bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — Den skulle då gå in i krigsorganisation, ochdet upplevde man som främmande. 1 stället är nu landstingen jämställdaregionalt med länsstyrelserna. Jag utgår från att var medveten när man fattadesitt beslut om att det var ett betydligt mer komplicerat beslutsmaskineriman gav sig in i, : Det skulle vara intressant att veta ivilket beredskapsläge som regeringen kan ta befälet över sjukvårdshuvudmännen.Man skulle vilja införa ett sådant beredskapsläge. : Enligt beredskapslagen ochberedskapskungörelsen är det vid beredskapsgrad 1 som regeringen tar befälet.Sedan har att under regeringen leda hälso- och sjukvården ikrig. : Det tycker jag vi skall tala om försocialministern. : Genom att jag har sysslat med detpsykologiska försvaret har jag tillhört chefsnämnden i ett tiotal år och hörten hel del föredragningar. Jag har noterat att det även i det tidigare systemetförekom missnöje med verkställigheten. För att vi skall få en helhetsbild vill jag ställa frågan,om det ändå inte har noterats ett ökat engagemang frånlandstingens sida för de här frågorna som de har tilldelats ettstörre ansvar. Maj-Brttt : Mina medarbetare säger att det är så.Jag tror att det är viktigtatt de också kommer med i utbildnings- och övningsverksamheten. har det iförsvarspropositionen anvisats en kostnadsram på 24 milj. kr. ersättningåt landstingen för deras kostnader i samband med utbildning, Det innebär att det exempel som jag nämndefrån inte skall behöva upprepas, alltså att man inte 304 deltar iövningar på grund av att frågan om kostnadsersättning inte är löst. Det ärmycket väsentligt att få med de tunga landstingspolitikerna på KU1986/87:33 försvarsövningarna. Det är mycket viktigt att man på högsta nivå i Bilaga A 22 landstingen känner sitt ansvar för den härsektorn och inte bara skickar någon underordnad tjänsteman tillberedskapsövningarna. Slutligen hoppas vi att den utbildningsplikt som kommeratt föreslås för även annan hälso- och sjukvårdspersonal än läkare skall göraatt intresset för beredskapsfrågorna kommer att växa inom landstingen. : Det återstår för mig att uttala ett tackför att ni har ställt upp och på ett värdefullt sätt med era muntliga svar harkompletterat vår skriftliga dokumentation. Utfrågningav utrikesminister ku 1986/87:33 a) angående offentliggörandet avuppgifter om Biiaga a 23 utvisning av bl.a. fyra tjeckiska diplomater, den 2 b) angåendeexport av krigsmateriel : Jag hälsar utrikesminister ,tidigare mångårig ledamot avkonstitutionsutskottet, välkommen till denna utfrågning - vi kallar detinte förhör, ulan utfrågning. Det ärende som vi har tagit upp på den särskildaföredragningslistan gäller offentliggörande av uppgift om utvisning av fyratjeckiska diplomater. Vi har en omfattande skriftlig dokumentation, men vitycker det är värdefullt att få ytterligare belysning genom att ställa frågor. Enligt den praxis vi har i utskottet lämnar jag förstordet till den vi har inbjudit. a) angående utvisning av tjeckiska diplomater : Jag har ingenting att säga inledningsvisutöver det jag redan har redovisat i den skriftliga inlagan. Jag kan möjligtvis lägga till en uppgift, att jag den 12maj hade ett sammanträde med partiledarna för att bl.a. redovisa vad jag hadegjort och varför jag hade gjort det. Det slutade med att samtiiga partiledareförklarade att de var helt nöjda med handläggningen. Den som först förklaradedetta var , förutvarande moderatledaren. Det kan vara av visstintresse, eftersom vi då hade en ganska ingående diskussion om vad somförevarit. : Jag tackar för upplysningen att UlfAdelsohn var med. Vi har av olika skäl under den här rundan ständigt fått hörahänvisningar till de borgerliga partiledarna, och jag tycker det är utmärkt attregeringen, åtminstone när den talar inför , gör såflitiga hänvisningar till de borgerliga partiledarna. Jag hoppas att man ocksålyssnar på dem. Den första fråga jag skulle vilja ställa gäller vadutrikesministern sade i massmedia i samband med utvisningen, att tjänstemäninom säkerhetspolisen hade läckt uppgifter till massmedia. Hadeutrikesministern några belägg för sitt uttalande? : Får jag först tala om för en av dessa partiledare tillhör kommunisterna, så det varinte bara de borgerliga partiledarna jag talade med. Dessutom var det här ingetförsök att vinna några extra poäng. Jag har som utrikesministerbemödat mig om aft i frågor som jag tillmäter särskild vikt hålla nära kontaktmed partiledarna - det tror jag de kar, vitsorda. Det är riktigt att jag gjorde ett uttalande där jag nämndede läckage som jag på goda grunder antog hade förekommit från säkerhetspolisen. Det jag hade som stöd var att säkerhetspolisen själv när man överlämnade utred ningsmaterialet uppgav att uppgiften redan var ute i pressen hos en tidning, eventuellt två tidningar. Dessutom var det så att då 396 publiceradesin stora, väl förberedda artikel fanns där åtminstone en uppgiftsom inte hade fått ta del av och som alltså KU1986/87:33 inte fanns med i det redovisade materialet. Den uppgiften var riktig. Jag kan för det tredje tillägga att jag vet med fullsäkerhet, utan att jag har efterforskat källan - jag vill betona det - attsäkerhetspolisen hade läckt i det här fallet. Jag menar att alla vi som harfått förtroendet att svara för delar av rikets säkerhet har en särskilt storförpliktelse att hålla det tysthetslöfte som vi avgivit. : Jag delar självfallet den uppfattningen. Det har viss betydelse för utskottets granskning att vi dåmed säkerhet kan konstatera att enligt utrikesministern har åtminstone någondel av den information som nått massmedia kommit från säkerhetspolisen. : Det är min bedömning, ja. AndersBjörck: Är det en bedömning, eller är utrikesministern säker på det? : Jag är säker. : Anser utrikesministern, med tanke på deallvarliga problem som det handlar om, att meddelarskyddet och rutinernabehöver förändras, så att motsvarande situation inte kan uppstå igen? : Jag håller styvt på meddelarskyddet, somär av oerhörd vikt för pressfriheten och yttrandefriheten i vårt land. Därbehövs inga förändringar, om de som fått förtroendeuppdraget att svara förlandets säkerhet håller på de löften och försäkringar de har avgivit. Om människorsom har fått det förtroendet inte är beredda att hålla sina löften ochförsäkringar, hjälper inga lagändringar i väriden. : Av ännu större intresse förkonstitutionsutskottet är kanske vilka rutiner och vilken praxis man skalltillämpa vid utvisning av främmande diplomater. Med tanke på den debatt sompågår om vad vi skall granska och vad vi inte skall granska vill jag säga attdet är en fråga som alldeles klart hör hemma under vårt granskningsområde. Anser utrikesministern att man skall offentliggöra allautvisningar av främmande diplomater, eller anser utrikesministern att man skallgöra bedömningarna från fall till fall? : Det är en inte så alldeles lättbesvaradfråga. Rutinen har ändrats som utrikesminister. Det har tidigarevarit en praxis både internationellt och i att man har varit ytterligtförsiktig och i regel inte offentliggjort sådana här saker, helt enkelt därföratt man har uppfattat det så att man tar en risk för det egna landet. Om man offentliggör sådana uppgifter, leder det lätt tillatt själva offentliggörandet ses av det land vars diplomater har utsatts förutvisning som en extra straffåtgärd. Det leder lätt till hårdare motreaktionerän som annars blir fallet. Det inträffade också i det ärende som vi nudiskuterar att två svenska diplomater blev utvisade bl.a. med hänvisning tillatt man hade givit offentlighet åt utvisningen. Min personliga uppfattning är att i denna avvägning mellanrikets säkerhet och hänsynen till allmänhetens rätt att få reda på vad som harhänt måste det offentligaintresset tillmätas större vikt än som har skett. Därför har KU1986/87:33 vi också ändrat rutinerna på detta område. : Om jag förstod det rätt skall man nu gestörre offentlighet åt utvisningar än vad som har varit praxis tidigare. Är deten riktig tolkning? : 1 princip; ja. Jag kan naturligtvis inteha någon alldeles bestämd uppfattning om vilka situationer man kan hamna i.Avvägningarna kan ibland vara svåra där man har att väga hänsynen till riketsintressen mot allmänhetens intresse av alt få information. Det kan i vissa fallvara en besvärlig avvägning. Men principen bör vara största möjliga öppenhet. : Jag delar helt den uppfattningen. Får jag ställa ytterligare en fråga som verkligensammanhänger med granskning. Den här typen av beslut är alliså inte formellaregeringsbeslut. Anser utrikesministern att de bör ligga hos, regeringen i sinhelhet och alltså fattas på traditionellt sätt, eller anser utrikesministernatt nuvarande ordning med beslut på utrikesministernivå är en lämpligavvägning? Slen : Det är en tillämpning av en praxis som hargällt . Den innebär att utrikesministern eller den till vilkenhan delegerat beslutanderätten kan besluta om ackreditering, om visering, omgodkännande av diplomater från främmande länder. Den rätten harutrikesministern, och det tror jag har fungerat väl. Beslut om utvisning hör till den negativa sidan.Egentligen är vokabulären litet felaktig. Det är egentligen inte någotutvisningsbeslut vi fattar, utan ett , beslut att förklara en person förpersona non gråta. Man meddelar då vederbörande beskickningschef att entjänsteman är önskvärd. Då har beskickningschefen att fattabeslutet om att vederbörande skall ut ur landet. Jag menar att det har fungerat tillfredsställande. Manbehöver alltså inte göra detta till ett ärende som skall beslutas av helaregeringen. Men det är ganska klart att man i så här intrikata frågor rådgörmed de närmast berörda statsråden och helst naturligtvis, om det är möjligt,med hela regeringen. Det är inte alltid besluten har så stor räckvidd som i dethär fallet. Men jag menar att nuvarande ordning är till fyllesi. : Om jag förstår de handlingar rätt som vihar fått från upprättas inte någon form avbeslutsprotokoll ens när det är utrikesministern som fattar beslut. Anser utrikesministern att man behöver någon skriftligdokumentation inom UD om de förklaringar om icke-önskvärdhet som har skett, såatt man kan följa besluten och historiskt sett få någon överblick över vilkabeslut som de facto har fattats? Såvitt jag förstår är det etfformlöstförfarande . : Ja, det är det i alla sådana här ärenden.Det är många ärenden som utrikesministern har rätt att besluta om eller kandelegera till underordnade tjänstemän. kommer beslutet till uttryck i form av direktivtill en delegation eller till svenska representanter i olika sammanhang. I dethär fallet förs det inga protokoll - det är också en gammal sedvänja, som mankan ha olika Men det görs ofta i de viktiga ärendena ändå samtalsupp- KU 1986/87:33 teckningar, , Bilaga A 23 Det kan man diskutera, framför allt naturligtvis om mantar hänsyn till historikernas intresse att få karllagt vad som har hänt. Menatt tvinga ett departement att föra protokoll i alla rutinärenden skulle varaatt gå för långt. : I den promemoria som vi har fått står detom den aktuella utvisningen att omfattningen av regeringens åtgärder varovanlig - det syftar på antalet utvisade. Innebar detta "ovanligomfattning" att man tog några särskilda hänsyn när det gäller eventuelltoffentliggörande eller samråd med olika personer? : Det är klart att hänsynen till riketsintressen blir särskilt viktig i sådana sammanhang. Begär man att många från enbeskickning som ändå inte har särskilt stor personal skall utvisas på en gång,uppfattas det av det främmande landet som en exceptionell åtgärd, och därniedhar beslutet en större svårighetsgrad. Men detta ledde oss aldrig tilluppfattningen att vi inte skulle publicera utvisningarna, utan frågan gälldenär vi skulle ge offentlighet åt dem. För det första var det i detta fall besvärligt att få tagpå och informera regeringsledamöterna, eftersom de redan hade börjat ge sig utpå förstamaj-utflykter. För det andra ville jag redovisa för partiledarna vad somhade hänt och fick inte tag på alla. För det tredje måste män för att minska risken förmotåtgärder från det främmande landet ge vederbörande beskickningschef en chansatt meddela hem vad som var på gång. Valborgsmåssohelgen och första maj gjorde att det dröjdetill . Det var så snabbt man kunde handla om man också skulle väga inrikets intressen. : Det är ytterst bekymmersamt om någon inom säpomedvetet läcker sådana här uppgifter i frågor som har stor betydelse för riketssäkerhet. Är det här fallet unikt, eller har det förekommit liknande historiertidigare? : På den punkten kan jag inte svara likasäkert som jäg gjorde i det fall som är under diskussion, men jag kan inteutesluta att det har förekommit. : Avser regeringen att vidta några åtgärder föratt förekomma att sådant här upprepas? Jag antar att regeringen bedömer det sommycket allvarligt. : Ja, jag betraktar det som mycketallvarligt, och det kan bli ännu allvarligare i en mer spänd utrikespolitisksituation än vi lever i . Men jag ser det i första hand som en uppgift förchefen för säkerhetspolisen att klara ut detta. : Har man inom regeringen någon uppfattning omhur vitt spridda dehär ytterst hemliga och delikata informationerna är inom 300 : Inte exakt. Vi vet vilka som handlägger vilka ärenden, men KU1986/87:33 exakt var gränserna för informationen går känner vi inte till. Detär nog inte Bilaga A 23 heller meningen att vi skall känna till det. : På vilket stadium informeras regeringen isådana här frågor? Kommer säkerhetsavdelningen när allt är klappat och klart,eller informeras regeringen på ett tidigare stadium om att det pågårundersökningar och föreligger misstankar? : Det är litet olika beroende på vad detgäller eller hur man bedömer svårighetsgraden. Det händer att densäkerhelsgrupip vi har inom och där också säkerhetspolisenfinns med säger att det håller på att hända någonting eller att det kommit irinågra i landet som vi måste hålla ögonen på. Men det finns inga självklararutiner för detta. Om säkerhetspolisen är någorlunda förvissad om att någonär på väg att utsätta riket för risker, utgår jag från att den anmäler detta,liksom om man kan befara att någon människa ges en uppgift som kan ökavederbörandes möjligheter aft utöva en för landet skadlig verksamhet. : Hade regeringen i det här specifika falletsådana preliminära informationer på ett tidigare stadium? När fick ni denförsta informationen? : Pä den punkten törs jag inte uttala migmed säkerhet, men det är naturligtvis en viktig fråga. Jag utgår från att man iden säkerhetspolitiska gruppen, där kabinettssekreteraren sitter med, hadesagt någonting utan att ange omfattningen. Uppgifterna nådde oss först den 23april. : Jag finner frågestunden i denna delavslutad. b) angående export av krigsmateriel I anslutning till de diskussioner vi fört kring export avvapen har velat ställa en fråga till utrikesministern som berörvår utlandsrepresentations medverkan i det sammanhanget. BirgU : Det har förekommit uppgifter i massmediaom att polisen inte skulle ha fria händer att skötci polisutredningen om brottmot vapenbestämmelserna. Man skulle bl.a. inte kunna göra undersökningarutomlands, framför allt inte i , utan dem skulle UD sköta helt på egenhand. Är defta riktigt? : Nej, det är en felaktig uppgift.Utrikesdepartementet har naturligtvis allt intresse av alt polisen fårfullfölja sitt arbete också internationellt. Birgtt : Skall jag uppfatta det så att den harmöjlighet att helt självständigt bedöma vilka undersökningar den behöver görabåde i och utomlands, exempelvis i ? : Polisiära undersökningar, självklart. : UD eller har intelagt in några restriktioner? : Inte vad jag vet. Jag kan bara svara för mitt eget område. Jag KU 1986/87:33 betraktar det som uteslutet. Jag förstår inte vilket intresse UDskulle ha i det Bilaga A 23 fallet. : Regeringen skickade tillSingapore för att, som han själv talade om för oss, redovisa våra bestämmelserom vapenexport och försäkra sig om att hade följt dessa och de avtalsom gäller. Hur kan det komma sig att han hade så begränsat uppdrag och att haninte hade till uppgift att göra ytterligare undersökningar om vad som faktiskthade förekommit? : Det är en fråga som jag inte kan svara på.Det var inte jag som skrev direktiven för resa. : Har UD tagit några särskilda initiativför att via den representation som står till UD:s förfogande försöka skapa ökadklarhet i de här affärerna? Slen : Svaret är ja. : På vad sätt har ni gjort det? : Vi har vänt oss till beskickningscheferna.I de svartlistade länder där man befarar eller misstänker att det kan haförekommit illegal handel är det ofta svårt att via beskickningarna få framsådana uppgifter, men det har vi alltså försökt göra. : Har UD tagit sina initiativ på senaretid? När togs de? : Jag handlägger icke de frågorna, men dethar nog skett för ganska länge sedan. Det tror jag skedde också under deborgerliga regeringarna, och det har förresten uttalatsig om i pressen. Om det händer någonting utomlands är det självklart attregeringen i första hand vänder sig till de egna representanterna i det landetför att de med sina kontakter skall kunna utröna vad som har hänt. : Känner utrikesministern till om man denhär vägen har försökt få klarhet i vilka svenska vapen som möjligen kan finnasi ? Slen : Ja. Men det är just ett sådant land därdet är ytterligt svårt att via diplomatiska kanaler få fram sanningen. Bertd Fiskesjö: Det är undersökningar som fortgår och inteär avslutade? : Jag tar för givet att de betraktar det somen permanent uppgift så länge beskyllningarna kvarstår. Men jag vill betona hurytterligt svårt det är alt dels bygga upp ett pålitligt kontaktnät, delsutnyttja det i en sådan här situation med tanke på de straff som drabbar demsom gör sig skyldiga till att lämna uppgifter. Möjligheterna är därförytterligt begränsade. BertU Fiskesjö: Några upplysningar av värde har alltsåinte strömmat in ännu? : Inte vad jag vet. 26 1986/87. GunnarBiörck: Sedan nu två andra ledamöter har fört in den här frågan i KU1986/87:33 diskussionen med utrikesministern undrar-jag om utrikesministernskulle ha Bilaga A 23 möjlighet och vänlighet att förklara vad man har lagtde små shejkdömena Bahrein och till last så att de blivit svartlistade.Vilka krigshandlingar förväntas de utöva? : Får jag skjuta in att vi nu går utöver deförhandsanmälda frågorna. Vi har en överenskommelse med regeringen att denskall få information i förväg om frågorna. Givetvis har jag ingenting emot attutrikesministern besvarar frågan, men regeringen har inte haft tillfälle attutföra det beredningsarbete som behöver utföras. : placerar mig mellan tvåeldar: och regeringen. Frågan är naturligtvis befogad. Det finns runtom i världenländer om vilka man har svårt att tänka sig att de skulle kunna delta i ettanfallskrig. Jag nämner som ett exempel ett land från en annan del av världen:Botswana. Jag skall inte gå in på det landets bekymmer, men det ligger i enregion som är orolig, inte på grund av beleende, utan på grund avSydafrikas. Jag föreställer mig att det är samma sak med och Bahrein.Ändå är vi restriktiva och säljer inte vapen dit. Det finns en misstanke om attde kan dras in i en konflikt , eftersom regionen är såkonfliktfylld. Jag föreställer mig att detta' ibland kan försätta denparlamentariska nämnden och utrikesnämnden och regeringen i svårigheter. Det landet har tidigare fått geväret medammunition via - vi har sålt vapnen till , som sedan heltlagligt har sålt dem vidare för länge sedan. Men får man inte köpaammunition, och det leder till en viss undran. Det här är en ytterligt besvärlig avvägningsfråga. Det kanfinnas olika uppfattningar om huruvida vi gör rätt avvägning eller inte. Därmedhar jag naturligtvis antytt vilket beslut jag skulle komma till om jag blevnödgad att dra någon slutsats. : Jag tackar utrikesministern för att hansvarade på frågan. Jag har ingen kommentar, men jag har uppfattningen att dessaländer uteslutande kan tänkas bedriva försvarskrig. Slen : Ja, det är också vår bedömning , mendessa fredliga länder lever i en konfliktfylld del av världen, så den fredligasituationen kan snabbt förändras. : Jag har inga ytterligare talare antecknadeför frågor till utrikesministern. Det återstår för mig alt tacka utrikesministern för att duhar ställt dig till vårt förfogande och genom dina muntliga svar kompletteratvår skriftliga dokumentation. : Jag ber att få tacka utskottet. Det äralltid trevligt all få komma tillbaka till gamla vädjobanor. Utfrågningav förbundsjuristen , ku1986/87:33 TCO, angående personalkontrollsystemets Biiagaa 24 tillämpning,m.m., Ordföranden : Härmed förklarar jagsammanträdet öppnat. Vi börjar med vår särskilda föredragningslista somupptar ett ärende angående personalkontrollsystemets tillämpning, m.m. Vikänner till att TCO har haft synpunkter i denna fråga och därför har vi i daginbjudit förbundsjuristen . Jag hälsar dig välkommen. Enligtden praxis vi har i utskottet ger vi först ordet till den vi har inbjudit. Hardu några inledande synpunkter? : Jag kanske skall börja med attpresentera mig med några få ord. var jag chef för den juridiskasektionen på - TCO:s största fackförbund. Jagfick givetvis erfarenhet av förhandlingar och processer - bl.a.om uppsägningar. är jag anställd som jurist hos TCO. Jag utsågs som företrädare för enligt 21 a § ipersonalkontrollkungörelsen i samband med att kungörelsen ändrades 1983. Jagskall alltså kallas till överläggning när en myndighet överväger att säga uppnågon av säkerhetsskäl. Min erfarenhet av personalkontroll inskränker sig till tre fall som ,inträffade inom loppet även ganska kort tidsrymd, mellan och Dessa fall gällde en kvinna och två män. iakttasekretess när det gäller vad dessa människor har lagts till last. ändå attjag kan berätta lite grann omkring det hela. En av männen sades upp från en underordnad befattningefter en lång anställningstid. Han var anställd på DAFA. Det är en arbetsgivaresom inte är skyldig att överlägga med den fackliga organisationen eftersomföretaget blev ett bolag . Arbetsgivaren och facket badgemensamt att jag skulle ställa upp i detta fall. Kvinnan som var aktuell i ett av fallen hade fått en nytjänst efter att det hade bestämis att den arbetsplats hon arbetade vid skulle läggasner. Hon hade också en lång, välmeriterad anställning bakom sig och hon hadefått en högre tjänst i samband med omorganisationen som gjordes. Kvinnananställdes på den nya tjänsten innan svar hade kommit från rikspolisstyrelsen.1 det fallet såg man personalkontrollen enbart som en formell åtgärd. Det tredje fallet gällde en nyanställning däromständigheterna var mer speciella. Jag skulle vilja uppehålla mig något viddetta fall. Vi kan för enkelhetens skull kalla denna person för - det blirtungt och besvärligt om vi skall kalla honom för vederbörande eller liknande. blev uppmanad att söka anställning på en myndighetsom lyder under ÖB. Han blev uppmanad av personalchefen vid denna myndighet. Till historien hör att personalchefen var också säkerhetschef.. Personalchefen kände mycket väl. De hade arbetat tillsammans . De hade haft olika uppfattningar i olika frågor, men den nuvarande personalchefen uppskattade arbete mycket och tyckte att han var duglig. väl till de förhållandensom senare skulle komma att åberopas mot . KU 1986/87:33 Undersin tid vid högskolan var politiskt aktiv vilket personalchefen 24 kände till. Efterdet att hade intervjua ts av flera personer fick han anställning påmyndigheten i fråga i konkurrens med flera sökande. Enligt vad självhävdar skall även intervjuarna ha känt till hans förflutna. Förstefter det att blev anställd gjordes en personalkontroll. Han anställdes ijuni månad, men först kom det ett svar frånrikspolisstyrelsen. Just sommar och semester hade en stor del av ansvaret föratt det hela blev så olyckligt. blev uppsagd just innan han skulletillträda befattningen. Kurttog - praktiskt taget av en ren slump - kontakt med mig dagen föreöverläggningen på ÖB;s säkerhetsavdelning.