bet · GA01AU8 · 1986-12-31 00:00:00 — om medbestämmandelagen (MBL) I betänkandet behandlas 21motioner om medbestämmandefrågor från allmänna motionsfiden vid föregåenderiksmöte. I dessa har moderata samlingspartiet, , , ochvänsterpartiet kommunisterna redovisat sin syn på behovet av förändringar på medbestämmandeområdet.Dessutom begärs i enskilda motioner mer avgränsade förändringar på sammaområde. Till de frågor som härigenom kommer att belysas ibetänkandet hör behovet av en utvärdering av lagstiftningen på detarbetsrättsliga området, den negativa föreningsrätten och arbetsdomstolensställning. Vidare behandlas informations- och förhandlingsrätten vid mindreföretag, chefstillsättningar, facklig vetorätt vid entreprenader, fackligastridsåtgärder samt skadestånd. Slutligen tar utskottet upp ett parmotionsyrkanden om medbestämmandet på den offentliga sektorn. Med anledning av en av motionerna uttalar sig utskottetför att regeringen låter närmare utreda vissa oklarheter kring familjehemmensrättsliga ställning. Övriga motioner har avstyrkts av utskottet. 19reservationer och två särskilda yttranden har fogats till betänkandet. 1985/86:100 bil. 2, punkt 4, varigenom beredstillfälle tadel av vad som anförs om medbestämmandefrågor vid beredningen avregeringsärenden. 1985/86:A701 av och i (m), vari yrkas att hos regeringen begär förslag om lagstiftning omnegativ föreningsrätt. 1985/86:A711 av m.fl. (vpk), vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att inga strejkskadestånd bör kunnaådömas strejkande arbetare och att fredsplikts-bestämmelserna iarbetsrättslagstiftningen bör utmönstras, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att deltagande i strejk får aldrigutgöra saklig grund för avskedande. 1 1986/87. 1985/86:A712av m. fl. (vpk), vari yrkas, att AU 1986/87:8hemställer hos regeringen om förslag som innebär att den fackliga vetorättenvid entreprenad utvidgas till alla former av entreprenad och att vetorättenskall kunna utövas av den lokala fackföreningen i enlighet med vad i motionenanförs. 1985/86:A713 av Hans Nyhage (m), vari yrkas att riksdagenhos regeringen anhåller om förslag till lag, som förbjuder blockad av s. k.enmansföretag och av företag som helt saknar fackansluten anställd för sådantföretags vägran att teckna avtal. 1985/86:A715 av m. fl. (m, c), variyrkas att hos regeringen anhåller om förslag till förbud mot blockadav företag där det inte finns någon fackligt ansluten för dess vägran attteckna avtal separat eller via arbetsgivarorganisation. 1985/86:A716 av m.fl. (m, fp, c), variyrkas att hos regeringen anhåller om förslag till lagstadgad negativföreningsrätt. 1985/86: A718 av m. fl. (c, m, fp), variyrkas att hos regeringen begär förslag till förbud mot blockad avenmansföretag för dess vägran att teckna avtal separat eller viaarbetsgivarorganisation. 1985/86:A719 av (), vari yrkas attriksdagen hos regeringen -begär förslag om ändring i medbestämmandelagen så atten arbetstagarorganisation kan utestänga seriösa enmansföretag. 1985/86:A722 av m. fl. (m, fp; c), variyrkas att hos regeringen anhåller om sådana ändringar i 39 §medbestämmandelagen att arbetstagarorganisation inte ges möjlighet attutestänga företag utan kollektivavtal/separatavtal från att konkurrera omentreprenader på likvärdiga villkor. 1985/86:A724 av Sfig Josefson (c), vari yrkas attriksdagen beslutar att göra i motionen föreslagna tillägg fillmedbestämmandelagen. 1985/86:A726 av m. fl. (m), vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen anhåller om utredning med uppgift att skyndsamt framta förslagfill sådana ändringar i den arbetsrättsliga lagstiftningen att en rimligarerelation uppnås mellan mindre arbetsgivare och arbetstagare när det gällerskadestånd enligt vad som i motionen anförts samt att denna utredning också gesi uppdrag att utreda eventuellt missbruk av s. k. informella skadestånd ienlighet med vad som i motionen anförts, 2. att riksdagenbeslutar återinföra arbetsgivares avdragsrätt för allmänna skadestånd inomarbetsrätten. 1985/86:A729 av m. fl. (vpk), vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag att ny teknik och arbetsorganisation endast fårinföras i arbetslivet med fackets godkännande enligt vad som anförs i motionen, 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag om ett samlat program för facklig kontroll överteknikens användning och ijtveckling enligt vad som anförs i mofionen. i985/86:A738av m. fl. (vpk), vari yrkas att beslutar AU 1986/87:8att upphäva 32 § i medbestämmandelagen (MBL) och hos regeringen begära förslagtill en rättighetsläg enligt vad i motionen anförs. 1985/86:A739 av m.fl. (fp), vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om att denarbetsrättsliga lagstiftningen måste anpassas till de mindre företagen, 2. att riksdagenhos regeringen begär en översyn i vad gäller skadestånd enligt dearbetsrättsliga lagarna, ' . Motiveringen till yrkandena återfinns i motion1985/86:N307. Yrkande 3 har behandlats i betänkandet AU 1986/87:7. 1985/86:A741 av (), vari yrkas attriksdagen ändrar medbestämmandelagens regler om primär förhandlingsskyldighetoch information i enlighet med det anförda i syfte att skapa ett smidigarefungerande system i mindre företag. 198S/86:A742 av ochKerstin (), vari yrkas 1. att beslutar att som sin mening geregeringen till känna att bör reduceras enligt de riktlinjer som anges i Yrkandena 2 och 3 harbehandlats i betänkandet FiU 1985/86:35. 1985/86:A743 av (), vari yrkas attriksdagenantar följande Lag om ändringi lagen (1976:580) om medbestämmande i Härigenom föreskrivs att 6 och 11§§ lagen (1976:580) om medbestämmande skall erhålla följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse j Med arbetstagarorganisation avses sådan sammanslutning avarbetstagare som enligt sina stadgar skall tillvarata arbetstagarens intresseni förhållande till arbetsgivaren. Med arbetsgivarorganisation avsesmotsvarande.sammanslutning på arbetsgivarsidan. Med lokal arbetstagarorganisation avses sådan sammanslutningav arbetstagare som är part i lokal förhandling med arbetsgivare. Sådan lokal part kan utgöras av fackklubb ellerarbetsplatsombud eller motsvarande. Med central arbetstagarorganisation avsesförbund eller därmed jämförlig sammanslutning av arbetstagare. Bestämmelser som avser arbetsgivar- ellerarbetstagarorganisation gäller i tillämpliga delar sammanslutning av flerasådana organisationer. Vad som sägs om medlem i organisation gäller i sådantfall de anslutna organisationerna och deras medlemmar. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse AU 1986/87: 11 § Innan arbetsgivare beslutar om Innan arbetsgivare beslutar om viktigare förändring av sin verksam- viktigare förändringar av sin verk- het, skall han på eget initiativ för- samhet skall han på eget initiativ handla med arbetstagarorganisation förhandla med arbetstagarorganisa- i förhållande tiU vilken han är bunden tion som är bunden av kollektivavtal i av kollektivavtal. Detsamma skall förhållande tiU företagel och företrä iakttagas innan arbetsgivare beslutar der mer än hälften av de anställda orn viktigare förändring av arbets- inom avtalsområdet eller med flera eller anställningsförhållandena för sådana arbetstagarorganisationer arbetstagare som tillhör organisa- som tillsammans har denna omfatl- tionen. nisationeneller arbetstagarorganisationerna inte företräder mer än hälften av deanställda inom avtalsområdet skall beslut om viktigare förändring föregås avsamråd med de anställda. Förhandlingsskyldighet skall iakttagas också innanarbetsgivare beslutar om viktigare förändring av arbets- elleranställningsförhållandena för arbetstagare som tillhör kollektivavtalsbunden organisation.Om synnerliga skäl föranleder det, får arbetsgivaren fatta och verkställabeslut innan han har fullgjort sin förhandlingsskyldighet enligt förstastycket. Denna lag träder i kraft . 1985/86:A745 av m.fl. (c), vari yrkas 1. att hos regeringen begär att en utredningtillkallas för en total översyn av arbetsrättslagstiftningen och med direktiv enligt de riktlinjer som redovisas i motionen. Därestdetta yrkande ej vinner bifall hemställs 2. att hos regeringen begär förslag om sådanändring av för små företag att förhandlingarna kan slutföras direkt med de anställda, 4. att riksdagenhos regeringen begär förslag till sådan ändring av arbetsrättslagstiftningen ivad avser facklig vetorätt vid entreprenader och blockader av enmansföretag ienlighet-med vad som anförs i motionen, 5. att riksdagenhos regeringen begär att den s. k. 200-kronorsregeln utmönstras urMBL-lagstiftningen i enlighet med vad som anförs i motionen, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om utredningangående medbestämmandelagens tillämpning på den offentliga sektorn ochavgränsning mot den politiska demokratin, 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omMBL-verksamheten i offentlig sektor, 9. att hos regeringen begär förslag om negativföreningsrätt m. m. i enlighet med vad som anförs i mofionen, 10. att hos regeringen begär en översyn av förhandlingssystemet och skyddet för"tredje man" vid konflikt i enlighet med vad somanförs i motionen. Yrkande 3 behandlas i betänkandet AU 1986/87:7 och yrkande8 i AU AU, 1986/87:8 1986/87:6. 1985/86:A747 av m.fl. (fp, m, c, vpk),vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen'anförts beträffande behovet av en sådan definition avarbetstagarbegreppet att det blir tillämpbart på familjehem. 1985/86:A748 av m. fi. (m), vari yrkas I. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om arbetsmarknadslagarnas utformning och effekter, 3. att hos regeringen begär förslag till ändringi lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet för att säkerställa dennegativa föreningsrätten, 5. att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändring i lagen (1976:580) om medbestämmandei arbetslivet så att s. k. organisationsklausuler förbjuds, 6. att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändring i lagen om medbestämmande iarbetslivet (1976:580) i enlighet med vad som i motionen anförts angåendeavdrag på lön för fackföreningsavgifter, 7. att riksdagenhos regeringen begär förslag fill ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet i enlighet med vad som i motionen anförts angående arbetstagarnasrepresentation, 8. att riksdagenbeslutar att 60 § i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet skall haden lydelse angående arbetsrättsliga skadestånd som den hade den 31 december1984, 9. att riksdagenhos regeringen begär en översyn av skadeståndsreglerna i den arbetsrättsligalagstiftningen i enlighet med vad som i motionen anförts, 10. att hos regeringen begär förslag tillförbud mot blockad av enmansföretag i enlighet med vad som anförts i motionen, att hos regeringen begär förslag fillbegränsning av facklig organisations rätt att genomföra blockad av företag i enlighet med vad som anförts i motionen, 12. att beslutar att upphävareglerna om facklig vetorätt i 3840 §§ lagen (1976:589) om medbestämmande iarbetslivet. 13. att hos regeringen begärförslag till lagändringar i enlighet med vad som i motionen anförts ommedbestämmande för arbetstagare inom offentlig förvaltning, 14. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts angående tillärhpningen avlagen om medbestämmande i , arbetslivet inom , 16. att hos regeringen begär förslag till ändringi lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet i enlighet med vad som imotionen anförts om förhandlingsplikt vid chefstillsättningar, 25. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om överförande av arbetsrättsliga tvistemål fillallmän domstol. Yrkande 1 behandlas även i AU 1986/87:6. Övriga yrkandensom inte redovisats ovan har behandlats i andra betänkanden. 1985/86:N307av m. fl. (fp), vari yrkas AU 1986/87:8 13. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen sägs om att företag som är enmansföretag och/eller saknarkollektivavtal inte får diskrimineras. Innehållet i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet (MBL) kan i huvudsak delas upp i två grupper av regler. Den enagruppen utgörs av avsnitt som har hämtats från den tidigare s. k.arbetsfredslagstiftningen. Hit hör om föreningsrätt (7-9 §§), degrundläggande reglerna om parternas förhandlingsrätt (främst 10 §),bestämmelserna om kollektivavtal (2331 §§) samt avsnitten om fredsplikt (4145§§) och om medling i arbetstvister (4652 §§). Även reglerna om skadestånd ochandra påföljder (54-62 §§) bygger i viktiga delar på äldre lag. Den andra gruppen regler hör till det genom MBL infördaregelsystemet för arbetstagarnas medbestämmanderätt. Hit hör först reglerna omden förstärkta förhandlingsrätten för arbetstagarsidan (11-14 §§). Dessa bestämmelseromfattar i första hand arbets- och .företagsledningsfrågor i vid bemärkelse.Den primära förhandlingsskyldigheten enligt 11 § är ett medel som lagen gerarbetstagarna att påverka arbetsgivarens beslut. Enligt den primäraförhandlingsskyldigheten är arbetsgivaren skyldig att begära förhandling innanhan fattar vissa beslut. Arbetsgivaren är vidare utom i vissa undantagsfallskyldig att dröja med sitt beslut tills förhandlingen har slutförts. Genomdenna uppskovsskyldighet får arbetstagarsidan tillfälle att lämna sinasynpunkter på förhandlingsfrågan och påverka arbetsgivaren i dennesbeslutsfattande. En arbetstagarorganisation, som har primärförhandlingsrätt enligt 11 §, har enligt 12 § också rätt att på eget initiativbegära förhandling med. arbetsgivaren i varje fråga där arbetsgivaren står ibegrepp att fatta ett beslut som rör en medlem i organisationen. För att de anställda skall kunna utnyttja sin rätt attgenom förhandlingar medverka i beslutsprocessen hos arbetsgivaren måste dehållas underrättade om och få insyn i arbetsgivarens verksamhet. Lagens reglerom rätt till information (18-22 §§) syftar fill att fillgodose detta. En grundtanke bakom arbetsrättsreformen har varit att, detskall vara arbetsmarknadens parter som utformar och vidareutvecklararbetstagarnas medbestämmande med utgångspunkt i lagens regler. Ett av syftenamed MBL har därför varit att främja tillkomsten av medbestämmandeavtal. Sådanaavtal har också kommit till stånd på de stora avtalsområdena. Ett inslag i det genom MBL införda systemet av regler om arbetstagarnasmedbestämmanderätt utgörs av bestämmelserna i 3840 §§ om facklig . . vetorätti vissa fall. Dessa syftar till att komma till rätta med missförhållanden avskilda slag som kan uppkomma när en arbetsgivare avser att lämna ut ett arbetetill icke anställd arbetskraft, t. ex. uppdragstagare eller entreprenörer.Bestämmelserna ger de berörda arbetstagarorganisationerna rätt att på ett tidigtstadium granska och kontrollera sådan verksamhet och även AU 1986/87:8 förbjudaverksamhet som bedöms vara oseriös. Reglerna omfattar en särskild primärförhandlingsskyldighet inför arbetsgivarens åtgärd (38 §). Den primäraförhandlingsskyldigheten innebär att arbetsgivaren skall på eget initiativförhandla innan han fattar sitt beslut.om att anlita arbetskraft, exempelvisinnan han tecknar ett entreprenadavtal. Innebörden av reglerna om fackligvetorätt är att arbetstagarparten efter förhandling kan förbjuda arbetsgivarensåtgärd, om vissa i lagen närmare angivna förutsättningar är uppfyllda. Finnerden fackliga organisationen att åtgärden kan antas medföra åsidosättande av lageller av kollektivavtal för arbetet, eller att åtgärden annars strider mot vadsom är allmänt godtaget inom parternas avtalsområde, kan organisationen enligt39 § förbjuda åtgärden. I 40 § ges föreskrifter om vissa undantag från denfackliga vetorätten. Vetorätten skall som regel utövas av fackförbund ellermotsvarande efter central förhandling. Slutligen kan nämnas om överläggningvid arbetstagares olovliga stridsåtgärder (43 §), vissa skadeståndsregler ochregler om tvisteförhandling och rättegång (63-69 §§). Utskottet behandlar i det följande 21 mofioner frånallmänna motionstiden som förutom medbestämmandelagen (MBL) berör vissaallmänna arbetsrättsliga frågor. Till arbetsrätten kan hänföras ett flertal lagar somreglerar förhållandena i arbetslivet. Inom arbetsmarknadsutskottetsberedningsområde är det i huvudsak fråga om lagar där eventuella tvister skallhandläggas enligt lagen . (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Dettagäller främst följande lagar: lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet, , - lagen (1982:80)om anställningsskydd, - lagen (1974:13)om vissa anställningsfrämjande åtgärder, - lagen(1976:600) om offentlig anställning, - arbetstidslagen(1982:673), - semesteriagen(1977:480), - lagen(1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet, - lagen(1976:351) om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag ochekonomiska föreningar, - lagen(1974:358) om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, - lagen(1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn, m.m., - lagen(1974:981) om arbetstagares rätt till ledighet för utbildning. Specifika frågor rörande dessa lagar utom MBL har utskottet behandlat i en radsärskilda betänkanden (AU 1986/87:3 t. o. m. AU 1986/87:7). I det följande tasförst upp några motioner som i princip avser en större del av detarbetsråttsliga regelverket. Utskottet går därefter över till mofioner som rörMBL. Allmännaarbetsrättsliga frågor AU 1986/87:8 I motion 1985/86:A748 av m.fl. (m) lämnasförslag till riktlinjer för ett fortsatt översyns- och utvecklingsarbete inomarbetsrätten. De framhåller att genomgående för den nuvarande lagstiftningen äratt den övervärderar enskilda arbetsgivares och fackliga företrädares juridiskakompetens och föreslår att reglerna skall utformas så klart och entydigt attarbetstagarna, fackliga representanter och arbetsgivarna på förhand kan avgöravilken rätt de har. Lagstiftning bör undvikas om det inte är nödvändigt avrättssäkerhetsskäl. Möjligheterna att lösa uppkommande frågor avtalsvägen börenligt motionen vara så vida som möjligt. Motionärerna menar att på mångaområden bör ändringar göras i lagsfiftningen i syfte att återge arbetstagareoch arbetsgivare möjligheterna att träffa avtal, individuellt och kollektivt.Det framhålls att den enskilda arbetstagarens lagstadgade rättigheter påarbetsplatsen inte bör göras beroende av huruvida vederbörande är medlem i enfacklig organisation eller ej samt att medlemskapet endast är den enskildesangelägenhet. Sammanfattningsvis syftar de förändringar av lagstiftningen sommotionärerna föreslår till att stärka den enskildes rätt, öka den enskildesinflytande på den egna arbetsplatsen samt undanröja hinder för en välfungerande arbetsmarknad. En total översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen ärett förstahandsyrkande i motion 1985/86:A745 av m.fl. (c).Motionärerna anför att reglerna på arbetsrättens område måste vara så utformadeatt de bidrar till effektivitet och rationalitet i arbetslivet samt attreglerna måste vara anpassade efter de skilda förutsättningarna på olikaarbetsplatser. De menar att det finns alltför många exempel på både en stelbenttillämpning av lagstiftningen och ett medvetet utnyttjande av den för att gynnaden egna organisationens syften på bekostnad av de enskilda individernas rätt. Anpassning av den arbetsrättsliga lagstiftningen till demindre företagen bl.a. med utgångspunkt i erfarenheterna från MBL krävs imotion 1985/ 86:A739 av m.fl. (fp). I motionen nämnsskadeståndsfrågorna särskilt. Dessa återkommer utskottet till senare ibetänkandet. Utskottet har, då krav på en översyn av denarbetsrättsliga lagstiftningen behandlats , konstaterat att detbakom huvudtankarna i den arbetsrättsliga lagstiftningen funnits en breduppslutning samt att utvecklingen på det arbetsrättsliga lagstiftningsområdetoch på avtalsområdet har varit till gagn för såväl arbetstagarna somnäringslivet och samhället. Utskottet vill också erinra om att én fortlöpandeutveckling sker på arbetsrättens områden även om det lagstadgade regelverket isina huvuddelar legat fast . Ett framträdande drag hos dearbetsrättsliga lagarna är nämligen att de i viktiga delar har karaktären avganska allmänt hållna grundregler som kan jämkas och utvecklas genom avtal för attanpassa tillämpningarna till förhållandena t. ex. i en viss bransch eller på enviss arbetsplats. Ett betydande antal sådana avtal har också ingåtts. Härutöverkan påpekas att en av de viktigare lagarna - anställningsskyddslagen-modifierades mot bakgrund av de erfarenheter som gjordesunder . Även arbetstidslagen blev föremål för översyn . Närdet gäller MBL tillsattes en kommitté som bl.a. skullefölja introduktionen och tillämpningen av den då nya lagstiftningen. Kommitténavlämnade sitt betänkande . som dåredovisades ledde inte till krav på några genomgripande förändringar av detarbetsrättsliga regelverket. Utskottet kan för sin del inte se att erfarenheternasedan dess av dessa centrala arbetsrättsliga lagar - eller av de övriga isammanhanget aktuella lagarna - skulle motivera en allmän översyn av heladetta rättsområde eller av de delar därav som har särskild betydelse för demindre företagen. Detta betyder inte att inte enskilda lagar eller delar av dem kanbehöva ses över. Utskottet vill här peka på det fortlöpande översynsarbetesom pågår inom och erinra om att enkommitté (1985:41) tillsattes med uppgift att övervägavissa frågor med anknytning till semesterlagen. Med det anförda avstyrker utskottet de refererademotionerna A739, A745 och A748. Som redovisades inledningsvis gäller gemensamt för dearbetsrättsliga lagarna att tvister skall handläggas enligt lagen omrättegången i arbetstvister. Av lagen följer att fiertalet arbetsrättsligatvister avgörs i arbetsdomstolen (AD). m.fl. (m) föreslår imotion 1985/86:A748 en utredning av formerna för ett överförande avarbetsrältsliga tvistemål UU allmän domstol. Motionärerna uttrycker starkabetänkligheter mot att en partssammansatt domstol som AD avgör mål som rörförhållandena mellan en enskild öch någon av eller båda de parter som ärrepresenterade i domstolen. Det föreslås att alla mål som rör enskildasförhållanden på arbetsplatserna skall flyttas över till allmän domstol.Motionärerna menar att detta skulle innebära en enhetlig handläggning av sådanamål vilket vore till gagn för rättstryggheten. Utskottet vill inledningsvis först erinra om att enuppdelning av arbetsrättsliga tvister mellan AD och de allmänna domstolarnagällde före då den nuvarande ordningen infördes (prop. 1974:77,InU 1974:16). Uppdelningen mellan olika domstolsorgan av de arbetsrättsligatvisterna medförde betydande olägenheter, och beslutet innebar att ADblev första och enda instans i tvister som rör kollektivavtal samt andraarbetstvister där arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer är inblandade.Arbetstvister mellan en arbetsgivare och en anställd som inte har sin fackligaorganisations stöd eller som rör arbetsgivare som saknar kollektivavtalhandläggs av tingsrätt som första instans. I dessa mål är AD andra och sistainstans. Det fanns flera skäl fill denna utvidgning av AD:s kompetens. Ett skälvar att identiskt lika rättsliga frågor kunde uppkomma vare sig den aktuellafrågan reglerades i kollektivavtal - som då var AD:s huvudområde -eller i lag,som i huvudsak föll på de allmänna domstolarna. Den här ordningen, sommotionärerna synes vilja återinföra, innebär-mot bakgrund av de tidigareerfarenheterna - stora risker för att bedömningarna kommer att falla ut påolika sätt beroende på att ansvaret splittras på skilda domstolar. Ett viktigt syftemed den nuvarande ordningen är att åstadkomma en enhetlig utveckling av praxis,vilket från utskottets utgångspunkter måste betraktas som särskilt angelägetmot bakgrund av att flera av de arbetsrättsliga lagarna har ramkaraktär, därrättspraxis och avtal har förutsatts bestämma det materiellainnehållet. Sedan tillpåståendet i motionen att AD är en partssammansatt domstol. AU 1986/87:8 Ledamöterna i kan indelas i två grupper.