bet · GA01KU10 · 1986-12-31 00:00:00 — 1986/87: 10 om Statlig förvaltning m. m. KU 1986/87:10 I detta betänkande behandlar utskottet följande frågor somtagits upp i de angivna under allmänna motionstiderna 1985 och 1986 väcktamotionerna. Utredning avmyndighetsbegreppet - motion 1984/85:1501 av (). Värdering avmyndigheters verksamhet med hjälp av datoriserad ärendeanalys motion1984/85:1550 av i (m). Användningen avbeteckningen "Kunglig" i namnet på statliga myn-, digheter - motion1984/85:1555 av och (båda m). Slopande avövre åldersgränser för offentliga uppdrag motion 1985/ 86: K501 av MargaretaAndrén och (båda fp). Suppleantersnärvarorätt vid sammanträden i statliga styrelser -motion 1985/86:K503 avWivi-Anne Radesjö m.fl. (s). Utgivningen avSvensk författningssamling - motion 1985/86: K504 av (). Inrättande avett marknadsekonomiskt granskningsråd motion 1985/86: K505 av Per-RichardMolén (m). Utskottet har avstyrkt samtliga motioner. En reservation(m, fp, c) har lämnats beträffande frågan om utredning av myndighetsbegreppet.Ett särskilt yttrande (m) föreligger beträffande frågan om användningen avbeteckningen "Kunglig" i namnet på statliga myndigheter. 1 motion 1984/85:1501 av () yrkas medhänvisning till vad som anförts i motion 1984/85:1500 att beslutaratt hos regeringen begära utredning om myndighetsbegreppet med syfte attprecisera detta begrepp sä att det kan förhindras att statliga organinrättas utan att deras förvaltningsrättsliga status är klariagd. I motion 1984/85:1550 av i (m) yrkasatt hos regeringen begär förslag till en generell, datoriseradärendeanalys inom den statliga förvaltningen i enlighet med vad som anförts imotionen. I motion 1984/85:1555 av och (båda m) yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som i 1 1986/87. motionenanförts beträffande beteckningen "Kunglig" i namnet på statliga KU 1986/87:10 myndigheter. I motion 1985/86:K501 av och (båda fp) yrkas att hos regeringen begär att tillämpligalagar och förordningar ändras så att ingen övre åldersgräns fastställs förinnehav av offentliga uppdrag. I motion 1985/86:K503 av m.fl. (s) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om behovet av bättre förutsättningar för suppleanter i statligastyrelser att fullgöra sina uppgifter. 1 motion1985/86:K504 av () yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omangelägenheten av en skyndsam distribution av , 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att tid för ikraftträdande avförfattningar bestäms i förhållande till en realistisk bedömning avtidsintervallen mellan beslut och distribution. I motion 1985/86:K505 av Per-Richard-Molén (m) yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till inrättande av ettmarknadsekononiiskt råd. I motion 1984/85:1501 av () hemställsunder hänvisning till vad som anförts i motion 1984/85:1500 att riksdagenbeslutar att hps regeringen begära utredning om myndighetsbegreppet med syfteatt precisera detta begrepp så att det kan förhindras att statligaorgan itirättas utan att deras förvaltningsrättsliga status är klarlagd.Yrkandet framställs under hänvisning till den debatt som förts omlöntagarfondstyrelsernas förvaltningsrättsliga status. Enligt motionären hardebatten visat att det är viktigt att myndighetsbegreppet är klart preciseratoch kan respekteras. I löntagarfondsärendet diskuterades myndighetsbegreppetmot bakgrund av att det enligt 11 kap. 9§ regeringsformen krävs svensktmedborgarskap för den som skall vara ledamot i styrelsen för en myndighet somlyder ornedelbart under eller regeringen. Den i ärendet antagna lagen(1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden innehåller som formelltbehörighetskrav endast att ledamot i löntagarfondstyrelse skall vara myndig ochbosatt här i riket (3r§). Vid lagrädsgranskningen av propositionen i ärendet(prop. 1983/84:50 s. 148) hade bl.a. upptagits frågan om det stod iöverensstämmelse med ovannämnda bestämmelse i regeringsformen att inte krävasvenskt medborgarskap för ledamotskap i en löntagarfondstyrelse. Lagrådetanförde följande i frågan: Grundlagsstadgandetutgör undantag från huvudregeln att utlänning är KU 1986/87:10 likställd medsvensk medborgare i fråga om möjligheterna att erhålla tjänst eller uppdrag hosstaten eller kommun. Undantaget har motiverats främst av hänsyn till riketssäkerhet och av önskemålet att beslut som rör enskildas rättsliga ställningskall fattas av svenska medborgaie (prop. 1973:90 s. 404 f.). Allmännapensionsfonden är en unikt utformad institution. Även om fondens förvaltandeorgan, fondstyrelserna, skulle anses ingå i den statligaförvaltningsorganisationen, låter sig styrelserna inte jämställas med deförvaltningsmyndigheter som anges i grundlagsstadgandet. De motiv som enligt detanförda bär upp stadgandet, talar också emot att detta skulle vara tillämpligtpä fondstyrelserna. Grundlagsstadgandet torde därför inte hindra att ocksåutländska medborgare utses till ledamöter i en löntagarfondsstyrelse. Vid riksdagsbehandlingen godtog konstitutionsutskottetsmajoritet i sitt yttrande till finansutskottet över propositionen lagrådetsbedömning (KU 1983/84:2 y). och anslöt sig tillkonstitutionsutskottet på denna punkt (FiU 1983/84:20). Företrädarna förmoderata samlingspartiet, och reserverade sig ifinansutskottet till förmån för bl.a. ytterligare utredning av dekonstitutionella spörsmål som de ansåg vara förenade med införandet avlöntagarfonder, bl.a. frågan om krav på svenskt medborgarskap för ledamot ilöntagarfondernas styrelser. De anslöt sig härvid till den ståndpunkt somsamma partiers representanter gett uttryck för i en avvikande mening tillkonstitutionsutskottets yttrande. I ett beslut förklarade regeringsrättenatt tredje löntagarfondstyrelsen var att anse som myndighet itryckfrihetsförordningens och sekretesslagens mening. I två motioner väckta under allmänna motionsfiden -däribland motion 1984/85:1500 begärdes sådan ändring i reglementet förallmänna pensionsfonden att grundlagens krav på svenskt medborgarskap för ledamotskapi statlig myndighets styrelse tillgodoses. Enligt motionerna innebarregeringsrättens nyssnämnda beslut att löntagarfondstyrelse var att bedöma sommyndighet enligt regeringsformen. I yttrande över motionerna till näringsutskottet anfördekonstitutionsutskottet (KU 1984/85:6 y) - efter att ha redogjort förbakgrunden till de i motionerna upptagna frågorna följande: Mot bakgrund av den i det föregående lämnade redovisningenkan konstateras att frågan om allmänna pensionsfondens rättsliga ställning äromstridd. De skilda synsätten beror närmast på olika tolkningar av begreppetmyndighet. Utskottet har för sin del inte funnit anledning att frångå den ståndpunktsom utskottet intog i löntagarfondsärendet och som hade stöd bl.a. i lagrådetsyttrande. Det bör nämnas att ställningstagande . i första handmotiverades av att en utländsk medborgare inte borde utestängas fränmöjligheten att representera löntagarintressen i ett sådant organ som enlöntagarfondsstyrelse. De nu aktuella mofionerna bör således enligt utskottetsmening avstyrkas. De borgerliga ledamöterna i angav ien avvikande KU 1986/87:10 mening följande: Enligt regeringsrättens beslut är löntagarfondstyrelsernaatt betrakta som myndigheter i tryckfrihetsförordningens och sekretesslagensmening. Med detta ställningstagande från landets högsta förvaltningsdomstolmåste enligt utskottets mening konstateras att löntagarfondernas styrelsertillhör de organ vars ledamöter enligt 11 kap. 9 § regeringsformen skall varasvenska medborgare. I avvaktan på att löntagarfonderna avskaffas anserutskottet därför att 31 § lagen (1983:1092) med reglemente för allmännapensionsfonden bör ändras på sätt som föreslås i de aktuella motionerna.Därmed kommer samma regler att gälla för ledamotskap i löntagarfondstyrelsernasom för ledamotskap i de allmänna pensionsfondernas styrelse (4 och 30 §§). , som hänvisade till KU:s yttrande,föreslog att skulle avslå motionerna (NU 1984/85:37). I enreservation anslöt sig företrädarna för moderata samlingspartiet,och till den ståndpunkt som samma partiersrepresentanter gett uttryck för i den avvikande meningen till KU:s yttrande.Riksdagen följde utskottsmajoritetens hemställan. Begreppet myndighet är inte närmare definierat i svenskrätt. Frågan har förutom i löntagarfondsärendet varit aktuell förkonstitutionsutskottet . Vid behandlingenav propositionen med förslag till ny sekretesslag (prop. 1979/80:2) anfördeutskottet (KU 1979/ 80:37 s. 6 f.) således följande om myndighetsbegreppet i sekretesslagen: Sekretesslagen riktar sig till myndigheter och offentligafunktionärer, dvs. de människor som är anställda vid en myndighet eller har ettuppdrag vid myndigheten. Även personer som på grund av tjänsteplikt eller påannan liknande grund för det allmännas räkning deltar eller har deltagit i myndighetensverksamhet och därvid har fått kännedom om en hemlig uppgift omfattas avlagstiftningen. Myndighetsbegreppet definieras inte närmare vare sig i TFeller i förslaget till sekretesslag. I I kap. 8 § RF stadgas, att det förrättskipningen finns domstolar och för den offentliga förvaltningen statligaoch kommunala förvaltningsmyndigheter. I såväl 2 kap. TF som förslaget tillsekretesslag (1 kap. 8 §) är , allmänt kyrkomöte och beslutande kommunalförsamling att jämställa med myndighet. Vidare anges i sekretesslagen, attlagen är tillämplig även på handlingar hos publicus och, såvitt avserverksamhet för officiell provning av fordon. 1 propositionen (1975/76:160) med förslag till ändring av2 kap. TF uttalades (s. 134) att det knappast var ändamålsenligt att räkna uppvilka statliga och kommunala organ som är myndigheter. En uppräkning skullesålunda inte kunna göras fullständig och skulle t.ex. inte kunna omfatta allasådana organ som kommittéer, nämnder, skolor, sjukhus osv. som är myndigheter iTF:s mening men som allmänheten inte betraktar som sädana;Därmed skulle uppräkningen verka mer förvillande än klargöran- KU1986/87" 10 de. förevarande proposition ansluter sig som framgår av detföregående till TF med det ovannämnda tillägget. Detta är som framgår avpropositionen förutsett genom motivuttalahden i samband med reformen av 2 kap.TF(prop. 1975/76:160 s. 135). Utskottet instämmer beträffande myndighetsbegreppet iuttalandet i propositionen att det inte är lämpligt att låta sekretesslagenvara tillämplig på andra organ än sådana som f.n. med säkerhet kan ansesomfattas av offentlighetsprincipen. Den lösning som valts i propositionen måstemed hänsyn härtill godtas. Utskottet vill i sammanhanget framhålla, att enutvidgning av offentlighetsprincipen till nya områden, t.ex. till enskildasubjekt som anförtrotts viss myndighetsutövning, kan bli aktuell i framtiden.Detta förutskickades redan i proposition 1975/76:160 (s. 18 och 74). som fått till uppgift bl. a. att göra en sådan utredning tillsattes1978 (Kn 1978:01). Det kan i sammanhanget också erinras om att begreppetallmänna inrättningar på initiativ numera utmönstras urlagstiftningen. I ett yttrande till skatteutskottet framhöllkonstitutionsutskottet följande beträffande användande av detta uttryck (SkU1980/81:19, KU 1980/81:4 y): Uttrycket allmänna inrättningar förekommer i 1809 årsregeringsform och syftar där närmast på institutioner som numei-a är att ansesom myndigheter. I den nya regeringsformen används inte termen allmännainrättningar. Däremot förekommer den på många håll i annan lagstiftning. Vadsom avses med begreppet är emellertid enligt utskottets mening oklart. För denhändelse med "allmänna inrättningar" skulle menas några institutionerav halvofficiell prägel men utan myndighetskaraktär bör självfalletberedas tillfälle att ta ställning till om den i 46 § taxeringslagen stadgadeuppgiftsskyldigheten bör omfatta dessa organ på vilka offentlighetsprincipen iså fall inte är tillämplig och därmed heller inte sekretesslagen. I avvaktanhärpå förordar utskottet att den aktuella uppgiftsskyldigheten ändras till attavse endast myndigheter. biföll (KU 1981/82:7; rskr. 4)en motion (s) vari begärts en utmönstring av begreppet allmänna inrättningar ilagstiftningen. pågår inom ett kontinuerligt uppföljningsarbetei detta syfte (se t. ex. redogörelsen i prop. 1984/85:117, s. 19). Värdering av myndigheters verksamhet med hjälp avdatoriserad ärendeanalys I motion 1984/85:1550 av i (m) tasupp frågan om möjligheterna att kontrollera kvaliteten pä myndighetsutövningenoch myndigheternas verksamhet. Motionären hänvisar till bl.a. att det är ettviktigt inslag i det pågående reformarbetet på förvaltningsområdet att beslutenblir korrekta redan i första instans. Motionären konstaterar att det förnärvarande, trots datatekniken, inte finns något enkelt sätt att få ti /87.4 saml. överblicki detta hänseende. 1 motionen erinras dock om att det inom vissa KU 1986/87:10av förvaltningsdomstolarna förs statistik över bl. a. handläggningstiderna idomstolarna och i vad mån domstolarna gör ändring i underinstansernas beslut.Motionären anser att detta sätt att redovisa myndighetsavgöranden bordetillämpas över hela fältet. De sålunda erhållna uppgifterna om handläggningstideri första instans samt om ändringsfrekvens och ändringens art i de fall därförvaltningsmyndigheternas beslut blivit föremål för överprövning skulleenligt motionen kunna ge en bild över förekommande brister, vilka kan motiverasärskild observation och ytterligare insatser för att förbättra kvaliteten.Motionären pekar vidare på att en särskilt stor ändringsfrekvens eller alltförlånga handläggningstider inom vissa sektorer av förvaltningen skulle kunna varaav intresse för den inspektionsverksamhet som JO bedriver. Under hänvisningtill det anförda hemställer motionären att hos regeringen begärförslag till en generell, datoriserad ärendeanalys inom den statligaförvaltningen. Som framgår av motionen förekommer inom vissa avförvaltningsdomstolarna en ADB-baserad mål- och ärenderegistrering. Sådantdatorstöd finns vid regeringsrätten, kammarrätterna och de trestörsta länsrätterna. Den ifrågavarande registreringen av mål- ochärendeuppgifter sker vid varje domstol för sig. De nämnda domstolarna ärinordnade i ett gemensamt datasystem. För den som är ansluten till detta systemär det alltså möjligt att få uppgifter om ett hos någon av dessa domstolar förekommandeärende. Uppgifterna i systemet omfattar i princip endast vad som förekommer hosde fem nämnda domstolarna och avser således inte handläggningen hosunderinstanser. Det är därför i många fall inte möjligt att i fråga om ettärende, som handlagts i flera instanser, genom ifrågavarande system erhålla deifrågavarande uppgifterna för alla berörda instanser. - Det bör i sammanhangetpåpekas att det inom pågår en undersökning gällande långahandläggningstider hos en förvaltningsdomstol och att ämbetet därvid viaterminal har tillgång till uppgifter om den aktuella domstolen i ADB-systemet. Datorstödet i de allmänna domstolarna är, med undantag förinskrivningsväsendet, ännu mycket begränsat och förekommer främst vid de trestörsta tingsrätterna. Vid pågår utredningsarbete rörandemålkansliernas datorstöd. Resultatet av den utvärdering av utredningsarbetetsom beräknas ske kommer att få stor betydelse för den fortsattaADB-utvecklingen vid de allmänna domstolarna. Det bör dock påpekas att det ävenbeträffande de allmänna domstolarna finns vissa datalagrade uppgifter av iprincip de slag som nämns i motionen, även om uppgifterna här inte ärtillgängliga via terminaler i domstolarna. Statistik över dessa domstolarsinkomna och avgjorda ärenden m.m. lagras nämligen centralt i ett ADB-systemmed ledning av uppgifter lämnade från resp. domstol på särskildaredovisningsblanketter. ADB-baserad mål- och ärenderegistrering förekommer ellerplaneras även på andra myndighetsområden än domstolsområdet. I regi genomförs såle- KU1986/87:10 des ett regeringsuppdrag som gäller den långsiktigainriktningen av ADB-verksamheten inom den allmänna försäkringen m.m. Arbetetbedrivs i ett särskilt projekt, FAS 90-utredningen. Däri ingår företrädare förriksförsäkringsverket, försäkringskassorna och statskontoret. planerar att lämna sin slutrapport till idecember 1987. Ett annat exempel är kriminalvården, inom vilken det finnslångtgående planer på att modernisera ADB-stödet, bl.a. när det gällerärenderegistreringen och ärendenas gång inom klientadministrationen.Ytterligare ett exempel är länsstyrelseområdet, inom vilket engenerell diarieförings- och årenderegistreringsrutin, utvecklad för mersmåskalig ADB-verksarnhet byggd på s.k. basdatorer, prövas. Med anledning av den i motionen diskuterade frågan ominsatser för att förbättra kvaliteten på myndigheternas verksamhet skall ikorthet beröras några av de initiativ i saken som regeringen tagit eller avseratt ta. Regeringen har uppdragit åt statskontoret attutarbeta och redovisa förslag till olika slag av servicemått, vad gäller bl.a.handläggningstider, öppettider och felprocent i ärendehandläggningen. Idirektiven för uppdraget anges bl.a. att statsmakterna och medborgarna härigenomskall kunna få ökade möjligheter att utläsa resultatet av insatserna för enförbättrad service. Arbetet skall ske i kontakt med ochstatens (). Uppdraget skall redovisas tillregeringen senast . Regeringen har vidare uppdragit åt SIPU att utarbetautbildningsprogram gällande den av antagna nyaförvaltningslagen samt att planera och genomföra utbildningsinsatser för deanställda hos berörda myndigheter. Det bör här erinras om att den nya lagen ärett led i strävandena att fördjupa rättssäkerheten och förbättra servicen iförvaltningen. Viktiga inslag i lagen är regler om snabb och enkel handläggningoch om myndigheternas serviceskyldighet gentemot allmänheten. Här skall slutligen nämnas att civilminister iett anförande vid verksledningskonferensen i den 27 oktober 1986uppgivit att förberedelser pågår för en nationell "kvalitetsoffensiv"syftande till att öka kvaliteten i svenska varor samt i de tjänster som utförsbåde inom privat och offentlig sektor. Användningen av beteckningen "Kunglig" inamnet på statliga myndigheter I motion 1984/85:1555 av och (båda m) redogörs för bakgrunden till att prefixet "Kunglig" framförnamnet pä statliga myndigheter successivtförsvunnit. Motionärerna framhåller att det står fritt för de myndigheter somtidigare använt den ifrågavarande beteckningen att också fortsättningsvis göradetta. Några bestämmelser beträffande namngivningen av offentliga myn- digheterfinns nämligen inte i regeringsformen, och inte heller har någon KU 1986/87:10central föreskrift härom utfärdats av regeringen. För undvikande av missförståndanser motionärerna att detta bör klargöras för regeringen. Vidare förordas attde direktiv i saken som utfärdats till utlandsmyndigheterna återkallas. Medhänvisning till det anförda hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande beteckningen"Kunglig" i namnet på statliga myndigheter. Frågan om slopande av beteckningen "Kunglig" inamnet på statliga myndigheter behandlades vid en allmän beredning medregeringen . Man kom därvid fram till att som enkonsekvens av den nya grundlagens ikraftträdande borde ordet"Kunglig", som tidigare markerat myndigheternas lydnadsställning iförhållande till kungen, slopas framför myndighets namn. När det gälldemilitära myndigheter och förband tillkom den omständigheten att kungensställning som högste befälhavare skulle upphöra med utgång. Då någonföreskrift om att myndighets namn skulle föregås av ordet "Kunglig" intefanns, ansågs det inte erforderligt med något formellt regeringsbeslut ifrågan. Frågan behandlades av i 1975 årsgranskningsbetänkande (KU 1975:12). Enligt vad utskottet då inhämtat skullebeteckningen i fråga komma att slopas i statskalender och i svenskaförsvarsväsendets rulla. Vissa föreskrifter i ämnet hade vidare utfärdats inomutrikesdepartementet. Enligt dessa föreskrifter skulle prefixet"Kunglig" på skyltar, i präglingspressar för pass och på utrikesrepresenta-tionenssigill få behållas tills vidare, men skulle borttagas vid nyanskaffning.Utlandsmyndigheterna skulle på vapenplåtar etc. som nyanskaffas komma attbenämnas "/generalkonsulat/konsulat/vice-konsulat". Utskottet hade ingen erinran mot att beteckningen"Kunglig" slopades i. namnet på statliga myndigheter och ej hellermot formerna för de åtgärder som vidtagits från sida.Reservationer lämnades av moderata samlingspartiets och centerpartietsledamöter i utskottet. Båda reservationerna berörde formerna förbeslutsfattandet i hithörande frågor. I reservation framfördesvidare principiella invändningar mot slopandet av beteckningen"Kunglig". /behandlade utskottet (KU1984/85:2) en motion (s) vari föreslogs att prefixet "Kunglig" inamnet på statliga myndigheter med omedelbar verkan skulle slopas. Iutskottets recit antecknades att enligt vad som inhämtats så tillämpades de avutrikesdepartementet tidigare meddelade föreskrifterna vid t. ex. nyanskaffningav skyltar. 1 sitt yttrande angav utskottet, som erinrade om sina uttalanden i1975 års granskningsbetänkande, att det inte fanns anledning att ta något nyttinitiativ i frågan, varför motionen avstyrktes. Iett särskilt yttrande av de moderata ledamöterna i utskottet betonades att demyndigheter som fidigare allmänt brukade beteckningen "Kunglig" kan,om de så önskar, även fortsättningsvis använda denna beteckning. 4.Slopande av övre åldersgränser för ku 1986/87: lo 1 motion 1985/86: K501 av och (båda fp) hemställs att hos regeringen begär att tillämpligalagar och förordningar ändras så att ingen övre åldersgräns fastställs förinnehav av offentliga uppdrag. 1 motionen anförs att de åldersgränser uppåt för olikaslag av offentliga uppdrag som fortfarande finns kvar - bl. a. för nämndemänoch för ledamotskap i taxeringsnämnd och domkapitel bör avskaffas.Motionärerna anser att det är ett slöseri att man isamhällsarbetet inte tillräckligt drar nytta av äldre personer. Vidareframhålls att det år viktigt att sträva efter ett samhälle med valfrihet. Inledningsvis bör erinras om att myndigheterna allmäntsett inte får föreskriva någon övre åldersgräns som villkor för att erhållasådana uppdrag där ersättningen bestäms av regeringen eller någon myndighetunder regeringen. Det framgår av förordningen (1980:544) om förbud motäldersdis-kriminering vid tjänstetillsättning, m.m. Undantag från denna principkräver stöd i särskilda föreskrifter. Motioner med förslag om att övre åldersgränser föroffentliga uppdrag skall avskaffas har tidigare behandlats av vid ettflertal fillfällen (KU 1978/79:2, 1980/81:8, 1981/82:4,1982/83:.17 och 1984/85: 2). I utskottets sistnämnda betänkande finns enutföriig redogörelse för den behandling som sålunda förevarit (s. 20 ff.). Idet följande återges vissa delar av redogörelsen. I betänkandet KU 1980/81:8 behandlade utskoUet en motion(fp) av samma innebörd som den nu förevarande. Enligt utskottet borde huvudprincipenvara att ingen övre åldersgräns skall finnas för offentliga uppdrag. Iutskottets yttrande framhölls bl.a. att det borde få ankomma på de organ somutser uppdragstagarna att utan lagfästa åldersbegränsningar välja de personersom anses mest lämpade för uppdragen. En genomgång som utskottet gjort avgällande åldersgi-änser visade att en särskild övre åldersgräns främst förekomi fråga om nämndemannauppdrag i olika domstolar, för ordförande, ledamöter ochsuppleanter i taxeringsnämnder liksom för ledamöter av arrende- ochhyresnämnder. I samtliga fall var åldersgränsen 70 är. Utskottet förslog attregeringen närmare skulle pröva behovet av övre åldersgränser som villkor förvalbarhet till offentliga uppdrag mot bakgrund av vad utskottet anfört.Riksdagen beslöt i enlighet med utskottets förslag. Frågan om slopande av den övre åldersgränsen för nämndemäntogs upp i proposition 1982/83: 126 om underrätternas sammansättning m. m. Ipropositionen (s. 34) gjorde vederbörande departementschef följande uttalande: Förnämndemannauppdrag är det, som jag anfört i det föregående, av KU 1986/87:10största betydelse att uppdragstagarna har en bred folklig förankring.