bet · GA01SoU21 · 1986-12-31 00:00:00 — Socialbidragens utveckling medbruttonormer och förenklad hantering av ansökan i många kommuner har emellertidgjort att detta bidragssystem närmat sig tanken bakom förslaget om ettsocialförsäkringstillägg. Mot bakgrund härav finns det enligt utskot- tetsmening anledning att avvakta resultatet av analysgruppens och SCB:s SoU1986/87:21 arbete innan tar ställning till frågan om ett statligtfinansierat socialförsäkringstillägg skall införas. I olika sammanhang tillämpas olika normer förlevnadskostnader. De flesta anknyter till det s. k. basbeloppet enligt 1 kap. 6§ lagen (1962:381) om allmän försäkring. Detta uppgår till . Normalbeloppet för existensminimum enligt 50 §kommunalskattelagen (1928:370) och 41 § uppbördslagen (1953:272) bestäms avriksskatteverket och reglerar skattemyndigheternas bedömning av levnadsnivå förolika familjestorlekar vid exempelvis nedsättning av skatt. Enligt 15 kap. 9 §utsökningsbalken bestäms även förbehållsbelopp vid införsel i lön m. m. medledning av bestämmelserna om existensminimum. Grunderna för de nuvarande normalbeloppen förexistensminimum fastställdes av 1976. I propositionen (1975/76:91 s.32) anförde föredragande departementschefen att de föreslagna normalbeloppenvar anpassade efter allmänt tillämpade socialhjälpsnormer, närmast den s. k.Stockholmsnormens grundbelopp. Härigenom uppnåddes den fördelen att denenskilde inte behöver vända sig till sociala myndigheter för att få medel tillskattebetalning. normalbelopp för existensminimum avsersåledes den standard som när de tillkom motsvarade normerna för"livsuppehället" enligt dåvarande socialhjälpslagen. Enligt anvisningarna till 50 § kommunalskattelagenomfattar normalbe-' loppen för existensminimum alla vanliga levnadskostnader utom bostads kostnader. Enligt riksskattverkets föreskrifter (RSV Du 1983:22) ingår inte i normalbeloppet kostnader för barnomsorg, läkarvård, särskild dietkost, resor till och från arbetet och andra utgifter som är nödvändiga för inkomsters förvärvande. Dessa kostnader beräknas och prövas särskilt och kan i vissa fall läggas till normalbeloppen. Med vanliga levnadskostnader avses enligt föreskrifterna utgifter för kost I kläder, tvätt, hygien, gas, elektricitet, telefon, avgifter för TV-mottagare, försäkringsavgifter, fackfö reningsavgifter och andra medlemsavgifter samt mindre utgifter för tillfälliga behov. ' Genom en ändring av punkt 1 av anvisningarna till 50 §kommunalskatte lagen från (SFS 1986:1244) räknas numera barnbidrag- inkl. flerbarnstillägg som inkomst vid bestämmande av existensminimum. höjdes normalbeloppet med vad som motsvarar barnbidraget för ett barn. Den tidigare ordningen att barnbidrag och flerbarnstillägg inte räknades som inkomst innebar att varje gång staten höjde beloppen för barnbidrag och flerbarnstillägg höjdes också det faktiska existensminimibe- ' ' Detta medförde att vissa barnfamiljers existensmini-mibelopphamnade högre än beräkningar (analysgruppen Ds S 1986:7 s.44). Existensminimumvar 1986 för ensamstående av basbeloppet och förmakar/sammanboende av basbeloppet (analysgruppens delrap- SoU1986/87:21 port s. 53). fastställer också normalbelopp förbestämmande av det utmätningsfria beloppet vid utmätning av lön (7 kap. 4 §utsökningsbalken och 7 kap. 4 § utsökningförordningen/1981:981/). Det beloppetutgjorde av basbeloppet för ensamstående och för makar. Tilldetta kommer den faktiska bostadskostnaden och kostnader för resor, läkarvård,avbetalningar etc. (analysgruppens delrapport s. 53). Vid beräkning av underhållsbidrag till barn fastställsenligt eXX förbehållsbelopp för förälderns egna vanligalevnadskostnader (7 kap. 3 § ). Normalbeloppet för de egnavanliga levnadskostnaderna exkl. bostadskostnaden är av basbeloppet fören ensamstående vuxen och av basbeloppet för makar/sammanboende. Dettanormalbelopp skall enligt propositionen Underhåll till barn och frånskilda m.m.(1978/ 79:12s. 99) innefatta utgifter för mat, kläder, tvätt, hygien, gas,elektricitet, . telefon, radio- och TV-licenser, tidningar,försäkringsavgifter, fackföreningsavgifter, normala utgifter för hälso- ochsjukvård samt kostnader för resor till och från arbetet. I förbehållsbeloppetingår inte utgifter för sådana budgetposter som t.ex. "möbler, husgeråd,TV, radio m. ", och "fritidskostnader". Socialbidragsnormen enligt allmänna rådär för ensamstående och för sammanboende av basbeloppet. Samordning av socialbidrag och existensminimum Existensminimum består av normalbelopp jämte faktiskbostadskostnad. Normalbeloppen för ärför ensamstående 1 991kr. och för makar/sammanboende . För barn uppgår beloppet till 1 275kr. Avvikelser från normalbeloppen kan ske både nedåt och uppåt. isocialstyrelsens allmänna råd om socialbidrag uppgår för ensamståendetill . och för sammanboende till . För barn varierar normenmellan . beroende på deras ålder. I motsats till vad somgäller för bidragsnorm täcks inte kostnaderna för möbler,husgeråd, TV, radio m. m. av normalbeloppet för existensminimum. Socialbidrag beaktas när existensminimum beräknas avtaxeringsnämnden vid bedömande av den slutliga skatten. däremot, som meddelar beslut om reducerat avdrag förpreliminär skatt på grund av existensminimum, kan därvid inte alltid ta hänsyntill socialbidrag. Detta kan medföra att den som medgivits befrielse ellernedsättning av preliminärskatt (existensminimum) kan ådra sig kvarskatt om hanunder beskattningsåret har erhållit socialbidrag. har hosfinansdepartementet hemställt att bestämmelserna ändras så att socialbidraginte skall behandlas som inkomst vid tillämpning av existensminimireglerna. har hos regeringen begärt en allsidig översyn avexistensmini mireglerna (SkU 1983/84:50, rskr. 1983/84:395). De motioner som föranled de skatteutskottets betänkande behandlade dock inte en samordning av existensminimum och socialbidragsnormen. Den begärda översynen är inte slutförd. I en revisionsrapport kalladSystemet för ekono- SoU 1986/87:21 misk minimistandard (dnr 1982:1008) har granskat samspelet mellanexistensminimum för preliminär skatt och socialbidrag. Verket har förordat attsystemet med existensminimum för preliminär skatt bör avskaffas. JO har i beslut (1982:2) utvärderatinstitutet existensminimum vid skatteavdrag. JO rekommenderade en översyn avinstitutet och anförde bl. a att förhållandet till bördefinieras och att det bör klargöras för vilka institutet är avsett. Därvid börenligt JO bl. a beaktas att existensminimireglerna inte passar för denvanligaste mottagaren av socialbidrag (=de ensamstående utan barn), attflerbarnstill-läggets införande inte återspeglas i lagstiftningen om existensminimum,samt att socialbidragsnormerna kan överstiga existensminimum, vilket kan ledatill att överskjutande socialbidrag går åt till att betala skatt. I samband med förslaget om den ovannämnda (s. 10)ändringen av reglerna om behandling av barnbidrag vid beräkning avexistensminimum anförde föredragande statsrådet följande (prop. 1986/87: s.17). Jag kan för egen del instämma i uttalandena att nuvaranderegler inte är tillfredsställande och att de föranleder problem vidtillämpningen. Delade meningar föreligger om möjligheterna att lösa problemeninom skattesystemets ram. Min avsikt är att låta dessa frågor bli föremål förytterligare överväganden. De har emellertid samband med de mer allmännaöverväganden rörande skattesystemet som kommer att ske inom den närmasteframtiden. Vidare bör den kartläggning rörande socialbidragen som pågår inomsocialdepartementet avvaktas. Jag avser därför att nu endast ta upp enbegränsad fråga, nämligen behandlingen av barnbidrag inkl. flerbarnstillägg vidberäkningen av existensminimum. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen och motioner ianslutning till denna uttalade skatteutskottet att det med tillfredsställelsenoterade att regeringen avsåg att överväga reglerna omexistensminimum. Utskottet fann det dock inte lämpligt att då gavdirektiv för dessa överväganden. Utskottet betonade att frågorna var angelägnaoch förutsatte att saken tas upp utan onödigt dröjsmål (SkU 1986/87:15 s. Villkor för socialbidrag Motionerna I motion 1986187:So219av och (bådas) hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om krav i anslutning till utgivande avsocialbidrag etc. I motionen anförs bl. a. att en slentrianmässig utbetalningav socialbidrag utan att göra något åt orsakerna är passiviserande ochnedbrytande. Motionärerna anser att verksamheten i socialnämnden iHallstahammars kommun, där krav i vissa fall ställs på sysselsättning för attsocialbidrag skall medges, inte bör stöta på hinder i lagstiftningen. I motion 1986l87:So233 av m.fl. (vpk)hemställs att tar avstånd från sociala tvångsarbeten och uttalar attåtgärder mot arbetslös- 12 het måstebygga på respekt för varje människas möjlighet och självständighet SoU1986/87:21 samt att socialbidrag inte skall kunna knytas till arbetstvång.Motionärerna motsätter sig krav på socialbidragstagarna att de skall arbeta ochanför att sådana krav inte är förenliga med socialtjänstlagen. Enligtmotionärerna hotar kraven självkänslan och den mänskliga värdigheten. I motion l986/87:So269 av och (båda m) hemställs dels att hos regeringen skall begära förslag omändring av socialtjänstlagen i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande/), dels att hos regeringen skall begära förslag till lagändringarmed syfte att förbättra efterlevnaden av socialtjänstlagen (yrkande 2). Imotionen anförs bl, a. att det inte är rimligt att det är olagligt att ställakrav på missbrukare att de skall genomgå behandling för att de skall få utsocialbidrag. Motionärerna anför vidare att i praktiken stårhandfallen inför brott mot socialtjänstlagen. Detta missförhållande börundanröjas. Enligt 1 § andra stycket socialtjänstlagen skallsocialtjänsten under hänsynstagande till människors ansvar för sin och andrassociala situation inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppersegna resurser. Enligt tredje stycket i samma paragraf skall verksamheten byggapå respekt för människornas självbestämmanderätt och integritet. Enligt 6 § samma lag skall bistånd till den enskildeutformas så att det stärker hans resurser att leva ett självständigt.liv. Enligt 9 § skall socialnämndens insatser för den enskildeutformas och genomföras tillsammans med honom. I fråga om missbrukare understryks i 11 § vikten avsocialnämndens insatser för att förebygga och motverka missbruk. skall också enligt 7 § främja den enskildesrätt till arbete och utbildning. I propositionen om (prop. 1979180:1)framhöll föredragande statsrådet att det skall göras en helhetsbedömning av denenskildes sociala situation och att skall sträva efter att finnasamlade lösningar för den enskildes eller gruppens totala situation (s.207).Statsrådet uttalade även följande (s. 195). Det ekonomiska biståndet kan ofta behöva kombineras medandra sociala tjänster. Dessa skall utgöra erbjudanden, varför det i principbör vara möjligt för den enskilde att efterfråga en viss social tjänst, t, ex.ekonomisk hjälp, och avstå från erbjudande om andra insatser, somavser behandling. Detta innebär emellertid inte att ärförhindrad att ställa vissa villkor. Tvärtom förutsätter rätten till biståndatt det föreligger ett faktiskt behov och att behovet inte kan tillgodoses påannat sätt. och andra remissinstanser har å andrasidan understrukit att villkoren för bistånd inte får bli för restriktiva. Även jag vill betonadetta. En långt gående tolkning av de föreslagna bestämmelserna om rätt till bistånd skulle kunna leda till att den som har kunnat försörja sig men inte gjort det och därför saknar medel till försörjning 13 inte inågot fall skulle ha rätt till ekonomiskt bistånd. En sådan tolkning SoU1986/87:21 skulle innebära en skärpning i förhållande till vad som tillämpasinom den nuvarande socialhjälpen. Under rubriken och självbestämmande anfördeföredragande statsråd bl. (s. 209-212). Jag ansluter mig helt till den föreslagna huvudprincipenätt klienten själv bestämmer om han eller hon skall ta emot erbjudande om en viss social tjänst , Av detta följer att det slutligen måste vara klienten som också gör,valet då det finns flera alternativ. Att det bör vara så anser jag varasjälvklart. Som jag har sagt redan misstar mansig om man tror att detta är detsamma som en kravlös, för att inte säga menlössocialtjänst. Vad innebär den föreslagna "portalparagrafens"bestämmelser att skall "inriktas på att frigöra ochutveckla enskildas och gruppers egna resurser"? Den speglar dendemokratiska grundsynen att människor har inneboende möjligheter tillpersonlig utveckling och växt. För att dessa möjligheter skall kunnaförverkligas inom krävs en samverkan mellan de . människor ochgrupper som berörs och företrädare. Den enskildasocialarbetarens eller arbetslagets tillvägagångssätt måste här anpassas tillolika förhållanden. Jag har försökt visa attsocialtjänstens insatser bör anpassas till den aktuella situationen. Måletmåste då vara att så långt möjligt samverkar medklienten så att han eller hon frivilligt och aktivt medverkar i och bestämmerom planering och behandling m.m. Jag anser att den föreslagna socialtjänstlageni viss mening ställer större krav på den enskilde än vad de nuvarandevårdlagarna gör. Socialtjänstlagen innebär i förhållande till nuvarandelagstiftning att ansvaret för valet av lämplig och möjlig behandlingsinsats iökad grad läggs på klienten. Tar avstånd från den enskildes krav på ensärskild insats, bör man noggrant klargöra för honom varför man säger nej. Härbör också beaktas klientens möjligheter att anföra besvär om han anser att haninte fått det bistånd som han har rätt till. Sammanfattningsvis vill jag säga att den framtidasocialtjänsten skall vara' både serviceinriktad och aktivt förebyggande ochräkna med både samhällets och medborgarens eget ansvar; Regeringsrätten har i en dom (RÅ 83 2:70) slagit fast attsocialnämnden inte haft rätt att vägra socialbidrag enbart av den anledningenatt den hjälpsökande inte tagit emot av erbjudnarehabiliteringsinsatser eller inte iakttagit för sådan insats meddeladeordningsföreskrifter. I ett avgörande (RÅ 84 2:86) har en narkotikamissbrukareansetts berättigad till ekonomiskt bistånd enligt 6 § socialtjänstlagen trotsatt han inte fullföljt behandlings- ... plan. Av regeringsrättens domar (RÅ 84 2:92 och RÅ 85 2:5) somgäller Underlätelse att söka arbete framgår att det i regel föreligger rätttill socialbidrag endast om den enskilde genom arbete eller på annat sätt efterförmåga försöker bidra till sin och familjens försörjning. JO har ibeslut (JO:s ämbetsberättelse 1982/83 s. j4 179 f.) ivisst fall uttalat att rätten till socialbidrag inte får göras villkorad av SoU 1986/87:21 att den hjälpsökande deltar i gruppsamtal. JO prövar klagomål över förfarandet i ettantal kommuner att ställa vissa villkor för socialbidragsutbetalningar. JO harinhämtat yttrande från i ett pågående ärende som gäller den s.k. öppenverksamhet som bedrivs av socialnämnden i kommun. Idenna öppenverksamhet ges möjlighet till sysselsättning för dem som inte kan fåarbete på öppna arbetsmarknaden eller beredskapsarbete och därför är i behov avsocialbidrag. Sysslan innefattar arbete och viss utbildning och är anpassadtill den efiskilde. De som accepterar en sådan syssla erhåller socialbidrag ochett stimulansbidrag på . Godtas inte erbjudandet omsysselsättning betalas endast ett reducerat socialbidrag ut (. per dag förensamstående). har i sitt avgivna yttrande förklarat attom sysslan inte godtas föreligger ändå rätt till normalt socialbidrag. Ansvar vid felaktig handläggning har i anledning aven motion behandlat frågan om ansvar vid försummelser i tjänsten i betänkandeSoU 1985/86:2. I betänkandet, vartill hänvisas, lämnas en utförlig redogörelseför sanktioner vid bristande efterlevnad av bl. a. socialtjänstlagen. Frågan om tjänsteansvar har, på grundval avtjänsteansvarskommitténs slutbetänkande Ds Ju 1983:7 Tjänsteansvar i offentligverksamhet, behandlats i prop. 1984/85:117 som har behandlats avjustitieutskottet (JuU 1985/86:34). Utskottet begärde i betänkandet en nyöversyn av tjänsteansvaret och anförde bl..a. följande (s. 4). I likhet med vad anför i sitt förutnämnda yttrande i ' saken finner justitieutskottet att de bl. a. i deföreliggande motionerna uttalade kraven på en skärpning av straffansvaret föroffentliga tjänstemän inte kan lämnas obeaktade. finner sålunda - i likhet medkonstitutionsutskottet - att frågan om tjänsteansvaret bör ses över på nytt. En utgångspunkt för denna översyn skall vara att en reell utvidgning av straffansvaret kommer till stånd. En ledstjärna för arbetet bör vara att man tillgodoser medborgarnas intresse av att den offentliga verksamheten utan ovidkommande hänsyn fullgörs på ett riktig sätt. . ' En sådan översyn pågår inomregeringskansliet. I motion 1986/87:So271 (fp) yrkas att skall geregeringen till känna vad i motionen anförs om att undersöka möjliga åtgärder för att minska kommunernas kostnader för socialbidrag m.m. Motionären anför att en viktig orsak till ökningen av kommunernas kostnader för socialbidrag kan vara utformningen av lagstiftningen. Motionären förutsätter att arbetet som jj bedrivs avden s. k. analysgruppen också omfattar lagregleringens inverkan SoU1986/87:21 på kostnadsutvecklingen. Mot bakgrund av den kraftiga ökningen av antaletsocialbidragstagare av tillsatte regeringen inovember 1985 en arbetsgrupp för att analysera orsakerna till socialbidragensutveckling. I analysgruppen ingår representanter för ,statsrådsberedningen, arbetsmarknads- och bostadsdepartementen,, (), och . Analysgruppen har avlämnat en slutrapport (Ds S1987:2). Analysgruppen har tidigare i en delrapport lämnat en faktaredovisningoch en problemorientering över socialbidragsutvecklingen (Ds S 1986:7). I ämnet föreligger också två rapporter till Expertgruppenför studier i offentlig ekonomi: Bidragsmottagarna i antal och inkomster ochSocialbidragen i bidragssystemet (Ds Fi 1986:16). Regeringen har vidare tagit initiativtill en heltäckande fördelningspolitisk undersökning utförd av SCB.Analysgruppens och SCB:s arbete är samordnat. Den fördelningspolitiska undersökningenberäknas bli slutförd . Analysgruppen har haft vida ramar för sin analys. En avgruppens arbetsuppgifter har varit att analysera förändringarna i behoven avsocialbidrag mot bakgrund av bl. a. socialtjänstlagens tillkomst. De rapportersom har lagts fram av analysgruppen ger underlag för kommande ställningstagandeni fråga om regleringen i socialtjänstlagen av socialbidrag. Enligt utskottetsmening bör nu regeringens överväganden med anledning av de redovisaderapporterna avvaktas. Något initiativ av är alltså inte erforderligt. Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda motion1986/87:So271 (fp). I motion 1986/87:So211 (vpk) begärs att en riksnorm försocialbidrag utarbetas i avvaktan på att socialförsäkringstillägg införs. I samband med behandlingen av propositionen (1979/80:1) omsocialtjänsten gjorde utskottet vissa uttalanden rörande tillämpningen avreglerna om socialbidrag (SoU 1979/80:44). Utskottet anförde bl. a. attschabloniserade normbelopp kan underlätta enkla och ändamålsenliga rutiner förhandläggning av socialbidragsärenden. Vidare framhöll utskottet att det varangeläget att socialbidragets nivå inte varierar alltför mycket mellan de olikakommunerna. Utskottet anslöt sig till vad som anförts i propositionen omåtgärder för att motverka alltför stora skillnader i normnivåerna. Detta skulleske på så sätt att efter samråd med Svenska kommunförbundetskulle utarbeta allmänna råd om socialtjänstlagens tillämpning. I det föregående (s. 7 f.) har redogjorts för statistiskacentralbyråns statistik i fråga om kommunernas vägledande socialbidragsnormer och analys av denna statistik. Enligt socialsty relsen hade nästan hälften av landets kommuner normer på eller under den 16 Antalet kommuner med normer under existens- SoU1986/87'21 minimum minskar. Socialbidragens nivå varierar dock alltjämt mycketmellan kommunerna. Utskottet delar uppfattning i motionen att skillnadernamellan kommunernas normer är alltför stora. allmänna råd omsocialbidrag (s. 6 f.) och en framväxande domstolspraxis på området verkar dockför en jämnare normnivå i kommunerna. Utskottet anser att det finns skäl attytterligare avvakta utvecklingen till följd av allmänna råd.Därtill bör regeringens överväganden med anledning av den . redovisadeslutrapporten från den s.k. analysgruppen föreligga innan det finns skäl förriksdagen att överväga åtgärder i frågan. Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda motion1986/87:So2Il: (vpk). Samordning av socialbidrag och existensminimum I motion 1986l87:So224 (fp) framhålls att det brister isamordning mellan reglerna för s. k. existensminimum och reglerna beträffandesocialbidragsnivå. Motionären yrkar att skall begära förslag somsyftar till en beloppsmässig samordning av dessa begrepp. Normalbeloppet för existensminimum enligt 50 §kommunalskattelagen (1928:370) och 41 § uppbördslagen (1953:272) bestäms avriksskatteverket och reglerar skatte- och kronofogdemyndigheternas bedömning avlevnadsnivåerna för olika familjestorlekar vid exempelvis nedsättning av skatteller införsel i lön. normalbelopp för existensminimum avserden standard som när de tillkom motsvarade normerna för"livsuppehället" enligt dåvarande socialhjälpslagen (jfr prop.1975/76:91 s. 32). "Skälig levnadsnivå" enligt den nuvarandesocialtjänstlagen är ett vidare begrepp och leder till en högre normnivå. Socialbidrag beaktas när existensminimum beräknas avtaxeringsnämnden vid bestämmande av den slutliga skatten. däremot, som meddelar beslut om reducerat avdrag förpreliminär skatt på grund av existensminimum, kan inte alltid ta hänsyn tillsocialbidrag. Detta kan medföra att den som medgivits befrielse ellernedsättning av preliminär skatt (existensminimum) kan ådra sig kvarskatt om hanunder beskattningsåret har erhållit socialbidrag. Vidare kan den som t. ex.har både socialbidrag och existensminimiavdrag komma i den situationen attsocialbidraget, som ofta överstiger existensminimum, till en del går åt attbetala skatt. Utskottet konstaterar att reglerna om existensminimum, somkom till 1951, är dåligt samordnade med dagens socialtjänst. Mot bakgrund avbl. a. denna bristande samordning är det nödvändigt att en översyn av bestämmelsernaom existensminimum nu kommer till stånd. Det angelägna i en sådan översynunderstryks av resultatet av JO:s utvärdering av reglerna som redovisas ibeslut . har tidigare begärt en allsidig översyn avexistensminimiregler na (SkU 1983/84:50, rskr. 1983/84:395). Frågan aktualiserades ånyo i samband med förslag om ändrade regler för behandlingen av barnbidrag 17 inkl.flerbarnstillägg vid beräkningen av existensminimum (prop. SoU1986/87:21 87:45). Föredragande statsrådet uttalade där att nuvarande regleringinte är tillfredsställande. Han framhöll dock att frågan omexistensminimireglernas utformning hade samband med kommande mer allmännaöverväganden rörande skattesystemet. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen betonades attfrågorna om existensminimum var angelägna och det förutsattes att saken skulletas upp utan onödigt dröjsmål (SkU 1986/87:15 s. 15 f.). instämmer i detta uttalande. Utskottetvill tillägga att förhållandet mellan existensminimum och socialbidrag måsteövervägas i samband med en översyn av existensminimireglerna: Resultatet av denovannämnda analysgruppens arbete bör därvid beaktas. Utskottet utgår från atthandläggningen av dessa frågor samordnas inom . Någonriksdagens åtgärd kan med hänsyn till det anförda inte anses erforderlig medanledning av motion 1986/87:So224 (fp) som alltså avstyrks. Utskottet vill vidare i detta sammanhang peka på attbarnbidrag och flerbarnstillägg fr. o. m. medräknas i den inkomst somläggs till grund för bestämmandet av avdrag för nedsatt skatteförmåga videxistensminimum. har normalbeloppet för barn ökats med ett belopp sommotsvarar barnbidraget 1986 för ett barn.