bet · GA01KU1 · 1986-12-31 00:00:00 — om tjänsteexport (prop. 1985/86:154 jämtemotioner) KU 1986/87:1 Ibetänkandet behandlas proposition 1985/86:154 om tjänsteexportjämteföljdmotionerna 1985/86:537 av m.fl. (m), 1985/ 86:538 av BirgitFriggebo m.fl. (fp) och 1985/86:539 av m.fl. (vpk). Utskottethar tillstyrkt det genom propositionen framlagda förslaget till lag om kommunaltjänsteexport samt avstyrkt motionerna. Reservationer har avgetts avföreträdarna för moderata samlingspartiet, och vänsterpartietkommunisterna. Ipropositionen föreslås att antar förslaget till lag om kommunaltjänsteexport. Förslaget innebär att kommunernas och landstingskommunernaskompetens utvidgas så att de får möjlighet att tillhandahålla tjänster förexport. Syftet härmed är att främja export av sådana speciella kunskaper ocherfarenheter som finns i den kommunala verksamheten. Enligt lagen skallkommuner och landstingskommuner få tillhandahålla tjänsterna somunderleverantörer till svenska företag eller staten. En grundregel ilagförslaget är att kommunernas och landstingskommunernas exportmedverkanskall ske på affärsmässiga grunder. Från den regeln kan undantag inte medges.Från kravet att kommun och landstingskommun skall tillhandahålla tjänsternasom underleverantör kan regeringen, om det finns särskilda skäl, för visstfall medge dispens. Lagen avses träda i kraft . Imotion 1985/86:537 av m.fl. (m) yrkas att avslårpropositionen i dess helhet. Imotion 1985/86:538 av m.fl. (fp) yrkas att avslårproposition 1985/86:154. 1 1986/87. I motion1985/86:539 av m.fl. (vpk) yrkas KU 1986/87:1 1. att uttalar att kommunernas och landstingensvidgade kom petens vad gäller tjänsteexport inte får inkräkta på kommunernas huvud uppgift att i första hand tillgodose kommunmedlemmarnas behov, 2. att riksdagenhos regeringen hemställer om ett lagförslag som föreskriver under vilkaförutsättningar som kommuner och landsting får exportera tjänster då dessa kankomma att påverka svensk neutralitetspolitik, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att vård avutländska patienter i inte skall grundas på affärsmässighet utan påhumanitära och solidaritetsskäl, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande denkommunala tjänsteexportens oberoende av enskilda företag, 5. att riksdagenhos regeringen hemställer om förslag om hur kommunernas och landstingenstjänsteexport kan kopplas till FN:s och SIDA:s utvecklingsprojekt. har inhämtat näringsutskottetsyttrande över propositionen och motionerna. yttrande har sombilaga fogats till detta betänkande. Enligt propositionen skall kommunernas ochlandstingskommunernas kompetens genom en särskild lag utvidgas så att de fårmöjlighet att tillhandahålla tjänster för export. Syftet är att främja exportav sådana speciella kunskaper och erfarenheter som finns i den kommunalaverksamheten. Till grund för propositionen har legat utredningen (SOU 1983:72)Kommunalt kunnande - ett stöd för svensk export. Nästan alla remissinstansernaär positiva till att kommuner och landstingskommuner skall kunna främja densvenska exporten. Några remissinstanser avstyrker dock att kommunerna ochlandstingskommunerna får ta på sig sådana uppgifter. I det följande behandlas propositionsförslaget motbakgrund av de motioner som väckts i ärendet. I motionerna 1985/86:537 avAnders m.fi. (m) och 1985/86:538 av m.fl. (fp) yrkasavslag på propositionen. Den tredje motionen - motion 1985/86:539 av LarsWerner m.fl. (vpk) - innehåller förslag om vissa förändringar avpropositionsförslaget m.m. Enligt motion 1985/86:537 (m) präglas propositionen av förstor optimism när det gäller den typ av tjänster som kommunerna och landstingskommunernakan erbjuda; förutsättningarna för tjänsteexport är inte så goda sompropositionen förutsätter. Motionärerna anser inte att kommuner på sätt somföreslagits direkt skall engagera sig i tjänsteexport utan förespråkari stället att kommunerna främjar svensk exportgenom en generös tjänstledighetspolitik beträffande personer med KU 1986/87:1kommunalt kunnande. Även i motion 1985/86:538 (fp) förordas tjänstledighetsmodellen.Enligt motionen är det inte lämpligt att kommuner och landstingskommuner gersig in på ren affärsverksamhet. I motion 1985/ 86:539 (vpk) erinras om viktenav att den föreslagna lagstiftningen inte får inkräkta på den kommunalahuvuduppgiften att tillgodose kommunmedlemmarnas behov. Utskottet får för egen del anföra följande. Utskottetdelar den i propositionen gjorda bedömningen att inom kommunerna ochlandstingskommunerna finns en unik resurs i form av kunskaper ocherfarenheter som på vissa områden bör kunna vara användbara i exportsammanhang.I viss utsträckning förekommer det att detta kunnande tas till varagenom att kommunalt anställda beviljas tjänstledighet för att delta iexportprojekt, den s.k. tjänstledighetsmodellen. I dessa fall kommer köparnaav tjänsterna endast i kontakt med vederbörande tjänstemän och ges intemöjlighet till kontakt och erfarenhetsutbyte med den kommunala huvudmannen.Utskottet anser, i likhet med vad som anförs i propositionen, att det vorefördelaktigt från allmänna samhällsekonomiska synpunkter om kommunerna ochlandstingskommunerna ges möjlighet att i ökad omfattning främja den svenskaexporten genom att själva direkt kunna ägna sig åt verksamhet av ipropositionen angivet slag. För att en sådan kompetensutvidgning skall kunnatillåtas fordras emellertid att den inte får inkräkta på den kommunalaverksamhetens huvuduppgift att tillgodose kommunmedlemmarnas behov. Såsombetonas i propositionen är det inte heller fråga om att skapa en helt nykommunal verksamhet utan avsikten är att ta till vara den kunskap som redanfinns inom den kommunala förvaltningen. När det gäller den närmare utformningen av det sätt påvilket kommunerna och landstingskommunerna skall kunna engagera sig itjänsteexport är det av vikt att deras befogenheter gentemot det privatanäringslivet blir avgränsade på ett tillfredsställande sätt. Lagstiftningenmåste vidare utformas så att kommunernas och landstingskommunernas risktagandebegränsas så långt som möjligt. I motionerna 1985/86:537 (m) och 1985/86:538(fp) riktas flera invändningar mot det sätt på vilket dessa frågor reglerats ipropositionen. Enligt motion 1985/86:537 (m) kan det bereda kommunernastora svårigheter att utföra de pris- och kostnadskalkyler som erfordras,eftersom de saknar affärsmässig erfarenhet och inte är organiserade för atttillgodose en marknadsmässigt bestämd efterfrågan på tjänster. En felaktigprissättning kan få till följd dels att skattebetalarna drabbas, dels attprivata företags överlevnad hotas. Liknande synpunkter framförs i motion 1985/86:538 (fp). Det är inte lämpligt att kommuner och landsting ger sig in i renaffärsverksamhet och därmed förknippat risktagande, menar motionärerna. Imotionen pekas på att flera remissinstanser uttalat sig negativt om förslagen iden utredning som har legat till grund för propositionen. Svåraavgränsningsfrågor kan uppkomma, sägs det i motionen, avseende t.ex. vilketrisktagande kommuner skall tillåtas engagera sig i och hur tjänsteexport skallavgränsas från varuexport. Affärsmässig prissättning ställer krav påbokföringsmässiga redovisningsprinciper hos kommunerna, vilka sällan KU1986/87:1 uppfylls, hävdas det. Enligt propositionen är det primära målet för tjänsteexportatt utnyttja kunnandet i den kommunala sektorn för att öka landets export.Kommunal exportmedverkan får emellertid inte verka hämmande eller snedvridandepå konkurrensen. Kommunerna och landstingskommunerna skall därför beräkna sinakostnader och prissätta sina tjänster enligt samma normer som privata företagtillämpar. Det understryks vidare i propositionen att det inte är meningen attkommunerna och landstingskommunerna > skall konkurrera med privata företagpå sådana områden där det redan finns ett kunnande inom näringslivet. Avsiktenär att svenska exportörer skall kunna komplettera sin verksamhet med detsärskilda kunnande som finns hos kommunerna och landstingskommunerna. Det är dåväsentligt att dessa inte medverkar i export på andra villkor än dem som gällerför näringslivet. Kommunerna och landstingskommunerna får följaktligen intesubventionera exportföretagen. I det inhämtade yttrandet har näringsutskottets majoriteti förevarande del bl. a. anfört följande: anser i likhet med vad som sägs ipropositionen att en bärande princip för exportmedverkan måste varaatt den sker på affärsmässiga grunder. En affärsmässig prissättning skall borgaför att konkurrensen gentemot näringslivet inte snedvrids. Detta är också avvikt för att säkerställa att den kommunala ekonomin inte undergrävs. Näringsutskottetvill också peka på att någon möjlighet till dispens från kravet påaffärsmässighet inte finns i lagförslaget. I flera avseenden har lagtexten ipropositionen stramats upp betydligt i förhållande till det utredningsförslagsom har legat till grund för remissinstansernas yttranden. Detta gällersärskilt i fråga om risktagandet. Det är inte troligt att de farhågor som yppasi motionerna 1985/86:537 (m) och 1985/86:538 (fp) kommer att besannas. delar de synpunkter och bedömningarsom sålunda kommit till uttryck i näringsutskottets yttrande. Utskottet anseralltså att någon erinran inte kan riktas mot de nu aktuella delarna av propositionsförslaget. I motion 1985/86:539 (vpk) föreslås i ett avseende enutvidgning av de befogenheter som föreslås tillkomma kommunerna ochlandstingskommunerna. Motionärerna förordar ett slopande av den i lagförslagetintagna föreskriften att kommunerna och landstingskommunerna, om inte dispensmedges, endast skall få uppträda som underleverantörer till svenska företageller staten. De affärsrisker som kommuner och landstingskommuner skulle löpaom de finge en mer oberoende ställning skulle enligt motionen kunna motverkasmed statliga garantier. Enligt propositionen är ett av syftena med den nyssnämndaföreskriften att kommunernas och landstingskommunernas risktagande skallbegränsas så långt som möjligt. Detta ger en garanti för att kommunerna och landstingskommunernainte genom tjänsteexporten utsätts för affärsrisker som kan leda till ekonomiskförlust vilken till slut måste täckas med skatteme- Somett ytterligare skydd för den kommunala ekonomin slås i lagfor- KU1986/87:1 slaget fast att kommunerna och landstingskommunerna inte får göranågra andra åtaganden än att tillhandahålla sina tjänster. Kreditgivning ellerandra ekonomiska åtaganden till exportören blir således inte tillåtna. Om det finns särskilda skäl kan regeringen medge undantagfrån regeln att kommunerna eller landstingskommunerna alltid skall varaunderleverantörer. Som exempel anges i propositionen bl. a. export avkommunalt kunnande genom aktiebolag knutna till ellerLandstingsförbundet. Regeringen skall därvid enligt lagförslaget ange devillkor som behövs för att begränsa det kommunala risktagandet. Sådana villkorkan innefatta krav på ekonomiska garantier eller minskat kommunalt engagemang. I motion 1985/86:538 (fp) uttalas bl.a. attregeringsprövning av ett antal enskilda exportaffärer i de fall en kommun villengagera sig djupare än att vara underleverantör är mycket olämplig. (majoriteten) har i sitt yttrande överhär behandlade frågor anfört följande: anser att den dispensmöjlighet som öppnasenligt lagförslaget tillgodoser det behov som kan finnas av tjänsteexport frånkommuner och landstingskommuner utan ett svenskt företag eller staten sommellanhand, som villkoren för en begränsning av deras risktagandekan fastställas. Att staten som föreslås i motion 1985/86:539 (vpk) skulleöverta risken i fall av detta slag anser utskottet helt oacceptabelt. Kommuneneller landstingskommunen måste givetvis i ett dylikt fall ha sådan ekonomiskstyrka och stabilitet att den kan genomföra en exportaffär. Risken måstetäckas genom försäkring eller garantier på sedvanliga affärsmässiga villkor.Det är angeläget att regeringsprövningen av enskilda exportaffärer inte fårkaraktären av en garanti av regeringen utan utformas så att det allmännas riskminimeras. Härmed undanröjs de olägenheter som omnämns i motion 1985/86:538(fp). Av vad som sagts framgår att näringsutskottet avstyrker motion1985/86:539 (vpk) i denna del. ansluter sig till vadnäringsutskottet sålunda anfört. Utskottet anser alltså inte att det finnsanledning att i förevarande del frångå propositionsförslaget. I motion 1985/86:539 (vpk) anförs vidare att den kommunalatjänsteexporten bör kunna användas i samband med FN:s och SIDA:s utvecklingsprojekt.Motionärerna vill att regeringen skall lägga fram förslag i detta hänseende. (majoriteten) har i sitt yttrande i saken anfört följande: I den utredning (SOU 1983:72) som ligger till grund förpropositionen varnas för en övertro på biståndsprojekt som en lättillgängliginkörsport för ett kommunalt engagemang. Det svenska biståndets inriktning pålandsbygdsutveckling ger mindre utrymme för insatser av kommunalt kunnande änom det gällt utveckling av tätorter i . behov är i förstahand styrande för svenskt bistånd. Styrelsen för internationell utveckling(SIDA) understryker i sitt remissvar detta förhållande men framhåller också attSIDA bedriver en aktivt uppspårande verksamhet för att få kontakt med bådeföretag och institutioner som har kompe- tens föroch är intresserade av u-landsuppdrag. SIDA står i förbindelse KU 1986/87:1med enskilda kommuner, landstingskommuner och kommunförbund. Det svåraste hindret för SIDA:s samarbete med den kommunala sektorn uppges vara svårigheterför kommunala tjänstemän att få tjänstledighet för u-landsuppdrag. exportråd inledde för några är sedan ettutvecklingsprogram för tjänsteexport. Detta har utvidgats till att omfatta ävenkommuner och landstingskommuner (prop. 1983/84:168, NU 1983/84:40). Som enföljd härav samverkar med ett tiotal kommuner för att utrönamarknadsförutsättningarna för en exportmedverkan. Vidare kan nämnasatt Exportrådels bevakning av olika internationella organ som finansierarutvecklingsprojekt har förstärkts (prop. 1984/ 85:140, NU1984/85:33). konstaterar sålunda att en rad åtgärderhar vidtagits för att utveckla kommunernas och landstingskommunernasmöjligheter att i samverkan med näringslivet och statliga organ med sittkunnande delta i främjandet av svensk export. Ett uttalande av av detslag som föreslås i motion 1985/86:539 (vpk) är därför enligt näringsutskottetsmening inte påkallat. ansluter sig till näringsutskottetsangivna bedömning. I motion 1985/86:539 (vpk) anges vidare att det behövssärskilda regler för de fall av tjänsteexport som kan komma i konflikt medsvensk neutralitetspolitik. (majoriteten) har i sitt yttrandeangående denna fråga angivit följande: Enligt förslaget till lag om tjänsteexport är detinte kommuner och landstingskommuner själva utan företag, privata ellerstatliga, som skall exportera tjänsterna. Kommuner och landstingskommuner skallendast medverka såsom underleverantörer. I är handel med varor ochtjänster i princip fri. Den alliansfria politik som syftar till att Sverigeskall vara neutralt i en konflikt iakttas även på handelspolitikens område.Sverige har inte gjort några handelspolitiska bindningar som kan skadaneutralitetspolitikens trovärdighet. I fråga om lagen (1982:513) om förbud motutförsel av krigsmateriel, m.m., som det hänvisas till i motionen, gäller attdet krävs regeringens tillstånd inte bara för vapenexport utan också för exportav tillverkningsrätter och för viss militär utbildning. Det förefaller osannoliktatt kommuner eller landstingskommuner skulle tillhandahålla tjänster av dettaslag. Skulle de ändå göra det gäller givetvis kravet på tillstånd av regeringenäven för dem. Enligt näringsutskottets mening finns det ingen grund förförmodan att kommuners eller landstingskommuners tillhandahållande av tjänstertill svenska företag eller staten för export skulle på något sätt påverkasvensk neutralitetspolitik. gäller förbud mot tjänsteexport iytterst begränsade fall, nämligen i fråga om krigsmateriel. Den kommunala verksamhetenligger inom helt andra områden. Ansvaret för en exportaffär kommer enligtförslaget att ligga hos ett svenskt företag eller staten. seringa skäl att förorda särskilda bestämmelser från neutralitetssynpunkt förkommunal tjänsteexport. Motion 1985/86:539 (vpk) avstyrks i den delen. Konstitutionsutskottetdelar näringsutskottets bedömning att skäl saknas KU 1986/87:1 att förordasärskilda bestämmelser från neutralitetssynpunkt för den kommunalatjänsteexporten. Enligt motion 1985/86:539 (vpk) bör - mot bakgrund bl.a.av de ned skärningar som skett inom sjukvården och de väntetider som därmed ' uppkommit på vissa vårdområden - från lagens tillämpningsområde un- dantas sjukhusvård av utländska patienter. Motionärerna anser att vård av utländska patienter över huvud taget inte bör grundas på affärsmässighet utan på humanitära skäl och solidaritetsskäl. Som tidigare framgått är en grundförutsättning förlagförslaget att detta inte på något sätt förändrar den kommunalahuvuduppgiften att tillgodose kommunmedlemmarnas behov. Detta innebär attkommunal tjänsteexport inom sjukvårdsområdet endast får ske under förutsättningatt detta i princip inte inkräktar på värden av de egna kommunmedlemmarna.Enligt utskottets mening föreligger ej skäl att göra i motionen begärtundantag. Med anledning av i motion 1985/86:537 (m) framfördafarhågor om att ett genomförande av lagförslaget kommer att leda till kommunalexpansion får utskottet anföra följande. Syftet med förslaget är att ta fillvara tillfällig överkapacitet i den kommunala verksamheten. Om överkapacitetenär av mera permanent slag bör den självfallet avvecklas. Som framhållits i yttrandetfrån näringsutskottet kan tjänsteexport aldrig bli någon primär uppgift förkommunerna men den kan utgöra ett viktigt komplement till näringslivets ochstatens kommersiella verksamhet genom det unika kunnande kommunerna ochlandstingskommunerna besitter på vissa områden. Vad som i övrigt förekommit i ärendet ger inte utskottetanledning till något ytterligare uttalande. Utskottets i det föregåenderedovisade ställningstaganden innebär att propositionen tillstyrks ochmotionerna avstyrks. Enligt utskottet bör dock den ändringen göras att lagensikraftträdande framflyttas till . att med bifall till proposition 1985/86:154 ochmed avslag på motionerna 1985/86:537, 1985/86:538 och 1985/86:539 antar detgenom propositionen framlagda förslaget med den ändringen att lagen skallträda i kraft . Närvarande: (), (),(), (), (), Hans Nyhage (m),(), (), (), i (m), (), (), (vpk), KristinaSvensson (s) och (). Reservationer 1986/87:1 (), Hans Nyhage (m), (), i (m) och () anser dels att utskottet under rubrikensom på s. 2 börjar med "Enligt propositionen"och på s. 7 slutar med "" bort anföra följande: Genom propositionen läggs fram förslag om en ny lag somgör det möjligt för kommuner och landstingskommuner att tillhandahålla tjänsterför export, något som inte är möjligt eftersom sådan verksamhet fallerutanför den kommunala kompetensen. Förslaget innebär att kommuner ochlandstingskommuner själva skall ta på sig uppgifter av renaffarsverk-samhetskaraktär. I motionerna 1985/86:537 av m.fl. (m)och 1985/86:538 av m.fl. (fp) pekas på en rad problem ochrisker detta skulle föra med sig. Motionärerna anser inte att den föreslagnakompetensutvidgningen bör genomföras utan yrkar avslag på propositionen. Enligt utskottets mening finns det en klar fara för attkommunerna och landstingskommunerna, om de ges de föreslagna befogenheterna,skulle inlåta sig på riskabla företag vilket i sin tur skulle drabbakommuninvånarna genom höjd skatt. Till detta kommer risken förkonkurrenssnedvridning genom felaktig prissättning. Inom den kommunala sektornfinns begränsade erfarenheter av pris- och kostnadskalkyler liksom avmarknadsföring och internationell affärsverksamhet. Sammanfattningsvis anserutskottet att det inte skulle vara förenligt med kommunernas och landstingskommunernasroll i samhället att låta dem engagera sig i tjänsteexport på sätt somföreslagits i propositionen. Utskottet anser att de möjligheter som redan i för kommunala och landstingskommunala tjänstemän att genom tjänstledighetdelta i exportprojekt är tillräckliga för att uppnå syftet med den föreslagnalagen. Utskottet anser det för övrigt anmärkningsvärt att regeringen inte låtitinhämta lagrådets yttrande över lagförslaget. Av det sagda följer att utskottettillstyrker motionerna 1985/86:537 (m) och 1985/ 86:538 (fp) samt avstyrkerpropositionen. Ställningstagandet innebär att det inte finns anledning förutskottet att ta ställning till de i motion 1985/ 86:539 (vpk) framfördaförslagen varför mofionen avstyrks. dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att med bifall till motionerna 1985/86:537 och1985/ 86:538 och med avslag på motion 1985/86:539 avslår proposition1985/86:154. (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 2 börjarmed "I det följande" och på s. 7 slutar "den 1 januari1987" bort ha följande lydelse: Utskottet delar den i propositionen gjordabedömningen att inom kommuner och landstingskommuner finns en unik kommunalresurs i form av kunskaper och erfarenheter som på vissa områden är användbarai export- sammanhang.Enligt utskottets mening är det från allmänna samhällseko- KU 1986/87:1 nomiskasynpunkter önskvärt att kommunerna och landstingskommunerna ges ökade möjligheteratt främja den svenska exporten genom verksamhet av i propositionen angivetslag. Utskottet anser, i motsats till vad som anförts i motionerna 1985/86:537av m.fl. (m) och 1985/ 86:538 av m.fl. (fp), attlagstiftning i ämnet bör komma till stånd. Utskottet är emellertid inte berettatt till alla delar godta de lösningar som valts i propositionen utan vissaändringar och kompletteringar behövs. Dessa bör ske efter de riktlinjer somdragits upp i motion 1985/ 86:539 av m.fl. (vpk), något som bl.a.innebär följande. De befogenheter som genom lagförslaget ges kommunerna ochlandstingskommunerna bör utvidgas genom ett slopande av föreskriften om attkommunerna och landstingskommunerna endast skall få uppträda somunderleverantörer till svenska företag eller staten. Härigenom kan kommunernaoch landstingskommunerna uppträda i en mera självständig roll och möjligheternaatt främja svensk export förbättras. Eventuella affärsrisker för kommunerna ochlandstingskommunerna bör motverkas genom statliga garantier. Från lagens tillämpningsområde bör undantas sjukhusvård avutländska patienter. Utskottet anser nämligen att det - mot bakgrund av denedskärningar som skett inom sjukvårdsområdet och de väntetidersom därvid uppkommit på vissa vårdområden - är utmanande att erbjudavårdplatser till betalningsstarka kunder i utlandet. Vård av utländska patienteri skall inte grundas på affärsmässighet utan på humanitära skäl ochsolidaritetsskäl. Särskilda bestämmelser behövs som föreskriver under vilkaförutsättningar kommuner och landstingskommuner får exportera tjänster som kankomma i konflikt med svensk neutralitetspolitik. Det är också angeläget attkommunernas och landstingskommunernas ökade kompetens i fråga om tjänsteexportkan kopplas till olika projekt i . Med hänsyn till de resursnedskärningar som under desenaste åren skett inom den kommunala verksamheten måste tillses attlagstiftningen om tjänsteexport inte kommer att inkräkta på denkommunala huvuduppgiften att tillgodose de egna kommunmedlemmarnas behov. Ärendet i övrigt ger inte anledning till något ytterligareuttalande från utskottets sida. Enligt utskottets mening bör uppdraåt regeringen att återkomma med förslag i enlighet med vad som angivits i detföregående. Utskottets ställningstaganden innebär att motion 1985/86:539 (vpk)tillstyrks. dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att med bifall till motion 1985/86:539, med anledningav proposition 1985/86: 154 och med avslag på motionerna 1985/86:537 och1985/86:538 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Näringsutskottetsyttrande mg?'''' 1985/86:7 y om tjänsteexport (prop. 1985/86:154)