bet · GA01LU18 · 1986-12-31 00:00:00 — Det ärväsentligt att alla före det föreslagna ikraftträdandet den 1 januari1988 har erinrats om vikten av att se över vilka verkningar de nya reglerna färför vederbörande och närstående samt vilken effekt hittillsvarande testamentenoch äktenskapsförord får och i vilken utsträckning nya avtal och förordnandenbör upprättas. Detär enligt utskottet anmärkningsvärt att frågan om information om de nyareglerna endast nämns i förbigående pä ca tio rader i propositionen och då inteens under egen rubrik. Uppgifter om information återfinns nämligen endast och tillsammans med andra frågor - under "Inriktningen av lagreglering försambor" (s. 99) och under "Kostnader och resursbehov" (s, 111), Medhänsyn härtill och till det i övrigt av utskottet anförda förordar utskottetatt med bifall till motion LlOl yrkande 5 ger regeringen till kännavad utskottet anfört om vikten av en allsidig och bred information om den nyaäktenskapsbalken m. m, detsatt utskottets hemställan under moment 24 bort ha följande lydelse: 24, beträffandeinformation om m. m. att med bifalltill motion 1986/87:LlOl yrkande 5 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om informationsfrågorna. 1, Avslag på förslaget till äktenskapsbalk (mom. 1) Per-OlofStrindberg (m), (), (), ström (m), (), () och () anför: 64 Vid utskottsbehandlingenhar vi yrkat att inte skall fatta beslut i LU 1986/87:18lagstiftningsärendet förtän slufiiga förslag framlagts om dels ikraftträdande-och övergångsbestämmelser, dels följdlagsfiftning särskilt inomförsäkringsrätten, dels ock nya regler rörande arvsbeskattning. Enligt vårmening kan det inte anses tillfredsställande att skall behöva taställning i lagstiftningsfrågor innan de samlade konsekvenserna för beståenderättsförhållariden kan överblickas. Särskilt otillfredsställande är givetvisen sådan beslutsordning när det som i förevarande fall rör genomgripandeförändringar av en lagstiftning som gällt öch är väl förankrad idet allmänna rättsmedvetandet. Dessutom berör lagstiftningen i stort sett allamedborgare i vårt land eftersom lagen avses få retroaktiv verkan i förhällandetill bestående äktenskap och samboförhällanden med den konsekvensen bl.a. atttestamenten och andra rättshandlingar kan behöva omprövas. Vihar anmärkningsvärt nog inte fått gehör för vårt förslag till utskottet. Vividhåller vär uppfattning men har trots detta inte ansett oss böra reserveraoss mot utskottets uttalanden på s. 10 i betänkandet, eftersom vår kritikriktar sig endast mot beslutsordningen. Den språkliga utformningen av lagförslagen (mom. 2) AllanEkström (m) anför: Somframgår av min mofion L102 uppfyller lagtexten tyvärr icke kraven på godsvenska. Portalparagrafenlyder: "Äktenskap ingås mellan en kvinna och en man. De som har ingåttäktenskap med varandra är makar." Om den språkliga utformningen - bruketav "en" och "ett" - har med sikte påifrågavarande paragraf uttalat följande (bilägedelen s. 252): Dennya lagstiftningstekniken leder till att äktenskapsparterna här betecknas som"en man och en kvinna". Tekniken innebär normalt att ordet"en" bara skall uppfattas som obestämd artikel, men det faller genasti ögonen att det just här också kan ses som räkneord. Detta skulle innebära attbestämmelsen fastslår, att det svenska äktenskapet är monogami. Denna som detkunde tyckas slumpmässiga följd av en - med rätta ofta kritiserad - teknikvisar sig emellertid i detta fall enligt vad som sägs i specialmotiveringenvara helt avsiktlig. Naturligtvisfinns det i och för sig ingenting att invända emot att det ges uttryck åtuppfattningen att äktenskapet bör vara monogami. Detta har emellertid i deneuropeiska kulturkretsen ansetts vara en självklarhet, och det framstår därförsom inte bara obehövligt utan som något förvånande, kanske tilloch medlöjeväckande, om man nu fastställer detta i lag/ Man bör därför enligthovrättens mening undvika en lagtext som på angivet sätt är både dubbeltydigoch truistisk. Hovrättensomdöme är visserligen grundat pä den angivna paragrafen men det har bärighet långt härutöver. Omdömet är skarpt men rättvist, I den föreslagna sambolagen används för övrigt på motsvarande sätt begreppet "en ogift kvinna och en ogift man". Det framgår dock ej uttryckligenav 65 5 1986/87. propositionen, huruvidaordet "en" i detta sammanhang har karaktär av LU 1986/87:18obestämd artikel eller räkneord. Igällande lagtext stadgas - för att ta ytterligare ett exempel - om förskott åarv följande (6 kap. 7 § ÄB): "Vad make av sitt giftorättsgods givitstyvbarn eller dess avkomling skall avräknas å mottagarens arv efter andra maken--- " Ipropositionen har stadgandet erhållit följande språkdräkt: "Vad enmake av sitt giftorättsgods har.gett åt ett styvbarn eller en avkomling till styvbarn skall avräknas på mottagarens arv efter den andra maken-- " Vilkaförtjänster har den nyspräkliga avfattningen i jämförelse med dagens? Ger denuttryck för större enkelhet och klarhet? Enligt min mening är motsatsen fallet.Språket har förlorat i rytm och spänst som det blivit tråkigare,torffigare och tristare. Detta nya påfund, som enligt utskottet går att hänföratill de riktlinjer som tillämpas i , för lätt tankentill det bevingade uttrycket "non supra grammaticos" eller"kejsaren stär icke över grammafikerna". Det vore olyckligt om självaspråket - vår omistligaste arvedel - skulle nedsjunka till att bli ettinstrument för politiska ändamål. Är dagens riktlinjer för hanterandet av vårtmodersmål - vilka dess bättre icke tycks efterlevas ute i samhället - avseddaatt vara uttryck för politiska värderingar? Ilagtexten har vidare begreppsparet "man och kvinna" eller "manoch hustru" - använda lag - ändrats till "en kvinnaoch en man". (I de familjelagssakkunnigas betänkande var ordningsföljdendäremot den sedvanliga.) Utskottet har försvarat ändringen med hänvisning tillatt utformningen av lagtexten ligger i linje med strävandena att öka .,kvinnans jämställdhet. Skall verkligen "jämställdhetskampen" behövagå före hänsynen till, aktningen för och omsorgen om vårt språkliga rättsarv?Till yttermera visso innebär omkastningen av substantiven att språkmelodinblir sämre. Attjämställdhetsivern ej är utan vådor framgår av den förändring som gjorts ilagtexten i fråga om skilsmässa efter betänketid. I stadgas:"Vill endast en av makarna att äktenskapet skall upplösas, har han rätttill äktenskapsskillnad efter betänketid," I propositionen uttrycks dettapå följande sätt: "Vill bara (!) en av makarna att äktenskapet skall upplösas,har denne rätt till äktenskapsskillnad," Ordet "denne" kanemellertid enligt vårdat språkbruk icke syfta pä subjektet i föregående sats(, Riktig svenska, 1982 s, 114). Paragrafen är följaktligen behäftadmed ett allvariigt språkfel. Att ordet "han" utbytts mot"denne" mäste bero på lagskrivarens uppfattning att "denne"skulle vara könsneu-tralt, något som givetvis ej är fallet; "denne"är lika fullvärdigt maskulint som "han". Det finns ytterligareexempel pä samma språkfel. Utskottet har ej ansett sig kunna undvika att efterpåpekande från min sida rätta felen. Imin motion hade jag yrkat - förutom att den närmast banala portalpa ragrafen skulle utmönstras ur lagtexten - att språket skulle göras till föremål för översyn. Som framgått har motionskraven icke föranlett annan åtgärd än att utskottet rättat några uppenbara språkfel. Jag har emellertid 66 förståelseför att utskottet, även om man skulle ha instämt i min bedöm- LU 1986/87: Uning, saknat faktiska möjligheter att överarbeta hela lagverket. Jag har därförnöjt mig med att ge min mening till känna på detta sätt, Arvsrätt vid makes omgifte (mom. 12) (), (), (), () och () anför: I motionerna LlOl och L107 föreslås att bröstarvingarskall ha rätt att begära att fä ut sitt arv efter den först avlidne förälderndå den efterlevande gifter om sig. Motsvarande krav framfördes i en reservationsom fogats till familjelagssakkunnigas betänkande SOU 1981:85 av två av desakkunniga (m resp. c). Under remissbehandlingen uttalade sig fleraremissinstanser, som i övrigt i huvudsak biträdde majoritetsförslagen, fördenna reservation. Det kan nämnas att motsvarande rätt för bröstarvingar attpåkalla skifte vid den efterlevandes omgifte gäller i och . Vid den avvägning som i detta lagstiftningsärende måsteske mellan den efterlevandes intresse av att få behälla hela kvarlåtenskapenoch barnens intresse av att fä ut arv efter den först avlidne föräldern talarenligt vår mening mycket för det i de båda nämnda motionerna framförda kravet.Som framhålls av motionärerna minskar motiven för att den efterlevande skall fåbehålla hela boet om han eller hon gifter om sig och därigenom fär en ny ochnära ekonomisk gemenskap med en person som inte står i släktskapsförhållandetill barnen i det tidigare äktenskapet, I motionerna erinras även om attbarnens möjligheter att någon gäng fä ut sitt arv efter den först avlidneföräldern kan minska när den efterlevande föräldern fått en ny make, särskiltmed de utvidgade ekonomiska rättsverkningar äktenskapet föreslås få. Både strävan att slå vakt om barnens arvsrättsligaställning och önskemålen att åstadkomma nordisk rättslikhet talar enligt vårmening för att nämnda motionskrav hade bort bifallas. Med den lösning av frågan om stärkande av denefterlevandes ställning som majoriteten i familjelagssakkunniga föreslog nämligen det oskiftade boet - hade det varit möjligt att genomföra kravet imotionerna och i nämnda reservation. Regeringen har emellertid valt en annan lösning för attstärka den efterlevandes ställning, nämligen genom att införa arvsrätt. Inomramen för regeringsförslaget är det tyvärr ej möjligt att ge bröstarvingarnarätt att få ut sitt arv vid den efterlevandes omgifte. Vi är inte övertygade omatt regeringens förslag ur olika synpunkter är bättre än familjelagssakkunnigas,men vi har inte under utskottsbehandlingen motsatt oss huvudprincipen iregeringsförslaget och har därför även avstått frän att biträda kravet imotionerna LlOl i denna del och L107. Propositionenslagförslag LU 1986/87: n 1 c- 1 *-ii Bilaga 1 Härigenom föreskrivs att i rikes lag skallförst bland balkarna föras in en ny balk, benämnd äktenskapsbalk, av följandelydelse. Första avdelningen Allmänna bestämmelser I kap. Äktenskap 1§Äktenskap ingås mellan en kvinna och en man. De som har ingått äktenskap medvarandra är makar. 2§Makar skall visa varandra trohet och hänsyn. De skall gemensamt värda hem ochbarn och i samråd verka för familjens bästa. 3§ Varje make råder över sin egendom och svarar för sina skulder. 4§Makar skall fördela utgifter och sysslor mellan sig. De skall lämna varandra deupplysningar som behövs föi" att familjens ekonomiska-förhållanden skallkunna bedömas. 5§Äktenskap upplöses genom den ena makens död eller genom äktenskapsskillnad. Äktenskaps ingående och upplösning 1§Den som är fär inte ingå äktenskap utan tillstånd av länsstyrelseni det län där den underärige har sitt hemvist, 2§Den som har förklarats omyndig eller enligt domstols beslut skall förbliomyndig även efter uppnådd myndighetsålder får inte ingå äktenskap utanförmyndarens samtycke. Om förmyndaren inte lämnar sitt samtycke, får domstol påansökan av den omyndige tillåta äktenskapet. 3§Äktenskap får inte ingås mellan dem som är släkt med varandra i rätt upp-ochnedstigande led eller är helsyskon. Halvsyskonfår inte ingå äktenskap med varandra utan tillstånd av regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer. 4§ Den som är gift får inte inga nytt äktenskap. 3 kap.Prövning av äktenskapshinder LU 1986/87: 18 1 § Innan äktenskap ingås skall prövas om detfinns något hinder mot Bilaga 1 äktenskapet. Denna prövning skall göras i den församling inom svenska kyrkan därkvinnan eller mannen är kyrkobokförd eller, om ingen av dem är kyrkobokförd häri landet, i den församling där någon av dem vistas. Hindersprövningen skall begäras av kvinnan och mannengemensamt hos pastorsämbetet i församlingen, 2§ Den som varken är eller skall vara kyrkobokförd här ilandet skall vid hindersprövningen visa upp ett intyg av utländsk myndighet omsin behörighet att ingå äktenskapet, om ett sådant intyg kan anskaffas. Om det fordras tillstånd eller samtycke till äktenskapet,skall bevis om tillståndet eller samtycket visas upp vid hindersprövningen, 3§ Kvinnan och mannen skall vid hindersprövningenskriftligen'försäkra pä heder och samvete att de inte är släkt med varandra irätt upp- och nedstigande led eller helsyskon. Har de inte tillstånd tilläktenskapet enligt 2 kap, 3 §andra stycket, skall deras försäkran också avse att de inte är halvsyskon. De som begär hindersprövning skall pä heder och samveteskriftligen uppge om de har ingått äktenskap. Den som haringått äktenskap skall styrka ätt äktenskapet har blivit upplöst, om inte dettaframgår av folkbokföringen eller av intyg från utländsk myndighet, 4§Finner pastorsämbetet att det inte finns något hinder möt äktenskapet, skallämbetet på begäran av kvinnan och mannen utfärda intyg om detta. i§ Äktenskap ingas genom vigsel i närvaro av släktingareller andra vittnen. 2§ Vid vigseln skall kvinnan och mannen varanärvarande. De skall var för sig på fråga av vigselförrättaren ge fill kännaatt de samtycker till äktenskapet, Vigselförrättaren skall därefter förklaraatt de är makar. Har det inte gått till så som anges i första stycket ellervar vigselförtät-taren inte behörig att förrätta vigsel, är förtättningenogiltig som vigsel. En förrättning som enligt andra stycket är ogiltig somvigsel får godkännas av regeringen, om det finris synnerliga skäl. Ärendet färtas upp endast på ansökan av kvinnan eller mannen eller, om någon av dem haravlidit, av arvingar till den avlidne, 3 § Behörig att vara vigselförrättare är 1, präst i , 2, präst ellerannan befattningshavare i ett annat trossamfund, om regeringen har medgettsamfundet vigselrätt och har utfärdat ett intyg om prästens ellerbefattningshavarens behörighet, 3, lagfaren domarei tingsrätt, eller 4, den somlänsstyrelsen har förordnat till vigselförrättare, 4§ Till vigsel inom får kvinnan och mannenvälja den präst inom kyrkan som de själva önskar och som är villig att viga. Dehar rätt till vigsel i en församling som någon av dem tillhör. 5§ Innanvigsel förrättas skall vigselförrättaren förvissa sig om att hin- LU1986/87: If dersprövning har skett före den planerade vigselnoch Bilaga I att inget hinder har framkommit. Utan intyg omhindersprövningen får vigseln förrättas endast av en präst som tjänstgör iden.församling där hindersprövningen har gjorts, 6§ Vid vigsel gäller i övrigt 1, föreskrifternai kyrkohandboken eller andra föreskrifter för , om vigselnförrättas av en präst i den kyrkan, 2, den ordning somgäller inom annat trossamfund, om vigseln förrättas av en präst eller nägonannan i ett sådant samfund, 3, föreskriftersom meddelas av regeringen för andra fall. 7§ Vigselförrättaren skall genast lämna makarna ett bevisom vigseln. Regeringen meddelar föreskrifter om i vilka fall särskilt protokollskall föras över vigslar. 1§ Är makarna ense om att äktenskapet skall upplösas, harde rätt till äktenskapsskillnad. Denna skall föregås av betänketid, om bådamakarna begär det eller om någon av dem varaktigt bor tillsammans med eget barnunder 16 är som stär under den makens vårdnad. 2 § Vill bara en av makarna att äktenskapet skallupplösas, har denne rätt till äktenskapsskillnad endast efter betänketid. 3§ Betänketideri inleds när makarna gemensamt ansöker omäktenskapsskillnad eller när den ena makens yrkande om äktenskapsskillnaddelges den andra maken. Har betänketiden löpt , skalldom pä äktenskapsskillnad meddelas om nägon av makarna dä framställer ettsärskilt yrkande om det. Har ett sådant yrkande inte framställts frånbetänketidens början, har frågan om äktenskapsskillnad fallit. Avvisas talan omäktenskapsskillnad eller avskrivs målet, upphör betänketiden, 4§ Om makarna lever åtskilda , har varoch en av dem rätt till äktenskapsskillnad utan föregående betänketid. 5§ Om äktenskapet har ingåtts trots att makarna är släktmed varandra i rätt upp- och nedstigande led eller är helsyskon, har var och enav makarna rätt till äktenskapsskillnad utan föregående betänketid. Detsammagäller om äktenskapet har ingåtts trots att någon av makarna redan var gift ochdet tidigare äktenskapet inte här blivit upplöst. Föreligger tvegifte, har var och en av makarna i dettidigare äktenskapet rätt att få detta upplöst genom äktenskapsskillnad utanföregående betänketid, I fall som avses i första stycket kan talan omäktenskapsskillnad föras även av allmän åklagare, 6§ När dom på äktenskapsskillnad vinner laga kraft, äräktenskapet upplöst. Tredjeavdelningen lu 1986/87:18 Bilaga 1 Makars ekonomiska förhållanden 1§ Makarna skall, var och en efter sin förmåga, bidratill det underhäll som behövs för att deras gemensamma och personliga behovskall tillgodoses. Om underhåll till barn finns bestämmelser i , 2§ Om det som den ena maken skall bidra med inte räckertill för den makens personliga behov eller för de betalningar som den makenannars ombesörjer för familjens underhåll, skall den andra maken skjuta till depengar som behövs, 3§ Det som den ena maken med tillämpning av 1 och 2 §§ harlämnat till den andra maken för dennes personliga behov är dennes egendom, 4§ Kan den ena maken på grund av sjukdom eller bortavarointe själv sköta sina angelägenheter och fattas det medel för familjensunderhåll, får den andra maken i behövlig omfattning lyfta den sjuka ellerbortavarande makens inkomst och avkastning av dennes egendom samt kvittera utbanktillgodohavanden och andra penningmedel. Detta gäller dock ej; omsamlevnaden mellan makarna har upphört eller om det finns fullmäktig,förmyndare eller god man för den sjuka eller bortavarande maken. Rättshandling som avses i första stycket är bindande förden sjukeller bortavarande maken även om medlen inte behövdes för familjensunderhäll, såvida tredje man varken insåg eller borde ha insett att behovetinte förelåg, S§ Om den ena maken försummar sin underhällsskyldighet,får domstolen ålägga den maken att betala underhällsbidrag till den andramaken. 6§ Om makarna inte varaktigt bor tillsammans, skall denena maken fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidragfill den andra maken. Domstolen fär, när makarna inte varaktigt bor tillsammans,förplikta en av makarna att lämna bohag till den andra maken att användas avdenne. Skyldigheten omfattar dock bara det bohag som tillhörde makarna ellernågon av dem när samlevnaden upphörde. Avtal som efter domstolens beslut ingåsmed tredje man om egendomen inskränker inte nyttjanderätten till bohaget, 7§ Efter äktenskapsskillnad svarar varje make för sinförsörjning. Om den ena maken behöver bidrag till sitt underhäll underen övergångstid, har den maken rätt att få underhållsbidrag av den andra makenefter vad som är skäligt med hänsyn till dennes förmåga och övriga omständigheter. Har den ena maken svårigheter att försörja sig själv sedanett långvarigt äktenskap har upplösts eller finns det andra synnerliga skäl,har den maken rätt till underhållsbidrag av den andra maken änsom anges i andra stycket. 8§ Underhållsbidragefter äktenskapsskillnad skall betalas fortlöpande, LU 1986/87: 18 Finnsdet särskilda skäl, får domstolen dock bestämma att bidraget skall Bilaga 1betalas med ett engångsbelopp, 9§Talan om att underhållsbidrag skall fastställas får inte bifallas för längretid tillbaka än före den dag då talan väcktes, pm inte denbidragsskyldige medger det, 10 §Rätten att kräva ut ett fastställt underhållsbidrag upphör efter den förfallodag som ursprungligen gällde. Harutmätning för underhållsbidraget skett före den fidpunkt som anges i förstastycket eller har den bidragsskyldige försatts i konkurs pä grund av en ansökansom har gjorts före denna fidpunkt, får betalning för fordringen även däreftertas ut ur den utmätta egendomen eller erhållas i konkursen. Haransökan om förordnande av god man enligt ackordslagen (1970:847) gjorts föreden tidpunkt som anges i första stycket, får underhållsbidraget krävas ut från det att verkan av förordnandet om god man förföll eller, närförhandling om offentligt ackord har följt, ackordsfrågan avgjordes. Om ackordkommer till stånd, får fordringen krävas ut inom . från det attackordet skulle ha fullgjorts. Har utmätning för underhållsbidraget skett ellerkonkursansökan gjorts inom den tid som har angetts, gäller andra stycket. Avtal som strider motdenna paragraf är ogiltiga, 11 §Endomellerett avtal om underhåll får jämkas av domstolen, om det finns skäl för det med hänsyn till att förhållandena har ändrats. För tiden innan talan har väckts får dock jämkning mot en parts bestridande göras endast på det sättet att obetalda bidrag sätts ned eller tas bort. Underhålls bidrag efter äktenskapsskillnad får endast om det finns synnerliga skäl höjas utöver det högsta belopp till vilket bidraget har varit be stämt. Underhållsbidrag i form av engångsbelopp får inte jämkas mot en parts bestridande. Ett avtal om underhåll får också jämkas avdomstolen, om avtalet är oskäligt med hänsyn till omständigheterna vid desstillkomst och förhållandena i övrigt. Beslut om att erhållna bidrag skallbetalas tillbaka får dock meddelas endast om det finns särskilda skäl. 7 kap. Makars egendom 1§ En makes egendom är giftorättsgods i den mån den inte är enskild egendom, 2§ Enskild egendom är 1, egendom som till följdav äktenskapsförord är enskild, 2, egendom som en make har fått igåva av någon annan än den andra maken med det villkoret att egendomen skallvara mottagarens enskilda, 3, egendom som en make harerhållit genom testamente med det villkoret att den skall vara mottagarensenskilda, 4, egendom som en make har ärvtoch som enligt testamente av arvlåtaren skall vara mottagarens enskilda, 5, vad som har trätt i stället föregendom som avses i 1 -4, om inte annat har föreskrivits genom denrättshandling på grund av vilken egendomen är enskild. Avkastningav enskild egendom är giftorättsgods, om inte annat har föreskrivits genom ensådan rättshandling som avses i första stycket. 3§ Genomäktenskapsförord kan makar eller blivande makar bestämma LU 1986/87: 18 attegendom som tillhör eller tillfaller någon av dem skall vara dennes Bilaga1 enskilda egendom. Genom nytt äktenskapsförord kan makar bestämma attegendomen skall vara giftorättsgods. Äktenskapsförordskall upprättas skriftligen och undertecknas av makarna eller de blivandemakarna. Detta gäller även om någon av dem är omyndig. I så fall skall dockförmyndarens skriftliga medgivande inhämT tas. Äktenskapsförordskall registreras hos domstolen. Ett äktenskapsförord som har slutits mellan bli-vande makar gäller från äktenskapets ingående, om det ges in till domstolen inom en månad från det att äktenskapet ingicks. I annat fall gäller äktenskapsförord först från och med den dag då det ges in till domstolen. 4§ Med makars gemensamma bostad avses i denna balk 1. fastegendom som makarna eller någon av dem äger eller innehar med tomträtt, om det finns' en byggnad på egendomen som är avsedd som makarnas gemensamma hem och egendomen innehas huvudsakligen för detta ändamål, 2. fastegendom som makarna eller någon av dem innehar med nyttjan derätt i förening med byggnad på egendomen som makarna eller någon av dem äger, om byggnaden är avsedd som makarnas gemensamma hem och egendomen innehas huvudsakligen för detta ändamål, 3. byggnadeller del av byggnad som makarna eller någon av dem innehar med hyresrätt, bostadsrätt eller annan liknande rätt, om byggna den eller byggnadsdelen är avsedd som makamas gemensamma hem och innehas huvudsakligen för detta ändamål. Medmakars gemensamma bohag avses i denna balk möbler, hushållsmaskiner och annatinre lösöre som är avsett för det gemensamma hemmet. Till gemensamt bohagräknas inte sådant bohag som används uteslutande för den ena makens, bruk. Tillmakars gemensamma bostad och bohag räknas inte egendom som användshuvudsakligen för fritidsändamål. 5§ En make får inte utan den andra makens samtycke