersom nu har upprättats kan komma till praktisk användning.För egen del kommer registret att användas i sambandmed granskning och kontroller på normgivningsområdet. Utskoftet förutsätteratt registret även kan vara till praktisk nytta för andra utskott i riksdagen.Konstitutionsutskottet kommer att tillställa vart och ett avriksdagens utskott ett exemplar av registret. Den praktiska användningen av legistret får senare utvisaom registret kan behöva ändras eller utvidgas. 1anslutning till detta granskningsärende har väckts en fråga om regering- 12 ens kontroll av hurföreskriftsmakten utövas av myndigheterna. Härvid har KU 1986/87:33 efterlystsen redovisning av hur de s. k. stupstocks- och solnedgångsteknikernatillämpats i det regelförenklingsarbete som pågår inom . Enredovisning av det pågående regelförenklingsarbetet, bl. a. vad gällertillämpningen av de nämnda teknikerna, finns intagen i ett avsnitt i 1987 årsbudgetproposition (prop. 1986/87:100, bilaga 2 Gemensamma frågor, avsnitt 1Regelförenkling och delegering, s. 1-10). Detta avsnitt i budgetpropositionenbehandlas av tillsammans med proposition 1986/87:99 omledning av den statliga förvaltningen (KU 1986/87:29). Fråga om utfärdande av lag eller förordning i visstfall Utskottethar tagit upp till granskning en av regeringen beslutadförordning (1986:130) om ändring i förordningen (1984:545) om behörighet aftutöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. Genom förordningen (1986:130) harutfärdats föreskrifter om utbildningskrav m.m. för vissa medicinsk-tekniskaassistenter som vill ansöka om sjuksköterskelegitimation. Iett särskilt yttrande till socialutskottets betänkande SoU 1985/86:13 har femav socialutskottets ledamöter gjort gällande, att regeringen förfarit felaktigtnär den reglerat denna fråga genom förordning i stället för att lägga fram ettlagförslag till . 1 det särskilda yttrandet hävdas att den s. k.behörighetslagen och dess förarbeten uttömmande reglerar de allmännakraven för legitimation som sjuksköterska. En utvidgning av möjligheten tilllegitimation till nya grupper förutsätter enligt det särskilda yttrandet enändring eller en komplettering av behörighetslagen eller dessövergångsbestämmelser. Möjligheten till legitimation efter individuell prövningenligt 2 § behörighetslagen anses i det särskilda yttrandet utesluta attregeringen kan utfärda generella regler om hur prövningen skall utfalla. Enligtdet särskilda yttrandet bör regeringens beslut om dessa föreskrifter prövas avkonstitutionsutskottet. Ibilaga B 7 A finns ett utdrag av SoU 1985/86:13. En från den7 inkommen promemoria i ärendet återfinns i bilaga 7 B. Konstitutionsutskottetvill framhålla att den prövning av regeringens förordning (1986:130) som utskottetgör i detta sammanhang inskränker sig till den formella handläggningen från deutgångspunkter som redovisats i det särskilda yttrandet. Utskottet tar alltsåinte någon ställning i den bakomliggande sakfrågan, nämligen efter vilkasakliga kriterier legitimation som sjuksköterska för medicinsk-tekniskaassistenter skall bedömas. Detframgår uttryckligen av socialutskottets uttalanden i samband med behandlingenav den nya behörighetslagen, att socialutskottet (SOU 1983/ 84:32) tagitavstånd från en generell lösning av frågan om de medicinsktekniskaassistenternas rätt till legitimation. 1 stället har socialutskottet i dennafråga hänvisat till en undantagsregel i 2 § om prövning i enskilda fall. Visserligenberörde socialutskottet frågan om anordnande av kompletterande utbildning, menregeringens befattning därmed skulle inskränka sig till att den uppmärksammadeberörda myndigheter på denna fråga. däremot gälldesäkerställandet av vissa medicinsk-tekniska assistenters KU 1986/87:33möjligheter att också fortsättningsvis uppehålla sina tidigare tjänster, ansågsocialutskottet att denna fråga borde lösas inom ramen för en översyn av engällande förordning. Detsynes med hänsyn till det anförda inte finnas fog för ett antagande attsocialutskottet ansett att undantagsregeln i 2 § behörighetslagen skulle fyllasut med ytterligare föreskrifter av regeringen, åtminstone inte av det slag somutfärdats genom förordningen (19:6:130). Genom den förordningen har enligtkonstitutionsutskottets uppfattning i praktiken tillskapats en sådan generelllösning av den aktuella frågan som inte kan anses ha varit avsedd vidbehörighetslagens tillkomst. Konstitutionsutskottethar därför kommit till uppfattningen att regeringen bort ha lagt fram ettförslag till i stället för att reglera frågan genom förordning. Ensådan proposition skulle kunna ha gällt ändring i övergångsbestämmelserna tillbehörighetslagen. Regeringens åtgärder med anledning av mordet påstatsminister 1förra årets granskning behandlade utskottet den regeringsskiftesprocedur somblev följden av statsminister död. Utskottet uttalade som sinavsikt att återkomma till ohka spörsmål som aktualiserats med anledning av denextraordinära situation som mordet på landets statsminister gav upphov till.Utskottet har inriktat sin granskning dels på regeringens handlande påmordnatten och därefter, dels på regeringens kontakter medpolis och åklagare och på besluten om omorganisation av utredningen. Följandepersoner har företrätt inför utskottet och lämnat upplysningar i saken: den 3mars 1987 chefsåklagare . G. , riksåklagare ,länspolismästare , justitieminister samt statsminister . Utfrågningarna återgesi sin helhet i bilagorna A 6, 7,9,16 och 21. Utskottet har också tagit del avjustitiekanslerns beslut och . Medanledning av klagomål mot utredningen rörande misstänkts delaktighet i mordetpå . natten mellan och. besköts statsministerOlof i hörnet i . Skottet varögonblickligt dödande. Sedanden ställföreträdande statsministern strax efter midnattinformerats om det inträffade sammankallades regeringen. Rikspolischefen ochavdelningschefen vid informerades.Justitiedepartementets ledning informerades också. Medbörjan anlände , statssekreteraren i statsrådsberedningen och statsministerns pressekreterare ... till Rosenbad.Ungefäi fanns en beslutför . Sammankallandet av ytterligare regeringsledamöter fort- KU1986/87:33 satte. Ett antal befattningshavare i inkalladesockså. Dit hörde t. f. rättschefen i statsrådsberedningen. sammanträdde regeringen under ordförandeskapav den ställföreträdande statsministern. 1 detta sammanträde deltog 14statsråd. Vid sammanträdet anmälde att statsministern var död,varefter regeringen beslöt att talman skulle underrättas. Undernatten överlämnades till en anmälan om att statsministern avlidit. Efter sammanträdet hölls en presskonferens där enkommuniké delades ut. Kommunikén innehöll uppgifter om tillvägagångssättet vidregeringens avgång och den kommande regeringsbildningen m.m. 1 anslutning till regeringssammanträdet lämnade ocksåföreträdare för , ochStockholmspolisen upplysningar. informerade partiledarna pertelefon om det inträffade. infann sig statsrådet hostalmannen. Talmannen entledigade med stöd av bestämmelserna i 6 kap. 7 §regeringsformen (RF) samtiiga statsråd. 1 enlighet med bestämmelserna i 6 kap.8 § RF skulle de uppehålla sina befattningar till dess en ny regeringtillträtt. Beträffande de regler och rutiner m.m. som gällde påmordnatten kan följande antecknas. Regeringen är beslutför med fem statsråd (). För att snabbt kunna samla ett tillräckligt antal statsråd tillregeringssammanträde upprättas regelbundet s. k. engagemangslistor med uppgiftom tider och platser för statsrådens besök och framträdanden. Statsråden lämnarvidare uppgifter till statsrådsberedningen när de kommer alt vara lediga -1,ex. för semester - eller till följd av tjänsteresa kommer att vistas utanförregeringskansliet. Statsrådsberedningen har dessutom anmodat statsråden attalltid lämna uppgift till någon eller några departementstjänstemän om var dekan nås och annan fritid. Över veckoslut och andra finnsockså en jourhavande som i händelse av krissituationer har att följa särskildainstruktioner. Den jourhavande skall kunna nås per telefon eller medpersonsökare. När det gäller säkerhetsskyddet har statsrådsberedningen .utarbetat föreskrifter om detta. Dessa handlar om sekretess-, tillträdes- och,infiltrationsskydd. Enligt vad som upplysts pågåren översyn av dessa rutiner.Vissa förändringar är redan genomförda. Den av regeringen tillkalladejuristkommissionen med anledning av mordet pä statsminister skallgranska hur berörda myndigheter och andra samhällsorgan har utfört sinaarbetsuppgifter. Kommissionen skall bl. a. studera de centralasamhällsfunktionernas rutiner för beredskap samt säkerhetsskydd. Resultatet avarbetet med bl. a. dessa frågor kommer att redovisas under första halvåret1987. Vid tillsättandet av juristkommissionen aviseraderegeringen att en kommission med företrädare för de politiska partierna senare skulle överta ansvaret för utredningsarbetet. De borgerliga partierna menade dock alt en parlamentarisk kommission borde ha tillsatts i stället för 15 tillsattes den parlamentariskakommissionen. En av KU 1986/87:33 kommissionens huvuduppgifter är attöverväga de frågor om säkerhetsskydd och andra förebyggande åtgärder samtberedskap som mordet och händelserna kring detta har aktualiserat. Frågan om regeringens handlande i extraordinärasituationer har tagits upp av utskottet tidigare i olika sammanhang. Behovet avsärskilda regler för sådana situationer berördes av utskoftet med anledning avflygplanskapning-en på Bulltofta (KU 1973:20, s. 16), tillföljd av (KU 1974:22, s. 17) ochockupationen av den väsftyska ambassaden (KU 1975/76:50, s. 32). I1977/granskningsbetänkande (KU 1977/78:35, s. 15) angavs att man inomjustitiedepartementet hade över/ägt frågan om regler för regeringens handlandei nödsituationer och kommit till slutsatsen att gällande regler ger anvisningarom vilka handlingsmöjligheter regeringen har i nödsituationer och omregeringarnas ansvar för sitt handlande i sådana situationer. Utskottet fanninte anledning att ifrågasätta denna bedömning men förutsatte att regeringenfortlöpande ägnade uppmärksamhet åt frågan om sin och berörda myndighetershandlingsberedskap för sädana situationer. Frågan om regeringens handlingsberedskap för extraordinärasituationer togs också upp av utskottet med anledning av ubåtskränkningarna iGåsefjärden (KU 1981/82:35, s. 14-16, 20). Utskottet ställde sigdärvid positivt till de åtgärdc;r som vidtagits och underströk särskilt behovetav säkra, mot avlyssning skyddade, telekommunikationer. Efter entledigandet skulle statsråden uppehållasina befattningar till dess en ny regering tillträtt. 1 den kommuniké somregeringen utfärdat på mordnatten framhölls att en"expeditionsregering" har alla de befogenheter som tillkommer ensvensk regering utom att den inte får förordna om extra val till . 1en situation där regeringens avgång inte hade sin grund i en förändring i detparlamentariska läget fanns enligt kommunikén inte några politiskarestriktioner för dess handlingsfrihet utan den skulle fullgöra sinagrundlagsenliga uppgifter på vanligt sätt. Flera regeringssammanträden höllsäven . Protokollen ger bl. a. vid handen att ett flertalpropositioner avläts. Vidare framgår av riksdagsprotokollet att socialministerGertrud och statsrådet besvarade interpellationer den11 mars. Om en regering bestående av entledigade statsråd, somuppehåller sina befattningar till dess en ny regering tillträtt, brukar termenexpeditionsministär användas. Det bör understrykas att denna term inte förekommeri regeringsformen, endast i förarbetena till denna (se t.ex. prop. Beträffande en sådan s. k. expeditionsministärs behörighetskall erinras om att den enda begränsning som regeringsformen innehåller är, såsom framgick av kommunikén, att en sådan ministår inte får förordna om extra val (RF 3:4). 1 övrigt har en expeditionsministärs handlingsfrihet inte ansetts lämpa sig för grundlagsreglering. Praxis har av Holmberg-Stjernquist 16 (Grundlagarna,1980, s. 211) beskrivits så, att en expeditionsministär inte . itj 1986/87-33 fattar beslut annat än ilöpande ärenden. Detta innebär bl. a. enligt denna beskrivning av praxis attnågra propositioner till ej har avlåtits och några högre befattningshavareinte har utsetts. En expeditionsministårs ledamöter har inte heller besvaratinterpellationer och frågor. PetrénRagnemalm (grundlagar, 1980, s.149) har påpekat att en aktiv utövning av styrelsemakten är tänkbar om t. ex.skiftet på statsministerposten har aktuaUserats av personliga skäl, som intehar rubbat den avgående regeringens parlamentariska bas. Kontakterna mellan regeringen och spaningsledningen Bland det som har uppmärksammats särskilt vid granskningenär dels att en företrädare för har deltagit som s. k.observatör vid förundersökningen med anledning av mordet, dels de kontakter somi övrigt har förekommit mellan å ena sidan och, å andrasidan, polis och åklagare. Som bakgrund finns det anledning att erinra om vad somenhgt bl. a. (RB) gäller för förundersökning i brottmål. De grundläg gande reglerna om förundersökning finns i 23 kap. RB. Förundersökning skall inledas så snart det finns anledning att anta att ett brott som hör under allmänt åtal har begåtts (1 §). Under förundersökning skall utredas vem som skäligen kan misstänkas för brottet och om det finns tillräckliga skäl för åtal mot honom. Vidare skall målet beredas så att bevisningen vid en huvudför handling inför domstol kan förebringas i ett sammanhang (2 §). Förunder sökning inleds av polismyndighet eller åklagare. Har den inletts av polismyn digheten och är saken inte av enkel beskaffenhet skall åklagaren ta över ledningen så snart någon skäligen kan misstänkas för brottet. Åklagaren skall också annars ta över ledningen av förundersökningen när det är påkallat av särskilda skäl. Då förundersökningen leds av polismyndighet får åklagaren meddela anvisningar för hur undersökningen skall bedrivas.