bet · GA01NU12 · 1986-12-31 00:00:00 — Utredningsmannen avser att vid årsskiftet 1986-1987redovisa en särskild rapport angående myndigheternas information omTjernobylolyckan och dess konsekvenser. I proposition 1986/87:18 föreslås olika åtgärder medanledning av kärnkraftsolyckan i Tjernobyl i i slutetav april1986. Åtgärderna kan indelas i tre typer: beredskapshöjande åtgärder, åtgärderför att mildra konsekvenserna av det radioaktiva nedfallet i ochinternationella åtgärder med anledning av olyckan. Regeringens förslag berörfyra departement, nämligen försvars-, jordbruks-, industri- ochcivildepartementen. I beredningen av propositionen har skatte-, lag-,försvars-, social-, jordbruks-och bostadsutskotten deltagit med yttranden tillnäringsutskottet över de delar av propositionen och motionerna som berör resp.utskotts ämnesområde. Yttrandena från de fem förstnämnda utskotten har fogatstill detta betänkande (bilagorna 1-5). har yttrat sig i formav ett protokollsutdrag. Bestämmelser om samhällets beredskap i samband medreaktorolyckor i finns i lagen (1960:331) om skyddsåtgärder vid olyckori atomanlägg- (atomskyddslagen). Enligt lagen ligger ansvaret för denna NU 1986/87:12beredskap på . Regeringen kan bestämma att en länsstyrelsesåligganden enligt lagen helt eller delvis skall fullgöras av iett annat län. Regeringen kan också ta över ansvaret själv, Beredskapstjänstgöringär organiserad vid länsstyrelserna i de fyra länen med kärnkraftverk. Förindikering av förekomsten av radioaktiv strålning utnyttjas de kommunalabrandförsvarens resurser. Motsvarande uppgift fill sjöss fullgörs av tullverketskustbevakning som också verkställer utrymning och avspärrning. har en sammanhållande, rådgivande funktion i enolyckssituation. ansvarar församordningen på central nivå av beredskapsplaneringen mot kärnkraftsolyckor.Räddningsverket svarar även för utbildning och övning av personalen iberedskapsorganisationen. Om utsläpp av radioaktiva ämnen från enkärnkraftsanläggning utomlands kräver särskilda åtgärder för att skyddaallmänheten, ligger ansvaret för åtgärderna på regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer. I proposition 1985/86:170 om räddningstjänstlag, m. m. harregeringen lagt frarh förslag till en ny lag som skall reglera statens ochkommunernas ansvar för räddningstjänsten. Regeringen har härvid föreslagit attföreskrifterna i atomskyddslagen skall tas in i den nya lagen utan några störresakliga ändringar. Enligt förslaget skall dock ansvar gälla vidutsläpp från anläggningar såvälinom som utom landet. Räddningstjänstlagen harföreslagits träda i kraft . (FöU 1986/87:2) har i allt väsentligt tillstyrkt det framlagda lagförslaget. Riksdagenkommer att behandla propositionen. Som framgår av det föregående (s. 9) uppdrog regeringen imaj 1986 åt rådet för långsiktiga elanvändnings- och elproduktionsfrågor,energirådet, atf med anledning av åter pröva de grundläggandefrågorna om kärnkraftens säkerhet. Bland energirådets uppgifter ingick att 'företa en översyn av beredskapen mot kärnkraftsolyckor. () föreslog vid rådets sammanträde vissa beredskapshöjandeåtgärder. tillstyrkte förslagen, som därefter överlämnades tillregeringen genom en skrivelse från SSI . I proposition 1986/87:18 informeras om deföreslagna insatserna, vilka regeringen har funnit angelägna att genomföra.Det aviseras i propositionen att och statensstrålskyddsinstitut kommer att få i uppdrag att genomföra huvuddelen avåtgärderna, för vilka föreslås anvisa medel. Dessutom begärs att riksdagenanslår medel för kompletterande inköp av kommunikationsutrustning till vissalänsstyrelser. 1 bilaga 1 (försvarsdepartementet) till propositionenredovisas de insatser som regeringen avser att uppdra åt statens räddningsverkatt genomföra. Föredraganden - försvarsminister - lämnarinledningsvis i bilagannågra allmänna synpunkter på beredskapshöjande åtgärder. Han NU 1986/87:12 påpekaratt en av de slutsatser som kan dras av kärnkraftsolyckan i Tjernobyl är att detinte går att geografiskt.avgränsa det område som kan drabbas av nedfallefter en sådan olycka. Detta gäller oavsett om utsläppet har skett inom ellerutom landet. Mot denna bakgrund finner statsrådet det angeläget att detomedelbart vidtas åtgärder för att höja beredskapen inom landet. Försvarsministern erinrar om bildandet av statensräddningsverk och om den nya räddningstjänstlag som harföreslagits i proposition 1985/86:170. Han menar att detta kommer att leda naturligare rollfördelning mellan olika myndigheter och därmed till enbättre beredskap. Vidare, anför statsrådet, är det viktigt att de länsstyrelsersom har särskilda resurser och särskild kompetens på området i händelse av enkärnkraftsolycka ges i uppdrag att biträda närliggande länsstyrelser i denutsträckning som erfordras. Enligt hans mening bör extern personal - bl. a.kvalificerade brandingenjörer från de större kommunernas brandförsvar - kunnaknytas till beredskapsorganisationen. (se bilaga 3, s. 61) har inget attinvända mot vad försvarsministern anför i denna del av propositionen. I sittyttrande erinrar försvarsutskottet om att regeringen och berörda myndighetermed anledning av har vidtagit en rad åtgärder för att kommatill rätta med de brister i beredskapen mot radioaktiva utsläpp somuppmärksammades i samband med olyckan. Utskottet påpekar också att ytterligareåtgärder övervägs, förbereds eller pågår. I yttrandet hänvisas vidare till attenergirådet - efter förslag från rådets expertgrupp - har förordat att fråganom ytterligare förstärkning och andra åtgärder beträffande beredskapen mot kärnkraftsolyckortas upp till noggrant övervägande på basis av tillgängligt material. a. den tidigare (s. 10) nämnda rapporten efterTjernobyl, som generaldirektör avlämnade i oktober 1986.Utredningsmannen har haft statens kärnkraftinspektions och statensstrålskyddsinstituts uppdrag att undersöka hur beredskapen och verksamheten iövrigt har fungerat inom myndigheternas ansvarsområden. a. förslag till en ny beredskapsorganisation. räknar medatt regeringen kommer att tillsätta en utredning om beredskapsfrågorna ienlighet med energirådets förslag. delar försvarsutskottets uppfattning ochhar inget att erinra mot vad som anförs i här behandlad del av propositionen. I kommunisternas partimotion 1986/87:N105framförs krav på utformningen av framlida information om effekterna avTjernobylolyckan och andra liknande händelser. Sådan information måste, sägermotionärerna, vara sanningsenlig och utan förskönande inslag. I motionenkritiseras ha intagit en återhållande attityd närdet gällde att informera om olyckans verkningar. framhåller i sitt yttrande (bilaga 3, s.61) att det efter kärnkraftshaveriet i Tjernobyl uppstod en komplicerad situation med stort behov av information till allmänheten, betydande svårigheter för berörda myndigheter och mycket stort engagemang från massmediernas sida. Situa tionen var inte tillräckligt förutsedd av någon. Människor upplevde att det 2 sammanlagda utbudet av uppgifter om konsekvenserna i inte skingradederas ovisshet och oro. Det är därför angeläget, anför försvarsut- NU1986/87:12 skottet, att informationsproblemen i samband med Tjernobylolyckananalyseras. hänvisar fill att generaldirektör kommeratt behandla denna fråga i en särskild rapport, som beräknas föreligga . Dessutom åberopas att - vilket framgår av det följande(s. 15) - en informationshandbok för olycksberedskap vid kärnkraftsolyckorkommer att utarbetas. Mot denna bakgrund avstyrker försvarsutskottetmotionsyrkandet. ansluter sig till försvarsutskottetsbedömning i denna fråga. Motion 1986/87:N105 (vpk) i nu aktuell del avstyrksalltså. Som fidigare (s. 11) nämnts innebär regeringens förslagtill räddningstjänstlag (prop. 1985/86:170) att får ansvar förberedskapen mot atomolyckor vare sig de inträffar inom eller utom landet. Dennuvarande lagstiftningen begränsar ansvaret till olyckor inom landet. Förnärvarande är det därför endast de fyra länen med kärnkraftverk som har enutvecklad beredskapskompetens. Mot denna bakgrund aviseras i proposition 1986/87:18 en undersökning av möjligheterna att komplettera länsstyrelsernasplanläggning för kärnkraftsberedskapen. Försvarsministern meddelar att han harför avsikt att senare föreslå regeringen uppdra åt att i samrådmed bl. a. strälskyddsinstitutet studera om det går att kompletteraberedskapen, så att den i begränsad omfattning gäller samtliga län, genom att'utnyttja befintlig räddningstjänst- och civilförsvarsplanläggning för beredskapsåtgärder.Verket avses få disponera högst 1 milj. kr. för att genomföra uppdraget. Det anförda föranleder ingen erinran av försvarsutskottet,som anser det vara viktigt att alla länsstyrelser har en grundkompetens i frågaom beredskap vid kärnkraftsolyckor (se bilaga 3, s. 62). Genom de åtgärder somförsvarsministern redovisar i denna del av propositionen avses även länsstyrelsernai län utan kärnkraftverk få en sådan kompetens. Härtill kommer, fortsätterförsvarsutskottet, ett planerat samarbete mellan länsstyrelser med olikakompetens och de ytterligare åtgärder som kan bli följden av genomfört ellerföreslaget utredningsarbete. företrädare i försvarsutskottet anför i enavvikande mening (se bilaga 3, s. 69) att de åtgärder som redovisas i denna delav propositionen inte ger länsstyrelserna i län utan kärnkraftverk entillräcklig kompetens. intar samma ståndpunkt somförsvarsutskottet i denna fråga. Vad som i propositionen anförts omplanläggning för kärnkraftsberedskapen föranleder sålunda ingen invändningfrån näringsutskottets sida. Krav påförstärkning av civilförsvaret framförs frånfolkpartiets sida i motion 1986/87:N112. Motionärerna erinrar om attfolkpartiet i andra sammanhang har föreslagit att 2 000 värnpliktiga årligenskall direktrekryteras och utbildas för civilförsvarsuppgifter. En sådanförstärkning skulle, menar motionärerna, medföra påtagliga fördelar vid faraför radioaktivt nedfall. (se bilaga 3, s. 63) påpekar att fråganom direktrekryte ring av värnpliktiga till civilförsvaret behandlas av försvarskommitté (Fö 1984:03) och att den därmed torde bli aktuell i samband med långsiktiga försvarsbeslut i slutet av det nu pågående . bör därförinte nu ta ställning i fråga om en förändring av principerna för NU1986/87:12 utnyttjande av värnpliktiga, menar försvarsutskottet. I en avvikande mening (se bilaga 3, s. 68) anförfolkpartiets representanter i försvarsutskottet att det nuvarandecivilförsvaret inte är utbildat för insatser efter användning av kemiska vapeneller vid radioaktivt nedfall. Med hänvisning till att motionärernasförslag.kommer att aktualiseras års försvarsbeslut avstyrker ävenfolkpartiets representanter motionsyrkandet. delar försvarsutskottets uppfattning ochavstyrker här behandlad del av motion 1986/87:N112 (fp). Kärrikraftverken i ligger i.landets mellersta ochsödra delar. Detta har medfört att beredskapskompetensen i fråga omkärnkraftsolyckor har koncentrerats till dessa delar av landet.Försvarsministern anför i propositionen att det mot denna bakgrund finns ettstarkt behov av att på olika sätt höja beredskapskompetensen i norra har föreslagit dels att i länskall få särskilt stöd för att samordna kunnandet i länet och erhålla sammakompetens som länsstyrelserna i länen med kärnkraftverk, dels att länsstyrelseni skall få visst stöd för anskaffning av mätinstrument.Statsrådet tillstyrker förslagen och aviserar att han senare tänker föreslåregeringen uppdra åt att svara för att åtgärderna vidtas inomen kostnadsram om 2 milj. kr. Denna skall också inkludera utgifter förinstrument och för utbildning. Med anledning av dessa förslag yrkas i flera motioner attberedskapskompetensen skall förbättras även i andra län än ochVästernorrlands län. I motionerna 1986/87:N105 (vpk), 1986/87:N112 (fp) och1986/ 87:N113 (c) begärsatt de föreslagna åtgärderna skall vidtas i alla länsom inte redan har en särskild kompetens pä området. I motionerna 1986/87:N106(c) och 1986/87:N114 (c) anförs behov av utökad kompetens till resp.Gävleborgs län. För Norrlandslänens beredskap erfordras åtgärder utöver dem somaviseras i propositionen, hävdas i motion 1986/87:N111 (c). (se bilaga 3, s. 64) anser att riksdagenbör godta de åtgärder som försvarsministern anger för att på kort siktförbättra beredskapen vid kärnkraftsolyckor. I sitt yttrande påpekarförsvarsutskottet att det, när de nu redovisade förslagen har genomförts, ialla delar av landet finns minst en länsstyrelse med stor kompetens på området.Vid en kärnkrafts- . olycka skall denna kunna bistå övriga länsstyrelser.Länsstyrelserna i och skall sålunda samarbeta, och förGotlands län förutser försvarsutskottet stöd från i läneller i län. Därefter anför försvarsutskottet följande: Fortsatta överväganden med anledning av deutredningsresultat och förslag som har lämnats kan enligtförsvarsutskottets mening komma att leda till bedömningen att länsstyrelsernaskompetens generellt bör höjas ytterligare. finns dock intetillräckligt underlag för beslut härom. Med påpekande att läge i detfortsatta arbetet bör beaktas särskilt anser utskottet att här nämndamotionsyrkandeii inte bör bifallas av . I en avvikande mening (c) (se bilaga 3, s. 69) uttalas attde åtgärder som förordas i propositionen måste sättas in i alla län sominte redan har 14 erforderligkompetens på området. Ifrågavarande motionsyrkanden till- NU 1986/87:12styrks därför. ansluter sig till försvarsutskottets härredovisade synpunkter. Vad försvarsministern har anfört i denna fråga harnäringsutskottet sålunda inget att erinra mot. De aktuella motionsyrkandenaavstyrks. För att underlätta myndigheternas handlande i enolyckssituation redovisar försvarsministern att han ämnar föreslå regeringenatt uppdra åt att i samarbete med berörda myndigheter ochorganisationer utarbeta en informationshandbok för beredskapen vidkärnkraftsolyckor. Verket avses få disponera högst 3 milj. kr. Statsrådet finner det angeläget att erfarenheterna från verksamhetenpå regional och lokal nivå beaktas vid utarbetandet av handboken. I motion 1986/87:N115 (c) begärs att företrädare för detill följd av mest utsatta länen och kommunerna får vara med iarbetet med informationshandboken. Samma motion innehåller vidare ett yrkandeom uppbyggnad av en effektiv informationsorganisation och krav på ettutbildningsprogram för centrala verk, länsstyrelser och kommuner. Behov avförstärkning av myndigheternas kompetens framförs också i motion 1986/87:N114(c). (se bilaga 3, s. 65) finner inteanledning att invända mot vad försvarsministern anför angåendeinformationshandboken. Denna bok beräknas ha betydelse även frånutbildnirigssynpunkt. förutsätter att de kommuner somdrabbades av radioaktivt nedfall efter olyckan i Tjernobyl bereds tillfälle attmedverka i arbetet med informationshandboken. Ytterligare behov av åtgärderför information, utbildning och övning kan komma att konstateras under fortsattutredningsarbete. Med det sagda avstyrker försvarsutskottet de berördamotionsyrkandena. gör samma bedömning som försvarsutskottet.Motionerna 1986/87:N114 (c) och 1986/87:N115 (c) avstyrks sålunda, båda iifrågavarande del. Vad som anförs i nu aktuell del av propositionen harnäringsutskottet ingen erinran mot. Runt de svenska kärnkraftverken finns ett utbyggt systemför alarmering. Systemet består av både tyfon- och telefonlarm. Försvarsministern förordar - i enlighet med strålskyddsinstitutets förslag - att tyfonalarmeringssystemet förbättras genom förstärkningar punktvis inom den inre beredskapszonen, som sträcker sig från kärnkraftverken. Ett uppdrag till räddningsver ket att genomföra en sådan utbyggnad aviseras i propositionen. Kostnaden för detta beräknas till 4 milj. kr. Det har vid flera fillfällen förekommit falsklarm över telefonalarmeringssystemet vid kärnkraftverket i Forsmark. har därför tidigare uppdragit åt att till en kostnad av 1,5 milj. kr. installera viss styrutrustning vid telestationernarunt kärnkraftverket. I det aviserade uppdraget till föreslås också ingå övertagande av uppföljningsansvaret för denna komplettering. bör begära förslag och åtgärder som säkrar en snabb alarmering över hela landet, anförs i kommunisternas partimotion 1986/87:N105. Ett radioaktivt nedfall efter en kärnkraftsolycka utomlands kan komma snabbt och oväntat och då räcker det inte med alarmering enbart 15 kringkärnkraftverken, menar motionärerna. NU 1986/87:12 (se bilaga 3, s. 65) påminner om att detfinns möjlighet att varna befolkningen utanför zonerna vid kärnkraftverken medhjälp av tyfonsignalen "Viktigt meddelande" åtföljd av information iradions program 3. Civilförsvarets utomhusalarmering är rikstäckande ochberäknas från vara utbyggd till av beräknat slutmål.Systemet avses bli färdigutbyggt . Beträffande alarmering till följd av kärnkraftsolyckorutomlands hänvisar försvarsutskottet till den internationella konvention omtidig information vid en sådan olycka som har utarbetats. Denna konvention, sombehandlas i det följande (s. 31), antas av försvarsutskottet leda till attförvarningstiderna efter en kärnkraftsolycka ökar. Med det sagda som bakgrund biträder försvarsutskottet vadförsvarsministern har anfört om alarmering och avstyrker motionsyrkandet. delar försvarsutskottets uppfattning ochavstyrker motion 1986/87:N105 (vpk) i nu behandlad del. Vad som anförs iifrågavarande del av propositionen föranleder ingen invändning frånnäringsutskottets sida. Det har från olika håll framförts farhågor över planeradeneddragningar av förvaltningsresurserna hos länsstyrelserna i länen medkärnkraftverk. Mot denna bakgrund aviserar försvarsministern en översyn avdessa resurser med utgångspunkt i kärnkraftsberedskapen. Resultaten avgenomgången av resurserna i dessa län kan sedan ligga till grund för denkommande uppbyggnaden av beredskapen i övriga län. I proposifionen aviseras attstatskontoret kommer att få i uppdrag att i samarbete med räddningsverketgenomföra översynen. I likhet med försvarsutskottet (se bilaga 3, s. 65) harnäringsutskottet inget att invända mot vad som anförs i denna del avpropositionen. Den totala kostnaden för de åtgärder som försvarsministernhar aviserat i propositionen uppgår till 11,5 milj. kr. Han förordar fö\']andefinansiering av utgifterna. Kostnaden för utbyggnaden av alarmeringen vidkärnkraftverken - 5,5 milj. kr. - bör täckas genom avgifter frånkärnkraftverken. Resterande 6 milj. kr. föreslås bli bekostade av statsmedel. Ipropositionen begärs mot denna bakgrund dels att bemyndigarregeringen att besluta om erforderliga föreskrifter för uttag av avgifter frånkärnkraftsföretagen, dels att anvisar ett förslagsanslag av 6 milj. kr. I motion 1986/87:N112 (fp) begärs att även kostnaden förinformationshandboken - 3 milj. kr. - skall finansieras avkärnkraftsföretagen. Alla kostnader för beredskapshöjande åtgärder bör täckasgenom avgifter från kärnkraftsindustrin, anförs i motion 1986/87:N113 (c).Enligt motionärerna är åtgärderna nödvändiga främst med hänsyn tillden svenskakärnkraftsproduktionen och sålunda inte en följd av . Enligt försvarsutskottets uppfattning (se bilaga 3, s. 66)har de planerade åtgärderna, utom den som avser förstärkningen av alarmeringen runt kärnkraftverken, störst samband med riskerna för radioaktiva utsläpp från anläggningar utanför . Åtgärderna bör därför finansieras över statsbudgeten. I en avvikande mening (c) (se bilaga 3, s. 69) anförs att åtgärderna är motiverade redan av driften i de svenska kärnkraftverken och 16 attkärnkraftsföretagen därför bör bekosta åtgärderna. NU 1986/87:12 ansluter sig till försvarsutskottetsuppfattning i denna fråga. Av det sagda följer att näringsutskottet tillstyrkeratt på tilläggsbudget för innevarande budgetår anvisar ettförslagsanslag av 6 milj. kr. för det angivna ändamålet. Dessutom tillstyrksatt bemyndigar regeringen att besluta om föreskrifter för avgifterfrån kärnkraftsföretagen i enlighet med vad som anges i propositionen. Berördadelar av motionerna 1986/87:N112 (fp) och 1986/87:N113 (c) avstyrksföljaktligen. Åtgärder av m. fl. I bilaga 2 () till propositionenredovisas de beredskapshöjande insatser som ()- i vissa fall i samarbete med övriga berörda myndigheter-avses genomföra. Somtidigare nämnts har SSI genom en skrivelse till regeringen i augusti 1986lämnat förslag till olika åtgärder för att höja beredskapen. a. automatisering av institutets gammamätstationer, komplettering avbefintliga mätinstrument på mejerier, utbildning i mätteknik förbefattningshavare i kommuner och länsstyrelser, utredning om behovet avdosratsmätande instrument, information till allmänheten, resursförbättringafför att stärka beredskapen samt forskning. Föredraganden - statsrådet - har tillstyrkt förslagen och funnit att de bör genomföras skyndsamt. Statsrådet förordar följande finansiering av åtgärderna.De sammanlagda kostnaderna för de redovisade åtgärderna uppgår till 28 milj.kr. Härav avses kärnkraftsföretagen svara för 3 milj. kr. genom en höjning avden särskilda avgift som företagen betalar enligt förordningen (1976:247) omvissa avgifter till . Beloppet motsvarar kostnadenför komplettering av SSLs datautrustning i syfte att möta de krav pådokumentation och stråldosmätningar som ställs vid en olycka. Övriga kostnaderavses bli finansierade av statsmedel. Mot denna bakgrund föreslår regeringenatt på tilläggsbudget för innevarande budgetår anvisar ettreserva-fionsanslag av 25 milj. kr. till strålskyddsinstitutet.Jordbruksutskottet (se bilaga 5, s. 90) har tillstyrkt detta förslag. Som nämnts på föregående sida har det i motion1986/87:N113 (c) föreslagits att alla kostnader för de beredskapshöjandeåtgärderna skall finansieras av kärnkraftsindustrin. Det innebär beträffande denu aktuella åtgärderna att kostnaderna i sin helhet - 28 milj. kr. - enligtmotionärerna skall täckas genom en höjning av den särskilda avgiften tillstatens strålskyddsinstitut. finner regeringens förslag till finansieringväl avvägt och föreslår att anvisar begärda medel. Av detta följeratt motion 1986/87:N113 (c) i nu behandlad del avstyrks. Strålningsmätberedskapen tas upp i motion 1986/87:N114(c). Enligt motio närerna bör ett landsomfattande förvarningssystem vid radioaktiva olyckor upprättas. Det begärs också att en monitor för mätning av radioaktiv jod skall placeras i . I motionen finns också ett yrkande om indikeringsor ganisation, -j 2 1986/87. De två förstnämnda yrkandena har avstyrkts avjordbruksutskottet och det NU 1986/87:12 sistnämnda av försvarsutskottet.Jordbruksutskottet (se bilaga 5, s. 90) erinrar om att det enligtstrålskyddsinstitutet fanns flera - olika - landsomfattande mätsystem iberedskap när kärnkraftsolyckan i Tjernobyl inträffade. Den största svaghetenvar enligt institutet att systemen förutsatte information i förväg om att ettradioaktivt utsläpp hade inträffat. SSLs gammamätstationer avlästes en gångper dygn, vilket i sämsta fall kunde leda till en fördröjning av 24 timmarinnan larm slogs efter det att en förhöjd strålnivå hade registrerats.Jordbruksutskottet påpekar att denna svarstid nu har minskats och atthelautomatiska larmsystem är under konstruktion. delar jordbruks- och försvarsutskottensuppfattningar och avstyrker motion 1986/87:N 114 (c) i här berörda delar. I kommunisternas partimotipn 1986/87:N105begärs att skall anslå extra medel till generaltullstyrelsen förkontroll av importerade livsmedel m. m. Motionärerna hänvisar till attstyrelsen i sitt remissyttrande över strålskyddsinstitutets nämnda skrivelsetill regeringen har anfört att beredskapsskyddet längs rikets gränser - bl. a.i fråga om utrustning för mätning av radioaktivitet på .varor - också måsteförstärkas. Både skatteutskottet och jordbruksutskottet har yttrat sigi denna fråga. (se bilaga 1, s. 51) anser att de problem sommotionärerna har tagit upp förtjänar att undersökas närmare. Frågan om vilkaåtgärder som på bör vidtas för att öka säkerheten i vidstörre radioaktiva utsläpp och i vad mån sådana åtgärder bör påverka tullensresurstilldelning bör emellertid, menar skatteutskottet, bedömas i ett störresammanhang. Det får i första hand anses ankomma på generaltullstyrelsen attnärmare utreda och precisera behoven.