bet · GA01FöU11 · 1986-12-31 00:00:00 — Motionärernaanser att det med den i propositionen föreslagna förstärkningen avuthålligheten i fråga om förbrukningsmateriel finns en risk att man väljeronödigt dyra lösningar, främst så att lagring tillgrips också i fall där detvore möjligt att i stället förbereda inhemsk tillverkning eller återgång tillflergångsanvändning. Motionärerna hänvisar också till att överstyrelsen i sinberedskapsplanläggning tycks alltför inriktad pä lagring medan möjlighetertill inhemska lösningar ägnats för liten uppmärksamhet. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet, som delar uppfattningen att de principer somfastställdes för hälso- och sjukvärden i krig försvarsbeslutalltjämt skall gälla, anser det angeläget att beslutet nu verkligen kanfullföljas och att beredskapen kraftigt förstärks särskilt när det gällersjukvärdsmateriel av förbrukningskaraktär och läkemedel. I motionerna FÖI27 (c) och FÖI30 (fp) uttalas att man börvidta åtgärder för att möjliggöra en inhemsk produktion av sjukvärdsmaterieloch läkemedel i större utsträckning än . Det är enligt utskottetangeläget att sjukvårdenäven i kriser och krig kan försörjas med sjukvärdsmateriel och FöU 1986/87:11läkemedel pä ett tillfredsställande sätt. Detta förutsätter inte bara lagririgBilaga 5 utan ocksä en fungerande inhemsk produktion. Utskottet noterar att försvarskommitténansett att omedelbara åtgärder måste vidtas för att bl, a förbättramöjligheterna till inhemsk produktion under kriser och krig även om det ocksåerfordras en beredskapslagring. Föredragande statsrådet uttalar (bil, 4, s,15) att han delar kommitténs uppfattning i dessa frågor, I motion Fö 130 (fp) tas också upp frågan om återgång ttllflergångsanvändning, I propositionen anförs (bil, 4s. 16) att behovet av sjukvärdsmaterieloch läkemedel bör kunna begränsas i ett kris- eller krigsläge, i första handgenom begränsning av sortimentet samt genom olika åtgärder mot överförbrukning,genom ransonering av tillgängliga resurser och i viss mån genom återanvändningav engångsmateriel. Vidare anförs att sådana förändringar dock förutsätterbåde utbildning av och information till berörd personal för att kunnagenomföras. mening fär önskemålen i motionerna i huvudsak anses . tillgodoseddagenom vad som anförs i propositionen. Utskottet vill i sammanhanget ocksåerinra om vad som ovan redovisats och anförts om den inrättadedelegationen för frågor som rör hälso- och sjukvården m, m, i krig. Utskottetförutsätter att delegationen även kommer att behandla frågor av här aktuelltslag. I motion 1986/87:Föl30 (fp) hemställs att somsin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts ömnödvändigheten av ett ökat inflytande för de civila sjukvårdshuvudmännen vidpersonalfördelning mellan militär och civil sjukvård i krig (yrkande I).Motionärerna anför att det finns brister i fråga om personalförsörjningbl, a, till följd av dålig samordning mellan militär och civilsjukvårdsplanering. Motionärerna anser att man sä långt möjligt skall användade fredstida sjukhusen och låta dem behålla viktig personal.Sjukvårdshuvudmännen måste få ett stort inflytande över vilken personal som tasfrån dem för tjänstgöring vid militära enheter. Civilbefälhavare ochmilitärbefälhävare bör, anförs det vidare i motionen, utifrån fastställdaprinciper göra fördelningar mellan länen. När antalet läkare fastställts bör,anser motionärerna, sjukvårdshuvudmännen ges ett avgörande inflytande övervilka läkare som tas ut, eftersom sjukvårdshuvudmannen är den ende som kanöverblicka konsekvenserna om nyckelpersonal rycks bort från viss klinik. Av 8 § lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- ochsjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m. m. framgår att det är regeringen eller den myn- ' dighet somregeringen bestämmer som har att utfärda närmare bestämmel ser om bl. a. registrering och fördelning av den tjänstepliktiga personalen. Vilken personal som omfattas av tjänsteplikt och vad som ingär i tjänste plikten redovisas nedan i avsnittet om utvidgad utbildnings- och övnings plikt i fred. Enligt 3 § förordningen (1981:642) om tjänsteplikt för hälso-och sjukvårdspersonal m. m. skall efter samråd med försvarets sjukvårdsstyrelse eller i förekommande fall med överbefälhavaren besluta om ("ördelningen av den tjänstepliktiga personalen för krigsplacering samti .7 vilkenomfattning resp. myndighet skall disponera den tjänstepliktiga per- FöU1986/87:11 sonalen. skall i den utsträckning som behövskrigsplacera Bilaga 5 den personal som disponeras för tjänstgöring inom dencivila hälso- och sjukvården och det civila hälsoskyddet (4 §). Socialstyrelsenfär överlåta pä annan central myndighet eller efter samråd med landstingskommunöverlä-ta på denna att registrera och krigsplacera särskilda grupper av dentjänstepliktiga hälso- och sjukvårdspersonalen (5 § förordningen). Enligt vad som anförs i propositionen (bil. 4 s, 16 f,)anses tillgången pä hälso- och sjukvårdspersonal vara tillräcklig för atttillgodose behoven i krig. Icke desto mindre anses det finnas allvarligavakanser i säväl den civila som den militära sjukvårdsorganisationen i krig.Detta har ansetts bero pä att nuvarande system för registrering och fördelningav personal inte fungerar tillfredsställande. För att möta detta harförsvarskommittén föreslagit att all den hälso- och sjukvårdspersonal somerfordras i krig bör bli individuellt krigsplacerad i fred. Härvid börsjukvårdshuvudmännen och försvarsmakten svara för krigsplaceringen inom civilaresp. Kommittén har ansett att eftersamråd med försvarets sjukvårdsstyrelse bör ange principer för fördelning avpersonalen. Föredragande statsrådet gör ocksä bedömningen att krigsplaceringbör ske av all hälso- och sjukvårdspersonal redan i fredstid. Statsrådetframhåller att merparten av den kvalificerade sjukvärden avses ske vid decivila beredskapssjukhusen. Föredragande statsrådet anför vidare att fördelningoch krigsplacering måste ske på sådant sätt att största möjliga effekt uppnäsför totalförsvaret som helhet. Utskottet gör följande bedömning. Mot bakgrund av att den största delen av den kvalificeradesjukvärden även i krig kommer att ske med anlitande av den civila hälso- ochsjukvården och vid de civila beredskapssjukhusen är det enligt utskottetangeläget att väl fungerande arbetsteam av hälso- och sjukvårdspersonal ocksä ikrig kan fortsätta sin verksamhet. Det är därför viktigt att, såsom påtalas imotion Fö 130 (fp), beakta sjukvårdshuvudmännens synpunkter i fråga ompersonalfördelningen. Å andra sidan mäste även det militära behovet av hälso-och sjukvård tillgodoses. Utskottet delar den i propositionen uttaladeuppfattningen att fördelning och krigsplacering måste ske pä sådant sätt attstörsta möjliga effekt uppnäs för totalförsvaret som helhet. Detta förutsätteren god samverkan mellan civila och militära myndigheter. Utskottet ser här intenågot motsatsförhållande mellan propositionen och motionen. Utskottet villockså peka på den roll som åsyftas för delegationen för frågor om hälso- ochsjukvärden i krig och förutsätter att de synpunkter som framförs i såvälpropositionen som motionen kommer att beaktas inom ramen för delegationensarbete. Syftet med motionen får därför anses tillgodosett i här aktuell del. Utvidgad utbildnings- och övningsplikt i fred I propositionen läggs fram förslag till utvidgadutbildnings- och tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal, tjänstepliktigveterinärpersonal m. fl. Bestämmelser om tjänsteplikt m. m. för bl.a. hälso- ochsjukvärdsperso- FöU 1986/87:11 nålen finns bl. a. i lagen (1981:292)omtjänsteplikt för hälso-och sjukvårds- Bilaga 5 personal samt veterinärpersonalm. 1 4 § nämnda lag stadgas att den som är sysselsatt inom hälso- ochsjukvärden eller veterinärverksamheten är skyldig att efter anvisning av denmyndighet regeringen bestämmer fullgöra sådan tjänstgöring inomverksamhetsområdet, som hans kroppskrafter och hälsotillstånd medger. Detsammagäller den som är anställd med tillsynsuppgifter hos en miljö- ochhälsoskyddsnämnd. Av stadgandet framgär vidare att sammatjänstgöringsskyldighet ocksä åvilar personer som har tidigare yrkeserfarenhetinom något av de nämnda verksamhetsområdena och som har legitimation för yrket,har erhållit en kvalificerad behörighet inom yrket eller har avslutat sintjänstgöring inom verksamhetsområdet före den tidpunkt dåtjänsteplikten görs gällande. Av 6 § tjänstepliktslagen framgår att den som ärbehörig att här i riket utöva läkaryrket eller som har avlagt svenskläkarexamen och som ej före kalenderårets början fyllt 70 är är skyldig att, iden utsträckning som hans kroppskrafter och hälsotillstånd medger, under högst60 dagar delta i utbildning och övning för tjänstgöring som avses i 4 §. Förvärnpliktig personal gäller särskilda bestämmelser. Till tjänstepliktslagen finns även en särskild förordning(1981:642) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal m. m. 11 §förordningen regleras närmare vilken personal som skall hänföras till dentjänstepliktiga personalen. Förordningen innehåller också vissa bestämmelserom fördelning och krigsplacering av personal m. m. 1 propositionen föresläs att den utbildnings- ochövningsplikt som gäller för läkare skall utvidgas till att gälla all hälso-och sjukvårdspersonal och veterinärpersonal som omfattas av tjänsteplikt enligttjänstepliktslagen. Utvidgningen avser också dem som är anställda medtillsynsuppgifter hos en miljö- och hälsoskyddsnämnd. En utvidgning av övnings- och uKbildningsplikten har bl.a. föreslagits av utredningen om sjukvård i krig (USIK) i dess slutbetänkandeUtbildning för hälso- och sjukvård vid katastrofer och i krig. Allaremissinstanser som yttrat sig över USlK:s förslag har i princip tillstyrktförslaget om utbildningsplikt. har ansett det angeläget attutbildningsplikten i fred utvidgas till att omfatta inte bara läkareutan all tjänstepliktig hälso- och sjukvårdspersonal. 1 propositionen hemställs sålunda att antar deti propositionen framlagda och av lagrådet granskade förslaget till lag omändring i lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonalsamt veterinärpersonal m. m. Enligt den föreslagna lydelsen av 6 §tjänstepliktslagen skall den som omfattas av tjänsteplikt enligt 4 §tjänstepliktslagen vara skyldig att, i den utsträckning som hans kroppskrafteroch hälsotillstånd medger, under delta i utbildning och övningför sädan tjänstgöring som avses i den nämnda paragrafen. För tjänstepliktigasom ocksä är värnpliktiga finns särskilda bestämmeler. Lagändringen föreslästräda i kraft den . 1 och med att övnings- och utbildningsplikt nu kommer attomfatta även veterinärpersonal aviseras i propositionen att regeringen kan komma att 264 företavissa ändringar i tjänstepliktsförordningen. har socialstyrel- FöU1986/87:11 sen inkallat läkare till utbildning enligt 6 § tjänstepliktslagen.Enligt propo- Bilaga 5 sitionen bör göra detta även ifortsättningen beträffande de kurser som styrelsen anordnar. I propositionenanförs att det i övrigt är lämpligt att den som anordnar utbildning som avses i6 § tjänstepliktslagen ocksä får kalla in berörda personer till utbildningen.Föredragande statsrådet utgär från att utbildningsplikten utnyttjas i rimligomfattning. Utskottet anser det angeläget att civil krigsplaceradpersonal kan utbildas i fredstid för sina uppgifter i krigsorganisationen. Detär även betydelsefullt att den icke värnpliktiga personalen som ärkrigsplacerad i försvarsmakten kan kallas till utbildning och övningartillsammans med den värnpliktiga personalen. Utskottet tillstyrker därförförslaget att all den personal som omfattas av tjänsteplikt enligt 4 §tjänstepliktslagen ocksä skall vara skyldig att delta i övning och utbildning.Utskottet har ingen erinran mot utformningen av lagförslaget. I motion 1986/87:FöI22 av () hemställsatt beslutar att huvudansvaret för det praktiska fullföljandet avbeslutet om sjuktransportverksamheten med helikopter i fredstid läggs pä räddningsverket.Motionären hänvisar till vissa uttalanden i propositionen om bl,a. krav pämedverkan av sjukvårdshuvudmännen för att statliga medel skall avsättas för attförbättra sjuktransportkapaciteten med helikoptrar. Enligt motionären måste detklarare sägas ut var huvudansvaret för åtgärdernas genomförande skall ligga.Det förefaller, anförs det i motionen, nödvändigt att lägga huvudansvaret päett ställe. Motionären anser att uppgiften att ta ansvar för att verksamhetensamordnas och organiseras pä ett rationellt sätt bör läggas pä . Sjukvårdshuvudmännen skall enligt 6 § hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) tillse att det finns en ändamålsenlig organisationför att till och frän sjukhus eller läkare transportera personer vilkas tillståndkräver att transporten utförs med fordon som är särskilt inrättade förändamålet. Av förarbetena till hälso- och sjukvårdslagen framgär attskyldigheten är begränsad till de vägburna sjuktransporterna. Formerna för hursjuktransportverksamheten närmare skall organiseras har inte lagreglerats, Ambulansflygtjänsten bekostas i huvudsak med statligamedel. Enligt ett regeringsbeslut svarar för den medstatsmedel bekostade ambulansflygtjänsten. Ambulansflyg helikopter ellerflygplan får rekvireras av läkare eller annan sjukvårdspersonal. Enförutsättning för användning av flygtjänsten är att andra transportmöjligheterinte stär till buds eller att användandet av sådana skulle fördröja transportenoch på så sätt medföra risker för den sjukes liv eller hälsa. Ambulansflygetanlitas främst vid brådskande sjuktransporter över stora avstånd eller vidtransporter som behöver göras från platser utan farbar väg. Sjuktransportermed helikopter sker ofta också från öar utan vägförbindelse. har träffat överenskommelse med SwedairAB om att långväga akuttransporter inom landet och från de nordiska länderna skall 255 Den större delen av icke akuta långväga sjuktransporter FöU1986/87:11 utförs av . inrättades från den 1 juli 1986samtidigt som och statens brandnämnd upphörde.Räddningsverket är central myndighet för befolkningsskyddet ochräddningstjänsten i krig och i fred. Verket ansvarar även för att planeringenav räddningstjänstens organisation och materielanskaffning utformas så attolika räddningsorgan kan samarbeta effektivt i både krig och fred. I propositionen (bil. 4 s. 23 f.) konstaterasattsjukvårdshuvudmännen ansvarar för och disponerar en mycket begränsad del avtransportmedlen i krig. Det fredsmässiga sjuktransportsystemet är i huvudsakavsett för transporter inom resp. sjukvårdsområde. 1 krig måste en stor del avsjuktransporterna ske över läns- och civilomrädesgränser. har i sitt betänkande ansett atttillgäng till sjuktransporter med helikopter är av betydelse för en effektivtfungerande hälso- och sjukvård. 1 fred behövs helikoptertransporter somkomplettering till vägtransporter i stora delar av landet. 1 krig ökar behovenav transporter med helikoptrar. har föreslagit attsjuktransportkapaciteten med helikoptrar ökas för att tillgodose behoven i krig.Detta bör ske sä att även fredsmässiga behov kan tillgodoses.Helikoptertransporter bör enligt kommittén organiseras i landstingskommunaloch statlig regi för att tillgodose fredsbehoven och organiseras samordnat medförsvarsmakten, , helikopterorganisationer och privatahelikopterföretag. I krig bör helikoptertransporter kunna ske samlat inom ramenför totalförsvaret. Ansvaret för civila sjuktransporter åvilar enligtkommitténs uppfattning sjukvårdshuvudmännen. uppgifterbeträffande luftburna sjuktransporter bör därför överföras tillsjukvårdshuvudmännen. uppger att det finns ett intresse förett ökat landstingskommunalt och statligt samarbete när det gällersjuktransporterna med helikopter. Kommittén har föreslagit att vissa statligamedel skall avdelas för att förbättra sjuktransportkapaciteten med helikoptrarbäde i krig och fred under förutsättning att sjukvårdshuvudmännen medverkar imotsvarande grad. Föredragande statsrådet uttalar i propositionen (bil. 4 s.24) att han delar kommitténs uppfattning. Enligt vad som anförs är detnaturligt att sjukvårdshuvudmännen ges ett större ansvar för de civilasjuktransporterna. Statsrådet uttalar att han ocksä Eivser att pröva hurkommitténs förslag öm en utökad anskaffning av ambulanshelikoptrar kangenomföras och att han avser att återkomma i dessa frågor. Pä annat häll ipropositionen (bil. I s. 44) framgår att samråd kommeratt ske mellan chefernaför social-, justitie- och försvarsdepartementen i denna ffåga och att ävenberedskapen med försvarets tunga helikoptrar i för medverkan iräddningstjänst , nätter och kommer att behandlas. Utskottet vill inledningsvis understryka att en i sävälfred som krig väl fungerande hälso- och sjukvård förutsätter en likaledes väl fungerande sjuktransportverksamhet. Det är därvid viktigt att man för sjuktransporter också kan disponera helikoptrar och annat flyg. Hälso- och sjukvårdens behov av helikoptertransporter kan förväntas öka under krig. Av propositionen framgår att frågan omsjuktransportverksamheten med FöU 1986/87:11 helikoptrar skall övervägasytteriigare inom . Resultatet Bilaga 5 härav bör avvaktas.Utskottet avstyrker därför motion Fö 122 (m). 1 motion 1986/87:Föl27 (c) tas också upp vissa frågor omsocialtjänsten i krig. Motionärerna pekar bl, a, på bristerna ihemsjukvårdsorganisationen men även i barnomsorgens organisation. Motionärernaanför att målet måste vara att vi även i ett beredskapsläge skall kunna ge envärdig och god omsorg till våra gamla och våra barn, 1 propositionen anförs bl, a, (bil, 4 s, 25 f,) att detunder krig är nödvändigt med en fördjupad samverkan mellan ochhälso- och sjukvården. En förstärkning behövs för t, ex, de patienter som intekan beredas värd på sjukhus. När det gäller äldreomsorgen pekas i propositionenpä de ökade krav som i krig kommer att ställas på en fungerandetransportorganisation, framför allt för att upprätthälla dagsjukvärd vidvårdcentralerna. När det gäller barnomsorgen konstateras i propositionen attdenna kommer att få ta emot avsevärt fler barn än i fred. Detta mäste, anförsdet, ske pä ett sätt som utgär från barnens behov av stöd för att klara av depsykiska påfrestningarna under krigsförhållanden. I och med att familjersplittras under krigsförhällanden genom inkallelser, utrymningar m. m. är detviktigt att riktlinjer finns för hur barnen skall tas om hand. anför att socialtjänstlagen ger kommunerna stora möjligheter attanpassa olika insatser efter de behov och de förhållanden som råder inomkommunen. De riktlinjer som finns i fred bör, anförs det vidare, även kunnagälla under krigsförhällanden. I krig måste dock verksamheten koricentrerastill de för krigsförhållanden speciella uppgifterna och den situation som råderlokalt. Vissa normer i som gäller i fred kan därför komma attavvika från dem som gäller i krig. Enligt utskottet är det angeläget att beakta behovet avåtgärder även när det gäller funktioner i krig, I kriser ochkrig kommer särskilda krav att ställas på en väl fungerande socialtjänst,äldreomsorg och barnomsorg. Vid en beredskapshöjning inom hälso- ochsjukvården påverkas när det gäller att dela ansvaretför de patienter som i denna situation inte kan beredas plats inom sjukvärden.Det är därför angeläget att kontaktytorna mot hälso- och sjukvården är välförberedda redan i fred. på alla nivåer mäste mot dennabakgrund ocksä uppmärksamma sambandet mellan hälso- öch sjukvärden, socialtjänstensamt hälsoskyddet, I propositionen föreslås vidare att regeringen skallbemyndigas att meddela särskilda föreskrifter om , om riketkommer i krig eller krigsfara eller om det råder sådana utomordentligaförhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara som riket harbefunnit sig i. Det föreslås att en särskild bestämmelse med detta innehållförs in i en ny 78 § socialtjänstlagen (1980:620), 1 propositionen hemställssålunda att skall anta ett av regeringen framlagt förslag till lag omändring i social- tjänstlagen(1980:620), Förslaget finns intaget som bil, 4.6 i propositionen. Yö\J1986/87:11 Ändringen föresläs träda i kraft den . En bestämmelse av motsvarande innehåll finns ihälso- och sjukvårdslagen (20 §). Utskottethar ingen erinran mot lagförslaget. Ekonomisk ram för den civila hälso- och sjukvården i krigunder perioden /88-1991/92 har utarbetat en programplan för dencivila hälso- och sjukvårdsplaneringen /881991/92. Enligtregeringens anvisningar för program- och verksamhetsplaneringen skulleplaneringen utgå frän vad försvarskommittén föreslagit i skrivelse tillregeringen . Kommittén angav därvid att planeringen skullegöras i två ekonomiska nivåer på 129,3 milj. kr./åi resp. 159,3 milj. kr./år.Inom den anbefallda ramen ingår driftkostnader. valde att itvå lägre kostnadsalternativ, motsvarande de av regeringen angivna ekonomiskanivåerna, främst söka tillgodose investeringsbehovet. Detta ledde till attvissa mindre delar av driftkostnaderna lades utanför de angivna ramarna. Socialstyrelsenvalde dessutom att presentera ett tredje kostnadsalternativ. Detta alternativmotsvarar ett genomsnitt pä 342,6 milj, kr,/år. har i sitt betänkande föreslagit attväsentliga resurser avdelas för att förbättra beredskapen inom hälso- ochsjukvärden. Åtgärderna och resurserna föreslås koncentreras till beredskapenför krigsskedet med hänsyn till att de allvarligaste bristerna finns inom dennadel. Kommittén förordar sålunda att utöver grundalternativ500 milj, kr, avdelas för försvarsbeslutsperioden för att förbättra beredskapenpå hälso- och sjukvårdsområdet. Kommittén ger en femärig ekonorhisk ram påtotalt 1 096 milj. kr. varav 500 milj. kr. avser särskilda insatser under försvarsperioden.Detta innebär ett ärligt genomsnitt på 219,2 milj. kr. för den civila hälso-och sjukvården i krig exkl. administrativa beredskapskostnader vid socialstyrelsenoch statens bakteriologiska laboratorium. Föredragande statsrådet anför i propositionen (bil. 4 s.27) att han delar kommitténs uppfattning att det är angeläget att vidtaåtgärder för att åstadkomma förbättringar vad avser hälso- och sjukvärden ikrig. Den av kommittén föreslagna ramen bör enligt föredraganden leda till attberedskapen kraftigt förbättras inom detta område. I motion I986/87:FÖ136 av m.fl. (vpk), vari iförsta hand yrkas avslag på propositionen, hemställs att beslutar godkätina kostnadsalternativ på 342,6 milj. kr./är för den civila för sörjningsberedskapen inom hälso- och sjukvärden för programplaneperio den 19871992 (yrkande 3 d). Enligt motionärerna är beredskapsläget inom hälso- och sjukvårdens område katastrofalt. Två slags förbättringar mäste genomföras. Det långsiktiga målet är ett större hänsynstagande till beredskapsaspekter när den fredstida vården planeras och organiseras. Därtill behövs akuta åtgärder för att öka beredskapen. Motionärerna anser att det anslag pä i genomsnitt 342,6 milj. kr./år för femårsperioden som föreslagit är väl motiverat och bör beviljas av . Utskottetgör följande bedömning. FöU 1986/87:11 Den civila hälso- och sjukvården kommer i krig attutsättas för en avse- Bilaga 5 värt ökad och förändrad belastning. Grunden förverksamheten i krig är de resurser som finns under fredstid. Dessa behöver dockkompletteras i flera avseenden för att klara de ökade påfrestningarna i krig. 11982 ärs försvarsbeslut uppmärksammades hälso- och sjukvården som en av desvagaste länkarna i totalförsvaret, främst mot bakgrund av denotillfredsställande beredskapen beträffande försörjningen med sjukvärdsmaterielav förbrukningskaraktär. 1 försvarsbeslutet prioriterades åtgärder för atttillgodose krigsbehovet av förbrukningsmateriel och läkemedel samt utbildning.Försvarskommittén har framhållit att genomförandet av 1982 ärs beslut försenatsframför allt när det gäller de civila delarna. Kommittén har funnit attberedskapen i fråga om försörjning med säväl sjukvärdsmateriel av förbrukningskaraktärsom läkemedel för främst den civila hälso- och sjukvårdens behov fortfarandeligger på en oacceptabelt låg nivå. Utskottet delar uppfattningen att en kraftig förstärkningav uthållighet och kapacitet för den civila hälso- och sjukvärden i krig numåste komma till stånd.