bet · GA01FiU31 · 1986-12-31 00:00:00 — Utskottet anser, i likhet med vad som anförts i flera avmotionerna, att valutaregleringen medför en rad olägenheter för de svenskaföretagen och den svenska ekonomin. Svenska kapitalplacerare förhindras genomregleringen att sprida sina portföljer och därmed utjämna risker. Det ledertill större avkastningskrav och högre kapitalkostnader för de svenskaföretagen. Det leder också till obalanser i de svenska företagens finansiellaställning eftersom de tvingas placera tillgångarna i som deförhindras att betala sina skulder i utlandet. Utskottet drar därför slutsatsen att valutaregleringensnarast bör avvecklas. Avvecklingen bör vara fullständig och definitiv. Den avregeringen förordade metoden med endast en successiv och partiellliberalisering av valutapolitiken medför en rad svårigheter. Varje förändringger upphov till ett valutaflöde. Det är därför viktigt att man öppnarför kapitalströmmar såväl till som från . Det är, som också anförs i motionerna, särskilt angelägetatt möjligheter öppnas för valutautlänningar att köpa svenskastatsobligationer. Det skulle sannolikt verka nedpressande på den svenskaräntenivån, vilket skulle få posifiva effekter för den svenska kostnads- ochinvesteringsutvecklingen. Utskottet delar regeringens uppfattning, att staten inteskall nettolåna i utlandet, men i enlighet med vad utskottet anfört omförsäljning av svenska statsobligationer till valutautlänningar bör denpreciseringen göras att avståndstagandet gäller upplåning i utländsk valuta. Vad utskottet anfört om avskaffande av valutaregleringenoch fortsatt avreglering på de finansiella marknaderna bör med anledningav motionerna Fill2 yrkande 3, Fill3 yrkandena 9 och 24, Fill4 yrkande 7, Fil15 yrkande 7 samt Fi606 yrkande 1 som sin mening ge regeringen ochriksbanksfullmäktige till känna. dels utskottets hemställan under 6bort ha följande lydelse: 6. beträffande kredit- och valutapolitiken attriksdagen med bifall till motionerna 1986/87:Fil 12 yrkande 3, 1986/87:Fill3yrkandena 9 och 24, 1986/87:Fill4 yrkande 7, 1986/ 87;Fill5 yrkande 7 och1986/87:Fi606 yrkande 1 som sin mening ger regeringen och fullmäktige iriksbanken till känna vad utskottet anfört om kredit- och valutapolitiken. Räntesänkningoch förbud mot options- och terminsaffärer FiU 1986/87:30 (mom. 7 och 8) i (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 40 börjarmed "Som utskottet" och på s. 41 slutar med "yrkande 5"bort ha följande lydelse: Avregleringen på kreditmarknaden och på valutapolitikensområde har medfört att vårt internationella beroende har ökat och möjligheternaatt föra en självständig politik har minskat. Sålunda har den svenskaräntenivån pressats upp bl.a. på grund av höga räntenivåer i omvärlden. Detta är en djupt oroande utveckling. Räntenivån har somanförts i motion Fill6 en avgörande betydelse för inflationsutvecklingen ochför statsbudgetens saldo. Utskottet anser därför att åtgärder bör vidtas föratt begränsa vårt internationella beroende. Valutaregleringens tillämpning bördärför skärpas i syfte att styra och reglera de finansiella flödena till ochfrån landet. Därigenom blir det möjligt att anpassa räntan till en lägre nivå.' Utskottet fillstyrker således att åtgärder vidtas för att kunna sänka densvenska räntenivån. Vad utskottet anfört med anledning av motion Fill6 (vpk)yrkande 26 bör som sin mening ge fullmäktige i fill känna. I motion Fill6 (vpk) begärs också förbud mot options- ochterminsaffärer eftersom denna spekulation inte tillför samhällsekonomin någotav värde. Det ursprungliga motivet för att införa dessa nyafinansiella instrument var att tillförsäkra en köpare eller säljare ett visstframtida pris på en transaktion. har "dessa instrument" blivithandelsobjekt för olika finansiella lycksökare. Denna spekulationshandel harenligt utskottets mening inte något existensberättigande. Den tillför intesamhället något av värde. Tvärtom kan den ha skadliga effekter församhällsekonomin genom de förväntningseffekter som skapas. Utskottettillstyrker därför motionens förslag att opfions- och terminsaffärer skallförbjudas. dels utskottets hemställan under 7 och 8 bort ha följandelydelse: attriksdagen med bifall till motion 1986/87:Fill6 yrkande 26 som sin mening gerfullmäktige i till känna vad utskottet anfört om åtgärder för attsänka räntan, 8. beträffandeförbud mot options- och terminsaffärer attriksdagen med bifall till motion 1986/87;Fill6 yrkande 5 hos regeringen begärförslag om förbud mot options- och terminsaffärer, Investeringsfonderna (mom. 9) (), (), (), LarsDe () och () anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 41 som börjarmed "Utskottet vill" och slutar med "yrkande 6" bort haföljande lydelse: Investeringsfonderna tillkom ursprungligen som ettkonjunkturpolitiskt medel. erfarenheter framstår det emellertid som uppenbart att gQ den typenav konjunkturen styrning inte är effektiv,.Under många år var. FiU 1986/87:30därför investeringsfonderna generellt frisläppta och utgjorde en skattestimulansför investeringar. råder ett partiellt frisläpp av investeringsfonderna.Investeringsfonderna är sålunda fria för byggnadsinvesteringar endast utanförstorstadsområdena som det finns möjligheter att ta i anspråk fondernaför maskininvesteringar bara i stödområdet. Utskottet anser inte att det finnsskäl att begränsa utnyttjandet av investeringsfondsmedel. Det är t.ex. uppenbartatt för många mindre och medelstora företag är det främst investeringar imaskiner som är nödvändiga om företagen skall kunna expandera. Enligt utskottets mening bör investeringsfonderna varagenerellt frisläppta. bör frågan om investeringsfonderna prövas isamband med en översyn av hela företagsbeskattningen. Utskottet tillstyrker med det anförda-motionerna Fil 12yrkande 4 och Fil 14 yrkande 6. ; . dels utskottets hemställan under 9 bort ha följandelydelse: 9. beträffande investeringsfonderna att med bifall tillmotionerna 1986/87;Fill2 yrkande 4 och 1986/87;Fil 14 yrkande 6 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört om frisläppande av de allmännainvesteringsfonderna och investeringsreserverna. Deallmänna riktlinjerna för budgetregleringen (mom. 10) , och (alla m)anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 41 börjarmed "De senaste" och pä s. 53 slutar med "utredandeorganen" bort ha följande lydelse: Det gångna årets budgetpolitik har varit alltför svag,vilket framtvingat en internationellt sett hög räntenivå. Realräntan ligger förnärvarande . Det höga svenska ränteläget håller tillbaka investeringarna0(;h motverkar således en ökad kapitalbildning. Den uppdragna räntenivån berorpå att penningpolitiken tvingas bära en alltför tung stabiliseringspolitiskbörda. Om finanspolitiken varit stramare, skulle räntenivån ha kunnat varalägre och investeringarna större. De senaste årens förbättring av budgetutvecklingensammanhänger till alltför stor del med att inkomster och konsumtion ökat i entakt som inte är långsiktigt förenlig med samhällsekonomisk balans. Budgetutvecklingen /87 och 1987/88 tJtmärkande för de senaste årens utveckling har varit attunder varje budgetär har ett successivt allt lägre underskott framkommit i debudgetprognoser som fortlöpande görs. Så är fallet även för /87. Ikompletteringspropositionen anges underskottet nu till ,vilket är knappt 10 miljarder 6 1986/87. kronormindre än vad som finns upptaget i statsbudgeten . FiU 1986/87:30 Huvudförklaringen till att budgetunderskottet blir lägreän väntat beror inte på att regeringen fört en åtstramningspolitik utan främst på de alltför stora löneökningarna under föregående år. På kort sikt leder snabba löneökningar till att budgetunderskottet-minskar. På blir dock resultatet ett försämrat budgetsaido till följd av att tillväxten krymper. Den saidoförbättring som efterhand framkommit i dereviderade prognoserna /budgetutfall bör sålunda enligtutskottets mening snarare ses som en varning än som ett tecken på engynnsammare utveckling. Förbättringen minskar således på intet sätt kraven påfortsatt stramhet i finanspolitiken. Utskottet kan mot denna bakgrund inte dela den uppfattningsom kommer till uttryck i motion Fill6 (vpk). Där framhålls bl.a. attbudgetförbättringen bör tas till intäkt för att införa lättnader ibudgetpolitiken. Även för /88 redovisas nu ett lägrebudgetunderskott än vad som angavs i budgetpropositionen . Dåberäknades underskoUet till . Ikompletteringspropositionen beräknas det uppgå till . I den långtidsbudget som presenteras ikompletteringspropositionen belyses utvecklingen av statsbudgetens inkomsteroch utgifter fram till /92 under vissa antaganden om denekonomiska utvecklingen. Syftet med kalkylen är att redovisa vilkenbudgetutveckling som blir följden om inga beslut om ändrade utgifter ellerinkomster fattas. arbetar långtidsbudgeten med tvåalternativ. I det s.k. lågalternativet antas löneökningarna uppgå till år1987 och för åren därefter. Priserna antas stiga med 3,och 2%per år . Tillväxten antas bli . Räntan förutsättsfalla successivt från nuvarande nivå till . I detta alternativberäknas budgetunderskottet i löpande priser sjunka från 30,5 miljarder kronorför /88 till ca /92. I det andra alternativet - högalternativet - stigerlönerna och därefter med . Inflationen antasligga på och den inhemska räntenivån hållas uppe på ca 11 %.Tillväxten väntas i detta alternativ uppgå till . I detta relativtogynnsamma ekonomiska utvecklingsscenario ökar budgetunderskottet till drygt 50miljarder kronor /92. Den ökning av budgetunderskottet som sker ihögalternativet beror på att statsinkomsterna minskar till följd av lägre fillväxt, medan statsutgifterna ökar i samma takt som i lågalternativet. Utskottet ser det dock som sannolikt att en sådan stagflation som högalternativet skulle innebära leder till väsentligt större budgetförsämringar än vad beräkningarna i långfidsbudge- ten indikerar. Med ökad arbetslöshet skulle det t.ex. vara svårt att hålla tillbaka krav på ökade offentliga utgifter. Ett större budgetunderskott skulle också minska förtroendet för den ekonomiska politiken och höja inflations förväntningarna. Utskottet konstaterar att det är oroande att de senasteårens ekonomiska FiU 1986/87:30 utveckling snarare överensstämmer medförutsättningarna för högalternativet än med dem som gäller förlågalternativet. Denna omständighet ser utskottet som en bekräftelse på hurangeläget det är att uppnå en mer dämpad och balanserad pris- ochlöneutveckling. I långtidsbudgeten redovisas också en samlad beräkning förden statliga sektorn och socialförsäkringssektorn. Av kalkylerna framgår delsatt socialförsäkringssektorns finansiella sparande försämras ,dels att den statliga sektorn - i lågalternativet - ochsocialförsäkringssektorn tillsammans uppnår ett positivt finansiellt /91 på nästan i löpande priser. Det samladeöverskottet minskar dock till ca under /92. I långtidsbudgeten diskuteras också den finansiellautvecklingen i kommunsektorn. Utgångspunkten för diskussionen är attkommunsektorn växer och att det finansiella sparandet ikommunsektorn skulle vara i stort sett oförändrat mot slutet av perioden.Enligt utskottets mening bör de kommunala konsumtionsutgifterna präglas avnolltillväxt. Genom olika åtgärder som ökar produktiviteten i kommunerna,som staten avskaffar olika detaljstyrningar av den kommunalaverksamheten, bör detta vara möjligt utan att servicen förmedborgarna försämras. En sådan finansiell utveckling i kommunerna skulleförbättra sparandet med somlångtidsbudgeten omfattar. Om den allmänna ekonomiska utvecklingen innebär attlågalternativet realiseras och att nolltillväxt i kommunernas utgiftsökningarnås, erhålls ett icke obetydligt överskott i den samlade offentliga sektornsfinanser. Utskottet anser att det inte bör vara ett mål för den ekonomiskapolitiken att bygga upp ett permanent överskott i den offentliga sektorn.Sparandet bör i stället ske i företagen och. Sedan balans uppnåttsi den offentliga sektorn, bör därför strävan vara att sänka skattetrycket ochdärmed öka kapitalbildningen i den privata sektorn. Ett lägre skattetryckinnebär dessutom att en högre fillväxt lättare kan realiseras. Riktlinj er för budgetpolitiken Budgetpolitiken är en viktig del av denekonomisk-politiska strategin för att återställa balansen och öka tillväxten iden svenska ekonomin. Att krympa både utgifts- och inkomstsidan i budgeten setti relation till bruttonationalprodukten har stor betydelse för möjligheternaatt förbättra den svenska ekonomins utvecklingsförmåga. Under 1987väntas den totala offentliga sektorn visa överskott. väsentligorsak till detta är de intäkter från den s.k. pensionsskatten som tas in . Den utveckling som skisseras i långtidsbudgeten och den utvecklingsbana för svensk ekonomi som presenteras i den senaste långtids utredningen innebär att ett överskott successivt byggs upp i den konsolidera de offentliga sektorn. Detta överskott bör enligt utskottets uppfattning användas för att sänka skattetrycket. I motion Sk413 (m) förordas en skattereform som skall vara fullt genomförd . I sina huvuddrag innehåller motionen kraftigt sänkta marginalskatter med början g3 Motionärerna framhåller att när den föreslagna skatterefor- FiU1986/87:30 men är genomförd kan den ekonomiska tillväxten förväntas öka. Dettagör det i sin tur möjligt att gå vidare för att ytterligare sänkaskattetrycket. Målsättningen bör vara att sänka skattetrycket med ca 5procentenheter . En låg ökningstakt i de totala offentligautgifterna möjliggörs, enligt motionärerna, om produktivitetshöjande åtgärder iden offentliga sektorn sätts in. Då kan enligt motionärerna också även fortsättningsvisen god och effektiv service tillhandahållas medborgarna. Utskottet delarmotionärernas uppfattning och förordar den skattepolitik som föreslås. I den mån konjunktursituationenblir sådan att den finanspolitiska åtstramning, som utskottet förespråkar,leder till att den totala efterfrågan kommer på en alltför låg nivå bör dettamotverkas med ytterligare skattesänkningar. Ökade offentliga utgifter är intelängre ändamålsenliga för att stimulera ekonomin. Moderata samlingspartiet åberopar i motion Fill2 sitt ijanuari framlagda budgetalternativ. I detta föreslogs en utgiftsnivå som lågdrygt lägre än vad regeringen förordade för budgetåret1987/88. Av dessa besparingar var ca 5 miljarder i princip av engångskaraktär.Skattesänkningar föreslogs med . Hade dessa förslaggenomförts, skulle budgetunderskottet ha blivit lägre ändet av regeringen förordade. Enligt motionärerna skulle de föreslagnamarginalskattesänkningarna dessutom ha stimulerat arbetsutbudet och därmedytterligare förbättrat budgetsaldot. Genom skattesänkningar och införande avbarnavdrag skulle också socialbidragskostnaderna ha minskat, hävdar motionärerna,varigenom budgetunderskottet skulle ha blivit ännu lägre. Bortses från dessadynamiska effekter och även från de icke-permanenta besparingar somutförsäljningen av företag utgör, skulle ändå det av motionärerna förordadebudgetunderskottet ha blivit ca lägre än det av regeringendå förordade. Utskottet anser att denna budgetpolitik är väl avvägd. Deninnebär bl.a. att angelägna sänkningar av marginalskatter och andra skatter kangenomföras. Avvägningen mellan besparingar och skattesänkningar ärgjord så att hushållens ekonomiska situation inte skall försämras.Åtstramningen träffar i stället staten, kommunerna, företagen och utlandet. Utskottet anser det angeläget att hushållens resurser istörre utsträckning än består av arbetsinkomster och mindre av bidragfrån stat och kommun. En orsak till att incitamenten att arbeta, spara ochsatsa på företagande minskat i vår ekonomi är de ständiga Offentligautgiftsökningarna och skattehöjningarna. Återvunnen balans förutsätter därföratt besparingar och skattesänkningar följs åt. Besparingarna av engångskaraktär utgörs till största delenav försäljningar av statliga företag. Detta är med andra ordbudgetförstärkningar som under en följd av år också kan upprepas. I motionerna Fil 14 (fp) och Fil 13 (c) redovisasbudgetalternativ som i långa stycken överensstämmer med förslagen i motion Fil12 (m). utskottetsmening innebär emellertid inte besparingarna i motionerna Fill4 FiU1986/87:30 (fp) och Fil 13 (c) att alla önskvärda skattesänkningar kangenomföras. I mofion Fill6 (vpk) förordas såväl storaskatteskärpningar som utgiftsökningar. En sådan budgetpolitik avvisarutskottet bestämt. Med den anförda avstyrker utskottet det förslag tillbudgetpolitiska riktlinjer som föreslås i propositionen, motionerna Fil 13 (c)yrkandena 2 och 19-21, Fill4 (fp) yrkande 2, Fill5(AlfSvensson c) yrkande 6 ochFill6 (vpk) yrkande 2 samt tillstyrker de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som anges i motion Fill2 (m) yrkande 2. dels utskottets hemställan under 10 bort ha följandelydelse: 10. beträffande de allmänna riktlinjerna förbudgetregleringen att med avslag på regeringens förslag i proposition1986/ 87:150 bilaga 1 mom. 2 och motionerna 1986/87:Fil 13 yrkandena 2 och 19-21,1986/87:Fill4 yrkande 2, 1986/87;Fill5 yrkande 6 och 1986/ 87:Fill6 yrkande 2godkänner vad som förordas i motion 1986/ 87:Fill2 yrkande 2 samt som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. De allmänna riktlinjerna för budgetregleringen (mom.10) och (båda fp) anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 41 börjarmed "De senaste" och på s. 53 slutar med "utredandeorganen" bort hä följande lydelse: Budgetutvecklingen /87 och 1987/88 Utskottet konstaterar att budgetunderskottet har minskatunder . Detta beror framför allt på följande faktorer. För det första har ett stort antal skatter höjts - dettotala skattetrycket har ökat från till . Fördet andra har regeringen vidtagit en rad bokföringsmässiga förändringar ochutgiftsminskningar av engångskaraktär. Vissa besparingar har också genomförts,bl.a. i fråga om statsbidragen till kommunerna. Slutligen kommer till detta deautomatiska effekterna på statsbudgeten som beror på bättre konjunkturläge,lägre dollarkurs, lägre räntor och vissa demografiska förändringar (främstfärre skolelever och färre pensionärer utanför ATP-systemet). Utskottet har noterat att under de senaste åreri har förvarje budgetår successivt allt lägre underskott framkommit i de budgetprognosersom fortlöpande görs. För innevarande budgetår 1986/87 redovisas sålunda i denreviderade finansplanen ett underskott som är ca lägre äni den statsbudget som fastställde . Inkomsterna beräknasbli ca större - mer i inkomstskatt,bolagsskatt och mervärdeskatt samt mer i återbetalning avlån, främst bostadslån. Utgifterna beräknas också bli större än i den 7 1986/87. fastställdastatsbudgeten, ca , främst på grund av ökade FiU1986/87:30 arbetsmarknadspolitiska utgifter. Efter det att den reviderade finansplanen presenteradeshar det också framkommit att fyllnadsinbetalningarna av skatt har blivit störreän väntat, varför utskottet bedömer det som troligt att budgetunderskottetunder innevarande budgetår blir väsentligt lägre än vad som redovisas i kompletteringspropositionen. Även för /88 redovisas ikompletteringspropositionen ett lägre budgetunderskott än i budgetpropositioneni januari. Skillnaden förklaras främst av att inkomsterna väntas bli ca 9miljarder kronor högre medan utgifterna exkl. statsskuldräntor väntas bli ca 4miljarder kronor högre. Ränteutgifterna däremot väntas bli mindre . Utskottet konstaterar att den ovan redovisade minskningenav budgetunderskottet till stor del beror på att löneökningarna och konsumtionsökningenblivit större än väntat. Den alltför snabba pris- och löneutvecklingen gervisserligen på kort sikt upphov till ökade skatteinkomster men skapar därefterallvarliga problem för den svenska ekonomin genom försämringen avkonkurrenskraften. Sammanfattningsvis vill utskottet framhålla att den snabbainkomstökningen, till följd av hög pris- och löneökning nu pågått så länge attde statsfinansiellt negativa effekterna kommer allt närmare i tiden. Behovet av en fortsättningsvis stram finanspolitikmarkeras även i långtidsbudgeten. I denna redovisas nu ettlåg- och ett högalternativ, där alternativet med låga pris- och löneökningarmedför ett sjunkande budgetunderskott medan det senare alternativet leder tillett stigande budgetunderskott. redovisas dock att underskottet växer motslutet av perioden även i lågalternativet. Därigenom skärps kraven på enstramare finanspolitik. Utskottet har i det föregående beskrivit de riktlinjer förden ekonomiska politiken som utskottet anser bäst främjar en positiv ekonorniskutveckling. En av dessa riktlinjer gäller behovet av fortsatt stramfinanspolitik genom utgiftsbegränsningar. Utskottet ställer sig därmed bakomden uppfattning som redovisas i partimotion Fill4.' Utskottet vill framhålla att den förda budgetpolitiken -med omfattande skattehöjningar och otillräckliga utgiftsbegränsningar - haftnegativa effekter på den svenska ekonomins tillväxtförmåga. Utskottet anseratt budgetpolitiken under de senaste årens internationella högkonjunktur intevarit tillräckligt stram. Den positiva utvecklingen har inte utnyttjats för atträtta till de strukturella obalanserna.i ekonomin. Risken är nu stor attbalansproblemen förvärras i samband med att det internationellakonjunkturläget dämpas. Utskottetförespråkar i stället i enlighet med vad som föreslås i motion Fil 14(fp) en budgetpolitik som genom minskade utgifter skapar utrymme FiU1986/87:30 för både minskat budgetunderskott och vissa angelägnaskattesänkningar. Utskottet ansluter sig därmed till krav påminskade permanenta utgifter med för budgetåret1987/88 och för . Utgiftsminskningarnabör kombineras med lägre skatter, främst en sänkning av arbetsgivaravgifternaså att uttaget blir oförändrat 1988, sänkta marginalskatter för allaheltidsarbetande samt avskaffad förmögenhetsskatt på arbetande kapital.Utskottet avvisar de förslag till skattehöjningar som presenteras ikompletteringspropositionen. Vidare anser utskottet i likhet med motionärerna i motionFil 14 (fp) att en fortlöpande sanering av statens finanser bör ske genom ensuccessiv utförsäljning och börsintroduktion av statliga företag. Därigenomminskar statens upplåningsbehov vilket verkar dämpande på räntenivån. har tidigare på regeringens begäran slagit fastnågra principer för utgiftspolitiken, som bl.a. innebär att reformer måstefinansieras genom att andra utgifter minskas. Utskottet tvingas nu konstateraatt dessa principer inte följs. Den beslutade timsjukpenningreformenfinansieras genom höjd sjukförsäkringsavgift och höjningen inom delpensioneringenfinansieras på kort sikt genom att delpensionsfonden töms varefter höjd delpensionsavgifttorde bli nödvändig. Detta strider också mot det resonemang som förs i denreviderade finansplanen om det angelägna i att inte ytterligare höjaarbetsgivaravgifterna. Även i fråga om skattepolitiken i övrigt striderregeringens konkreta förslag mot tidigare resonemang. I budgetpropositiofienhävdades att ytterligare skattehöjningar ej borde ske. Ikompletteringspropositionen föreslås emelleriid höjd fastighetsskatt, höjdomsättningsskatt för akfiemarknaden (genom breddning av basen), höjd bilaccissamt höjda tullavgifter. Förslaget om höjd fastighetsskatt har visseriigendärefter återtagits genom mofion Skl75 (s), men de andraskattehöjningsförslagen kvarstår. Utskottet anser att skattehöjningsförslagen aktualiseratsdärför att regeringen saknar en långsiktig strategi för utgiftsminskningar.Regeringens politik visar återigen hur senfärdighet och uteblivna besparingarleder till plötsliga skattehöjningar. Utskottet anser att om regeringen fört enbudgetpolitik liknande den som förespråkats i motioner hade detskapats förutsättningar för en stabil och stram finanspolitik utan återkommandeskattehöjningar. Mot dennabakgrund fillstyrker utskottet yrkande 2 i motion Fill4 (fp). Imofionerna Fil 12 (m) och Fil 13 (c) föreslås i vissa delar en liknande i . budgetpolitiksom den utskottet förordar. I motion Fill2 (m) föreslås emellerfid också storabesparingar på t.ex. u-landsbiståndet och stora skattesänkningar som intefinansierats fullt ut.