bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — a. lämnats 1979 och 1984 till export av antiubåtsrakeler samt vidolika tillfällen till export av amrnunition ochreservdelar till sjömålskano-ner m.m. Vad gällerAB marinluftvärnssystem har följande tillstånd lämnats. 4.1978 Fyra pjäser för tre fregatter,avsedda ått byggas i 29.6.1978 Fyra och fyra pjäser för fyra patrullbåtar, avseddaatt byggas i . 10.1.1980 En pjäs för ett skolfartyg, avsett att byggas i KU1986/87:33 Åtta pjäser för fyra supportfartyg, avsedda att Tillståndet förlängt 3.12.1981. 18.11.1982 Fyra pjäser för två supportfartyg, avsedda att byggas 30.1.1986 En pjäs för utbildningsändamål vid en marinskola i 20.2.1986 Två och två pjäser för två patrullbåtar, avseddaatt byggas i . 20.2.1986 Sex och sex pjäser för sex patrullbåtar avseddaaft byggas i . Utförsel delvis okt. 9.4.5 Närmare om vissa exporttillstånd 19821986 tillIndonesien , 1982 sökte AB exporttillstånd förbestyckning av två supportfartyg (punkt 5). Kontraktet hade tecknats 1981 ochredovisats för KMl . Efter det att UD:s politiska avdelninglämnat ansökningen utan erinran meddelades tillståndet . I den debatt som förekommit har tillstånden till export avbestyckning för patrullbåtarna tilldragit sig särskild uppmärksamhet. Det äratt märka att, enligt vad som upplysts, exportföretagen vid en rad tillfällen1983-1986 fått beskedet att regeringen inte skulle komma att ge tillstånd tillengagemang på nya områden av försvar. gällerenligt vad KMl vidare upplyst följande. anmälde AB ordern på en luftvärnspjäsför utbildningsändamål (jfr punkt 6). Ansökan kom in , och UD:spolitiska avdelning avstyrkte månaden därpå tillstånd till exporten. AB Boforstecknade 1983 ett kontrakt på luftvärnspjäser för de två patrullbåtar som skullebyggas i (jfr punkt 7). Det kan här nämnas att den tidigareleveransen för patrullbåtar (punkt 2) hade kontrakterats . UD:spolitiska avdelning avstyrkte åven export av luftvärnspjäser tillde nya patrullbåtarna. Den rådgivande nämnden uttalade som sinmening att de aktuella ansökningarna inte skulle bifallas. Regeringen lämnade iett beslut ansökningarna om att få exportera dels en pjäs förutbildningsändamål, dels pjäserna för patrullbåtarna utan bifall. förnyade AB sin ansökan om att fåexportera utbildningspjäsen. I ansökan lämnades kompletterande uppgifter ommaterielen. Sedan bedömt den nya ansökningen positivtoch den rådgivande nämnden lämnat ansökningen utan erinran,meddelades tillståndet (punkt 6). sökte AB på nytttillstånd till export av luftvärnspjäserna för de två patrullbåtarna (punkt 7). begärdes tillstånd till export av ytterligare tolv luftvärnspjäser till de sista sex patrullbåtarna (punkt 8). Till grund för sist angivna ansökan låg ett kontrakt 43 Till ansökan fogade AB en promemoria. I den KU1986/87:33 beskrevbolaget hur leveranserna utgjorde en integrerad fortsättning på av Indonesientidigare kontrakterad och av AB levererad utrustning. Därbeskrevs också hur valde att genomgåendeförse det indonesiska nybyggnadsprogrammet med I promemorian framhöll AB bl. a. att alla leveranseringick som en del i en långsiktig planering från sida att bygga uppett enhetligt system och utgjorde successiva beställningar inom ramen förett totalprogram som fortlöpande genomfördes. KMl överlämnade promemorian till () för synpunkter. Syftet var att få underl.sg vid bedömningen av effekternaav att avbryta leveranserna. Kommendören av första graden, avdelningschefenGunnar-Bo Ericson, systemavdelningen vid FMV:s huvudavdelning förmarinmateriel, avgav en promemoria till KML Av den framgårbl.a. Ett örlogsfartyg konstrueras och byggs kring den utrustning somskall utgöra beväpningen. Likaså konstrueras stridslednings-ocheldledningssystem så att de kan systemmässigt arbeta tillsammans med vissvapenutrustning. Tvingas man t.ex. vid en serieproduktion av fartyg med standardiseradbeväpning byta till annan pjäsleverantör medför detta betydandeomkonstruktioner av skrov och utrustning från annan leverantör. Enligtpromemorian delade FMV de av AB framförda argumenten och framhöll att ombeställningarna inte kunde genomföras, så måste situationen för den indonesiskamarinen bedömas som mycket svår och få konsekvenser framåt.Vidare påpekades att utbildnings- och underhållssystem måste läggas om. Ansökningarna jämte AB och förelades den rådgivande nämnden vid dess sammanträde den 19februari 1986. De närvarandeledamöterna i den rådgivande nämnden hade inte något att erinra mot atttillstånd beviljades för utförseln. beviljade som nämntsregeringen utförseltillstånd för materielen under punkterna 7 och 8. 9.4.6 Övrig utredning vid årets granskning Vid sidan av det skriftliga materialet har utskottet, vadgäller , hållit en utfrågning med statsrådet . Vidare har exporten till tagits upp vid utfrågningar med statssekreteraren i UDH, , med rätts- och expeditionschefen i UDH, tillika tillförordnade krigsmaterielinspektören , samt med de förutvarande handelsministrarna , och . Vid utfrågningen har bl. a. uttalat följande. 1 fråga om export till godkänner regeringen bara leveranser som är knutna till tidigare gjorda åtaganden. Vid den värdering regeringen har gjort av läget på och över huvud taget i har bedömts att leveranser som är knutna till tidigare åtaganden får fullföljas, men vi har inte velat gåin på nya områden. Det har också meddelats till den svenska försvarsindustrin. Tre olika kontrakt ligger till grund för leveranserna av luftvärnspjäser tillde på olika varv byggda patrullbåtarna. Efter den förnyade ansökan, FMV:s 44 yttrandesamt beredningen bl. a. i den rådgivande nämnden tog regeringen 1986/87:33sitt beslut. De analyser som gjordes var noggranna och visade att yrkandena somframställdes av när det gällde en utbildningspjäs och ibörjan av 1986 när det gällde luftvärnspjäser hängde så intimt ihop med detidigare åtagandena att det hade varit direkt fel att säga nej tillbeställningen. Det var ett sammanhängande vapensystem, och att säga nej skullefå konsekvenser för de redan levererade båtarna. Det är en totalbedömning vigör. Mot bakgrund av situationen i landet har vi bedömt i vilken mån man ärbunden av tidigare leveransåtaganden. Vidare har framhållit attdet inte är ovanligt att man tillåter vissa leveranser av defensiv materiel,men är försiktig med andra leveranser - även när det gäller defensiv materielskall en totalbedömning göras - samt att det sägs i riktlinjerna att till ettland med inre oroligheter kan man exportera vapen som inte anses påverka denrådande situationen. Vid utfrågningarna med bl.a. och har - liksom vid en utfrågning med - tagitsupp frågan om det förelåg några bindningar som nödvändiggjorde att tillståndgavs till export av utrustningen till de sex sista patrullbåtarna. MatsHellström har därvidlag förklarat att någon juridisk bindning inte förelåg,utan bundenheten gällde den totala bedömning som skall göras enligtriktlinjerna. Med bunden avses att vara politiskt bunden vid tidigareåtaganden. Vidare har betonat att regeringen sade nej tillytterligare utförsel , eftersom man på det underlag som då fanns uppfattadeatt det var ett nytt engagemang, men att AB senare återkom och visadeatt detta engagemang hängde intimt samman med de tidigare leveranserna. har redovisat att han vid ett besök iIndonesien sammanträffade med generaldirektören, den högstetjänstemannen vid utrikesministeriet. Denne framhöll för attfyra faktorer skulle göra att ett avbrytande av leveranserna negativt skullepåverka den indonesiska marinens utbyggnad samt få betydande ekonomiskakonsekvenser. De fyra faktorerna var enligt generaldirektören attfartygskonstruktioner skulle få göras om samt att underhåll, reservdelsförsörjningoch utbildning baserades på fortsatta Boforsleveranser. Vidare påpekades attett avbrytande på ett avgörande sätt skulle påverka trovärdighet somvapenleverantör. Generaldirektören gick enligt så långt att dennesade att det inte bara skulle påverka det egna landet, utan att det skulle fåomfattande verkningar. Sammanfattningsvis såg enligt denindonesiska regeringen synnerligen allvarligt på ett avbrytande av leveransernaav Boforssystemet. I har alltsedan rått ettprincipiellt förbud mot export av krigsmateriel (se. a. en kungörelse 1918:411). Från detta förbud har emellertid regeringen kunnat göra undantag genom att bevilja utförsel- 45 tillstånd.Avsikten med detta system var då liksom att möjliggöra för KU1986/87:33 statsmakternaatt utöva kontroll över exporten av sådan materiel. ursprungligasystemet anpassades sedermera till en under Nationernas Förbundstid ingången konvention om kontroll av den internationella vapenhandeln.Konventionen undertecknades av men trädde aldrig i ISverige ersattes bestämmelser med nya regler under 1920- och1930-talen innehållande väsentligen samma principer som . Efter har som känt i FN vid upprepadetillfällen bl. a. diskuterats förbud mot internationell vapenhandel till vissaländer. Ett flertal resolutioner i ämnet har också utfärdats (se SOU 1970:63 s.32-33). Endast i något enstaka fall har FN antagit en bindande resolution pådetta område. Det skall nämnas att en rad andra länder har liknanderestriktioner för vapenexport som . Bland dessa kan nämnas - förutomövriga nordiska länder - , , ,. , , och . Den svenska försvarsindustrins möjligheter att inom landetutveckla, tillverka och underhålla materiel hai- betydelse för Sverigessäkerhetspolitiska trovärdighet och för den svenska försvarsmaktensutformning. Försvarets beställningar hos försvarsindustrin är emellertid inteså omfattande att företagen kan upprätthålla den storlek, kompetensoch tekniskautvecklingsnivå som en hög självförsörjningsgrad på detta område fordrar. Enviss export är därför nödvändig. Genom samarbete med utländska företag sker ettutbyte av försvarstekniska erfarenheter som den svenska försvarsindustrin kanha nytta av för sina leveranser till det svenska försvaret. Vad gäller de nu aktuella krigsmaterielexportfrågornaskall först hänvisas till avsnitten 9.2.1- 9.2.3 där utskottet lämnat eningående redogörelse för de lagregler och de riktlinjer som gäller för svenskkrigsmaterielexport. Vid utskottets granskning av hur dessa regler ochriktlinjer har tillämpats av regeringen har en av utgångspunkterna varit deuppgifter som föreligger om olaglig svensk vapenexport. Sådana uppgifter medförnaturligtvis mot bakgrund av statens kontrollansvar på detta område risker föratt vårt lands utrikespolitiska trovärdighet försämras både i ochutomlands. Enligt utskottet vore detta självfallet allvarligt. Det börunderstrykas att det inte är utskottets uppgift att granska enskilda företagsförehavanden. Den konstitutionella granskningen avser regeringens befattningmed krigsmaterielfrågor dels i sin egenskap av tillståndsgivande myndighet,dels som kontrollorgan genom krigsmaterielinspektionen, vilken har till uppgiftatt utöva tillsyn över tillverkningen av krigsmateriel i . Den nu genomförda granskningen är inte heltäckande. I ickeringa utsträckning utgör den en uppföljning av tidigare års granskning avkrigsmaterielexport till två , nämligen och Singapore.Det är utskottets avsikt att återkomma till hithörande spörsmål bl. a. motbakgrund av att en särskild medborgarkommission tillsatts med uppdragatt skapa största möjliga klarhet kring de händelser som gettupphov till uppgifter om olaglig svensk vapenexport. Slutligen vill utskottetåter framhålla att det varitutskottets strävan att så långt det är möjligtöppet redovisadet utredning.smaterial som granskningen grundas på. I detföljande kommerutskottet att först behandla krigsmaterielexportfrå- 46 Därefter följer en redovisning av vad som KU 1986/87:33framkommit beträffande sådan export till och vidareexport därifrån.Vidare berörs i korthet vissa frågor om handelsutbyte m. m. med samt, iett sista avsnitt, vissa informationsfrågor m. m. Utskottets granskning i denna del har gällt dels huruvidareglerna för krigsmaterielexport medgett sådan export till mot bakgrund av , läget iregionen och övriga omständigheter, dels motiveringar och uttalanden i dettasammanhang av ansvarigt statsråd. Såsom konstaterats råder ett allmänt förbud motkrigsmaterielexport från vilket regeringen kan ge dispens. Till ledning fördispensgivningen har lagts fast att tillstånd under inga omständigheter får gest. ex. om FN har beslutat om s.k. vapenembargo. Av central betydelse viddispensgivningen är den bedömning som det ankommer på regeringen att göra avsåväl de utrikespolitiska som de inrikespolitiska förhållandena i köparlandet.Till detta kommer, särskilt vid avgränsningen mellan materiel av utpräglatdefensiv karaktär och krigsmateriel i övrigt, en totalbedömning av vissafaktorer utöver de nämnda, nämligen en prövning av materielens beskaffenhet ochdet sätt på vilket den kan förväntas bli använd, allt i enlighet med detsynsätt som närmare utvecklas i riktlinjerna. Detta leder till att export avvissa typer av vapen kan få förekomma till ett land trots att där råder inreoroligheter, dock under den bestämda förutsättningen att vapnen kan bedömasinte komma till användning i en inre väpnad konflikt. Skälen motkrigsmaterielexport har inte samma tyngd när det gäller s.k. defensiva vapen,t.ex. kustartilleri, vilket påverkar bedömningen av exportärendena. Ett landsom befinner sig i krig med annan stat kan dock inte påräkna att få köpa enssådan materiel från . Spänningen på har enligtregeringens bedömning väsentligt lättat jämfört med förhållandena på 1970-taletoch anses i sig inte utgöra något hinder för svensk export av krigsmaterieltill . Det förhållandet att riktlinjerna tillåter export ger å andrasidan inte något land en automatisk rätt att få köpa svenska vapen. Utskottetsgranskning har gett vid handen att regeringen bedömt att situationen iIndonesien krävt stor återhållsamhet med krigsmaterielexport. Således tillåtsför närvarande inte export av nya vapensystem till detta land. Att införa etttotalförbud, dvs. även förbud mot leveranser som hänger samman med tidigareexport, har däremot inte ansetts nödvändigt. Det har framkommit att AB begäran 1985 att fåexportera ytterligare luftvärnskanoner till först avslogs i linje med den berörda allmänna restriktiviteten. Bolaget återkom sedan med en detaljerad beskrivning av hur leveranserna hängde samman med den export av luftvärnsmateriel som pågått , då beslut fattades om att förse det indonesiska nybyggnadsprogrammet med vapensystem. Det gällde bestyckning för patrullbåtar i ett program som av tekniska skäl delats upp i olika kontrakt - - eftersom fartygen skulle byggas vid olika varv. har successiva beställningar 47 gjorts avfartyg och vapenutrustning inom ramen för ett totalprogram som KU1986/87:33 Ett nej till export av luftvärnspjäserna till de sista patrullbåtarnai nybyggnadsprogrammet skulle enligt AB ansökan ha medförtkrav på omfattande ändringar i konstruktionen av dessa fartyg samt konsekvenserockså för de redan färdigbyggda fartyg som är anpassade för Regeringen önskade få AB uppgifter ytterligare belystabl.a. genom att anlita opartisk expertis från för enbedömning av frågan. Av ett yttrande därifrån framgick att, på sätt AB Boforsgjort gällande, de begärda leveranserna hängde nära samman med de tidigareleveranserna.. Bolagets ansökan behandlades av den rådgivande nämnden ikrigsmaterielexportfrågor. Nämnden, vid vars sammanträde centerpartietsföreträdare inte deltog, lämnade ansökningen utan erinran och regeringenbeviljade tillståndet. Utskottet har vid årets granskning kunnat ta del av enomfattande utredning till belysning av det nämnda exporttillståndet, som utanmotsvarande belysning kom att tilldra sig en betydande uppmärksamhet vid förraårets granskning. Det kan till en början konstateras att inte något av de s. k.ovillkorliga hindren för export förelåg. Situationen var inte heller sådan attendast utförsel av reservdelar och ammunition kunde tillåtas. Enligt utskottetsbedömning kan, vid en sammanvägning av samtliga omständigheter, beslutet inteanses stå i strid med riktlinjerna. Det andra spörsmålet är det sätt på vilket frågor ochkritik i anledning av 'beslutet har mötts. Det har således vid granskningenklarlagts att det inte förelåg några bindningar som ovillkorligen krävde ettbifallsbeslut. Det är i det sammanhanget angeläget för utskottet att slå fastatt varje ansökan om expofttillstånd måste bedömas för sig. Det är vidare avsärskild vikt att -inom ramen för den sekretess som regelmässigtråder i dessafrågor - moll ven ' för fattade beslut i krigsmaterielexportärenden redovisaspå ett sätt som är klart och otvetydigt. T regeringens proposition 1984/85:82 om ökad insyn ochsamråd i frågor som rör krigsmaterielexport, m. m. kom ett synsätt till uttrycksom innebär en ökad öppenhet i dessa frågor. a. skall erinras om att enrådgivande nämnd i krigsmaterielexportfrågor inrättats och att regeringenårligen i en skrivelse till redogör för exporten. Det bör samtidigtkonstateras att, såsom varit fallet vid tidigare granskningar,sekretessfrågorna hanterats med en betydande försiktighet. För landetsmöjligheter att, inom ramen för de restriktiva regler som gäller, kunna verkapå exportmarknaden är det uppenbart av vikt att endast under mycket speciellaomständigheter göra avsteg från detta. Avvägningen mellan sekretesshänsyn ochsträvan efter öppenhet medför emellertid en beaklansvärd risk för att debatteni enskilda exportärenden inte blir tillräckligt klarläggande. Vad som kommitfram i ärendet ger enhgt utskottets mening vid handen att motiven förregeringsbeslutet om export av krigsmateriel tillIndonesien, som utskottet i likhet med föregående år inte haft anledning attanmärka på, borde åv föredragande statsrådet ha redovisats medstörre tydlighet än som varit fallet. Enligt utskottet skulle han t. ex. redanfrån början ha klarlagt att några bindningar inte förelåg, som skulle innebäraatt ett bifallsbeslut ovillkorligen måste följa. 9.5.3Singapore KU 1986/87:33 Vid årets granskning, som är att se som en uppföljning av1985/granskning, har utskottet ingående belyst krigsmaterielexportentill . Granskningen harnaturligen påverkats av de ytterligare uppgifter om otillåten vidareexportdärifrån som kommit sedan utskottet senast tog upp denna fråga.Utskottet redovisar nu de slutsatser som det omfattande underlaget hittillsberättigar till och torde få anledning att på nytt ta upp saken när bl. a. denpågående förundersökningen har avslutats. I den från inte bara konstitutionell synpunkt ovanliga ochallvarliga situationen att påståenden förekommer om att statsråd känt till attotillåten utförsel ägt rum, har utskottet funnit det speciellt angeläget att påsätt som skett göra granskningen särskilt ingående. Redan det stora antaletutfrågningar är ett uttryck för detta. Genom dessa utfrågningar och övrigutredning har inte framkommit någon omständighet som gett utskottet belägg föratt det i kretsen av regeringsledamöter funnits vetskap om oegentligheter.Enligt utskottets mening visar granskningen att de påståenden om oegentlighetersom förekommit har föranlett undersökningar med de medel och resurser som harstått till buds. Det har också framkommit att, som ett led i prövningen avansökningar, det har företagits mer eller mindre ingående kontroller bl.a. avdet rimliga i ett lands som importvolym. Utskottet har i samband med granskningenför egen del föranstaltat om en militärteknisk bedömning av Singaporesimportbehov av krigsmateriel. Enligt denna bedömning har den svenska exportentill inte varit av sådan omfattning att den behövt väcka misstankarom att otillåten vidareexport förekommit. Med facit i hand kan det hävdas att regeringarna på etttidigare stadium bort misstänka att allt inte stod rätt till. Det kan i dagkonstateras att graden av aktivitet från de olika regeringarna varierat. mening borde den växande mängden av ihärdiga och allvarligapåståenden ha motiverat till ytterligare åtgärder än dem som vidtogs. Det ärockså lätt att i efterhand konstatera att de undersökningar ochkontrollåtgärder som vidtagits inte varit tillräckligt långtgående, liksom detnu kan konstateras att avgivna försäkringar från AB sida ej var tillfyllest. Vid tiden för dessa försäkringar måste del emellertid ha varit svårtför regeringen att utgå från att gällande regler kringgåtts och oriktigauppgifter lämnats av ett välrenommerat företag som AB . Mot den angivna bakgrunden är det enligtkonstitufiönsutskottets mening - även om frågan närmast tillhörutrikesutskottets sakområde - nödvändigt att den rådande ordningen förtillstånd till och kontroll av krigsmaterielexport från vårt land ses överfrån grunden. En utredning om försvarsindustrins utlandsverksamhetremissbehandlas . Ett flertal andra initiativ har också tagitssåväl internt inom som genom att enutredning om krigsmaterielinspektionen och en särskild medborgarkommission hartillsatts. Utöver det anförda finner utskottet i avvaktan på deundersökningar och de utredningar som pågår, och som får förutsättas ocksåomfatta krigs-materielinspektionens dubbla roll av tillsyns- ochberedningsorgan, inte för 4 1986/87. Rättelse: S. 49 rad 9 nerifrån: orden "attkonstatera" har utgått. Rad 6 och5 nerifrån: orden "" har ersatt "utrikeshandelsdenarrementet". närvarandenågot ytterligare uttalande påkallat. KU 1986/87:33 Slutligen har, på sätt som närmare redovisas i avsnitt9.3.4, vid flera av utfrågningarna berörts regeringens befattning underinnevarande år med export till och frågan om otillåten vidareexportdärifrån. Vad som förevarit i nu berört hänseende föranleder inte någotuttalande från utskottets sida. Utskottet har följt upp tidigare granskningar avhandelsutbyte med m. m. Vad gäller den i avsnitt 9.3.5 närmare redovisadefrågan om oljeupphandling finner utskottet att det är anmärkningsvärt att detuppdrag om oljeinköpet som regeringen meddelat fortfarande står kvar. Om detbefinnes påkallat är det utskottets avsikt att återkomma till en granskning avkrigsmaterielfrågor vad gäller när den pågående förundersökningenavslutats och den tidigare berörda medborgarkommissionen genomfört sittutredningsarbete. Det finns slutligen skäl för utskottet att något beröraförutsättningarna för och genomförandet av förevarande granskning avkrigsmaterielexportfrågor. Som redan nämnts har utskottet i detta ärende haftett osedvanligt stort antal utfrågningar. Redan denna mängd information frånflera håll ger anledning att något uppmärksamma former och vägar förinformation i . Information och dokumentation av händelseförlopp av nuberört slag ställer särskilda krav på rutinerna i regeringskansliet.Utskottet,vill i detta sammanhang erinra om att rutinerna för kommunikationernainom har berörts i ett tidigare granskningsärende (KU1984/85:35, s. 38 ff.). I det fallet gällde det beslutsfattandet kring visskreditutfästelse till , där utskottet hade funnit vissa bristerföreligga i kommunikationerna såväl inom som i förhållandettill berörda utlandsmyndigheter. Det kan vara påkallat aft vårautlandsmyndigheter får i uppgift att ägna krigsmaterielexportfrågorna skärptuppmärksamhet. Som utskottet framhållit är det värdefullt attkrigsmaterielinspektionens ställning och arbetsformer ses över. En sådanöversyn kan ge anledning till ändrade rutiner vad gäller ärendeberedning ochinformation till regeringen i krigsmaterielexportfrågor. Ett ytterhgare spörsmål som aktuaUserats i ärendet ;ärvikten av att och därmed samt den svenskaallmänheten får bredast möjliga underlag för sin bedömning av hithörande frågor.Utskottet vill i det sammanhanget anföra följande. Det år naturligt att de motstridiga uppgifter omsvensk krigsmaterielexport som förekommit i massmedierna har väckt,krav på en.saklig information om vad som verkligen hänt inom ett område som av nödvändighetär kringgärdat av en hög grad av sekretess. Det är mot denna bakgrund särskiltangeläget att den information som lämnas undanröjer oklarheter och 50 ger såkorrekta besked som möjligt. I fråga om misstankar om olaga krigsmaterielexport harönskemål om en öppenhet förstärkts av att förunder- KU 1986/87:33 sökningenännu inte har avslutats.