bet · GA01JoU15 · 1986-12-31 00:00:00 — Straffbestämmelserna i 45 8 förslaget till jaktlag börvidare omfatta förseelser mot en föreskrift som meddelats med stöd av 6 8 andrastycket. Genom utskottets ställningstagande tillgodoses - helteller delvis -motionerna Jo735, Jo829 och Jo831. I detta sammanhang behandlar utskottet vidare motion Jo770(c) vari yrkas att en utredning skyndsamt kommer till stånd angåendeförutsättningarna för en begränsad vårjakt på sjöfågel, förbehållen denbofasta skärgårds-befolkriingen. Utskottet erinrar om att vid ett flertaltillfällen avvisat förslag om vårjakt på sjöfågel (se bl. a. JoU 1977/78:9 medrskr. 1977/78:63, JoU 1979/80:24 och JoU 1980/81:28). I dessa sammanhang harutskottet bl.a. hänvisat till att en sådan jakt skulle utgöra en belastning förSveriges del i det internationella samarbetet på naturvårdens och miljövärdensområden. Vidare har framhållits den allmänna principen att jakt inte börtillåtas under viltets föryngringstid, något som understryks även i den nuförevarande propositionen i ett avsnitt om fredande av viltet (s. 26).Utskottet har inte funnit anledning att förorda något ändrat ställningstagandefrån i denna fråga och avstyrker således motionen. Vården av älgstammen. Den allmänna inriktningen av älgvården som förordas ipropositionen redovisas på s. 3738. Älgvården bör, framhålls det, inriktas motatt bevara en livskraftig älgstam av hög kvalitet. Älgstammens storlek börgenom en lämplig avskjutning anpassas till betesgängen, de areella näringarna,och trafiksäkerheten. Utskottet har ingen erinran mot dessa överväganden, somför övrigt överensstämmer med vad utskottet anfört i det föregående om viltstammensstorlek m. m. Vad beträffar själva älgjakten innebär regeringsförslageti korthet följande: För älgjakt skall krävas särskilt tillstånd (licens) öchjakten skall bedrivas inom ett registrerat område (licensområde). Ett licensområde skall vara av sädan storlek ochbeskaffenhet att det är lämpat för älgjakt. Registrering fär vägras om områdetinte medger en årlig avskjutning av minst ett vuxet djur. Kravet pä licens och licensomräde gäller inte jakt efterenbart älgkalv under en kort jakttid. Redan registrerade älgjaktsområden med generelltilldelning får behållas under en fyraårig övergångstid och skall dessutomunder vissa förutsättningar kunna registreras som särskilda licensområden förytteriigare . I ett flertal motioner framförs invändningar mot förslagenom älgjaktens JoU 1986/87"15 utformning. Syftet med dessa motioneranges vara bl. a. att värna om de jaktmöjligheter som tillkommer ägare av småoch medelstora jaktmarker. I motion Jol28av () yrkas att regeringensförslag avslås och att det nuvarande systemet med samordnad älgjakt bibehålls.Samma inställning redovisas i motion Jol20 av m.fl. (vpk). I densistnämnda motionen yrkas i första hand ätt propositionen avslås och attförsöksverksamheten med samordnad älgjakt införs i hela landet i enlighet medden försöksverksamhet som bedrivits. I andra hand yrkas att det inomramen för ett sådant system införs möjlighet till tvåårslicenser för områdensom omfattar hälften av den areal som tillåter avskjutning av en vuxen älg.Övriga områden bör registreras för generell jakt och tilldelas ett valfrittdjur . I motion Jo702 av () yrkas avslag på förslagetmed motiveringen att det inte finns anledning att frånta markägare rätten attfälla vuxet djur på mindre jaktmarker. I motion Jo767 av och ()yrkas bl. a. att fortsatt jakt tillåts pä befintliga generellområden, med enminimitilldelning av ett valfritt djur . Fortsatt generell älgjakt förordas även i motion Jol25 avSigge Godin m.fl. (fp) med eri minimitilldelning av ett vuxet djur och en kalvårligen. I motion J0II6 av m.fl. (c)förklarar sig mofionärerna acceptera den del av förslaget som gällerlicensjakt. Därutöver förordas en frivillig försöksverksamhet medflerårslicenser. Den nuvarande generella jakten bör i stort sett bibehållas,med vissa justeringar. Grundtilldelningen för både licensomräden och generellaområden bör vara minst ett vuxet djur. Registreringen av befintligagenerellområden bör bibehållas, med möjlighet till sammanläggning och utökningav sådant område. Nyregistrering bör i vissa fall kunna vägras. I motion Joll9 av m.fl. (s) framförs yrkandensom i stor utsträckning överensstämmer med rriotion Jol 16. I motion Jol21 av m. fl. (fp) yrkas att detpå de nuvarande "generella områdena" skall vara möjligt att fälla ettvuxet djur och en kalv (licensjakt), dock med den inskränkningen att det pä destörre områdena bör tillåtas jakt på étt vuxet djur ochpå de mindre . Ett liknande system med flerårslicenserföreslås även i motion Jol26 av i m.fl. (m). Sistnämnda motion går i övrigt bl. a. ut på att ettproportionellt uttag av älg bör eftersträvas på hela jaktarealen. Likartadeförhållanden bör eftersträvas för alla marker i fråga om jakttid, tilldelningm.m. Flerårslicenser bör omfatta både vuxet djur och kalv. Licenstiden bör ejöverstiga . Enligt motion Jol24 av () börjakträttshavare på licensområden som medger endast avskjutning av ett djur omåret kunna välja mellan ett vuxet djur och två kalvar. Motionerna Jol22 och Jol23, som närmast gäller den nyalagens ikraftträdande, behandlas i det följande under rubrikenÖvergångsbestämmelser. Utskottetsöverväganden JoU 1986/87:15 Utskottet ansluter sig i allt väsentligt till regeringensförslag och överväganden rörande licensjakt på älg inom registreradelicensområden. Förslaget innebär i korthet att ett licensomräde skall vara avsådan storlek och beskaffenhet i övrigt att det är lämpat för älgjakt.Länsstyrelsen får vägra att registrera ett område som licensområde ellerbesluta om avregistrering, om området inte medger en avskjutning av minst ettvuxet djur vid en balanserad älgtillgång. Utskottet instämmer iföredragandens bedömning att man bör eftersträva stora och stabilalicensområden. Det är vidare angeläget att jägarorganisationerna medverkar iett system som är dynamiskt i den meningen att en förbättrad samordning helatiden eftersträvas för bildande av licensområden som är tillräckligt stora för enproduktionsanpassad jakt. För områden som är så stora att man kan påverka denlokala älgstammens utveckling bör flerårslicenser kunna komma i fråga. Genomatt området ges tillstånd att under visst antal år skjuta ett givet antal djurfår jakträttshavarna själva avgöra hur stor del av den totala tilldelningen devill fälla under respektive år. På bör man enligt utskottets meningeftersträva ett system där jägarna och deras organisationer i största möjligautsträckning övertar ansvaret för de praktiska älgvärdsfrågorna. Utskottet avstyrker motion Jol24 om rätt att välja mellanett vuxet djur och tvä kalvar inom de minsta licensområdena. Det är enligtutskottets mening tillräckligt att den som fått sin mark registrerad kan påräknatilldelning av minst ett vuxet djur , varvid kan preciserabeslutet till att avse älgtjur eller älgko. Beträffande vilka krav som bör gälla för registrering avett licensområde enligt huvudregeln - frågan berörs bl. a. i vpk-motionen Jol20yrkande 3 -återkommer utskottet härtill i det följande. När det gäller jakten på de områden som ej uppfyllerkraven på licensområde ansluter sig utskottet till vad som i propositionenanförts om skälen för att ändra de nuvarande bestämmelserna som medgerregistrering av älgjaktsområden för generell tilldelning. Utskottet ansersåledes att det är angeläget att främja en jaktlig samverkan samt att motverkaen fortsatt uppsplittring av licensområden. Det är vidare angeläget att finnaett system som i mesta möjliga mån tillgodoser bl. a. innehavare av mindrejaktmarker som man främjar en produktionsanpassad avskjutning.Strävan måste också vara att åstadkomma ett system som är enkelt attadministrera och inte drar för höga kostnader. Utskottet har gjort ingående överväganden i denna frågaoch bl. a. föranstaltat om viss, kompletterande utredning angående effekternaav motionsförslagen om flerårslicenser för några utvalda älgvårdsdistrikt. Isamband med uppvaktningar och hearing har representanter förjägarorganisationerna och lämnat upplysningar rörandeälgjakten vilka varit av stort värde för utskottet. Utskottetfår anföra följande. Som framgår av propositionen omfattar de registreradelicensområdena inom län med samordnad älgjakt av älgmarksarealen.Områdena registreradeför generell tilldelning upptar följaktligen en mycket liten andel JoU1986/87:15 av den totala jaktarealen. Antalet sädana områden är emellertidmycket stort, ca 20000. Av landets ca 250000 älgjägare är det något över 17000som jagar enbart inom jaktområden med generell tilldelning. Pä licensområdena är kortaste tillämpadejakttiden och den längsta . Jakttiden för områden medgenerell tilldelning är . Vad beträffar utfallet av den samordnade älgjakten kankonstateras att jakten på licensområdena självfallet svarar för merparten avden avskjutning som sker. Under /861, ex. fälldes knappt 5 000älgar pä generell tilldelning och ca 106000 älgar på licensområden. Totaltfälldes 128112 älgar (Ds Jo 1986:1 s. 16). Ovanstående uppgifter kan leda tillslutsatsen att avskjutningen i proportion till jaktarealen är i stort sett likaför områden med generell filldelning och licensområden. Enligt vad utskotteterfarit förekommer emellertid en betydande snedfördelning i några av deberörda länen där bl. a. vissa "generellomräden" redovisat enrelativt hög avskjutning. bör framhållas att endast en mindre del avde jägare som totalt deltagit i den generella jakten fällt någon älg . Uppenbarligen är det en kombination av kort jakttid ochsmå markområden som gett ett sådant resultat för den generella jakten. Deförhållanden som utskottet nu påtalat måste rimligtvis påverka bedömningarna avi vilken utsträckning behovet av att vårda älgstammen kan tillgodoses genom enändrad utformning av den generella jakten. Även om jakten på de nuifrågavarande områdena inte nämnvärt kan påverka älgstammens utveckling i stortär det dock enligt utskottets mening viktigt att möjligheterna tillproduktionsanpassning av jakten på lokal nivå beaktas. Regeringens förslag om fri kalvjakt under en kort jakttidhar otvivelaktigt vissa fördelar, framför allt så till vida att det är enkeltatt administrera och föga kostnadskrävande. Som föredraganden konstaterat tordeförslaget också utgöra ett starkt incitament till samgående med andramarkinnehavare för gemensam licenstilldelning. Enligt utskottets mening kandessa fördelar till stor del bibehållas även i ett system som i något störreutsträckning tillgodoser bl. a. innehavare av mindre markområden och ger enstörre del av jägarkåren möjligheter till jakt på vuxet djur. Utskottet förordar för sin del ett system som till storadelar överensstämmer med jakt- och viltvårdsberedningens förslag såvitt avserområden som inte uppfyller kraven för licensområde. Sådana områden bör avlänsstyrelsen kunna registreras för tilldelning av ett valfritt djur (vuxet djur eller kalv) under en kort jakttid. Beredningen har använt termen"särskilda licensområden" för nu ifrågavarande marker (SOU 1983:21 s.266 f). Utskottet utgår från att samtliga områden som är registrerade förgenerell jakt kan bli föremål för prövning i enlighet med det sagda eftersärskild ansökan. a. följande principer bör vara vägledande vid bedömningenhuruvida särskilda skäl för registrering föreligger; om jakträttshavaren ansökt menvägrats att ansluta marken till angränsande licensområde; om angränsande licensområdetillstyrker en registrering; när det finns flera jägare inom ettmindre område som inte alla utan vidare JoU 1986/87:15 kan beredas plats ien ny jaktgemenskap; vid ansökan av äldrejakträttshavare som inte tidigare deltagit i någon jaktsamverkan; om praktiska möjligheter saknas attfå, mark ansluten till angränsande licensområde. Om en jakträttshavare vägrats anslutning till ettlicensomräde av den anledningen att han ej accepterat gängse regler inomlicensområdet bör i allmänhet inte särskilda skäl för registrering ansesföreligga. Én grundläggande förutsättning för en registrering bör således varaatt jakträttshavaren på området har visat att han är villig att samordna sinjakt med jakträttshavarna på angränsande marker. Detta krav kommer i allmänhetatt innebära att en jakträttshavare på en mindre mark som har etablerat ensamverkan med jakträttshavare på andra marker inte har några utsikter att fåsin mark registrerad som eget licensområde om han utan godtagbara skäl brytersig ur denna samverkan. Det ligger i sakens natur att förutsättningarna förregistrering av ett licensområde kan komma att förändras. Det bör därför finnäsmöjlighet att låta ett beslut om registrering gälla för begränsad tid ellertills vidare. Härigenom kan anslutnings- och samverkansfrägorna bli föremål fören fortlöpande uppmärksamhet. Detta bör gälla för samtliga typer av licensområden. Utskottet är medvetet om att beslut i nu åsyftade ärendenom registrering i stor utsträckning måste grundas på skönsmässigabedömningsgrunder. Det är därför viktigt att prövningen kan göras smidigt ochenhetligt över hela landet. I sammanhanget kan noteras att föredragandenaviserat ett uppdrag fill att i samarbete med statskontoretoch övriga berörda myndigheter och organisationer utarbeta lämpliga rutiner förlänsstyrelsernas registrering av licensområden och beslut om älgtilldelning(prop. s. 55). På markområden som inte registreras som licensområde börjakträttshavarna under en begränsad jakttid få fälla ett obegränsat antalkalvar. Det innebär att t. ex. jakträttshavare på marker med generelltilldelning enligt nu gällande regler som antingen väljer att inte ansökaom registrering eller får en ansökan härom avslagen fär bedriva jakt efterenbart älgkalv. Enligt den i propositionen föreslagnaövergångsbestämmelsen får dock redan registrerade områden med generelltilldelning av vuxet djur och kalv behållas under en övergångstid. Utskottettillstyrker förslaget i denna del och konstaterar att övergångstiden gerytterligare möjligheter till samverkan om avskjutning och bildande avlicensområden som är tillräckligt stora för en produktionsanpassad jakt. Mot bakgrund av vad utskottet förordat ovan omregistrering av licensomräde efter särskild prövning anser utskottet däremotatt de av regeringen föreslagna övergångsbestämmelserna om vissa äldre jägareinte längre fyller någon självständig funktion och därför kan avvaras. Jakttiden för älgjakten bör bestämmas av länsstyrelsenefter samråd méd företrädare för jägarna och andra berörda intressen. Tidpunkten för älgjaktens början bör bestämmas av regeringen eller . Utskottets förslag tillgodoser delvis de motioner variframförts yrkanden JoU 1986/87:15 om bl. a. en högre tilldelning än enbartälgkalv för jakträttshavare på s. k. generellområden. Utskottet avstyrker meddet anförda motionerna Jol 16, Joll9, J0I2O, J0I2I yrkande 1, Jol25, Jol26yrkandena 2 (delvis) och 4, Jo702 och Jo767, samtliga i den mån de ej kan ansestillgodsedda med vad utskottet förordat. Utskottet är inte berett att biträda yrkandet i motion Jol15 om bibehållande av reglerad älgjakt i . Utskottet övergår härefter till frågan om vilka krav somskall gälla för registrering av ett licensområde enligt huvudregeln. Frågan tasupp i motion J0I2O (vpk) yrkande 3. Enligt motionen bör det undvikas att manregistrerar en mängd små licensområden, bestående av skiften som är insprängdai annat licensområde. Det finns exempel på licensområden som består av 7-8skiften med stora avstånd emellan och där jaktdeltagarna måste beträda andrajaktområden för aft nä de olika skiftena. Licensomrädena bör således enligtmotionen vara någorlunda sammanhängande. Utskottet ansluter sig till vad som i detta avseendeanförts i propositionen (s. 44 f.). Föredraganden har bl. a. i likhet medberedningen - anfört att det är bra om det bildas stora och stabilalicensområden. Som utskottet anfört ovan är det också angeläget attjägarorganisationerna medverkar i ett system som är dynamiskt i den meningenatt en förbättrad samordning eftersträvas för bildande avUcensområden som är fillräckligt stora för en produkfionsanpassad jakt.Accepterandet av de minsta licensområdena bör närmast betraktas som ett steg påvägen mot den samordning som eftersträvas. Det bör tilläggas att ett älgjaktsområdesom består av en eller flera fastigheter eller fastighetsdelar enligt nugällande jaktstadga om möjligt skall vara sammanhängande: Enligt utskottetsmening bör det finnas möjlighet att något skärpa kraven på ett licensområde iförevarande avseende. Vad utskottet anfört i anslutning till motion Jol20yrkande 3 bör ges regeringen till känna. Som utskottet anfört inledningsvis är det angeläget attälgjakten och därmed sammanhängande frågor inte leder till höga kostnader iadministrationen. Enligt regeringens förslag som närmare redovisas i detföljande under . m. - bör länsstyrelsernasjälva finansiera viltskadeersättningar och administrationen av älgjakten m. m.med fällavgifter. Det finns enligt utskottets bedömning anledning anta attförslagen ställer ökade anspråk på de medel som inflyter i form avfällavgifter. Utskottet anser därför att finansieringen av älgjaktensadmi-nistrafion bör övervägas ytterligare. Det finns skäl som talar för attt.ex. ansökningar om registrering av licensområden och registerhållningen beläggsmed en avgift. De fortsatta bedömningarna i detta ämne bör ankomma påregeringen. Utskottet föreslår att regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer genom ett särskilt bemyndigande ges möjlighet att fatta debeslut om avgiftsfinansiering av älgjaktens administration som bedömsnödvändiga. vården avkronhjortstammen JoU 1986/87:15 Regeringens förslag innebär sammanfattningsvis att jaktenefter kronhjort i hela landet skall bedrivas som licensjakt inom särskildjakttid som regeringen bestämmer. Kronhjortsreservatet i avvecklas. I motion Jo793 (m) framhålls bl. a. att avskjutningen avkronhjortstammen bör anpassas så att risken för viltskador minimeras. 11, ex.Blekinge län har kronhjortstammen vållat stora skador på skog ochjordbruksgrödor. Vidare anförs i motionen synpunkter pä licensområdenasstorlek, licenstilldelningen m.m. När det gäller anpassningen av kronhjortstammen med hänsyntill risken för viltskador får utskottet hänvisa till sina överväganden i detföregående, vilka får anses tillgodose motionen i motsvarande del. I övrigtdelar utskottet regeringens bedömning (prop. s. 48 f.) att det för närvarandeinte finns anledning att detaljreglera jakten efter kronhjort. De berördalänsstyrelserna har redan en erfarenhet att bygga vidare på. Med det anfördaavstyrker utskottet motion Jo793. I ett avsnitt rörande jakträtten anför föredraganden attdet inte finns anledning att frångå principen att jakträtten är knuten tilläganderätten till mark. I övrigt innebär propositionen att de nuvarandebestämmelserna om jakträtten inom samfällighet samt på väg och järnväg behållsi huvudsak oförändrade. En jordbruksarrendator skall även i fortsättningen varatillförsäkrad jakträtt, om inte något annat har avtalats. Enpreciserad bestämmelse om rätten till skyddsjakt förs in i jaktlagen. När det gäller skyddsjaktsbestämmelserna i materiellt hänseendehar flera remissinstanser vänt sig mot beredningens uttalande att bestämmelsenöm yrkesfiskarnas rätt att döda säl bör finnas kvar. gäller attden som bedriver yrkesfiske fär döda och behålla säl som tillfälligtvispåträffas vid fisket. Regeringen eller kan besluta ominskränkningar i den rätten. Inom de särskilt avsatta sälskyddsområdena ärbestämmelsen dock inte tillämplig. har begärt attbestämmelsen skall ändras. För egen del gör föredraganden följande bedömning. Dettycks råda en enig uppfattning att möjligheten till skyddsjakt på säl utnyttjas i mycketliten utsträckning. Detta förhållande bör innebära att behovet av den nuvarande . bestämmelsen är begränsat. I ett läge där en kraftig nedgång i sälstammen och i salarnas reproduktionsförmåga har konstaterats kan även en mycket begränsad skyddsjakt öka risken för utrotning, i varje fall av sälstammarna i . Med hänsyn härtill bör den nuvarande bestämmelsen om skyddsjakt på säl inte föras över till den nya jaktlagen. Under vissa omständigheter kan det emellertid framstå som befogat att fillåta att ett visst eller vissa djur skjuts för att hindra skador på fångst och redskap. Ett sådant tillstånd bör dock lämnas först efter en prövning i det enskilda fallet. för sådanatillstånd kan meddelas med stöd av ett bemyndigande i den nya joU1986/87:15 jaktlagen.I allmänhet kommer den som söker tillstånd inte att ha jakträtt på det områdedär skyddsjakten skall bedrivas. Det bör därför finnas en särskild bestämmelsesom ger regeringen eller en förvaltningsmyndighet rätt att medge attskyddsjakt på säl skall få ske inom annans jaktområde. bestämmelsenbör, i likhet med vad som gäller , omfatta också jakten påbjörn, varg, järv och lo. Med hänsyn till den inskränkning av skyddsjaktenpå säl som förslaget innebär vill föredraganden erinra om de bestämmelsersom finns om ersättning för viltskador. För skador orsakade av säl kanersättning lämnas, om det är uppenbart oskäligt att den skadelidande självsvarar för de kostnader som föranleds av skadan. Utskottet ansluter sig till vad i propositionen anförts omskyddsjakt på säl och avstyrker således motion Jo711 (m) vari yrkas att denuvarande bestämmelserna om skyddsjakt på säl skall bibehållas. I motion Jo720 (fp) påpekas att jägare i ärförhindrade att gå över mellan och för att spåra ochavliva skadat vilt som passerat gränsen. Från djurskyddssynpunkt är det enligtmotionären angeläget att tar initiativ till en ändring av gällandebestämmelser så att skadskjutet eller trafikskadat vilt får spåras överriksgränsen och avlivas. Frågan kan lämpligen tas upp i . Utskottet erinrar om att det aktuella lagförslagetinnehåller bestämmelser som innebär att en jägare har både rätt och skyldighetatt uppspåra och avliva skadat vilt som tagit sig in på annans jaktområde (288). Bestämmelserna, som har sin motsvarighet i den nu gällande jaktstadgans 3§, gäller självfallet endast inom svenskt territorium. Det finns dock enligtvad utskottet erfarit inget som hindrar att en norsk medborgare avlivar skadatvilt som kommit in på norskt område efter att ha skadskjutits på den svenskasidan. Det bör framhållas att ett bifall till motionen torde kräva ändringar iett omfattande regelverk - delvis grundat på nordiska överenskommelser -angående dels in- och utresekontrollen i allmänhet, dels kontrollen av in- ochutförsel av vapen. Utskottet är inte övertygat om att problemet är av dénstorleksordningen att sådana ingrepp i kontrollsystemet kan anses motiverade.Det synes enligt utskottets mening mera ändamålsenligt att man på frivillig vägetablerar någon form av kontaktsystem över gränsen som gör det möjligt att vidbehov få biträde med eftersök av skadat vilt. bordet t. ex. varamöjligt att kontakta vederbörande polismyndighet pä andra sidan gränsen. Detkan tilläggas att det i - enligt vad utskottet erfarit - väcktsen motion om gränssamarbete mellan de nordiska länderna. Det problem som tasupp i motion Jo720 kan självfallet aktualiseras även i detta sammanhang. Någonsärskild framställning i ämnet från sida anser utskottet dock intepåkallad. En fråga som närmast rör jaktmedlen tas upp i motion Jo748(vpk). Enligt motionären har tester av vissa fällor dragit utpå tiden. Flera fällor, bl. a. dränkningsfällor, kan därför marknadsförasalltjämt. För att testverksamheten skall nå sitt syfte bör även förbud införasmot försäljning och marknadsföring av icke typgodkända fällor. Hithörande frågor berörs i propositionen i ett avsnitt somrubriceras JoU 1986/87:15 Jaktens bedrivande (s. 60-62). En allmänaktsamhetsregel föreslås, som innebär att jakten skall bedrivas så attmänniskor och egendom ej utsätts för fara. Vid jakten får användas endast devapen och jaktmedel i övrigt som regeringen föreskriver. Regeringen fårföreskriva att vapen och jaktmedel skall vara av godkänd typ.