bet · GA01AU17 · 1986-12-31 00:00:00 — om överprövning i personalärenden (prop. 1986/87:84) AU 1986/87:17 I betänkandet behandlas proposition 1986/87:84 omöverprövningi personalärenden samt den med anledning av propositionen väcktamotionen 1986/87:AI03.1 anslutning härtill tar utskottet upp fyra motioneromöverprövning när det gäller domare. Tre av dem väcktes under allmänna motionstiden1986 oeh en under allmänna motionstiden . Två av motionerna haröverlämnats från i samband med att det utskottet avgettyttrande i ärendet, KU 1986/87:2 y. Beslut i personalärenden pä det statligt löneregleradeområdet kan överprövas på två vägar. Den ena är att föra talan mot beslutethos en tingsrätt eller hos arbetsdomstolen, den andra att beslutet överklagashos regeringen, en förvaltningsdomstol eller någon annan myridighet. Somprincip gäller att det endast skall vara möjligt att påkalla överprövningendera vägen. Man skall exempelvis inte kunna välja mellan att gå tillarbetsdomstolen eller att överklaga till regeringen., De regler som styr vägvalet för överprövningen ärmänga oeh svåröverskådliga. Regeringens av utskottet tillstyrkta förslagsyftar till att skapa ett nytt, avsevärt förenklat regelsystem. I fyra motioner bedöms arbetsdomstolen på grund av sinsammansättning med intresseledamöter vara ett mindre lämpligt organ att somsista instans avgöra mål om disciplinära eller andra åtgärder mot domare. Motionärernaförespråkar att sådana mål bör handläggas av de allmänna domstolarna.Utskottet finner frän sina utgångspunkter inte skäl föreligga att införa enspeciell instansordning för domare och avstyrker motionerna. I denna del harföreträdarna för moderata samlingspartiet reserverat sig. I proposition 1986/87:84 föreslår regeringen efterföredragning av statsrådet att skall anta inomcivildepartementet upprättade förslag till 1. en lag omändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister, 2. en lag ominskränkning i rätten att överklaga. I 1986/87. 3. en lagomändring i lagen (1971:309) om behörighet för allmän förvalt- AU 1986/87:17ningsdomstol ätt pröva vissa mål, 4. en lag omändring i kommunallagen (1977:179). Lagförslagen fogas till betänkandet som bilaga I. Motion med anledning av propositionen 1 motion 1986/87:A103 av () hemställs attriksdagen beslutar avslå proposition 1986/87:84 i den del som rör förslaget ominförande av en lag om inskränkning i rätten att överklaga. Motioner om överprövning när det gäller domare I985/86:K223 av () vari yrkas 1. att beslutar att hos regeringen begäraförslag till ändringar i lagen om offentlig anställning, lagen om rättegången i arbetstvister och som förordas i motionen, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad i motionen anförts om ändringar i tingsrättsinstruktionen. I985/86:K232 av Hans Nyhage m. fi. (m) vari yrkas attriksdagen hos regeringen anhåller om utredning i avsikt att klargöra huruvidadomarnas ställning bör stärkas. I985/86:A702 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att talan mot beslut enligt 15 kap. 4§ lagen om offentlig anställning skall såvitt angår ordinarie domare (utom justitierådoch regeringsråd) föras hos och i sista hand hos högsta domstolen. Motiveringen till motionen återfinns i motionI985/86:K20I. I986/87:A702 av () vari yrkas att riksdagenbegär att regeringen i samband med den översyn av tjänsteansvaret som pågårinom också ser över domarnas ställning och därvid särskiltöverväger frågan om att överföra prövningen av domares skiljande från tjänstentill allmän domstol. Som inledningsvis nämnts har konstitutionsutskottetavgivit yttrande i ärendet, KU 1986/87:2 y. Detta yttrande fogas som bilaga 2till detta betänkande. Utskottet AU 1986/87:17 I detta ärende behandlar utskottet två saker: dels deregler som avgör i vilken ordning personalärenden på i första hand det statligtlönereglerade området skall överprövas, dels arbetsdomstolens roll som sistainstans i de fall överprövningen gäller domare. I den första frågan har utskottet att ta ställning tillregeringens proposition 1986/87:84 och den med anledning av propositionenväckta motionen 1986/87: A103 av (). Till grund för propositionenligger perso-nalbesvärsutredningens betänkande Överprövning av beslut i personalfrågor(Ds C 1985:20) och däröver avgivna remissyttranden. Lagrådet har yttrat sigöver de till propositionen fogade lagförslagen. Den andra frågan gäller om arbetsdomstolen som hittillsskall vara sista instans vid talan mot beslut, om disciplinära åtgärder m.m.beträffande domare. Den ordningen ifrågasätts i fyra motioner, av vilka treväcktes under allmänna motionstiden och en under allmänna motionstiden iår. Ett par av motionerna berör härutöver möjligheterna till administrativaåtgärder mot domare. I dessa frågor har avgett yttrande,KU 1986/87:2 y. Anställda pä det statligt lönereglerade området, dvs.förutom de statsanställda kommunalt anställda lärarna,försäkringskasseanställda m. fi., kan påkalla överprövning av en myndighetsbeslut i personalärenden på två vägar. Överprövningen kan ske antingen i denordning som gäller för arbetstvister i allmänhet, nämligen efter talan hos entingsrätt resp. hos arbetsdomstolen, eller förvaltningsvägen genomöverklagande till regeringen, en förvaltningsdomstol eller en annan, vanligenhögre, myndighet. Principen är att myndighetens beslut får angripas på endastén av dessa vägar. Om ett beslut skall överprövas enligt arbetstvistlagen,alltså hos tingsrätt/arbetsdomstolen, skall det vara uteslutet att alternativtöverklaga förvaltningsvägen och vice versa. De regler som styr valet mellan dessa två vägar föratt överpröva besluten i personalärenden har kritiserats för att de är alltförmänga och svåröverskådliga. Det utredningsarbete som har bedrivits och denproposition som föreligger har syftet att föreslå förenklingar. Det ärdäremot i praktiken inte fråga om att i någon väsentlig mån ändra självagränsdragningen för överprövning förvaltningsvägen resp. domstolsvägen. Dekritiserade reglerna finns i en rad författningar, framför allt lagen (1974:371, ändrad i nu aktuellt hänseende 1976:581)om rättegången i arbetstvister (arbetstvistlagen), lagen (1965:276) om inskränkning i rätten att föra talanmot offentlig arbetsgivares beslut (inskränkningslagen), lagen (1971:309) om behörighet för allmänförvaltningsdomstol att pröva vissa mål (behörighetslagen). Dessutom finns bestämmelser som här är av intresse iförvaltningslagen AU 1986/87:17 (1986:223), allmänna verksstadgan(1965:600) samt i anställningsförordningen (1965:601) m. fl.regeringsförfattningar. Olägenheterna med den nuvarande ordningen har belysts iutredningsbetänkandet (s. 112119). I propositionen lämnas en exemplifieringpå s. 10. För att kunna ta ställning till om en viss tvistefråga skallöverprövas på det ena eller andra sättet måste man ofta beakta regler i fieraolika författningar. Som påpekas i propositionen kan de enskilda reglerna inteläsas självständigt, utan de griper in i öch är beroende av varandra. Den allmänna utgångspunkten för de förenklingar avregelsystemet som föresläs är att myndigheternas beslut i personalärendenskall överprövas på samma sätt som arbetstvister i allmänhet, dvs. hostingsrätterna/arbetsdomstolen. Undantag görs för tvister som gäller frågor somär reglerade i författningar om det i dem sägs att överprövning skall ske genomöverklagande förvaltningsvägen. Tanken är alltså att man i fortsättningenskall kunna lösa problemet med formen för överprövning genom att man heltenkelt ser efter i författningen om det finns en föreskrift om överklagandetill regeringen, en förvaltningsdomstol eller annan myndighet. I sä fall gällerden föreskriften, och arbetstvistlagen blir inte tillämplig. Om det å andrasidan inte finns någon föreskrift om överklagande skall således förfarandetenligt arbetstvistlagen tillämpas. En bestämmelse av den nu angivna innebörden föreslåsinförd i I kap. 2 § arbetstvistlagen som en motsvarande föreskrift isamma lagrum utgår liksom de regler som infördes genom 1976 årsövergångsbestämmelser till samma lag. 1 den nu gjorda regelkonstruktionen att tvister ipersonalärenden skall föras till tingsrätt/arbetsdomstolen om det saknassärskilda bestämmelser om överklagande måste man ta hänsyn till den allmännarättsgrundsatsen att statliga myndigheters beslut kan överklagas till högremyndighet, i sista hand till regeringen, även om det saknas uttryckligaföreskrifter om rätt att överklaga. s. k. inskränkningslag tillkom föratt hindra att dubbla möjligheter till överprövning skulle uppkomma till följdav denna rättsgrundsats. Lagen innebär kort och gott att en offentligarbetsgivares beslut ~ inte får överklagas förvaltningsvägen om en tvist ombeslutet skall handläggas enligt arbetstvistlagen. En lagstiftning av dennainnebörd behövs även i fortsättningen. Eftersom lag bedöms krävaomarbetningar i formella hänseenden föreslås den i propositionen bli ersattmed en ny lag om inskränkning i rätten att överklaga. Behörighetslagen innehåller missvisande bestämmelser omatt mål om disciplinär bestraffning, avlöningsförmåner, traktamenten m. m.skall prövas av kammarrätten (i stället för regeringen) trots att sådanatvister numera huvudsakligen skall handläggas enligt arbetstvistlagen vidtingsrätt/arbetsdomstolen. Dessa bestämmelser i behörighetslagen föreslåsutgå. Motsvarande bestämmelser finns också i allmänna verksstadgan och vissaandra regeringsförfattningar. De kan ändras av regeringen själv. Utöver de nu redovisade förslagen av mer generell naturaktualiseras i propositionen några särskilda frågor. Det gäller handläggning av vissa pen sionstvister och tvister om skälighetsavgöranden (s. k. arbetsgivarventiler) 4 enligt avtal resp. enligt författningar. Framställningen i propositionen tar som tidigare nämntshuvudsakligen AU 1986/87:17 sikte på det statligt lönereglerade området. I ettavsnitt tas också upp ett par frågor om överklaganden i personalärenden pä derent kommunala och landstingskommunala områdena. Enligt kommunallagen (7 kap. 3§) kan en kommun eller ett landsting utse en besvärsnämnd med uppgift att bl.a. pröva överklaganden i tjänstetillsättningsärenden. 1 vissa fall, bl.,a. vidtvister om företrädesrätt till återanställning, finns dubblaöver-prövningsmöjligheter. Sådana tvister om kommunala myndigheters beslut kanmed andra ord föras vidare antingen till tingsrätt/arbetsdomstolen eller tillden kommunala besvärsnämnden. Denna ordning anses böra bestå tills vidare iavvaktan på den allmänna översyn av kommunalbesvärsfrä-gorna som pågår icivildepartementet.. I samma paragraf i kommunallagen sägs vidare att denkommunala besvärsnämnden även har till uppgift att pröva beslut omentledigande av eller disciplinär åtgärd mot en tjänsteman. 1 rent kommunalaanställningar gäller anställningsskyddslagen och vissakollektivavtalsbestämmelser i fråga om anställningars upphörande. Disciplinäraåtgärder regleras genom kollektivavtal. Därigenom bör dessa tvister uteslutandehandläggas enligt arbetstvistlagen vid tingsrätt/arbetsdomstolen, och denoklarhet som kan råda på denna punkt skingras genom att de nämndaföreskrifterna om entledigande och disciplinära åtgärder utgår ur den aktuellaparagrafen i; kommunallagen. Som ovan redovisats ingår det i regeringens förslag att1965 ärs s. k. inskränkningslag skall ersättas med en ny lag om inskränkning irätten att överklaga. () föreslär i motion 1986/87:AI03 attriksdagen skall avslå detta lagförslag. Motionären befarar att den nya lageninnebär en inskränkning i den tidigare rätten att anföra besvär itjänstetillsättningsärenden. Detta är emellertid ett missförstånd beträffandelagförslagets innebörd. Den nya lagen beskär inte möjligheterna att överklagabeslut om , tjänstetillsättningar lika litet som den nuvarande lagen gör det.Inte heller i övrigt är det fråga om några större förändringar i nuvarandemöjligheter till överklaganden. I den män det görs förändringar blir det istället möjligt att få arbetsgivai-ens beslut överprövade hostingsrätt/arbetsdomstolen. Utskottet anser att det är mycket tillfredsställande attdet med de föreliggande lagförslagen har tagits ett resolut grepp för att röjaupp ett ovanligt snårigt rättsområde. De nuvarande reglerna har vållatbetydande olägenheter för enskilda personer, fackliga organisationer,myndigheter oeh domstolar. Vid granskningen av lagförslagen har utskottet intefunnit anledning till invändningar. Med avstyrkande av motion. A103 tillstyrkerutskottet sålunda att antar de till propositionen fogadelagförslagen. I de fall det blir aktuellt med avskedande,disciplinansvar, åtalsanmälan, avstängning eller läkarundersökning av domareskall frågan prövas av en särskild nämnd, statens ansvarsnämnd, enligt 15 kap.4 § lagen om offentlig anställning (). Vad nu sagts gäller intejustitieråden och regeringsrå- Fördem gäller en handläggning enligt särskilda bestämmelser i rege- AU1986/87:17 ringsformen. Talan mot beslut skall föras enligtarbetstvistlagen. Det innebär som framgått av vad som anförts i det föregåendeavsnittet att nämndens beslut kommer att överprövas av en tingsrätt om domareninte är fackligt organiserad eller inte har stöd av sin fackliga organisation iärendet, med möjlighet att överklaga tingsrättens dom i arbetsdomstolen. Omdomaren däremot vid överprövningen biträds av sin fackliga organisationhandläggs målet av arbetsdomstolen som första och sista instans. I motion 1985/86:A702 av hemställs attriksdagen skall ge regeringen till känna att talan mot disciplinbeslut m. m.enligt 15 kap. 4 § skall såvitt angår ordinäre domare utom justitierådoch regeringsråd föras hos och i sista hand hos högstadomstolen. I motion 1986/87 :A702 yrkar samme motionär att regeringen i sambandmed den pågående översynen av tjänsteansvaret skall överväga även frågan attöverföra prövningen av domares skiljande från tjänsten till allmän domstol. Vidare förordas i motion 1985/86:K223 av () att fullföljd mot avgöranden angående domare i de mål som ovan nämntsskall ske antingen direkt hos högsta domstolen eller följa de forumregler somgäller vid åtal mot domare för brott i tjänsten. , arbetstvistlagen ochbrottsbalken bör ändras i enlighet härmed. Hans Nyhage m. fi. (m) hemställer imotion 1985/86:K232 om en utredning som skall klargöra huruvida domarnasställning bör stärkas. I motionen förs fram tanken att mål där en domare ärpart och som avgörs av en tingsrätt skall överklagas hos en hovrätt i ställetför hos arbetsdomstolen. Bakgrunden till motionsyrkandena är i första hand oro överatt arbetsdomstolen med dess inslag av intresseledamöter skall vara partisktill nackdel för arbetstagaren domaren. Det ifrågasätts om nuvarandehandläggning av frågor om disciplinansvar och avskedande är förenlig med det skyddsom enligt regeringsformen tillkommer ordinarie domare. Två av motionerna, K223 och K232, riktar ocksåinvändningar mot de möjligheter som finns att genom omplaceringar inomdomstolen och andra administrativa åtgärder påverka en domares tjänsteutövning.Motionärerna kritiserar att domstolarnas egna administrativa organ på dettasätt kan ingripa mot domare vars rättstillämpning anses olämplig. 1 motion K223tas också upp frågan om fördelning av mål mellan olika domare, inte efterlottning utan efter lämplighet. Motionären begär ändringar i tingsrättsinstruktionenpå denna och andra i motionen berörda punkter. har i sitt yttrande anfört att de imotionerna upptagna frågorna om domares rättsställning och därmedsammanhängande spörsmål är av central betydelse mot bakgrund av densjälvständighet i rättstillämpningen som våra domstolar har tillagts iregeringsformen. Motionerna ger emellertid inte utskottet anledning att förnärvarande överväga ändring eller komplettering av nuvarande regler iregeringsformen. Från de synpunkter utskottet har att företräda ger motionernainte anledning till något ytterligare ställningstagande. Detkonstateras i yttrande att motionerna berör ( författningarsom även faller under justitieutskottets beredningsområde. AU 1986/87:17Vid det samråd som ägt rum under hand har justitieutskottet förklarat sig avståfrän att yttra sig i ärendet. Utskottet har samma uppfattning som motionärerna ochkonstitutionsutskottet om betydelsen av domstolarnas och de till dem knutnadomarnas självständighet i den dömande verksamheten. Utskottet har emellertidsvårt att se pä vad sätt domarnas självständighet hotas av att arbetsdomstolenär den instans som i sista hand har att avgöra om de skall entledigas för denhändelse de gör sig skyldiga till brott eller till grovt eller upprepatåsidosättande av sina tjänsteåligganden. Inte heller lär denna självständighetkunna sättas i fara av att arbetsdomstolen är slutinstans i mål om disciplinäraåtgärder pä grund av mindre allvarliga förseelser än nu nämnts. Det bör vidare erinras om att vid prövning aventledigande, disciplinära åtgärder m. m. beträffande domare är det ett särskilt inrättat organ, statens ansvarsnämnd, som har att från arbetsgivarens sida ta ställning i ärendet. Nämnden har en kvalificerad sammansättning med en hovrättspresident som ordförande. I övrigt ingår två riksdagsledamöter, chefen för statens arbetsmarknadsnämnd och en hovrättslagman som ledamöter. Ett hov rättsråd är sekreterare. Nämnden prövar också ärenden av nu angivna be skaffenhet beträffande byråchefer oeh andra högre statstjänstemän. Nämn- ' dens utslag överklagas i den ordning som anges i arbetstvistlagen, och där med blir arbetsdomstolen sista instans. Motionärerna befarar att arbetsdomstolen pä grund av sinsammansättning inte pä ett opartiskt sätt kommer att avgöra disciplinärendenoch andra tvister med en domare som part. Det kan påpekas att dessa farhågorsaknar underlag i den meningen att det först har förts upp ett mål somgäller en domare till arbetsdomstolen. Det är justitiekanslern som överklagatett ställningstagande i av innebörd att tillräckliga skäl inteansågs föreligga att avskeda en domare som gjort sig skyldig till misshandel. Av de uppgifter utskottet inhämtat om ansvarsnämndensavgöranden beträffande domare under den gångna delen av framgårattärendena, som uppgår till ett dussintal, i regel inte leder till någon åtgärdfrån nämndens sida. Endast i ett fall har en domare blivit avskedad (stöld, urkundsförfalskningm. Med hänvisning till vad ovan redovisats finner utskottetatt det inte föreligger skäl att som motionärerna förespråkar tillskapanya forumregler för domare vid handläggning av sådana ärenden som här är ifråga. Motionerna avstyrks följaktligen i motsvarande delar. I motionerna K223 och K232 berörs behovet av ändringar itingsrättsin struktionen för att begränsa möjligheterna att placera om domare mellan olika avdelningar i en domstol m. fi. Detta är spörsmål som normalt ligger utanför arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Utskottet begränsar sig därför till att påpeka att omplaceringar och organi sationsändringar faller under den förstärkta förhandlingsrätten enligt 11 14 §§ medbestämmandelagen i den mån åtgärderna inte är reglerade genom det statliga medbestämmandeavtalet och lokala avtal. De nämnda motio nerna avstyrks därmed även i dessa delar. Hemställan AU 1986/87:17 1. beträffandeöverprövning i personalärenden attriksdagen med bifall till proposition 1986/87:84 och méd avslag på motion1986/87 :A103 antar de till propositionen fogade förslagen till a) en lagom ändring i lagen (1974:371)om rättegången i arbetstvister, b) en lag om inskränkning i rätten attöverklaga, c) en lag om ändring i lagen(1971:309) om behörighet för allmän förvaltningsdomstol att pröva vissa mål, d) enlag om ändring i kommunallagen (1977:179), 2. beträffandetalan mot beslut om åtgärder mot domare attriksdagen avslår motionerna I985/86:K223, I985/86:K232, 1985/86:A702och1986/87:A702. Närvarande: (), (), AlfWennerfors (m), (), (), (), CharlotteBranting (fp), (), i (c), SvenLundberg (s), (m), (), TurcÅngqvist (s), RosaÖsth (c) och (vpk). Talan mot beslut om åtgärder mot domare (mom. 2) , och (allam) anser .- delsatt den del av utskottetsyttrande söm på s. 7 börjar med "Utskottet har" och slutar med"dessa delar" bort ha följande lydelse: En av hörnstenarna i vårt statsskick är att den dömandernakten skall utövas av självständiga och oberoende domare. Därav följer attdornarna måste vara garanterade integritet och oavsättlighet. 1 enlighet härmedfinns , i regeringsformen, såväl den tidigare som den nuvarande, fastlagt ettsärskilt anställningsskydd för de ordinarie domarna. 1 detta grundlagsfästa anställningsskydd ingår att endomare mot sin vilja kan skiljas från tjänsten endast av domstol eller med debestämmelser som gäller att domaren kan påkalla domstolsprövning av ettbeslut om entledigande som har fattats av en annan myndighet än domstol, dvs.av statens ansvarsnämnd. Med domstol i det avseende det här gäller har både i denäldre regerings- AU 1986/87:17 formen och vid antagaridet av den nuvaranderegeringsformen avsetts allmän domstol. ämbetsansvarsreform och dessinförande av en mer privaträttslig syn pä de offentliga.anställningsförhållandena innebar den radikala förändringen att frågorna omavskedande, disciplinära åtgärder m. m. beträffande domare i sista hand skulleprövas av en specialdomstol, nämligen den med intresseledamöter sammansattaarbetsdomstolen. Denna ordning för handläggningen av de för de enskildadomarna djupt ingripandeåtgärder som det här är fråga om kan inte anses varaförenlig med det . . skydd som enligt regeringsformen tillkommer dem, utandetta förutsätter, såsom motionärerna gör gällande, att handläggningen återförstill de allmänna domstolarna. En sådan återgång till den tidigare ordningenkan också ses som ett led i en önskvärd utveckling att överföra prövningen avarbetsrättsliga frågor som rör enskilda anställda frän arbetsdomstolen till deallmänna domstolarna i syfte att stärka den enskildes rättsliga ställning iarbetstvister. har domarnas arbetsförhållandenuppmärksammats i den allmänna debatten, bl. a. på grund av de s. k. avhoppenfrån domarbanan. Det kan här erinras om att saken diskuteras ijustitiedepartementets bilaga till årets budgetproposition (s. 65 69) och ijustitieutskottets avgivna betänkande JuU 1986/87:25 (s. 3 4). 1 desammanhangen har anmälts att justitieministern avser att initiera ettutredningsarbete som skall omfatta förutom meritvärderingsregler ävendomarbanans utformning på och därmed sammanhängande frågor. Syftetär att finna lösningar som stärker domarbanans attraktionskraft. mening är det naturligt att de frågor om domaresställning som aktualiserats i de föreliggaride motionerna och somkonstitutionsutskottet har bedömt vara av central betydelse för domarnassjälvständighet kommer att ingå i det aviserade utredningsarbetet. Desynpunkter utskottet anfört . bör också beaktas vid den av regeringen nyligenbeslutade översynen av reglerna för rättegängen i arbetstvister (dir. 1987:7).Detta gäller inte minst frågan om en partssammansatt domstol kan anses varaoavhängig oeh opartisk pä sätt som stadgas i artikel 6 i Europarådetskonvention om de mänskliga rättigheterna. De avutskottet ovan gjorda uttalandena bör delges regeringen. delsatt utskottets hemställan under2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande talan mot beslut om åtgärder motdomare att med anledning av motionerna I985/86:K223, 1985/ 86:K232,I985/86:A702 och I986/87:A702 som sin meningger regeringen till känna vadutskottet anfört. Propositionenslagförslag AU 1986/87:17 1 Förslag till '' Lag omändring i lagen (1974:371) om rättegången i Härigenom föreskrivs i fråga omlagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister' dels att 1kap. 2 § skall ha följande lydelse, dels att övergångsbestämmelserna till lagen (1976:581) omändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I kap. 2 § Denna lag tillämpas ej på 1. mål som enligt lag får upptagas endast av visstingsrätt eller som skall handläggas av tingsrätt i annan sammansättning än som anges i rättegångs balken eller i lagen (1974: 8) om rättegången i tvistemål om mindre värden,