bet · GA01BoU1 · 1986-12-31 00:00:00 — Ett uppvärmningssystem för el eller för ettenergislag som är i huvudsak importerat bör alltså, om det är möjligt attförbereda för övergång fill uppvärmning med ett annat energislag, utformas såatt det utan omfattande ändringar kan utnyttjas för inhemska fasta bränslen. Protokollet i denna delförklaras justerat . Socialutskottetsyttrande /86:1 y om förslag till ny plan- och bygglag (prop. 1985/86:1) BoU 1986/87:1 SoU1985/86:1 y har berett socialutskottet tillfälle attyttra sig över proposition 1985/86:1 med förslag till ny plan-och bygglagjämte dels de under den allmänna motionstiden väcktamotionerna 1984/ 85:664 av m. fl. (m), 783 av m. (m), 1478 av (), 2135 av () och (), 2152 av . m. fl. (c), såvitt avser yrkande 5, 2217 av TageSundkvist m. fl. (c), 2319 av m. fl. (c), 2674 av ChristerEirefelt (fp), 2676 av () och (). 2684 av IvarVirgin (m) och (), 2707 av m. fl. (m), såvitt avseryrkande 20, och 2801 av m. fl. (fp), såvitt avser yrkande 10och 12, dels de med anledning av propositionen väckta motionerna1985/86:66 av m. fl. (m), 67 av (), 68 av . (s), 69 av m. fl. (c), 70 av (), 71 avIrene Vestlund (s), 72 av (m), 73 av m. fl. (vpk),74 av (), 75 av (), 76 av (), 77 av () och (), 78 av . Mattssonm. (c), 79 av . m. fl. (c) oeh 80 av m.fl. (fp). tar i yttrandet upp frågor omtillgänglighet/handikappanpassning av byggnader och den yttre miljön,förebyggande av allergiska reaktioner, handikapporganisationernas ställningsamt medverkan i samhällsplaneringen. 1 propositionen läggs fram förslag om en ny plan- ochbygglag (PBL) som skall ersätta bl. a. byggnadslagen (1947:385),byggnadsstadgan (1959:612) och lagen (1976:666) om påföljder och ingripandenvid olovligt byggande m. m. Förslaget bygger i väsentliga delar pä principernai gällande rätt men innebär en genomgripande systematisk omarbetning av dagenslagstiftning samt en förenkling och modernisering av regelsystemet. Lagförslaget gäller delsplanläggning av mark och vatten, dels byggande. I lagförslagets inledande paragraf(1 kap. I §) anges att bestämmelserna syftar till att med beaktande av denenskilda människans frihet främja en samhällsutveckling med jämlika och godasociala levnadsförhållanden för människorna i dagens samhälle och för kommandegenerationer. Alla kommuner föresläs ha en översiktsplan som omfattarhela kommunen. Översiktsplanen kan fördjupas för olika delområden.Översiktsplanen skall ange grunddragen i användningen av mark- ochvattenområden i kommunen. Planen skall också ange riktlinjer för bebyggelseutvecklingen.Den har dock ingen bindande verkan vid prövning av enskilda ärenden om bygglov. När översiktsplanen upprättas eller ändras skall kommunensamräda med bl. a. och andra intressenter. Samrådet syftar tillutbyte av information och synpunkter under pågående planarbete. Resultatet avsamrådet skall redovisas i en samrädsredogörelse. Planen antas av kommunfullmäktige. Områdesbestämmelser skall enligt förslaget kunna antas bl.a. om kommunen vill säkerställa syftet med översiktsplanen inom ett begränsatområde. Dagens stadsplan och byggnadsplan föresläs ersatt av enenda plan, detaljplan. 1 den skall olika områdens huvudändamål anges, dvs.allmänna platser, kvartersmark osv. Även andra inslag i miljön än byggnader kanregleras i detaljplan, t. ex. idrotts- och rekreationsanläggningar m. m. Vid upprättandet av detaljplan skall kommunen samråda medlänsstyrelsen, fastighetsbildningsmyndigheten samt berörda kommuner. Sakägareoch de bostadsrättshavare, hyresgäster och boende som berörs av förslaget skallberedas tillfälle till samråd (5 kap. 20 §). Detsamma gäller myndigheter,sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse avförslaget. Detaljplan antas av kommunfullmäktige med viss möjlighettill delegation beträffande planer som inte är av större vikt. 1 ett särskilt kapitel (2 kap.) anges de allmännaintressen som skall beaktas vid planläggning och lokalisering av bebyggelse.Enligt 2 kap. I § skall planläggning ske så att den främjar en från allmänsynpunkt lämplig utveckling och ger förutsättningar för en från socialsynpunkt god bostads-, arbets-, trafik- och fritidsmiljö. De hänsyn som skalltas vid utformning av miljön inom områden med samlad bebyggelse anges ikapitlets 4 §. a. skall beaktas möjligheterna för personer med nedsattrörelse- eller orienteringsförmåga att använda området (2 kap. 4 § 5 p. Kraven på byggnader anges i 3 kap. Bl. a. föreslås ettgenerellt krav på att nya byggnader skall anpassas till den omgivande miljön(12 §§). De hygieniska kraven framgår av 5 §. Där anges att byggnader skallge möjlighet till trevnad, god hygien, en god arbetsmiljö och etttillfredsställande inomhusklimat. Gällande krav pä tillgänglighet/handikappanpassning harmed viss skärpning förts över till de nya bestämmelserna. 1 7 § anges attbostäder, arbetslokaler och lokaler till vilka allmänheten har tillträde skallvara tillgängliga för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmäga.Om SoU 1985/86:1y det behövsskall byggnaderna vara försedda med hiss e. d. Undantag från kravet på hissgörs för bostäder med färre än tre våningsplan. Huset skall dock byggas så althiss eller annan lyftaiiordning kan installeras utan svårighet. Undantag från tillgänglighetskraven får medges för eu- ochtvåböstadshus om det är befogat med hänsyn till terrängen, samt förarbetslokaler om det är befogat med hänsyn till arten av den verksamhet som skallbedrivas där. Reglerna om tillgänglighet gäller inte heller fritidshus (9 ij). Vid till- och ombyggnad skall byggnaden i princip uppfyllasamma krav på tillgänglighet som vid nybyggnad (3 kap. 10 §). Hänsyn skall docktas till byggnadens förutsättningar. Kommunen kan vidare, såvitt gäller ombyggnader,i områdesbestämmelser eller detaljplan ställa lägre krav, om bebyggelsen inomområdet som helhet ändå får långsiktigt godtagbara egenskaper. För ombyggnadförutsätts särskilda föreskrifter komma att meddelas med stöd av PBL. Andraändringar av byggnader än om- och tillbyggnad skall utföras så att de i skäligutsträckning uppfyller kraven. När det gäller loniler och allmänna platser anges i 3 kap.15 § bl. a. att det skall tillses att tomter som tas i anspråk för bebyggelsekan användas av personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmäga, om detinte är obefogat med hänsyn till bl. a. terrängen. Detta är en utvidgning avkravet pä tillgänglighet i förhållande till nuvarande bestämmelser. Beträffandeallmänna platser och områden för andra anläggningar skall kraven för tomtertillämpas i skälig utsträckning (3 kap. 18 §). Bestämmelser om bygglov m. m. finns i 8 kap. De åtgärdersom kräver bygglov uppräknas i I 7 §§. 1 8 oeh 9 §§ finns bestämmelser om s.k. rivningslov och marklov. Skyldigheten att söka bygglov skall enligt förslaget kunnavarieras genom kommunala beslut. Kommunen skall under vissa förutsättningarkunna besluta att vissa åtgärder inom områden utan detaljplan får utföras utanbygglov, bl. a. komplementbyggnader och mindre tillbyggnader. Föromrä-den meddetaljplan kan kommunerna i planen besluta att enklare fritidshus m. m. fåruppföras eller byggas till utan lov. 1 13 kap. finns bestämmelser om överklagande. Beslut omöversiktsplan skall enligt förslaget kunna överklagas genom kommunalbesvär.Beslut om detaljplan, områdesbestämmelser, bygglov m. m. skall kunna överklagastill genom s. k. förvaltningsbesvär. Kretsen av principiellt besvärsberättigadevid beslut om detaljplan etc. vidgas till att omfatta alla boende inom detområde som berörs av planen samt organisation av hyresgäster. Rätten attöverklaga är dock begränsad till sakägare som senast under utställningstidenskriftligen framfört synpunkter som inte tillgodosetts. PBL skallenligt förslaget träda i kraft den . I motionerna 1985/86:66 av m.fl. (m). 69 avThorbjörn m. fl. (c) och 80av m. Jl. (fp)har yrkatsavslag på propositionen i dess helhet. behandlar i det följande endastpropositionen och motionerna i de delar som rör utskottets beredningsområde.Utskottet går sålunda inte in pä det principiella ställningstagandet tilllagförslaget i dess helhet. SoU1985/86:1 y Tillgänglighét/handikappanpassningav byggnader Flera motioner tar upp frågan omtillgänglighet/handikappanpassning av byggnader. 1 motion 1985/86:77av och (båda s) anförs bl. a. att det är en förutsättning för att människor med olikafunktionsnedsättningar skall kunna fungera i samhället att bostäder, offentligmiljö, arbetsplatser och utemiljö är tillgängliga. Utan tillgänglighet blirfunktions-nedsättningarna till betydande handikapp. Isolering, ensamhet och ettstort beroende blir följden. Motionärerna yrkar därför att PBL:s krav påtillgänglighet skärps pä flera punkter. Det stora probleinet uppstår enligtmotionärerna vid ombyggnad. Man yrkar här att 3 kap. 10 § ändras så atttillgänglighetsaspekterna beaktas i högre utsträckning (yrkande 5). Kommunensmöjlighet att göra avsteg från tillgänglighetskravet om området som helhet fårgodtagbara egenskaper vill motionärerna ha preciserad. Områdesplanerna börbrytas ned kvartersvis sä att inte avsteg frän tillgänglighet skall kunna görasi för stora områden (yrkande 6). 1 samma motion yrkas vidare attfastighetsägare skall kunna ersättas av kommunen om det blir uppenbart oskäligakostnader vid krav pä handikappanpassning. Det exempel som ges är att kommunenställer krav pä hiss (yrkande 7). Man vill också ha ökade tillgänglighetskravpä fritidshus {yrkande 4). 1 motion 1985/86:73 av . (vpk)yrkas att 3kap. 7 § ändras sä att hiss eller annan lyftanordningskall installeras även ibostadshus med två våningsplan, och inte som bara i hus med tre eller fleraplan (yrkande 8). Förslaget att endast förbereda för hiss anser motionärernavara en halvmesyr. Motionärerna understryker vidare behovet av närmareföreskrifter bl. a. vad gäller orienterbarhet (yrkande 5 delvis). Man villockså att möjligheten till avsteg frän kravet pä tillgänglighet vid ombyggnadendast skall fä utnyttjas ytterst restriktivt (yrkande 6). Bestämmelserna i 3kap. 10 § om tillbyggnader och ombyggnader m. m. föreslås ändrade på flerapunkter. Enligt motionen bör föreskrivas att ombyggnader skall utföras sä attstor hänsyn tas till byggnadens brukare (yrkande 9 a). Möjligheten för kommunenatt sänka kraven inom ett område i det fall att området ändå får långsiktigtgodtagbara egenskaper, bör enligt motionen utgå (yrkande 9 b). 1 samma motionyrkas också att kommunen skall ha möjlighet att ställa krav pä åtgärder för attöka tillgängligheten även när ombyggnad inte planeras (yrkande 9 c). 1 propositionen anförs bl. (s. 232 f.) att en miljö somär tillgänglig för alla är ett självklart mål för samhällsbyggandet. Krav börställas att varje bostadslägenhet skall kunna nås av personer med nedsattrörelse- eller orienteringsförmåga. Beträffande ombyggnad måste man dockenligt propositionen (s. 237 f.) ta hänsyn även till ytterligare tvä aspekterförutom tillgänglighet. Den ena är att förnyelsen måste ske på sådant sätt attden redan byggda miljöns värden beaktas. Den andra är att kraven måste vägasmot de resurser som kan sättas in för förnyelsen av byggnader. Vilka egenskapersom behövs betingas också av förhållandena inom det område där byggnaden ärbelägen. Bedömningen bör enligt propositionen göras med utgängs- BoU 1986/87:1 SoU1985/86:1 y punkt fränvad man vill uppnå med bebyggelsen som helhet inom området. En sådan avvägningmot områdets behov kan bara göras av kommunen. Det är också kommunen som måsteta ansvar för och formulera målen för ett område som behöver förnyas. Detföreslås därför att kommunen får möjlighet att ställa lägre krav än vad somgenerellt gäller. En förutsättning är att bebyggelsen inom området ändå får långsiktigtgodtagbara egenskaper. har tidigare behandlat frågan omtillgänglighet/handikappanpassning. I bostadsutskottets betänkande BoU1984/85:13 anfördes bl. (s. 36) att betydelsen av att öka tillgängligheten ibostadsområden och i samhället i övrigt torde vara obestridd. Olika åtgärderhar vidtagits från samhällets sida för att göra det möjligt för personer medfunktionsnedsättningar att leva ett så självständigt liv som möjligt. Tillgångtill hiss i flervå-ningshus angavs vara av central betydelse för att tillgodosetillgänglighetskraven. Man betonade dock att det var av stor vikt attbostadsområdet ses som en helhet där även andra åtgärder måste vidtas. delar den grundsyn som kommer till uttrycki motionerna, nämligen att kraven på tillgänglighet och handikappanpassning avbyggnader bör tillgodoses sä långt det är praktiskt och ekonomiskt möjligt. Somframgår av propositionen är det dock ofrånkomligt att också ta andra hänsyn,vilka kan komma i konflikt med tillgänglighetskraven. En äldre miljö kansålunda vara svår att anpassa på ett sätt som uppfyller moderna krav utan attden ursprungliga karaktären går förlorad. Ett annat problem är att kostnadernaför anpassning framför allt vid ombyggnad kan bli orimligt höga med hänsyntill de fördelar som uppnås. Även vid nybyggnad kan det i vissa fall te sigtekniskt och ekonomiskt orimligt att kräva att alla lokaler skall varatillgängliga för rörelsehindrade. Det gäller t. ex. kravet i vpk-motionen(yrkande 8) om hiss i alla tväväningshus. En avvägning mellan sädana olikahänsyn är ofrånkomlig. Enligt utskottets mening har man i propositionen gjorten balanserad avvägning mellan alla de olika intressen som här gör siggällande. Det är knappast möjligt att nu komma längre i fråga om lagregleradekrav på handikappaiipassning. Utskottet vill emellertid framhålla att hänsynentill rörelsehindrade, syn- och hörselskadade samt andra med olika former avhandikapp bör ingå som ett självklart led vid bedömningen av alla frågor ombygglov. Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda motion1985/86:73 (vpk) såvitt avser yrkandena 5 i här aktuell del, 6, 9 a och 9 bsamt motion 1985/86:77 (s) såvitt avser yrkandena 5 och 6. Beträffande förslaget i vpk-motionen om att kommunen skallkunna ställa krav på åtgärder för att åstadkomma tillgänglighet även närombyggnad ej planeras, vill utskottet erinra om vad som anförs i propositionen(s. 244) om att byggnadslagstiftningen i princip inte bör ha tillbakaverkandekraft. 1 propositionen erinras om de möjligheter som finns enligtbostadssaneringslagen (1973:531) att ålägga en ägare av hyreshus med bostadslägenheteratt rusta upp lägenheterna till viss minimistandard. Med stöd avarbetsmiljölagen (1977:1160) kan förbättringsåtgärder krävas beträffandearbetslokaler. Vissa krav som återfinns i byggnadsstadgan kommertill uttryck även i förslaget till PBL. BoU 1986/87:1 SoU 1985/86:1 y anslutning härtill (s. 245) att ytterligare krav påförbättringar måste prövas mot bakgrund av bl. a. inycket ingåendesamhällsekonomiska och finansiella överväganden. Utskottet ansluter sig tillpropositionens bedömning och avstyrker således motionen i här aktuell del(yrkande 9 c). Inte heller kan utskottet biträda förslaget i motion 1985/86:77(s) om att fastighetsägare i dylika fall skulle ha ersättning av kommunen(yrkande 7). När det gäller tillgänglighetskraven på fritidshus som tasupp i motion 1985/86:77 (s) yrkande 4, vill utskottet erinra om att fritidshussom ingår i en större anläggning av typ stugby inte avses bli undantagna frände allmänna kraven på tillgänglighet. Vad som avses är således enskildafritidshus, ofta byggda av ägaren i egen regi. Även i dessa avseenden skulledet föra alltför långt att uppställa långtgående generella krav. Ägarensönskemål bör i sådana fall bli avgörande. Den som vill avstå fränbekvämligheter för att få ett enklare fritidshus till en rimlig kostnad börkunna fä göra det. Vad som i motionen anförs om uthyrning av fritidshusföranleder inte till annan bedömning. Utskottet avstyrker således motionen äveni här aktuell del. Utöver i de nu behandlade motionerna tas frågor ombyggnaders tillgänglighet upp också i motionerna 1984/85:2152 (yrkande 5) och2217 (båda c). Utskottet konstaterar att dessa motioner avgivits i avvaktan på det kommande förslaget till PBL. De påkallar nuinget särskilt uttalande av . SoU1985/86:1 y Tillgängligheti den yttre miljön Frågan om tillgänglighet i den yttre miljön tas upp i tremotioner. I motion 1984/85:1478av (slanförs att motions- ochrekreationsintresset domineras av verksamhet i utemiljö. För att även handikappadeskall kunna utnyttja samhällets rekreationsutbud bör också den yttrefriluftsmiljön skidspår, joggingslingor, promenadvägar, bryggor ochbadstränder m. m. omfattas av bestämmelserna om tillgänglighet. I motion1984/85:2135 av och (båda 5yi anförs att förpersoner med funktionsnedsättningar stora problem uppstår när de skallförflytta sig i samhället. Integrering av människor med handikapp förutsätteren genomtänkt planering. Brister i en länk av kedjan av åtgärder medförsvårigheter och ökade kostnader i form av t. ex. ledsagarservice ochfärdtjänst. Motionärerna vill att tillgängligheten i den yttre miljön skallsäkerställas genom lagstiftning. 1 den tidigare nämnda motion 1985/86:77(slanförs attnästan all handikappanpassning i värt samhälle har åstadskommits medföreskrifter. 1 motiveringen till 2 kap. 4 § 5 p. i lagförslaget står attbebyggelsemiljön skall utformas med hänsyn till möjligheterna för handikappadeatt använda området. Detta bör följas av föreskrifter för den yttre miljön(yrkande 1). En precisering bör enligt motionärerna också göras av 3 kap. 14 §,så att idrottsplatser och liknande görs tillgängliga (yrkande 8). 1 förslaget till PBL utökas kraven på tillgänglighet i denyttre miljön. I nuvarande lagstiftning finns krav att det skall vara möjligtatt ta sig över tomten till de byggnader som finns. Kravet utökas nu till attavse tomten som sådan (prop. s. 233 f.). Bl a. skall ytor för lek ochutevistelse kunna användasav personer med funktionsnedsättningar. Människor som har svårt att gå, äldresynskadade, rullstolsbundna, föräldrar med barnvagn m. n., har svårt att ta sigtill affärer och busshållplatser därför att den yttre miljön är dåligt anpassadtill deras behov. Enligt propositionen är det ofta mycket enkla åtgärder sombehövs, t. ex. att gängvägar görs släta och halksäkra eller att räcken sättsupp. Allmänna bestämmelser om tillgänglighet i den yttre miljönfinns främst i 3 kap. 15 § PBL. I propositionen anförs (s. 525) att kravet atten tomt skall kunna användas av personer med nedsatt rörelse- ellerorienteringsförmäga måste tillämpas med beaktande av platsens elleranläggningens ändamål. Sotn allmän plats avsätts sådan mark som ärsvår att bebygga eller som man på grund av naturförutsättningarna vill bevara.Det kan t. ex. vara bergiga partier med stora höjdskillnader. För sådan mark ärdet enligt propositionen inte rimligt att kräva åtgärder för att den skallkunna nyttjas av personer med nedsatt rörlighet eller orienteringsförmåga.Däremot är del befogat att anlagda parker oeh torg anordnas så att de kanfungera för alla människor. I propositionen erinras vidare om att mångaanläggningar bygger på att man utnyttjar naturförutsältningarnä på platsen, t.ex. slalombackar och golfbanor. Inte heller i dessa fall anses det skäligt attställa de allmänna kraven på tillgänglighet. Enligt 8 kap. 2 S krävs vidare bygglov för bl. a. idrotts-och campingplatser, friluftsbad m. m. om inte kommunen föreskrivit annorlundaenligt 5 §. 1 sådana fall kommer samma regler om tillgänglighet att gälla somför byggnader (3 kap. 14 §). Enligt propositionen finns t. ex. skäl att ställakrav att åskådarplatser i lämplig omfattning görs tillgängliga förhandikappade. Frågan om anpassning av den yttre miljön har behandlatstidigare av . I betänkandet BoU 1984/85:24 anförde bostadsutskottetbl.a. att en anpassning enbart av bostaden och utrymmen i anslutning till deninte är tillräckligt för att ge förutsättningar för ett självständigt boende(s. 17). Även närmiljön mästegöras tillgänglig för personer med funktionsnedsättningar.Bostadsutskottet tillstyrkte i anslutning härtill ett förslag av regeringen ominförande av statligt bidrag för tillgänglighetsskapande åtgärder påkvartersmark, vilket godtogs av (rskr. 1984/85:347). UtskoUet delar motionärernas uppfattning om det angelägnai att den yttre miljön så långt möjligt görs tillgänglig för alla och i attstor hänsyn tas till framkomligheten vid planering av olika fritids- ochrekreationsanläggningar. Propositionen ger uttryck åt samma syn. Reglerna i 3 kap. 14 § i lagförslaget är mycketlångtgående. Paragrafens ordalydelse motsägs dock i viss mån av motiveringen(se bl. a. s. 515 och 525). Utskottet delar därför uppfattningen att innebördenav denna bestämmelse behöver klargöras. Utskottet anser det i övrigt inte möjligt att gå längre änpropositionen med hänsyn till de avvägningar som alltid måste göras vidplanering och byggande. Självklart bör handikappanpassning ske när det finnsett befogat intresse därav och erforderiiga åtgärder kan genomföras utanalltför stor olägenhet eller kostnad. Den ökade medvetenheten på detta områdebör dessutom leda till att man allmänt mera uppmärksammar olika sätt att SoU1985/86:1 y Som anförs i propositionen är det ofta myc- BoU 1986/87:1 ket enklaåtgärder som behövs. Utskottet avstyrker med hänvisningtill det anförda samtliga här aktuella SoU1985/86:1 y motionsyrkanden. 1 motion 1985/86:77(slanförs att användningen av en mängdnya material vid byggande har utlöst allergiska reaktioner hos mänga människor.Material som kan medföra allergiska besvär bör enligt motionärerna inte fåanvändas om det finns andra likvärdiga material att tillgå (yrkande 2). Motionärernaanför vidare att en allergisk persons möjlighet att vistas i en olämplig lokalkan vara lika obefintlig som möjligheten för en rörelsehindrad att gä i entrappa. I motionen yrkas därför att 3 kap. 7 § skall tolkas sä att med nedsattrörelse- och orienteringsförmäga skall avses även allergi (yrkande 3). 1 motion 1985/86:73 (vpk) anförs att till de kvalitetskravsom bättre måste preciseras i PBL bl. a. hör byggmaterial som är bra fränallergisynpunkt (yrkande 5 delvis). Enligt 3 kap. 5 § i lagförslaget skall byggnader bl. a. gemöjlighet till god hygien. Med god hygien avses enligt propositionen (s. 489) iförsta hand att risk för sjukdom eller ohälsa som orsakas av byggnaden skallbegränsas. Kravnivån bör bestämmas med utgångspunkt frän begreppet sanitär olägenheti hälsoskyddslagstiftningen och från vad som är tekniskt oeh ekonomisktmöjligt. I propositionen anförs vidare att byggnader i möjligastemän skall fungera väl även för personer med allergiska besvär. Samtidigtpåpekas att kunskaperna är bristfälliga om olika materials inverkan påpersoner med anlag för allergiska besvär eller med redan utvecklad allergi. Pådetta område pågår forsknings- och utvecklingsarbete. Vid bedömningen av vadsom är sanitär olägenhet bör hänsyn tas till personer som är något känsligareän normalt på samma sätt som vid bedömning av vad som är sanitär olägenhetenligt hälsoskyddslagen (1982:1080). Om material används som kan väntas medförabesvär för vissa personer, men tekniskt eller ekonomiskt likvärdig ersättninginte finns, bör enligt propositionen sådana material anbringas så att de lättkan bytas ut. har behandlat frågan omallergi, senast i betänkandet SoU 1984/85:22. Utskottet framhöll dä(s. 23) ånyoangelägenheten av att man gör allt som rimligen kan krävas för att olägenheterför personer med allergiska/astmatiska besvär skall elimineras eller i vartfall så långt möjligt minskas. Utskottet betonade också behovet av ökad kunskapom sjukdomarnas uppkomst. har också behandlat denna fråga. 1betänkandet BoU 1984/85:19 anfördes bl. (s. 1 l)att det är angeläget attöverkänslighetsframkallande ämnen i minsta möjliga grad används i byggandet.Enligt bostadsutskottets uppfattning skulle den forskning som pågår komma attskapa möjlighet att bedöma olika tillverkningsmetoder. Bostadsutskottetförutsatte att de nya rönen kommer att påverka normgivningen på området. vill här erinra om de mänga olika typer avallergi som finns. Vad som är harmlöst för en allergiker kan vara besvärandeeller skadligt för en annan. Det går därför inte att finna en enkel ochenhetlig lösning på dessa problem.