bet · GA01TU12 · 1986-12-31 00:00:00 — om vidareutveckling av trafikpolitiska beslut(prop. 1986/87:100bil. Inom har ett utvecklingsarbeteinletts som syftar till att utforma nya trafikpolitiska riktlinjer inför1990-talet. Ambitionen är att förelägga en trafikpolitisk propositionunder . Regeringens redovisning av arbetet behandlas i detta betänkande. Vidare behandlas vissa trafikpolitiska motioner. Detgäller yrkanden beträffande organisationen av det trafikpolitiskautvecklingsarbetet, inriktningen av trafikpolitiken, nya finansieringsformerför investeringar, hastighetsbegränsningar av miljöskäl samt regionalpolitiskakrav. Utskottet har ingen erinran mot den i propositionenredovisade uppläggningen av utvecklingsarbetet. Samtliga motionsyrkandenavstyrks eller föreslås lämnas utan särskild åtgärd. Tillbetänkandet har fogats fyra reservationer. M-, fp- och c-ledamöterna anser att en ny trafikpolitiskutredning med en bred parlamentarisk sammansättning skyndsamt bör tillsättas. Vpk-ledamoten anser att trafikpolitiken inte automatisktbör anpassas till olika EG-bestämmelser. Vpk-ledamoten anser att högsta tillåtna hastighet påmotorvägar och motortrafikleder bör vara . samt att hastigheten påvissa känsliga vägar bör sänkas . C-ledamöterna anser att regionalpolitiska hänsyn måste tasvid beslut inom kommunikationsområdet. Till betänkandet har dessutom fogats fyra särskildayttranden. I proposition 1986/87:100 bilaga 8() har regeringen under avsnittetInledning-vidareutveckling av trafikpolitiska beslut (s. 19-26)berett tillfälle att ta del av vad föredragande departementschefenhar anfört beträffande det pågående trafikpolitiska utvecklingsarbetet inomkommunikationsdepartementet. 1986/87. 1986/87:T201 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att genomföra enplanering av Bergslagsregionens kommunikationsutveckling i enlighet medmotionens riktlinjer. 1986/87:T204 av m. fl. (c) vari yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkande 1), att beslutar att som sin mening geregeringen till känna att regionalpolitiska hänsyn måste tas vid beslut ominvesteringar inom kommunikationsområdet. 1986/87:T205 av m. fl. (s) vari yrkas attriksdagen beslutar att hos regeringen begära att en plan utarbetas för avvecklingav trafikens miljöstörningar fram . 1986/87:T206 av m. fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motion1986/87:Jo736 (s) anförts om försök med sänkta hastighetsgränser på vägarna. 1986/87:T209 av m. fl. (vpk) vari yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkandena 1-3 och 5), 1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen uttalas om behovet av att det pågåendeutredningsarbetet grundas på värderingar av den sociala nyttan för samhälletoch medborgarna, 2. att hos regeringenhemställer om att den interdepartementala gruppen inomkommunikationsdepartementet förstärks i enlighet med vad i motionen anförts, 3. att som sin mening gerregeringen till känna att EG-direktiv inte skall få tillåtas styra den svenskatrafikpolitiken, 5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen uttalas om behovet av en översyn av yrkestrafiklagen ochproblemen inom yrkestrafiken. 1986/87:T213 av m. fl. (fp) vari yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkande 2), att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts om behovet av en övergripande planeringav kommunikationerna i sydöstra . 1986/87:T215 av m. fl. (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motion 1986/87:A446 (m) anförts om utvecklingen av landsbygdens kommunikationer. 1986/87:T217 av () vari yrkas, såvitt nuär i fråga (yrkande 1), att ger regeringen till känna vad som imotion 1986/87: A464 (m) anförts beträffande nödvändigheten avinfrastrukturella förbättringar inom kommunikationsområdet i länet. 1986/87:T221 av m. fl. (m) vari yrkas, såvittnu är i fråga (yrkandena 1, 3 och 6), 1. att hos regeringen begär förslag hur nyafinansieringsformer /87:12 kan skapas för vissa infrastrukturellainvesteringar, 3. att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts beträffande inriktningen av den framtidakommunikationspolitiken, 6. att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts beträffande inriktningen av den framtida politiken för densödra delen av regionen. Motiveringentill yrkandena finns i motion 1986/87:A463 (m). 1986/87;T229 av m. fl. (s) vari yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkande 1), att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motion 1986/87 :A493 (s) anförts om behovet av åtgärderför att förbättra infrastrukturen i vad gäller vägar, järnvägar,flyg och teleförbindelser. 1986/87:T231 av m. fl. (m) vari yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkande 10), att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts om att s. k. trängselavgifter för trafikgenom storstädernas centrala delar ej bör införas. 1986/87:T232 av m. fl. (m) vari yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkandena 1-4 och 9 delvis), 1. att som sin mening gerregeringen till känna att stat och kommun bör minska och förenkla nuvaranderegler och förordningar inom trafikpolitiken, 2. att som sin mening gerregeringen till känna att de skilda trafikgrenarna bör åläggas ett striktarekostnadsansvar, 3. att som sin mening gerregeringen till känna att den svenska transportpolitiken bör anpassas till deregler som beslutats skall träda 1992 inom den europeiskagemenskapen (EG), 4. att begär att regeringenskyndsamt tillsätter en trafikpolitisk utredning med bred parlamentarisksammansättning, med uppdrag att utvärdera och ompröva trafikpolitiskabeslut och föreslå en ny trafikpolitik inför 1990-talet, (delvis) att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförs under avsnittet Bilismen. 1986/87:T233 av m. fl. (fp) vari yrkas, såvittnu är i fråga (yrkande 1), att hos regeringen begär förslag tillsådan lag som ger kommuner m. fl. rätt att finansiera vägbyggen med avgifter. 1986/87:T302 av . Åsling (c) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att den uppdrar åt att teckna avtalmed entreprenadföretag eller konsortium av entreprenadföretag för byggande avbroar som sedan kan leasas av , i enlighet med vad som föreslagits imotionen. 1986/87:T330 av och (båda fp)vari yrkas att hos regeringen begär förslag till lagstiftning som gördet möjligt att bygga och driva en avgiftsfinansierad Österled i enlighet medvad som anförts i motionen. 1986/87:T337av m.fl. (m) vari yrkas att som sin TU1986/87:12 mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omtidigareläggning av väginvestering på genom privat finansiering utanförstatsbudgeten. 1986/87:T338 (delvis) av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär ett förslag om lagändringar som möjliggörmiljöförbättrande åtgärder avseende skadliga miljöeffekter. 1986/87:T339 av m. fl. (s) vari yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkande 1), att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts om nya finansieringsformer för utbyggnadav vägnätet, 1986/87:T340 av m. fi. (m) vari yrkas, såvittnu är i fråga (yrkande 4), att hos regeringen begär att möjligheternatill privat finansiering tas till vara som ett sätt att tidigarelägga angelägnaprojekt. 1986/87:T346 av och (båda m)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts vad gäller finansieringen av en bro över Instö ränna iKungälvs kommun. 1986/87:T349 av () och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna att förslag tillny lagstiftning utarbetas som öppnar möjlighet till avgiftsfinansiering av vägbyggen. 1986/87:T417 av m.fi. (vpk) vari yrkas attriksdagen beslutar att sänka hastighetsgränserna på motorvägar ochmotortrafikleder . och att på vissa känsliga vägar sänkahastigheten . 1986/87:T421 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motion l986/87:Jo802 (c)anförts om hastighetsbegränsningar. Propositionens redovisning av det trafikpolitiskautvecklingsarbetet Den nuvarande trafikpolitiken grundar sig i huvudsak på1963 och trafikpolitiska beslut. Enligt beslut är målet förtrafikpolitiken att erbjuda medborgarna och näringslivet i landets olika delaren tillfredsställande trafikförsörjning till lägsta möjliga samhällsekonomiskakostnader. Föredraganden framhåller att gemensamt för både 1963 och1979 års trafikpolitiska beslut är att de i praktiken till stor del hade formenav bekräftelser på förändringar som redan inträffat i såväl de grundläggandetransport- och samhällsekonomiska förutsättningarna som i trafikpolitiskpraxis. Ingetdera av besluten har heller fått fullt genomslag över hela dettrafikpolitiska området. Följden har blivit att den nuvarande trafikpolitiken isin praktiska tillämpning kommit att utgöra en blandning av olika principer. Föredragandenanser det vara angeläget att som utgångspunkt för åtgärder av olikaslag ha trafikpolitiska riktlinjer av relativt konkret innebörd. Som en TU1986/87:12 yttre ram för de åtgärder som krävs för att även fortsättningsvissäkerställa en tillfredsställande transportförsörjning behövs därför envidareutveckling av trafikpolitiska beslut. Följande konkreta frågeställningar är enligt propositionengrundläggande: - På vilket sätt kan miljö- ochsäkerhetsaspekterna liksom andra övergripan de samhällsmål, t. ex. regional balans, bäst tillgodoses inom ramen för trafikpolitiken? - Hur skall vi få utrymme förframtidssatsningar både i vad gäller infrastrukturen och trafikens omfattning och inriktning? - Vilkenrollfördelning staten/övriga vill vi ha i vad gäller ansvaret för o infrastrukturen? - Hur skall viåstadkomma mer likartade konkurrensförutsättningar mellan olika trafikgrenarinom ramen för de övergripande trafikpolitiska målen? - Vilken synskall vi ha på behovet av konkurrens/styrning/samordning inomtransport.sektorn? - Vilka åtgärderbör vidtas med hänsyn till EG-beslutet om en gemensam transportpolitik år 1992och de förändringar av transportmarknaden som detta för med sig? Föredraganden anser att det brådskar med utformningen avtrafikpolitiska riktlinjer inför 1990-talet. Ambitionen är att föreläggariksdagen en trafikpolitisk proposition under är 1988. Ansvaret för arbetetligger inom . Det framhålls i propositionen att denkunskap och kompetens som finns inom berörda verk och myndigheter,branschorganisationer och andra intresseorganisationer, fackliga organisationer,hos forskare och samtliga riksdagspartier kommer att tas till vara. Arbetetkommer att präglas av stor öppenhet och vilja att få till stånd en breddiskussion kring 1990-talets trafikpolitik. Seminarier och hearings kommer attordnas för att ge berörda intressenter tillfälle att framföra sina synpunkter.Det är nu inte fråga om någon principiell omorientering av trafikpolitiken,vilket är ett skäl till att en enklare form valts för arbetet än inför tidigaretrafikpolitiska beslut. Organisationen av det trafikpolitiskautvecklingsarbetet 1 motion T232 (m) framhålls att det faktum attregeringen valt att utvärdera trafikpolitiska beslut utan pariamentarisk medverkan innebär att majoritet kommer att få mindre tilltro till det framtagna bakgrundsmaterialet och att den dessutom kommer att vara förhindrad att bidra med egna synpunkter och förslag till lösningar. bör därför enligt motionärerna uppdra åt regeringen att skyndsamt tillsätta en ny trafikpolitisk utredning med en bred parlamentarisk sammansättning, vilken skall ges i uppdrag att utvärdera och ompröva trafikpolitiska beslut och föreslå en ny trafikpolitik inför 1990-talet. Utskottet anser att det är nödvändigt atttransportsystemet /87:12 ges en sådan utformning-attdet tillgodoser högt ställda krav på miljö, regional balans, säkerhet ocheffektivitet. För att nå dessa mål bör nya trafikpolitiska riktlinjer utarbetassnarast. Såsom föredraganden framhåller syftar det pågåendeutvecklingsarbetet inte till någon principiell omorientering avtrafikpolitiken. Den principiella grund som lades fast beslut stårsig fortfarande i allt väsentligt. Det gäller dock att anpassa trafikpolitikentill 1990-talets krav och möjligheter. Enligt utskottets mening brådskar detmed att konkretisera målen om en bättre trafikmiljö och regional balans, ökadsäkerhet samt bättre kvalitet och effektivitet i transportsystemet. Entrafikpolitisk proposition bör därför föreläggas . Avdetta ställningstagande följer att utskottet godtar vad föredraganden anförtoch avstyrker yrkandet i motion T232 (m) om en parlamentarisk utredning. I motion T209 (vpk) yrkas att den interdepartementalagruppen inorn förstärks med representanter förmiljöns resp. järnvägens intresseorganisationer samt att en kontinuerlig kanalför information upprättas mellan departementet och partirepresentanter i.riksdagen. Av propositionen framgår att det trafikpolitiskautvecklingsarbetet kommer att präglas av stor öppenhet och vilja att få tillstånd en bred diskussion kring 1990-talets politik. Den kunskap och kompetenssom finns inom berörda verk och andra intresseorganisationer, hos forskare ochsamtliga riksdagspartier kommer att tas till vara. Seminarier och hearingskommer att ordnas för att ge berörda intressenter tillfälle att framföra sinasynpunkter. Utskottet vill för sin del understryka betydelsen av attdet trafikpolitiska arbetet bedrivs under stor öppenhet. Det är därför medtillfredsställelse som utskottet noterar vad föredraganden anfört härom.Utskottet förutsätter att kommer att ha regelbundnakontakter med representanter för miljöns resp. järnvägensintresseorganisationer liksom med andra myndigheter och organisationer som harsynpunkter på utformningen av 1990-talets trafikpolitik samt att dessaorganisationer så långt möjligt tillsänds olika former av underlagsmaterial.Det är vidare angeläget, såsom motionärerna framhåller, att en kontinuerligkanal för information upprättas mellan departementet och partirepresentanter iriksdagen. Enligt vad utskottet erfarit kommer så att ske.Kommunikationsdepartementet har sålunda inbjudit trafikutskott tillseminarier: Departementet har också förklarat sig stå till förfogande förredovisningar av arbetet inför t. ex. utskottets partigrupper. Med det anfördatorde syftet med motion T209 (vpk) vara tillgodosett, varför den i denna delbör lämnas utan åtgärd från sida. I ett flertal motioner har krav framförts på inriktningenav det trafikpolitiska arbetet. I motion T209 (vpk) framhålls att det pågåendeutredningsarbetet måste grundas på värderingar av den sociala nyttan församhället och medborgarna. I motionenhänvisas till uttalande att bl. a. miljö-, energi- och TU1986/87:12 säkerhetsaspekterliksom behovet av förbättrad regional balans bör ges ökad tyngd idet fortsatta trafikpolitiska arbetet. Vidare framhålls att långa körtideroch allmänt sett en hårdare press, fysiskt och psykiskt, påverkar arbetsmiljöninte minst för lastbilsförarna. Enligt motionen är det angeläget att sesambandet mellan dessa problem och de pågående förändringarna i helasamhällsbilden och omvärld. I motion T232 (m) framhålls att stat och kommun bör minskaoch förenkla nuvarande regler och förordningar inom trafikpolitiken samt att deskilda trafikgrenarna bör åläggas ett striktare kostnadsansvar. I motion T205 (s) yrkas att en plan utarbetas föravveckling av trafikens miljöstörningar fram . I motion T221 (m) framhålls bl. a. att , Sverigeoch hela måste komma närmare det övriga . Vikten av godakommunikationer ökar i den alltmer internationaliserade ekonomin. Utskottet anser att de i motionerna framförda synpunkternaär väsentliga att beakta i det trafikpolitiska översynsarbetet. Avpropositionen framgår att så kommer att ske. Föredraganden framhåller sålundaatt kraven på en bättre miljö hör till de frågor som bör sättas i förgrunden iett trafikpolitiskt utvecklingsarbete som tar ,sikte problem.Det är främst vägtrafikens effekter på miljön som väcker en betydande oro.Transportsystemets möjligheter att bidra till en förbättrad regional balans utgörockså enligt propositionen en av huvudfrågorna. Betydelsen av väl fungerandekommunikationer för att stödja och underlätta olika regioners utveckling äroomtvistad. Det pågående trafikpolitiska arbetet omfattar också enöversyn av yrkeslagstiftningen i syfte att uppnå så stora förenklingar sommöjligt. Vidare övervägs hur mer likartade konkurrensförutsättningar mellanolika trafikgrenar skall uppnås. I det sammanhanget kommer frågan omtrafikgrenarnas kostnadsansvar att behandlas. Av det anförda följer att de i motionerna väckta frågornakommer att behandlas i det trafikpolitiska arbetet. Utskottet anser detväsentligt att så sker. Eftersom syftet med motionerna i denna del därmed synestillgodosett finner utskottet någon åtgärd inte erforderlig.Motionerna avstyrks därför. Två motioner behandlar frågan vilken betydelseutvecklingen inom EG skall ha för den svenska trafikpolitiken. I motion T209(vpk) yrkas sålunda att EG-direktiv inte skall få tillåtas styra den svenskatrafikpolitiken, medan det i motion T232 (m) yrkas att trafikpolitiken skallanpassas till de regler som skall träda 1992 inom EG. EG har fattat beslut om en gemensamtransportpolitik . Enligt utskottets mening är ett av de främsta syftenamed trafikpolitiken att skapa goda konkurrensvillkor för svensk industri. Detär därvid väsentligt att få till stånd likartade regler för internationellatransporter i olika länder. Av propositionen framgår att på svenskt förslag europeiska transportmi- nisterkonferensen(CEMT) beslutat att utreda möjligheterna att ingå ett /87:12gemensamt avtal om internationella landsvägstransporter mellan de västeuropeiskaländerna. Detta initiativ har tagits för att undvika att EG:s transportpolitikleder till konkurrensnackdelar för de länder som inte är medlemmar i . I fråga om fordons mått och vikter har EG tagitbeslut som avviker från gällande svenska regler. Om en svensk anpassning intesker till EG-reglerna finns det enligt utskottets mening en risk föratt svenska lastbilar inte får trafikera , om inte dessa länderslastbilar får eller kan trafikera . Detta skulle leda till allvarligakonkurrensnackdelar för svensk industri. Vad utskottet nu framhållit om en anpassning tillEG-reglerna får självfallet inte innebära att villkorslöst följer olikaEG-beslut. En noggrann prövning måste göras för att se om EG-reglerna stridermot viktiga mål för den svenska politiken, t. ex. kraven på en förbättradluiljö, hög säkerhet och regional balans. Av det anförda följer att utskottetinte kan ställa sig bakom något av yrkandena om EG i motionerna T209 (vpk) ochT232 (m). Motionerna avstyrks följaktligen i denna del. Krav på nya finansieringsformer för investeringar inomtrafiksektorn har framförts i ett flertal motioner. I motion T221 (m) yrkas att regeringen utarbetar förslagtill nya finansieringsformer för vissa infrastrukturella investeringar. I motion T231 (m) yrkas att s. k. trängselavgift förtrafik genom storstäderna ej införs. I motionerna T233 (fp), T330 (fp) och T349 (m, fp) yrkasatt regeringen utarbetar förslag till lag som ger kommuner m. fl. rätt attfinansiera vägbyggen med avgifter. Den s. k. Österleden omnämns särskilt imotionerna. Österleden omnämns också i motion T340 (m), i vilken yrkasatt möjligheterna till privat finansiering tas till vara som ett sätt atttidigarelägga angelägna projekt. I motion T302 (c) yrkas att ges i uppdrag attteckna avtal med entreprenadföretag eller konsortium av entreprenadföretag förbyggande av broar som sedan kan leasas av . 1 motion T337 (m) yrkas att väginvesteringar på E 66tidigareläggs genom privat finansiering utanför statsbudgeten. I motion T338 (m) framhålls att kommunerna genomlagstiftning bör ges befogenhet att införa biltullar för större och mindreområden för passerande trafik som alternativ till totalförbud för trafik till bilfriaområden. I motion T339 (s) framhålls att det är angeläget att införkommande beslut om flerårs- och fördelningsplaner finna nya former förfinansieringen av vägutbyggnaden i landet. I motion T346 (m) framhålls att en bro över Instö ränna iKungälvs kommun kan finansieras dels genom att rationalisera bort färjedriften,dels genom upplåning. I motion T232 (m) framhålls att det finns ett flertalintressanta investe- /87:12 ringsprojekt som, om de skall komma tillstånd, förutsätter finansiering på den öppna lånemarknaden. Det gällerScariLink-projektet, motorvägstriangeln. , fastaförbindelser över samt spår till och . Något formelltyrkande om en sådan finansiering av projekten finns inte i motionen. Utskottet vill för sin del framhålla att det inomtrafiksektorn finns en rad projekt som är angelägna att utföra men som inteinom rimlig tid kan finansieras över statsbudgeten. I motionerna finns exempelpå sådana projekt. Utskottet anser därför i likhet med motionärerna att det ärnödvändigt att pröva alternativa finansieringsformer. Det s. k. bärighetspaketet som syftar till att möjliggöraen höjning av de tillåtna fordonsvikterna är ett exempel på en alternativfinansieringsform av angelägna investeringar. Bärighetspaketet innebär att etttioårigt investeringsprogram på 575 milj. kr. Näringslivetföreslås bekosta 400 milj. kr. genom höjd fordonsskatt. Utskottet är inte nu berett att ta ställning till de olikaförslagen till nya finansieringsformer. En rad frågor måste ytterligarebelysas. Det gäller t. ex. frågan i vilken utsträckning övriga väginvesteringarförsenas om vissa projekt finansieras utanför statsbudgeten. Det gäller vidarefrågan om vilka bilister som drabbas av en eventuell vägavgift eller bilskatt. Utskottet vill erinra om att den s. k.väghållningsutredningen bl. a. behandlar olika finansieringsfrågor. Utskottetförutsätter att de förslag som framförts i motionerna kommer att behandlasantingen i väghållningsutredningen eller i det trafikpolitiska översynsarbetetsamt att eventuella förslag kommer att presenteras trafikpolitiskaproposition. I avvaktan därpå bör motionerna lämnas utan särskild åtgärd frånriksdagens sida. I motion T206 (s) framhålls att av miljöskäl bör ensänkning av hastighetsgränserna göras så fort som möjligt. Något eller någralän kan eventuellt delta i en försöksverksamhet. I motion T232 (m) framhålls attsambandet mellan hastighet och bilens effekter på miljön är sådant att det ejbör ligga till grund för en generell sänkning av hastighetsgränserna. I motion T338 (m) framhålls att länsstyrelserna borde gesmöjlighet att med stöd av miljöskyddslagen sänka hastigheterna. I motion T417 (vpk) yrkas att beslutar sänkahastigheterna på motorvägar och motortrafikleder . och att påvissa känsliga vägar hastigheten sänks . I motion T421 (c) yrkas att hastigheten på vägarnabegränsas till högst . Utskottet anser i likhet med föredraganden att kravet påen bättre miljö hör till de frågor som måste sättas i centrum i dettrafikpolitiska arbetet. Det är främst vägtrafikens effekter på miljön somväcker en betydande oro. Ungefär två tredjedelar av kväveoxidutsläppen iSverige beräknas härröra från trafiken. beslutade om skärptaavgasreningskrav för person- /87:12 bilar (prop. 1985/86:61, JoU 11,rskr. Riktlinjerna innebär att skärpta krav införs frivilligt för 1987års och bilmodeller och obligatoriskt fr. o. m. framhöll i sitt betänkande /87:1att den negativa utvecklingen i fråga om hastighetsöverträdelser måste stoppasoch fås att vända. I detta syfte borde hastighetsövervakningen på vägarnaförstärkas och sankfionerna mot hastighetsöverträdelserna skärpas. Hastighetens betydelse för luftföroreningarna hör till defrågor som övervägs i det trafikpolitiska arbetet. Utskottet, som fortfarandeanser det nödvändigt att komma till rätta med överträdelserna avhastighetsbestämmelserna, förutsätter att trafikpolitiskaproposition en redovisning kommer att ske av vilka åtgärder som bör sättas inför att uppnå ökad laglydnad. Utskottet är nu inte berett att föreslå någonändring av gällande hastighetsbestämmelser. Inte heller är utskottet berett attslå fast att sambandet mellan hastighet och bilens effekter på miljön ärsådantatt det ej bör ligga till grund för en generell sänkning av hastigheten.Resultatet av det trafikpolitiska översynsarbetet bör avvaktas.