bet · GA01KU2 · 1986-12-31 00:00:00 — Som KU 1986/87:2 förutanförts finns det enligt utskottets mening inte anledning att, såsom förnärvarande, föreskriva att sådant beslut obligatoriskt skall föregås av samrådmed de andra ombudsmännen; utskottet hänvisar här till vad som anförts under 12§. Den förevarande bestämmelsen tar sikte på fördelningen av nyinkomna ärenden.I det fall att ombudsman påbörjat handläggningen av ett ärende bör bestämmelseninte tillämpas. Som utskottet understrukit i sina allmänna överväganden (5.10)handlägger varje ombudsman sina ärenden helt självständigt. Det kan docknaturligtvis förekomma fall där det ter sig lämpligt att handläggningen av ettredan påbörjat ärende övertas av någon av de övriga ombudsmännen, t. ex. föratt uppnå samordningsfördelar. Sådant övertagande bör emellertid - som ocksåframhållits i den allmänna motiveringen - förutsätta överenskommelse mellanden handläggande ombudsmannen och chefsjustitieombudsmannen. Utskottet harinte ansett särskilda bestämmelser härom nödvändiga. Inte heller har utskottet ansett det erforderligt medsärskilda bestämmelser som reglerar det fallet att en missnöjd klagandeåterkommer i ett ärende och begär överprövning av chefsjustitieombudsmannen.Som utskottet anfört i sina allmänna överväganden (5.10) skall med hänsyn fillvarje ombudsmans självständiga ställning någon form av överprövning frånchefsjustitieombudsmannens sida av övriga ombudsmäns beslut inte förekomma. angivna situationen blir det den fidigare handläggande ombudsmannen som fåravgöra om klagandens åtgärd skall medföra något ytterligare från ombudsmannenssida. Det bör i sammanhanget påpekas att sedan någon fid tillbakaändrat sina registreringsrutiner så att en ny klagoskrift, som inkommer från enmissnöjd klagande, läggs fill handlingarna i det tidigare ärendet och alltsåinte - såsom tidigare i vissa fall förekom -åsätts ett nytt ärendenummer. 16 § Bestämmelserna i paragrafens första stycke,som reglerar förhållanden vid ombudsmans semester, sjukdom eller annat hinder, motsvarar 16 § första stycket i nu gällande instruktion med den ändringen att den föreslagna nya beteckningen på ombudsmannen med vissa chefsfunktioner intagits i texten. Enligt andra stycket skall chefsjustitieombudsmannen ellerhans ersättare till anmäla om ombudsman är långvarigt hindrad attutöva sin tjänst. Det ankommer därefter på att välja en person, somkan tjänstgöra i ombudsmannens ställe, så länge hindret varar. Den föreslagnalydelsen av andra stycket motsvarar i allt väsentligt 16 § andra stycketgällande instruktion, 17 §Bestämmelserna i paragrafen, vari bl, a, anges vilka uppgifter en klagoskrifttill JO bör innehålla, återger i oförändrat skick 17 § i nu gällande instruktion. 18 § Enligt 18 §gällande instruktion äger JO öv.iämna klagomål till annan myndighet förhandläggning, om fråga som väckts genom klagomålet är av sådan beskaffenhet attden lämpligen kan utredas och prövas av den andra myndigheten. En motsvarandebestämmelse har tagits upp i 18 § första stycket iförslaget, j har föreslagit att bestämmelsenkompletteras med en KU 1986/87:2 regel som under angivnaförutsättningar gör det möjligt att till överlämnaklagomål mot advokat under JO:s tillsyn; eftersom samfundet inte är att betrakta som myndighet är detta inte möjligt. Förslaget har tillstyrkts av remissinstanserna medundantag för JK. I JK:s yttrande anges att han är tveksam till den föreslagnabefogenheten, varvid han bl. a. påpekat att JK inte föreslagits få motsvarandebefogenhet, JK har vidare ansett att den av föreslagnabestämmelsen inte är inskränkt till att gälla sådana advokater ellerförsummelser som i och för sig faller under JO:s tillsyn,har gjortett liknande påpekande. Enligt hovrätten bör det av bestämmelsen klart framgåatt den endast gäller advokat som står under JO:s tillsyn. Utskottet får för egen del anföra följande. Utskottetdelar bedömning att det är ändamålsenligt att JO tilläggs rättatt till samfundet överlämna sådana klagomål mot advokat, vilka rörförsummelser inom det område som faller under JO:s tillsyn. Beträffande JK:sinvändning att motsvarande befogenhet inte föreslagits för hans del bör erinrasom att någon motsvarighet till den allmänna bestämmelsen om JO:s befogenhet attöverlämna klagomål till annan myndighet inte föreligger för JK, Utskottet anseralltså att en bestämmelse i ämnet bör införas. Denna bör intas som andra styckei paragrafen. Vad angår bestämmelsens utformning är det enligtutskottets mening tydligt att en föreskrift inte kan avse annanadvokatverksamhet än sådan som står under JO:s tillsyn. Av 2 § i instruktionenföljer att under JO:s tillsyn står dels de advokater som är anställda hosallmän advokatbyrå, dels de privatpraktiserande advokaterna, så långt dessasenare utövar myndighet, vilket kan vara fallet när de fattar beslut enligt rättshjälpslagen.Med hänsyn till denna reglering är det enligt utskottets mening överflödigt atti den föreslagna bestämmelsen ta in särskilda regler som anger vilka advokatersom omfattas av bestämmelsen. Utskottet föreslår att bestämmelsen ges denlydelse föreslagit. 19 §Ändringsförslaget i 18 § nödvändiggör en följdändring i 19 §. Paragraftexten iövrigt återger i oförändrat skick den nu gällande bestämmelsen om ombudsmansskyldighet att lämna skyndsamma besked i klagomålsärenden. 20 § Enligt 20 §första stycket gällande instruktion bör JO inte till utredning upptaförhållanden som ligger , "om det ej är frånallmän synpunkt väsentligt" att saken utreds. I andra stycket stadgas attJO äger verkställa utredning rörande ett preskriberat brott om fråga angåendeenskilt anspråk med anledning av detta uppkommer eller det från allmän synpunktär väsentligt att saken utreds. har föreslagit att den i första stycketangivna förutsätt ningen för prövning efter utgången av tvåårstiden skall ändras till "om ej särskilda skäl föreligger". Med ändringen avses inte någon ändring i den praxis som utbildats på grundval av nuvarande bestämmelse utan avsikten har i första hand varit att finna ett uttryckssätt som skulle göra det lättareför JO att för en klagande motivera varför en utredning inte görs. Vidare har -2 JO-utredningenföreslagit att paragrafens andra stycke skall slopas. Utred- KU 1986/87:2ningen har ansett att detta stycke täcks av den föreslagna bestämmelsen iparagrafens första stycke. De föreslagna ändringarna har tillstyrkts av flertalet avde remissinstanser som yttrat sig över dessa. Utskottet har inte något att erinra mot ändringarna, somiakttagits i utskottets förslag. 21-24 §§ Paragraferna innehåller vissa bestämmelser omhandläggningen av JO:s ärenden. Bestämmelserna är likalydande med motsvarandeparagrafer i gällande instruktion. Tredje stycket i 21 § upptar den lydelselagrummet erhållit enligt en lagändring 1986 (SFS 1986:662). Iövergångshänseende gäller en specialregel för sistnämnda bestämmelse, se nedan. 25 § Paragrafeninnehåller en bestämmelse om vilka handlingar som skall lämnas till utskottetför dess årliga granskning av JO. Paragrafen återger i oförändrat skick 25 § inu gällande instruktion. 26 § Bestämmelseni denna paragraf, som gäller ombudsmannaexpeditio-nens öppethållande, återger26 § i nu gällande instruktion med den ändringen att ordet"chefsombudsmannen" ersatts med "chefsjustitieombudsmannen". 27 § Paragrafen har intenågon motsvarighet i den gällande instruktionen. har föreslagit att JO, som inte kan ta ut avgift förutfärdad expedition, skall ges möjlighet att, om särskild anledning föreligger,göra detta. Utredningen har framhållit att huvudregeln skall vara att avgift ejuttas samt att med "särskild anledning" främst avses fall där en-eller flera - beställningar från en sökande skulle innebära en alltför storbelastning på . Särskilda synpunkter på förslaget har framförts av fem avremissinstanserna. Utskottet anser det rimligt att JO får möjlighet att ispeciella fall ta ut avgift för utfärdad expedition. Med hänsyn tillJO-ämbetets karaktär ligger det i sakens natur att regeln om avgiftsbeläggningbör tillämpas mycket restriktivt; endast i klara fall av okynnesbeställningeller liknande bör avgift tas ut. Utskottet föreslår att den förevarandebestämmelsen intas som en ny paragraf i instruktionen. I andra stycket anges attavgift skall bestämmas med ledning av de bestämmelser som gäller för statligamyndigheter i allmänhet. finns bestämmelser härom i kungörelsen(1964:618) om expeditionsavgift m. m. har inte tagit upp frågan om avgiftsbeslutskall kunna överklagas. Enligt utskottets mening bör talerätt inte föreligga.Ett stadgande härom har intagits i paragrafens tredje stycke. Det kan isammanhanget erinras om att det inte ansetts erforderligt med talerätt överbeslut av JO angående utbekommande av allmän handling (jfr 2 § i besvärsstadganför och dess verk). 28 §Paragrafen, som behandlar JO:s befogenhet att tillsätta tjänster vid ombudsmannaexpeditionen m. m., motsvarar 27 § i nu gällande instruktion. 1 den nyalydelsen har bestämmelser om samrådsskyldighet i vissa ärenden KU1986/87:2 och rätt att underlåta kungörelseförfarande vid tillsättande avavdelningsdirektörs- eller byrådirektörstjänst hos fått utgå;jämför vad som sagts vid 12 och 13 §§. 29 § Paragrafen, som i fråga om besvär över vissatjänstetillsättningsbeslut m.m. hänvisar till besvärsstadgan för ochdess verk, återger i oförändrat skick 28 § i nu gällande instruktion. Utskottet anser det lämpligt att låta den nya lagen trädai kraft i samband med att chefsjustitieombudsmannen enligt lagen första gångenväljs. Som tidigare framgått skall sådant val äga rum . Genom lagenskall den nuvarande JO-instruktionen upphävas. Beträffande 2 § andra stycket och 21 § tredje styckettredje meningen fordras särskilda övergångsbestämmelser. Motsvarandebestämmelser i den gällande instruktionen beslöts med föreskrift attde skall träda i kraft (SFS 1986:662). Denna ikraftträdandedagbör alltjämt gälla. Intill dess bör lagrummen ha den lydelse som motsvarandelagrum i instruktionen har. Särskilda övergångsfrågor uppkommer med hänsyn till deombudsmän, vilkas valperiod löper vid ikraftträdandet. Dessa ombudsmän bör, somtidigare framgått, ha rätt att stanna kvar i sitt ämbete till valperiodens slutoch få tjänstgöra under i princip oförändrade arbetsvillkor. Debestämmelser i nu gällande instruktion som har betydelse i detta hänseende ärreglerna om tillsyn i 12 § tredje stycket, om gemensam ombudsmannaex-pedition i13 § första stycket och om samråd i 14 och 15 §S samt 27 § första stycket.Föreskrift om att dessa bestämmelser skall gälla för ombudsman från den äldreorganisationen har upptagits i punkt 2 i övergångsbestämmelserna. Beträffande tillämpningen av de regler, till vilkahänvisning sålunda skett, skall här anföras följande. Enligt 12 § tredje stycket i gällande instruktion skallvarje ombudsman ha ett eget tillsynsområde. Huvudprincipen bör härvid vara attombudsman får behålla det tillsynsområde som han hade vid ikraftträdandet. Hänvisningen till 13 § första stycket innebär attombudsman skall ha rätt att, i enlighet med vad som tidigare gällt, fådisponera över den personal som fullgörandet av tillsynen kräver. Vidnyanställning av personal skall samrådsbestämmelsen i 27 § första stycketiakttas, se nedan. Hänvisningen till 14 § innebär att samråd skall ske mellanchefsjustitieombudsmannen och ombudsman från den tidigare organisationen innanarbetsordning fastställs eller anslag begärs för verksamheten. 1 praktikenblir det naturligtvis endast aktuellt med samråd i den mån vederbörandeombudsman själv berörs av den åtgärd det gäller. Hänvisningen till 15 § innebär att samråd skall ske innanchefsjustitieombudsmannen beslutar om en annan fördelning av visst ärendeeller grupp av ärenden än som följer av de fastställda tillsynsområdena. Övergångsbestämmelsernai punkt 2 hänvisar vidare till 27 § första stycket 4 Enligt den bestämmelsen skall samråd ske mellan den ombudsmansom är administrativ chef och annan ombudsman i vissa KU 1986/87:2tillsättningsärenden. I den nya organisationen kommer bestämmelsen attfortfarande vara tillämplig i förhållandet mellan chefsjustitieombudsmannen ochombudsman från den tidigare organisationen. Vid tillämpningen bör iakttasföljande. Enligt den äldre instruktionen - liksom i den föreslagna - är det denombudsman som är administrativ chef som beslutar i ett tillsättningsärende.När det gäller handläggartjänsterna har emellertid tillsättningsfrågorna ipraktiken handlagts och avgjorts av den ombudsman under vars tillsynsområdetjänsten fallit. Utskottet vill för sin del förorda en ändring av denna praxisså att dessa tillsättningsärenden även övergångsvis handläggs och avgörs avchefsjustitieombudsmannen i den nya organisationen. Slutligen hänvisar övergångsbestämmelserna i punkt 2 till4 § andra stycket, 5 § andra stycket och 14§ tredje stycket i den nya instruktionen. Hänvisningen innebär att detsamrådsförfarande som där föreskrivs ej skall gälla för ombudsman från denäldre organisationen. Utskottet hemställer med anledning av förslag 1985/86:6 1. beträffandeen översyn av kontrollmakt attriksdagen förklarar motion 1984/85:940 besvarad med vad utskottet anfört, 2. beträffande enutvärdering av tillämpningen av ramlagstiftning att avslår motionerna1985/86:K228 och 1985/86:Fi716, 3. beträffandeJO:s verksamhetsformer och inriktningen av JO:s tillsynsverksamhet a) avslår motion1985/86:172 yrkande 2 i vad avser den kommunala tillsynen, b) förklararmotionerna /85:1179 och 1985/86:174 vara fillgo-dosedda med vad utskottetanfört, 4. beträffandeen översyn av tjänsteansvaret attriksdagen förklarar motionerna 1984/85:452 yrkande 8, 1984/ 85:1532 yrkande 1,1985/86:172 yrkande 1, 1985/86:173 yrkande 3 i denna del, 1985/86:175 yrkande2, 1985/86:K207 yrkande 12, 1985/ 86:K211 yrkande 3, 1985/86:K214 yrkande 8samt 1985/86:K302 yrkande 1 vara tillgodosedda med vad utskottet anfört, 5. beträffandeåtgärder mot vissa kommunala beslut attriksdagen förklarar motionerna 1984/85:1532 yrkande 2, 1984/ 85:2325,1984/85:2337, 1985/86:175 yrkande 1 i denna del, 1985/ 86:K211 yrkande 4,1985/86:K611 yrkandena 2 och 5 i denna del, 1985/86:K612 yrkande 2 samt1985/86:K628 yrkande 2 besvarade med vad utskottet anfört, 6. beträffande den kommunala kompetensen inäringspolitiska frågor attriksdagen avslår motion 1985/86:K61l yrkande 5 i denna del, 7. beträffandeJO:s taleräit på det oreglerade kommunala området attriksdagen förklarar motionerna 1985/86:175 yrkande 1 i denna del, 1985/86:K214yrkande 10 och 1985/86:K610 yrkande 7 besvarade med KU 1986/87:2 vadutskottet anfört, 8. beträffandeJO som åklagare attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 9. beträffandeJO:s roll i del disciplinära ansvarssystemet attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 10. beträffandeJO:s rätt till tolkningsbesked attriksdagen förklarar motion 1985/86:172 yrkande 2 i denna del. besvarad med vadutskottet anfört, 11. beträffande JO:s rätt att besluta omskadestånd m. m. att a) avslårmotionerna 1984/85:1564, 1984/85:2329 och 1985/86:172 yrkande 2 i denna del, b) förklararmotion /86:173 yrkande 3 i denna del besvarad med vad utskottet anfört, 12. beträffandeJO-ämbetets organisation attriksdagen förklarar motionerna 1985/86:172 yrkande 3 och 1985/ 86:173 yrkande 1besvarade med vad utskottet anfört, 13. beträffande/ö«/flge//övngf a) att riksdagengodkänner de av utskottet angivna riktlinjerna för , b) att riksdagenmed anledning av förslaget i denna del och motion 1985/86:173 yrkande 2 antarde lagförslag som intagits i bilaga 3 till detta betänkande. Närvarande: (), (), Wivi-AnneCederqvist (s), (), (), (), (), (), i (m)*, TorgnyLarsson (s), (), (), (),() och (vpk). *Ej närvarande vid justeringen, JO:s talerätt på det oreglerade kommunala området (), (), () och () anför: Huvudparten av den offentliga verksamhet som allmänhetenkommer i kontakt med sker numera i regi. För den enskildeär det således av 56 storbetydelse att det ställs lika höga krav på rättssäkerhet och rättsövervak- KU1986/87:2 ning på det kommunala området som på det statliga. Mot denna bakgrundanser vi att utskottet klart borde ha angivit att syftet med utredningsarbetetangående JO:s talerätt över disciplinbeslut m. m. gällande kommunernas ochlandstingskommunernas tjänstemän skall vara att ge JO sammafullföljds-möjligheter på det kommunala området som på det statliga. () anför: JO-utredning, där jag ingick, föreslog enganska omfattande förändring av organisafion. Den vikfigasteförändringen var att det nuvarande systemet med flera justifieombudsmän skulleersättas med ett system med en ombudsman som till sin hjälp hade ett antal högtkvalificerade jurister. Utredningsförslaget var enligt min mening välgenomarbetat och mofiverat. Det skulle bl. - om det genomförts - hosallmänheten ytterligare ha markerat justitieombudsmannens unika och särskildaroll som självständig övervakare av lagenlighet och rättssäkerhet. Dessutomskulle det ha inneburit betydande rationaliseringsvinster utan atteffektiviteten i ärendebehandlingen hade behövt åsidosättas. En risk med dennuvarande ordningen - som enligt utskottets förslag med mindre ändringar kommeratt bibehållas - är att ämbetet utvecklas till ett ämbetsverk med enbyråkratisk handläggning och oklar ansvarsfördelning. Ett system med enombudsman borde ha bidragit till att motverka denna utveckling och till attytterligare förstärka ämbetets auktoritet. behandling av JO:s ämbetsberättelse (vpk) anför: Enligt utskottet är huvudsyftet med den årligaJO-granskningen att utröna om något forhållande föreligger som är ägnat attpåverka förtroende för JO. Detta är enligt min mening ett alltförbegränsat synsätt när det gäller roll. Motionsrätt föreligger ocksåtill JO:s ämbetsberättelse. En annan bedömning än JO i ett enskilt ärendemåste inte innebära att vederbörande ombudsman saknar förtroendeeller att ändrar JO:s beslut. Däremot kan det vara äv värde förJO-ämbetet att granskning inte blir en formalitet utan ges ettreellt innehåll. JO:s ämbetsberättelse är också av värde för riksdagensbedömning av rättsläget i landet. Den kan visa på brister - såväl i själva lagstiftningensom i tillämpningen av lagarna - vilka den lagstiftande församlingen haranledning att uppmärksamma. Enligt min mening finns sålunda anledning till störreaktivitet från sida med anledning av JO:s ämbetsberättelse än vadutskottet ger uttryck för. KU1986/87:2 Bilaga 1 Sammanställning av remissyttranden över JO-utredningensbetänkande (SOU 1985:26) - En översyn Efter remiss har yttranden avgetts av arbetsdomstolen,, bostadsdomstolen, , försvaretscivilförvaltning, försäkringsöverdomstolen (presidenten), hovrätten över Skåneoch , hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd, högsta domstolens ledamöter,justitiekanslern (), kammarrätten i , kammarrätten i ,konsumentombudsmannen, kronofogdemyndigheten i , kyrkoförfattningsutredningen(Kn 1982:06). , ,lantbruksstyrelsen, LO, länsrätten i (lagmannen),i , i ,i . Medborgarrättsrörelsen, planverket,polismyndigheten i , , regeringsrättens ledamöter,(förvaltningsdirektören), var och en avriksdagens ombudsmän (),revisorer, , ,riks-skatteverket, , riksåklagaren (), rättshjälpsnämndeni , /SR, , , statskontoret,fögderi, , . (), . (remissyttrandet avgivet i ärkebiskopens ställe), ,, , vapenfrinämnden, åklagarmyndigheten i i . LO, /SR och TCO har till sina remissvar bifogatyttranden från , resp. . Beträffande högsta domstolens ledamöter har justitierådenHolmberg, , , Mannerfelt, Welamson, , . ,, , Jermsten, Broomé, , , och sig om ett yttrande. Vidare barett gemensamt yttrande avgivits avjustitieråden , , , och . Beträffanderegeringsrättens ledamöter har regeringsråden , . ,, , , . , , , , . och förenat sig om ett yttrande. RegeringsrådenMueller och har anslutit sig till yttrandet utom på en punkt(organisation) där de avgivit ett gemensamt yttrande. har som svar på remissen överlämnat enav verkets chefsjurist upprättad promemoria med dennes synpunkter. I det följande förkortat "bet.". -Innehållsförteckning över sammanställningen se Universitets- och högskoleämbetet, som inte avgett någoteget yttrande, KU 1986/87:2 har överlämnat yttranden från juridiska fakultetsnämndenvid Bilaga 1 universitet, juridiska fakultetsstyrelsen vid Uppsalauniversitet, juridiska fakultetsstyrelsen vid (genom dessforskningsnämnd), statsvetenskapliga institutionen vid , ivars yttrande samhällsvetenskapliga fakultetsnämnd instämt samtsamhällsvetenskapliga fakultetsnämnden vid . Yttrandehar dessutom inkommit från . , hyresnämnden i , , , , riksbanksfullmäktige,, statens ansvarsnäinnd, statens invandrarverk,värnpliktsverket och överbefälhavaren har avstått från att yttra sig överbetänkandet. 1.Utredningsfrågor borde ha behandlat m. m. KU 1986/87:2 I detta avsnitt redovisas vissa i remissvaren framfördasynpunkter på olika brister i arbete. Hovrätten över och anser att betänkandetinte innehåller någon närmare redogörelse för vari de egentliga bristerna i dennuvarande organisationen består. Hovrätten fortsätter: Man får vid läsningen avbetänkandet inte riktigt besked om varför det ansetts påkallat att föranstaltaom översyn av . Det hade varit värdefullt att få höra justitieombudsmännensegna synpunkter på frågan och även deras uppfattning om vilken funktion demenar att JO bör ha i dagens samhälle. Mot bakgrunden av de sålunda anmärktabristerna är det svårt för en utomstående institution som hovrätten att anläggasynpunkter på utredningsförslaget. : Vad som möjligensaknas i arbete är en djupare analys av de brister i JO:sverksamhet som ansetts föreligga. Enligt nämnden hade en sådan analys varitvärdefull för att kunna bedöma vilka åtgärder som behövs för att avhjälpabristerna. JO anser bl.a. att utredningen behandlat vissafrågor alltför ofullständigt, om de alls berörts. Enligt JO hade en förutsättningslösanalys av JO:s roll i dagens samhälle onekligen varit på sin plats. JO Nilssonefterlyser utredningens syn på vad den vill att JO skall vara. Enligt JO utgör den behandlade materian trestörre komplex: 1. JO:s uppgifter: verksamhetens ändamål och inriktning. JO:s befogenheter och därmed sammanhängandejuridiska frågor. JO anger att han på det hela taget intet har atterinra mot vad som ryms under punkt 3. JO fortsätter: Beträffande detvå första punkterna har jag mer att säga och jag anser mig redan här i börjanböra omtala vad som förefaller mig ovanligt. Utredningens uppdrag har varit attgöra en s.k. förutsättningslös prövning av de olika frågorna. Man väntar sig dåatt i betänkandet skulle redovisas ett idé- och faktamässigt fräscht underlagför tankar i åtminstone de viktigaste ämnena. Det förefaller emellertid som omutredningen i alltför stor utsträckning fått nöja sig med att behandla materialsom varit tillgängligt utan några närmare undersökningar eller kontroller genomutredningens personal. Utredningen har inte heller -såvitt jag kunnat finna - isitt löpande arbete anlitat någon kontaktperson inom ämbetet med närmare insikti verksamheten på de skilda tillsynsområdena. Vad jag dristar mig attifrågasätta är således att utredningens ledamöter möjligen inte fått denfullständiga bild av förutsättningarna för JO:s verksamhet som behövs när manplanerar för ämbetets framtid. Självfallet kan inte allt material utredningen förfogatöver vara redovisat i betänkandet. Jag tycker mig dock se anmärkningsvärdaluckor. Så omtalas exempelvis inte att utredningens konsult vid sina omnämndasamtal med byråchefer och föredragande mötte starkt motstånd, när hanpresenterade förslaget till "enmanssystem". Det har sagts mig attendast en eller möjligen två av de närvarande gillade tanken. De övriga i dennainitierade och högt kompetentakår skall ha ansett det omöjligt att uppehålla verksamhetens KU 1986/87:2kvalitet under ett sådant system. Det sagda kan vara av stort intresse närman Bilaga 1 söker värdera de synpunkter för och emot som anmäls ibetänkandet på sid. 309 f.