bet · GA01SfU7 · 1986-12-31 00:00:00 — om rutiner vid ansökan om svenskt medborgarskap (förslag1985/86:23) m.m. SfU 1986/87:7 Iriksdagens revisorers förslag 1985/86:23 angående rutiner vid ansökan omsvenskt medborgarskap hemställs att som sin mening ger regeringentill känna vad revisorerna anfört om a) ansöknings- ochutredningsrutinerna, b) terminalåtkomst till polisensperson- och belastningsregister, , c) rapportering av vissaspaningsuppgifter, d) sekretesslagstiftningen, Justitieutskottethar yttrat sig över förslagen under b) och c), och yttrandet JuU 1986/87: 2yåterfinns som bilaga 1, Konstitutionsutskottethar yttrat sig över förslaget under d), och detta yttrande KU 1986/87; lOyåterfinns som bilaga 2, Motion väckt under den allmänna motionstiden /86 Imotion 1985/86: Sf508 av i och () hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en högtidlighet för dem soni blivit svenska medborgare. Motioner väckta under den allmänna motionstiden /87 Imotion 1986/87: Sf502 av i och () hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en högttdlighet för dem som blivit svenska medborgare, I motion 1986/87: Sf506 avOlle m, fl, (m) hemställs att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om krav på minimikunskaper i svenska föririvandrare som önskar erhålla svenskt medborgarskap. Riksdagensrevisorer har i förslag 1985/86:23 hemställt att som sin mening gerregeringen till känna vad revisorerna i vissa avseenden anfört beträffanderutiner vid ansökan om svenskt medborgarskap. I 198Ö/87. 11 sat/d. Revisorernas förslag bygger på en hos revisorerna upprättadgransk- SfU 1986/87:7 ningsrapport (1985/86:2) Rutiner vid ansökan.om svensktmedborgarskap. Revisorerna har vid granskningen kartlagt och analyserat dels delokala polismyndigheternas utredningsverksamhet i dessa ärenden, dels besluts-, , processen vid statens invandrarverk (), Remissyttranden över rapportenhar avgivits av , , statens invandrarverkoch . Revisorernas granskning har visat att vissa ändringar idet nuvarande systemet för utredning och beslut i medborgarskapsärenden skulleöka möjligheterna att påskynda handläggningsprocessen säväl vid de lokalapolismyndigheterna som hos . Mot denna bakgrund lägger revisorerna framförslag i fyra olika avseenden. Sålunda föresläs beträffande ansöknings- ochutredningsrutinerna att dessa ses över i syfte att uppnå en störrekoncentration till frågor med avgörande betydelse för ärendenas fortsattahandläggning. Utredningsförfarandet bör vidare förenklas i de fall det redanfrån början framgär av bl, a, utdrag frän polisens egna register samt frånkronofogdemyndigheten och att sökanden är utan anmärkning. Utskottetbiträder förslaget i denna del: Revisorerna föreslår vidare att och utreda formerna för att ge terminalåtkomst till polisens person- ochbelastningsregister (PBR). Enligt revisorernas redogörelse harrikspolisstyrelsen ansett att sekretesskäl talar för att personalen vidinvandrarverkets medborgarskapsbyrå skall få terminalåtkomst ttll PBR, medaninvandrarverket avvisat att så sker med hänvisning till att såväl sekretess-och kostnadsskäl som rent praktiska skäl talar häremot. Revisorerna finner att vid sidan av de sekretesskäl somenligt talar för terminalätkomst till PBR det föreliggeräven praktiska skäl för en sädan anslutning. En samlad bedömning av denföreslagna terminaluppbyggnadens effekter hos ochinvandrarverket visar enligt revisorerna att registeruppgifterna kan inhämtasbåde enklare och snabbare om invandrarverket får terminalåtkomst tillregistret. Vidare anser revisorerna att de arbetsmoment som skulle tillkommaför handläggarna på invandrarverket mer än väl kompenseras av denarbetsbe-sparing som i övrigt skulle uppnås hos invandrarverket och hosrikspolisstyrelsen. På dessa grunder anser revisorerna att formerna för att geinvandrarverket terminalåtkomst till PBR skall utredas. I ett av justitieutskottet inhämtat yttrande fråndatainspektionen avstyrker inspektionen att invandrarverket fårterminalåtkomst till PBR, har i sitt yttrande förordat attsocialförsäkringsutskottet avstyrker bifall till revisorernas förslag i dennadel. Av integritetsskäl är det, anför justitieutskottet, en naturiigutgångspunkt att åtkomsten ttll uppgifter i centrala dataregister begränsas istörsta möjliga utsträckning. Detta gäller enligt utskottet i synnerhet för PBRdär uppgifter av särskilt känslig natur finns registrerade. Justitieutskotteterinrar om att utskottet i linje härmed, när frågan om terminalåtkomst tillpolisens register tidigare varit föremål för prövning, framhållitatt integritetsaspekterna mäste tillmätas utomordentligt stor betydelse samtbetonat vikten av att denintegritetskänsliga information det här gäller blir ttllgänglig endast för SfU1986/87; 7 sådana befattningshavare vid andra myndigheter som har ettouridgängligt behov av informationen. , som i likhet meddatainspektionen noterat invandrarverkets egen inställning i frågan, har motden angivna bakgrunden inte funnit att det kan anses föreligga tillräckligaskäl för att invandrarverket skall ges terminalätkomst till PBR, delar justitieutskottetsbedömning och avstyrker bifall till revisorernas förslag i nu behandlad del, I fräga om rapportering av vissa spaningsuppgifterföreslär revisorerna att framöver skall fä uppgift från rikspolisstyrelseni de fall eri utlänning som ansökt om svenskt medborgarskap är föremål förspaningsinsatser på grund av misstanke om grov brottslighet. Arbetet med attlösa frågan om i vilka former dessa uppgifter skall delges bör enligtrevisorerna bedrivas med förtur. Utskottet har i likhet med justitieutskottet ingen erinranmot revisorernas förslag i denna del. Slutligen tar revisorerna upp frågan omsekretesslagstiftningen när det : gäller socialnämnds uppgiftsskyldighet iärenden om svenskt medborgarskap. Enligt gällande sekretesslagstiftning får, anförrevisorerna/ifrågava-rande uppgifter inte lämnas ut av enskilda tjänstemän utanbara av den kommunala nämnden. Vid revisorernas granskning har emellertid framkommitatt dessa uppgifter nästan undantagslöst lämnas ut efter beslut påtjänstemannanivå. Detta förfarande synes enligt revisorerna ändamålsen-. ligtgenom att handläggningen förenklas och påskyndas samfidigt som den sökande inteheller torde ha något men av att uppgifterna lämnas ut pä sätt som sker.Revisorerna föreslår därför att sekretesslagstiftningen justeras sä attsocialnämnds uppgiftsskyldighet i ärenden om svenskt medborgarskap anpassastill rådande praxis på området. har i sitt yttrande över förslageti denna del erinrat om att någon lagreglering inte finns av vem prövningen tillkommer när det som i förevarande fall är fräga om utlämnande av en handling från en myndighet till en annan myndighet och att något formellt hinder för socialnämnden att delegera beslutanderätt enligt 14 a § medborgarskapsla gen inte föreligger. Frågan om beslutsnivå får således bedömas efter lämp lighetsöverväganden, 1 detta hänseende har fram hållit att uppgiftsskyldigheten enligt 14 a § lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap,skall ses mot bakgrund av den prövning av sökandens vandel som det för naturalisation uppställda kravet på hederlig vandel förutsätter. Det ligger enligt mening i sakens natur att det kan bli fråga om en jgrannlaga bedömning från social nämndens sida av omfattningen av uppgiftsskyldigheten, I sådana fall får det förutsättas att prövningen görs av nämnden och inte av en enskild ' . tjänsteman.Oftast synes emellertid problemet kunna lösas genom att sökandens samtyckeinhämtas till att uppgifterna lämnas ut. Utskottet har slutligen erinrat om att riksdagensrevisorer i sin rapport föreslagit att inhämtandet av upplysningar fränsocialnämnden i medborgarskapsärenden skall begränsas till de särskilda falldär ett fördjupat informationsbehov föreligger och att invandrarverket i sittremissvar över ti /87. revisorernas rapport haranslutit sig till detta förslag. Det finns således, SfU 1986/87:7 anförkonstitutionsutskottet, anledning anta att det nu aktuella problemet fär enbegränsad betydelse . Detanförda innebär att revisorernas förslag såvitt gäller sekretesslagstiftningeninte påkallar någon åtgärd från sida. Utskottetbehandlar i detta sammanhang även några motioner med anknytning till förvärvav svenskt medborgarskap, I motionerna 1985/ 86:Sf508 och 1986/87: Sf502 avSten i och anförs att då en invandrare blir svenskmedborgare lämnas ett skriftligt bevis på detta. Enligt uppgift anseremellertid många nyblivna svenska medborgare att någon form av högtidlighetborde föregå erhållandet av svenskt medborgarskap. Motionärerna framhåller atti , och äger en ceremoni rum i samband med erhållande avmedborgarskap, och de anser att det kan finnas skäl att även i ha enhögtidlighet för dem som blivit svenska medborgare, I motionen begärs etttillkännagivande i enlighet härmed. Utskottetvill inledningsvis upplysa om att gällde som villkor förerhållande av svenskt medborgarskap att en tro- och huldhetsed avgavs införrepresentant för myndighet. Detta villkor togs bort i 1924 årsmedborgarskapslag men föregicks då av en diskussion om att byta ut eden mot etti högtidlig form avgivet trohetslöfte. Någon bestämmelse om ett sådant löfteinfördes dock inte heller i nämnda lag. Som motivering härför anfördes att deolägenheter - dryga kostnader och besvär - med den praktiska tillämpningen aven sådan bestämmelse var större än de fördelar som eventuellt stod att vinna. Antaletärenden med ansökan om svenskt medborgarskap har ökat , och antaletvuxna utländska medborgare som beviljats svenskt medborgarskap uppgick under år1985 till 9225, Medhänsyn till det stora antalet utländska medborgare som beviljas svensktmedborgarskap anser utskottet att skälen mot att åter införa en ceremoni vidförvärv av svenskt medborgarskap är avsevärt starkare än skälen för ett sådantförslag. Utskottet avstyrker följaktligen bifall till motionerna, OlleAulin m, fl, begär i motion Sf506 ett tillkännagivande ttll regeringen om atthuvudregeln för att erhålla svenskt medborgarskap bör vara att det ställs kravpå att sökanden skall kunna hjälpligt förstå och göra sig förstådd pä svenskaspråket, I de fall särskilda skäl föreligger, t. ex, avseende äldre invandraresom tagits hit av sina barn, bör enligt motionärerna dispens dock kunna gesfrån detta krav, Riksdagenavslog en liknande motion vid 1983/84 ärs . Socialförsäkringsutskottetframhöll då i betänkande SfU 1983/84:5 att det var utomordentligt viktigt förden enskilde invandraren att ha kunskaper i svenska språket och att man på alltsätt bör underlätta för invandrarna att få sädana kunskaper. Utskottet framhöllockså att barn som invandrar hit ofta snabbt lär sig svenska, medanföräldrarna, och då särskilt de hemarbe-tande kvinnorna, kanske aldrig gör det.Personer som invandrar vid hög ålder kan kanske ha stor svårighet att lära sigsvenska. Mot denna bakgrund var det enligt utskottets mening varken rimligteller möjligt att ställa krav på kunskaper isvenska språket som en förutsättning för rätt till SfU 1986/87:7 svensktmedborgarskap. Utskottetanser att bör vidhålla sin tidigare uppfattning och avstyrker bifalltill motion 1986/87: Sf506. 1, beträffanderutiner vid ansökan om svenskt medborgarskap att med anledning av revisorers förslag 1985/ 86:23 som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om ansöknings- och utredningsrutiner och rapportering av vissa span ingsuppgifter, 2, beträffandeen ceremoni vid erhållande av svenskt medborgar skap att avslårmotionerna 1985/86: Sf508 och 1986/87: Sf502, 3, beträffandekrav på kunskaper I svenska språket att avslår motion 1986/87; Sf506, Närvara/ide;(), Böije (), (), (), (), (), (), KenthSkårvik (fp), (), Margö (vpk), (), i (m), (), ()och (). En ceremoni vid erhållande av svenskt medborgarskap (mom.2) i (m) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjar med "Utskottetvill" och slutar med "till motionerna," bort ha följandelydelse: Utskottetdelar motionärernas uppfattning att det finns skäl för att omge ett nyblivetmedborgarskap med ett större mått av högtidlighet. Högtidliga ceremonierförekommer när någon beviljas medborgarskap i , eller ,länder som får ett stort antal nya medborgare. Efter mönster från dessaländer kunde man i kommunerna samla dem somerhållit svenskt medborgarskap till någon form av högtidlighet. Självfalletskall såväl anordnandet av högtidligheten somdeltagandet i den vara frivilligt, men sannolikt skulle många nya SfU1986/87:7 medborgare värdesätta möjligheten till något slags ceremoni ianslutning till erhållandet av medborgarskapet, dels att moment 2 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 2. beträffande en ceremoni vid erhållande av svensktmedborgarskap attriksdagen med bifall till motionerna 1985/86: Sf508 och 1986/ 87; Sf502 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Konstitutionsutskottetsyttrande /87:10 y över revisorers förslag 1985/86:23 angåenderutiner vid ansökan om svenskt medborgarskap SfU 1986/87: 7 Bilaga 1 har begärtkonstitutionsutskottets yttrande över revisorers förslag 1985/86:23angående vissa rutiner vid ansökan om svenskt medborgarskap. Frågan gäller påvilken nivå beslutsfattandet i socialnämnden skall ske vid utlämnande avuppgifter till polisen. Utskottetfår för sin del anföra följande. Enligt 14 a § lagen (1950:382) om svenskt medborgarskapföreligger skyldighet för socialnämnd att på begäran av statens invandrarverkeller en polismyndighet lämna ut uppgifter om en utlännings personligaförhållanden om uppgifterna behövs i ett ärende om svenskt medborgarskap. I denutredning som föregått revisorernas rapport konstateras att beslutanderätten idessa ärenden genomgående delegerats till en tjänsteman i kommunen. Detta stårenligt rapporten i strid med de anvisningar om tillämpningen av lagrummet somlämnats i i informationsblad från och frän . I revisorernas förslag konstateras att det synesändamålsenligt att uppgifterna lämnas ut efter beslut av någon tjänstemaneftersom handläggningen därigenom förenklas och påskyndas. Enligt förslagettorde heller inte den sökande ha något men av att de begärda uppgifterna lämnasut på sätt som . Det konstateras också att remissinstanserna tillstyrkten anpassning av reglerna till praxis. När det gäller utlämnande av handlingar till enskild finnsdet särskilda regler i tryckfrihetsförordningen och i sekretesslagen. Reglernainnebär i princip att prövning görs av den myndighet som förvarar handlingen.Inom myndigheten ankommer prövningen i första hand på den befattningshavare somsvarar för vården av handlingen. Däremot saknas regler om vem prövningentillkommer när det som i förevarande fall är fråga om utlämnande från enmyndighet till en annan myndighet, I propositionen med förslag till nysekretesslag (prop. 1979/80:2) förklarade föredragande statsrådet sig inte anseatt en sådan reglering var nödvändig. Vid riksdagsbehandlingen lämnades dettauttalande utan erinran (KU 1979/80:37). Vid riksdagsbehandlingen av proposition 1981/82:186 varproblemet om vem inom en myndighet som skall pröva utlämnandefrågan uppe tillbehandling med anledning av ett förslag från lagrådet. Det rörde sig här om uppgiftertill polisen om misstanke om brott. Lagrådet förordade att sådana frågor skulleprövas av myndigheten som sådan och inte av någon enskild befattningshavare.Konstttutionsutskottet uttalade med anledning härav att det låg isakens natur att prövningen av frågor om utlämnande till pohsen av SfU1986/87:7 hemliga uppgifter som regel gjordes på "hög nivå".Utskottet erinrade vidare Bilaga 1 om möjligheten enligt 15 kap, 6 §sekretesslagen för en enskild befattningshavare att hänskjuta utlämnandefråganttll myndigheten. Utskottet framhöll emellertid att beslut ofta måste fattassnabbt och under pressade förhållanden. Utskottet ansåg sig därför inte kunnafölja lagrådets förslag (KU 1982/83:12), ställde sig bakom dettaställningstagande. I fråga om beslutsfattandet i kommunala nämnder ärkommunallagens delegationsregler tillämpliga (3 kap. 12 § kommunallagen). Sådandelegation sker i två led. Först måste det finnas ett bemyndigande från fullmäktigei reglemente eller genom särskilt beslut och därefter måste ett beslut fattasav vederbörande nämnd att uppdra åt viss adressat att fatta beslut i vissaangivna ärenden inom denna ram pä nämndens vägnar (, Riberdahl: KommunallagarnaII upplaga, s, 483). I socialtjänstlagen anges närmare inom vilka områdendelegation inte kan förekomma. Med ledning av dessa bestämmelser kankonstateras att något formellt hinder att delegera beslutanderätt enligt 14 a §medborgarskapslagen inte föreligger. Frågan om beslutsnivå får således bedömasefter lämplighetsöverväganden. I detta hänseende vill utskottet framhålla följande: Uppgiftsskyldigheten enligt 14 a § lagen (1950:382) omsvenskt medborgarskap skall ses mot bakgrund av den prövning av sökandensvandel som det för naturalisation uppställda kravet på hederlig vandelförutsätter. Det ligger enligt utskottets mening i sakens natur att det nägongång kan bli fråga om en grannlaga bedömning från socialnämndens sida avomfattningen av uppgiftsskyldigheten. I sådana fall får det enligt utskottetsmening förutsättas att prövningen görs av nämnden och inte av en enskildtjänsteman. synes emellertid problemet kunna lösas genom att sökandenssamtycke inhämtas till att uppgifterna lämnas ut. Utskottet vill tillägga, att revisorer i sinrapport föreslagit att inhämtandet av upplysningar från socialnämnden imedborgarskapsärenden skall begränsas till de särskilda fall där ett fördjupatinformationsbehov föreligger. har i sitt remissvar överrevisorernas rapport anslutit sig till detta förslag. Det finns såledesanledning anta att det nu aktuella problemet får en begränsad betydelse iframtiden. Närvarande: (), (), (), (), (), (), HansNyhage (m), (), (), (), GunnarBiörck i (m), (), (), (vpk) och (). Justitieutskottetsyttrande /87:2 y över revisorers förslag angående rutiner vidansökan om svenskt medborgarskap (förs. 1985/86:23) SfU 1986/87:7 Bilaga 2 har berett justitieutskottettillfälle att yttra sig över revisorers förslag (förs, 1985/86:23)angående rutiner vid ansökan om svenskt medborgarskap, såvitt avser tvä frågorinom justitieutskottets beredningsområde, nämligen terminalåtkomst tillpolisens person-och belastningsregister och rapportering av vissaspaningsrutiner. har inhämtat yttrande från datainspektionenbeträffande frågan om terminalåtkomst till person- och belastningsregistret.Vidare har under ärendets beredning företrädare för utskottet samrått medrikspolischefen. Svenskt medborgarskap kan enligt lagen (1950:382) omsvenskt medborgarskap förvärvas bl. a. genom naturalisation. Härmed avses atten person efter ansökan upptas till svensk medborgare genom ett särskiltbeslut. Som allmänna villkor för naturalisation krävs enligtmedborgarskapslagen att sökanden fyllt , haft fem (i vissa fall två) årshemvist i samt fört en hederlig vandel. Ansökan om naturalisation skall ges in till den lokalapolismyndigheten i sökandens hemort. gör den utredning sombehövs och överlämnar därefter ärendet till statens invandrarverk för beslut. Vid polismyndighetens utredning införskaffas uppgifter omsökanden från myndigheter och andra organ. Bl.a. inhämtas utdrag frånrikspolisstyrelsens person- och belastningsregister (PBR). Sedan ärendetöverlämnats till invandrarverket inhämtar verket som regel ett nytt utdrag frånPBR, eftersom - på grund av långa handläggningstider - uppgitterna i dettidigare registerutdraget kan ha blivit inaktuella. Revisorerna har granskat rutinerna för ärenden om svensktmedborgarskap med anledning av att kritik riktats mot att handläggningsttdernaär för långa. Granskningsarbetethar redovisats i en av revisorerna upprättad rapport 1986/87:7 (1985/86:2), över vilken berörda myndigheter fått tillfälle att yttra sig. Enligt revisorerna visar granskningen att det med vissaändringar i det nuvarande systemet för utredning och beslut i medborgarskapsärenden kan vara möjligt att påskynda handläggningsprocessen vid såväl de lokala polismyndigheterna som hos invandrarverket. Därför föreslår revisoierna bl, a, att och invandrarverket skall utredaformerna för att ge invandrarverket terminalåtkomst till PBR, att invandrarverket skall få uppgift frånrikspolisstyrelsen när den som ansökt om svenskt medborgarskap är föremål förspaningsinsatser på grund av misstanke om grov brottslighet. Av revisoremas redogörelse (s, 6 f) framgår attrikspolisstyrelsen har tillstyrkt att invandrarverket får terminalåtkomst tillPBR. däremot har avvisat förslaget med hänvisning till såvälsekretess- och kostnadsskäl som praktiska skäl. Enligt revisorerna finns det skäl av praktisk natur somtalar för att invandrarverket skall få terminalåtkomst till PBR. En samladbedömning av effekterna av den föreslagna terminaluppbyggnaden vid de bådamyndigheterna visar nämligen enligt revisorerna att registeruppgifterna kaninhämtas både enklare och snabbare om invandrarverket får terminalåtkomst tillregistret. Vidare anser revisorerna att de arbetsmoment som skulle tillkommaför handläggarna på invandrarverket mer än väl kompenseras av denarbetsbesparing som i övrigt skulle uppnås hos invandrarverket och hosrikspolisstyrelsen. Av dessa skäl anser revisorerna att formerna för att geinvandrarverket terminalåtkomst till PBR skall utredas. Vad angår frågan om rapportering av vissaspaningsuppgifter anser revisorerna (s. 8) att granskningen visat att polisenbeträffande utlänningar som är misstänkta för grov brottslighet har tillgängtill spaningsuppgifter, vilka - genom att de inte rapporteras tillinvandrarverket - faller utanför kontrollrutinerna vid ansökan om svensktmedborgarskap. och invandrarverket har tillstyrkt attverket i förekommande fall får tillgång till dessa uppgifter, men de närmareformerna för detta bör enligt utredas ytterligare. Revisorerna framhåller att det är angeläget attinvandrarverket får kännedom om ätt en utlänning som har ansökt om svensktmedborgarskap är föremål för spaningsinsatser på grund av misstanke om grovbrottslighet. Arbetet med att lösa denna fråga bör enligt revisorerna bedrivasmed förtur. Datainspektionen avstyrker att invandrarverket fårterminalåtkomst till PBR, Frågan om terminalåtkomst bör enligt datainspektionenbedömas med utgångspunkt i 4 § första stycket datalagen (1973:289), Enligt denna bestämmelse krävs synnerliga skäl för tillstånd, något som datainspektionen anser föreligga bara om det gäller starka samhälleliga intressen och under förutsättning att riskerna för intrång i de registrerades personliga integritet iq kanförebyggas eller i vart fall begränsas. Datainspektionen konstaterar /87: 7 vidare i yttrandet att invandrarverket inte anser sig behövaterminalåtkomst. Bilaga 2 varför skälen för att medge detta inte kan varasärskilt starka. Härtill kommer, anför datainspektionen, att tillfredsställandesäkerhet vid terminalhanteringen inte kan åstadkommas så länge vissabehörighetskrav inte blir tillgodosedda. Enligt utskottets mening är det av integritetsskäl ennaturlig utgångspunkt att åtkomsten till uppgifter i centrala dataregister begränsasi största möjliga utsträckning. Detta gäller i synnerhet för PBR, där uppgifterav särskilt känslig natur finns registrerade. I linje härmed har utskottet när frågan om terminalåtkomsttill polisens register tidigare varit föremål för prövningframhållit att integritetsaspekterna måste tillmätas utomordentligt storbetydelse samt betonat vikten av att den integritetskänsliga information dethär gäller blir tillgänglig endast för sådana befattningshavare vid andramyndigheter som har ett oundgängligt behov av informationen (se JuU 1984/85:12s. Mot denna bakgrund finner utskottet - som i likhet meddatainspektionen noterar invandrarverkets egen inställning i frågan - att detinte kan anses föreligga tillräckliga skäl för att invandrarverket skall gesterminalåtkomst till PBR. Utskottet förordar därför attsocialförsäkringsutskottet avstyrker revisorernas förslag i denna del.