bet · GA01KrU3 · 1986-12-31 00:00:00 — om bidragen till folkrörelseorganisationerna I motion 1985/86:Kr341 av () och BerndtEkholm (s) yrkas att hos regeringen begär en översyn och en samladredovisning av anslagen till folkrörelserna under de olika huvudtitlarna isyfte att erhålla en samlad behandling inom regeringen. Folkrörelsernas betydelse för och viktiga insatser i detsvenska samhället framhålls i motionen. Det är därför angeläget att samhälletsstöd till folkrörelserna är generöst och ges i former som inte är styrande förorganisationernas verksamhet. Flertalet av landets folkrörelser får också statligt stödi en eller annan form. Motionärerna påpekar att bidragsformerna är uppdelade påminst sju huvudtitlar i statsbudgeten, vilket försvårar jämförelser beträffandebidragens storiek, utveckling och grundprinciper. De anför vidare följande: Den i och för sig försvarbara grundtanken är attomfördelning och ålagda besparingar skall i nuvarande ekonomiskt trånga lägegenomföras inom resp. huvudtitel. Detta innebär emellertid att organisationervars bidrag ingår i huvudtitlar med stora besparingsmöjligheter kan slippaundan besparingar som i andra departement är oundvikliga. Avvägningen av folkrörelseanslagens fördelning kanemellertid inte hänföras till budgetteknik, utan måste ses som ett uttryck förregeringens och politiska prioriteringar. I det perspektivet blir desenaste årens utveckling av folkrörelseanslagen oroväckande. Den visar nämligenatt organisationer med nära anknytning till statens egen verksamhet ochfolkrörelser utan markerad ideologisk profil gynnas, medan de ideellafolkrörelserna och de ideologiskt mest profilerade organisationerna blirmissgynnade. Som ett exempel på en sådan snedfördelning nämns imotionen anslagen till idrottsorganisationerna åena sidan och nykterhetsrörelsenoch trossamfunden å andra sidan. Motionärerna erinrar om att riksdagentidigare har understrukit vikten av att prövningen av medelsanvisningar skerefter samma principer för alla folkrörelser. 1 1986/87. Utredningom ett ökat ansvar för folkrörelser, KrU1986/87:3 tillkallade civilministern en utredare meduppgifi att föreslå åtgärder för att undanröja hinder för att folkrörelser, föreningaroch kooperativ skall kunna ta ett ökat ansvar för vissa verksamheter som i daghelt eller till större delen bedrivs i offentlig, framför allt , regi.Utredaren skall också redovisa erfarenheter av och praktiska exempel på ettökat föreningsansvar. I direktiven (dir. 1986:17) uttalas att utredaren skall seöver statsbidragen till folkrörelserna i syfte att minska antalet bidragsformersamt föreslå förenklingar och åtgärder för en eventuell bättre samordning avbidragsgivningen. Syftet är således att för folkrörelserna skapaförutsättningar för en obyråkratisk och mer flexibel användning av de resurserman tillförs genom statsbidrag. Utredaren bör, sägs det, därvid beaktafolkrörelsernas olika uppbyggnad och verksamhetsinriktning. En utgångspunkt för utredningsarbetet är att människornasengagemang i folkrörelser och föreningsliv är ett grundläggande inslag i densvenska demokratin. Folkrörelserna och föreningslivet bör därför spela enstörre roll i förnyelsen av den svenska välfärdspolitiken. 1 direktiven understryks att stat och kommun måste mötadet behov som finns hos medborgarna att ta ett större eget ansvar genom attunderlätta en frivillig samverkan när det gäller att lösa olika gemensammauppgifter. I den samhällsekonomiska situation som vårt land befinner sig ifinns det anledning att pröva alla möjligheter till en bättre hushållning medde samlade ekonomiska resurserna. En mer utvecklad samverkan mellan den offentliga sektornoch folkrörelserna bör. sägs det, ske i ett långsiktigt perspektiv och medutgångspunkt! folkrörelsernas ställning som fria och självständigaorganisationer. Enligt detta synsätt bör staten genom sin lagstiftningunderlätta för folkrörelserna att utifrån sina egna utgångspunkter bidra tillökad delaktighet och breddad demokrati. Staten och kommunerna bör också inomramen för det ekonomiska stödet till folkrörelserna ta hänsyn till att dessahar ett behov att bygga upp sin verksamhet långsiktigt. Stat och kommun bör underlätta en utveckling i riktningmot ett ökat ansvar för folkrörelser, föreningar och kooperativ. Utredaren bör undersöka om formella regler hindrar ettökat föreningsansvar och kooperativa lösningar samt föreslå ändringar för attundanröja dessa hinder. Vidare bör utredaren redovisa erfarenheter av ochpraktiska exempel på ett ökat föreningsansvar, däribland ett ansvarstagande ikooperativ form. Sådana exempel kan ofta hämtas från det arbete som harinletts i vissa kommuner och landstingskommuner. Utredaren bör redovisa förslag på hur reglerna omstatsbidrag till kommuner och landstingskommuner kan underlättaföreningsaktivitet inom olika områden. och föreningsdriven verksamhetbör i detta avseende ges likvärdiga ekonomiska förutsättningar. Det anförsatt skulle få i uppdrag att göra en kartläggningav föreningslivets nuvarande engagemang i verksamheter som KrU 1986/87:3redovisats. Detsamma gäller redan fungerande kooperativa lösningar.Kartläggningen skall överlämnas till utredaren . När det gäller det statliga stödet till folkrörelsernauppskattas detta till nära . Man brukar räkna med att detfinns 60-70 olika bidragstyper. Enligt direktiven skall utredaren arbeta fram förslag somsyftar till att statens bidrag till folkiörelserna både förenklas och samordnaspå ett effektivare sätt. Därvid bör utgångspunkten vara att minska antaletbidragsformer. Huvudsyftet med översynen bör vara att skapa förutsättningarför en obyråkratisk och mer flexibel användning av bidragen för folkrörelserna.Utredaren bör därvid beakta folkrörelsernas olika uppbyggnad och verksam- .hetsinriktning. Det anförs att skulle få i uppdrag attgöra en kartläggning av stödet till folkrörelserna. Verket skulle ocksåredovisa olika alternativ till både förenkling av reglerna och en effektivaresamordning. Kartläggningen skall överlämnas till utredaren senast den 31december 1986. Frågor som rör folkrörelsernas verksamhet behandlas iflera departement. Detta förhållande kan enligt motion Kr341 (s) leda till attde statliga bidragen till de olika folkrörelserna kan komma att skilja sig åtså att vissa folkrörelser blir missgynnade. Syftet med motionen som väcktesunder allmänna motionstiden är att anslagen till folkrörelserna skallfå en samlad behandling inom . Sedan motionen väckts har en utredare tillkallats meduppgift bl. a. att utarbeta förslag som syftar till att statens bidrag tillfolkrörelserna både förenklas och samordnas på ett effektivare sätt. Utskottetkonstaterar därför att syftet med motionen är tillgodosett. En särskildframställning till regeringen från sida behövs alltså inte. attriksdagen avslår motion 1985/86:Kr341. Närvarande: (), (),(), (), (), (), (), (), (), SylviaPettersson (s), (), (), AlexanderChrisopoulos (vpk) och ().