bet · GA01NU36 · 1986-12-31 00:00:00 — Detre typerna av banker skilde sig ursprungligen ganska mycket från varandra ifråga om säväl verksamhetsinriktning som rörelseregler. ändringar är1968 i de tre konstitutiva lagarna innebar övergång till en samordnadbanklagstiftning. Med vissa mindre väsentliga undantag har de nämndakategorierna av banker "haft lagliga möjligheter att bedriva enlikartad verksamhet, vilket framför allt har inneburit att sparbankerna ochföreningsbankerna alltmer har kunnat komma in på affärsbankernas hävdvunnaverksamhetsområde. Denna utveckling har underlättats ytterligare genom attsparbanksrörelsen och föreningsbanksrörelsen har byggt upp var sin affärsbank -resp. - till tjänst förmedlemsbankerna. Proposition 1986/87:12 NU 1986/87:36 Tillkomstenav den nu gällande aktiebolagslagen (1975:1385) var huvudskälet lill delutredningsarbete vars resultat ligger till grund för proposition 1986/87:12 omny banklagstiftning. Det utfördes av banklagsutredningen, som tillsattes är1976 och avgav sitt. slutbetänkande (SOU 1984:26-26). Förutom till dennya aktiebolagslagen skulle banklagstiftningen anpassas till den nyabokföringslagen (1976:125). Också vissa ändringar i rörelse- ochtillsynsreglerna skulle övervägas. Förutsättningarnaför lagstiftningsarbetet ändrades genom att en ny utredning,kreditmarknadskommittén (Fi 1983:06; ordförande: f.d. landshövding ), tillsattes med uppgift att göra en översyn av kreditmarknadensstruktur. prövar en rad viktiga frågor beträffanderörelsereglerna för skilda slag av finansinstitut, såväl bankerna som andra,och beträffande tillsynen över kreditmarknaden. Arbetsområdet är dock ihuvudsak begränsat till sådana institut som finansierar sin verksamhet, genomupplåning hos allmänheten på öppna marknaden. Dennämnda uppläggningen av utredningsinsatserna har medfört att den föreslagna nyabanklagstiftningen innehåller rätt få nyheter i sak. Dessa är i huvudsakföljande. Redovisnings- och revisionsreglerna ändras ganska väsentligt. Nyabestämmelser om fusion mellan banker införs. Nya finansieringsformer -utgivning av konvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätttill nyteckning blir tillgängliga för bankaktiebolagen. Dessa får ocksåmöjlighet att skaffa kaptal genom riktade emissioner. Andra nyheter irörelsereglerna gäller bankernas etäbleringar utomlands. Sålunda fårbankaktiebolagen öppna filialer i andra länder, och det införs krav påkonsoliderad kapitaltäckning för banker som äger större andelar i utländskabankföretag. Reviderade regler om krediljäv samt ökad organisatorisk frihet förföreningsbanksrörelsen är ytterligare nya inslag i lagstiftningen. Avdet sagda följer att de föreslagna nya lagarnas främsta betydelse ligger på dettekniska och redaktionella planet. Den nuvarande banklagstiftningen omfattar,som nämnts, tre separata men i många hänseenden sinsemellan överensstämmandelagar, en för varje kategori av bankinstitut. En nyhet är att vissa gemensammabestämmelser nu placeras i en för hela bankväsendet gällande bankrörelselag,under det all bestämmelser specifika för de olika bankkategorierna ungefär somhittills meddelas i en bankaktiebolagslag, en sparbankslag och enföreningsbankslag. Förslaget till föreningsbankslag ansluter sig till detförslag till liy lag om ekonomiska föreningar som - medbanklagspropositionen har framlagts i proposition 1986/87:7 och som nyligenpraktiskt taget oförändrat har antagits av (LU 1986/87:20, rskr.1986/87:172). Vid beredningen av utredningens förslag har bankrörelselagenutvidgats genom att somliga bestämmelser har överförts dit från de trespeciallagarna. Lagrådet och föredragande statsrådet i en kommentar tilllagrådets yttrande har diskuterat om man inte hade bort gå betydligt längre idetta hänseende; till den frågan återkommerutskottet i det följande. Lagrådet har också förutsatt 17 att det skulle ske "enytterligare teknisk kontroll i samband med proposi- ' tionsarbeteti syfte att så långt som möjligt garantera enhetlighet och NU 1986/87:36konsekvens i lagtexterna". Förutom de fyra nämnda lagarna, för vilka ikraftträdande-och övergångsbestämmelser samlas i en särskild lag om införande av ny banklagstiftning,föreslås i propositionen en rad andra lagar. Den nuvarande lagen (1970:596) omförenklad aktiehantering ersätts sålunda av en ny lag med samma rubrik.Följdändringar som föranleds av den nya lagstiftningen genomförs genomytterligare 26 lagar. Det rör sig därvid huvudsakligen om nödvändiga ändringarav hänvisningar till banklagstiftningen. Även några ändringar eller tillägg avmateriell innebörd förekommer dock. Regeringen hade föreslagit att den nya banklagstiftningenskulle träda i kraft . Beredningen av lagstiftningsärendetvisade sig emellertid kräva mer tid än som därvid hade förutsatts. Den harfortsatt , sedan - såsom redovisas i nästa avsnitt -ytterligare förslag från regeringen om ändringar i banklagstiftningen hartillkommit. En föreslagen ny bestämmelse i lagen om bankrörelse,avseende möjlighet för bankaktiebolag att under vissa förutsättningar inrättafilialer i utlandet, fick i sak ta ställning till redan i december1987. föreslog nämligen (NU 1986/87:16) att en sådan bestämmelseprovisoriskt skulle, med giltighet fr. o. m. , infogas ilagen (1955:183) om bankrörelse. beslöt om denna lagändring (SFS1986:1396). framlade regeringen i budgetpropositionen(prop. 1) förslag till ändring i den ännu inte antagna bankrörelselagen. Det rörde sig härvid om ett tillägg, föranlett av ändrade relationer mellan postverket och PKbanken. Mera betydelsefulla ändringar i regeringens ursprungliga lag förslag har föreslagits i två propositioner som avlämnades . Den ena, 1986/87:142, avser bankrörelselagens bestämmelser om kapital täckning. Den andra, 1986/87:148, berör framför allt bankaktiebolags lagen, som föreslås bli kompletterad med nya bestämmelser om finansiella '' koncerner. med propositionen om ny banklagstiftningöverlämnade rege ringen till proposition 1986/87:7, innehållande förslag till ny lag om ekonomiska föreningar. Denna proposition hänvisades till lagutskottet. Det nu nämnda lagförslaget utgör i väsentliga hänseenden förebild för det - förslag till föreningsbankslag som näringsutskottet har haft alt bereda. Om den i propositionerna förutsatta tidsplanen hade följts skulle förenings bankslagen ha trätt i kraft innan förslaget till ny lag om ekonomiska föreningar hunnit prövas av. beslut kommer i motsatt ordningsföljd, och de båda lagarna kan träda i kraft . Ett par lagförslag i proposition 1986/87:7, avseende följdänd ringar föranledda av den nya lagen om ekonomiska föreningar, har av lagutskottet överlärnnats lill näringsutskottet för att de skulle kunna sam ordnas med motsvarande lagförslag i banklagspropositionen. gäller de förslag tillföljdändringar i den nya banklagstiftningen som NU 1986/87:36 1987har framlagts i proposition 1986/87:76 om riktade emissioner m. m. ochproposition 1986/87:90 om ny konkurslag. Medanledning av proposition 1986/87:12 har väckts fem motioner, alla från deborgerliga partiernas sida. Enligt en motion (fp) borde avslåpropositionen och begära ett nytt förslag från regeringen i motionens anda. Deövriga (m; c) går ut på vissa detaljändringar i lagförslagen eller päframställningar fill regeringen att den skulle återkomma med förslag till mereller mindre vittgående ändringar eller kompletteringar pä olika punkter. Trenya motioner har föranletts av propositionerna 1986/87:142 och 1986/87:148.Några av de aktuella sakfrågorna berörs i fyra helt eller delvis kvarvarandemotioner från allmänna motionstiden . Under allmänna motionstiden i århar tillkommit ytterligare fyra motioner som delvis innebär upprepningar avtidigare föreliggande yrkanden, delvis påkallar ändringar på punkter som föruthar framstått som okontroversiella. Pådetta inledande stadium i betänkandet tar utskottet upp ett par motionsyrkandenav övergripande slag. Detgäller först det redan omnämnda yrkandet i motion 1986/87:N121 (fp) attriksdagen skall avslå proposifionen. Motionen innehåller kritik mot en radolika bestämmelser i den föreslagna nya banklagstiftningen; motionärerna villatt hos regeringen skall begära ett nytt förslag som uppfyller ettantal angivna önskemål. Dessa, som avser både rörelsereglernas allmännakaraktär och olika detaljbestämmelser, överensstämmer i mycket med de önskemålsom från moderata samlingspartiets sida - utan motsvarande avslagsyrkande -framförs bl.a. i motion 1986/87:N122. Vid utskottsbehandlingen harupphovsmännen till motion 1986/87:N121 (fp) inte vidhållit sitt avslagsyrkande. Somframgår av del följande ställer sig utskottet positivt till regeringens förslagutom i vad avser vissa detaljfrågor. Utskottet avstyrker yrkandet i motion1986/87:N121 (fp) om avslag på proposition 1986/87:N121 i dess helhet. Imotion 1986/87: N173 (m), som har föranlelts av den framlag da propositionen om delvis ändrade kapitalläckningsregler, finns ett yr kande av generell natur som utskottet också behandlar i detta inledande avsnitt. Motionären konstaterar att ändringen avser ett lagförslag som, med undanlag av en rhindre del, ännu inte har behandlats av . Det är, säger han, oacceptabelt att lagstiftning pä detta sätt behandlas som en fortlöpande verksamhet där ändringar föreslås redan innan det ur sprungliga lagförslaget har antagils av . Det nu avsedda yrkandet i motionen är att genom ett uttalande till regeringen skall instäm ma i denna kritik. Redanav praktiska skäl är det givetvis önskvärt att ett lagförslag i en NU1986/87:36 proposition är så slutgiltigt att regeringen inte behöver lämnaändrings-eller tilläggsförslag medan det bereds inom . Undantag kandock bli nödvändiga. Ny eller ändrad lagstiftning på ett område föranleder oftaatt det i andra lagar måste göras följdändringar som inte kan anstå. Propositionerna1986/87:142 och 1986/87:148 av vilka den förstnämnda har gett anledning lillmotion 1986/87: N173 (m) - syftar till sakliga ändringar i regeringensursprungliga lagförslag. I dessa fall rör det sig om inifiativ som regeringenhar ansett böra tas tidsplan för den nya banklagstiftningens genomförandeinte kunnat följas av och omständigheter inträtt somenligl regeringens mening kräver beaktande. I det fall som motion1986/87: N173 (m) närmast gäller har motionären själv anslutit sig tilluppfattningen att de tidigare föreslagna bestämmelserna bör ändras. Detanförda leder utskottet till slutsatsen att inte bör göra någotsådant allmänt uttalande om lagstiftningsarbetet som påyrkas i motion 1986/87:N173 (m). Idet följande granskar utskottet i en rad olika avsnitt dels förslagen tillbankrörelselag, bankaktiebolagslag, sparbankslag och föreningsbankslag, delsvissa andra lagförslag. ägnas ett avsnitt åt vissa allmännakommentarer rörande banklagstiftningens formella utformning. Utskottetkoncentrerar sin framställning på de punkter i regeringens förslag som harföranlett motionsyrkanden eller där utskottet på eget initiativ vill föreslåändringar eller klargörande uttalanden. Om inte annat sägs ställer sigutskottet bakom regeringens slutliga förslag i vad avser säväl lagbestämmelsersom motivering. Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft . Allmänna synpunkter på lagarnas utformning Ianslutning till lagrådels yttrande i ärendet diskuteras i propositionen vissagrundläggande lagtekniska problem som är förknippade med den aktuellaassocialionsrättsliga lagstiftningen. Regleringen för vaije kategori av bankerkan ske antingen genom en självständig lag, vilken oundvikligen blir relativtomfattande, eller genom en mera kortfattad lag innehållande erforderiigaspecialbestämmelser och i övrigt hänvisningar till aktiebolagslagen resp.lagen om ekonomiska föreningar. Lagrådet hade föredragit den senare lösningen.Utskottet anser liksom regeringen att lagrådet därvid har underskattat depraktiska fördelarna med en fullt utbyggd lag för dem som skall tillämpa den. Iförsta hand gäller detta de många personer som är verksamma i bankerna. Lagrådetspåpekanden om nackdelar med den lagstiftningsteknik som har använts ter sig emellertid inte obefogade. Till följd av att identiskaeller likartade bestämmelser upprepas i flera lagar blir den sammanlagda mäng den lagtext stor, och ändringar som behöver genomföras inte sällan som en konsekvens av annan lagstiftning - måste företas i flera lagar . En viss begränsning i förhällande till banklagsutredningens förslag, vilket ligger till grund för propositionen, har åstadkommits genom alt vissa j5 bestämmelser,även sådana som är specifika för en viss kategori av ban- NU 1986/87:36 ker,har förts till den för alla banker gemensamma bankrörelselagen. Det skulle,menar utskottet, sannolikt med den teknik som har valts vara möjligt att föraöver ytterligare delar av det väsentligen gemensamma stoffet tillbankrörelselagen. Utskottet utgår från att denna möjlighet prövas i detfortsatta reformarbetet på banklagstiftningens område. Lagrådet har i en inledningsvis citerad passusunderstrukit kravet på enhetlighet och konsekvens i lagtexterna och förutsattatt propositionsarbetet skulle innefatta en ytteriigare teknisk kontroll. Detangivna kravet kan ställas dels på varje lag för sig, dels på de olika lagarnai förhållande till varandra och i förhållande till aktiebolagslagen (1975:1385)och den nya lagen om ekonomiska föreningar, som de delvis nära ansluter sigtill. Den tekniska kontrollen kunde ha varit mera ingående. Utskottet föreslår på åtskilliga punkter smärreredaktionella ändringar i lagtexterna. Endast i några fall redovisas de genomparallell uppställning av regeringens och utskottets förslag; i övrigt har deutan särskild markering inarbetats i utskottets version av lagtexterna, vilkenpresenteras i form av bilagor till utskottets hemställan. De följande avsnittenom de olika viktigare lagförslag som ärendet omfattar innehåller uppgifter omen del av de ändringar som utskottet har vidtagit. Till dessa hör också någraändringar i sak, vilka utskottet särskilt motiverar. I lagförslagen har, ulanatt det särskilt anges i bilagorna, de ändringsförslag inarbetats som regeringenhar framlagt i senare propositioner. Förslaget till bankrörelselag, m.m. Vad som främst skiljer den föreslagna nyabanklagstiftningen från den nu gällände är, som har framgått, att deninnefattar en särskild lag med vissa bestämmelser som är gemensamma för de trekategorierna av banker. Här finns de grundläggande rörelsereglerna, som bl. a.anger vilken verksamhet en bank får bedriva, hur stort kapital den skallförfoga över till insättarnas skydd och vilka huvudsakliga villkor som gällerför dess kreditgivning. I den sistnämnda delen innebär lagförslaget attbestämmelserna om kreditjäv revideras och att bestämmelsen om krediternaslöptid förenklas. Bank-elablering över gränserna är en alltmer betydelsefullfråga som regleras i den nya lagen. Ämnen som har brutits ut ur sitt vanligaassociationsrättsliga sammanhang och tagits upp i denna är revision ochredovisning. Reglerna om tillsyn och registrering intar en naturiig plats ibankrörelselagen. De ursprungliga föreslagna kapitaltäckningsreglerna hargenom proposi tion 1986/87:142 kompletterats i ett viktigt avseende. På den punkten finns motionsyrkanden som syftar till omedelbara ändringar i lagtexten. Övriga kvarstående motionsyrkanden inom bankrörelselagens ämnesområde går ut på framställningar till regeringen om att den skall föreslå lagändringar enligt motionärernas intentioner. De frågor som aktualiseras pä det sättet är i allmänhet sådana som kreditmarknadskommittén har anledning att syssla med. Utskottet kommenterar motionsyrkandena i anslutning lill de 15 avsnitt ilagen som de kan hänföras till. För korthetens skull talas fortsätt- NU1986/87:36 ningsvis om "bankrörelselagen" etc. i betydelsen"förslaget till bankrörelselag" etc. Genom en lagändring som trädde i kraft den 1 juli 1985infördes möjlighet för utländska bankföretag att med regeringens tillståndetablera sig i på väsentligen samma villkor som gäller för svenskabanker, dvs. genom att bilda bankaktiebolag. De grundläggande bestämmelsernahärom återfinns i 1 kap. 4 § bankrörelselagen. Filialer med inlånings- ellerutlåningsrörelse får utländska bankföretag inte öppna i men väl s.k.representationskontor. I två motioner, I986/97:NI22 (m) och 1986/87:N121 (fp),föreslås att det även skall öppnas möjlighet för utländska banker att inrättafilialer i . I båda fallen anförs som motiv att bör tillämpaprincipen om reciprocilel inom den internationella tjänstehandeln. Motionärernauttalar sig för att valutaregleringen skall avskaffas. Om sä sker kommer, menarde, en stor del av invändningarna mot etablering av utländska filialbanker attfalla. , signerade avfinansminister , innehåller ett bestämt uttalande mot allutländska banker skulle få upprätta filialer i . En sådan ordningskulle, anförs det, skapa alltför svårbemästrade kredit- och valutapolitiska kontrollproblem.Det kan nämnas att banklagskommittén enligt tilläggsdirektiv är 1981, utfärdadeav ekonomi- och budgetminister , skulle överväga en sådan möjlighet.I den delen upphävdes tilläggsdirektiven - efter regeringsskifte - . Iproposition 1984/85:191 om utländska banketable-ringar i uttalades attdet inte hade framkommit något som gav anledning att ändra den avvisandeinställningen till filial som etablerings-form. En rad utländska banker har efter den nyssnämndalagändringen bildat dotterbanker i . Vårt land har alltså på ettpåtagligt sätt öppnat sig för ingående banketableringar. Det är enligtutskottets mening motiverat att utländska bankers möjligheter till etablering iSverige även fortsättningsvis begränsas till de två formerna bankaktiebolagoch representationskontor. Utskottet avstyrker följaktligen de bådamotionsyrkanden enligt vilka även filialer till utländska banker skall tillåtaspå den svenska kreditmarknaden. Svenska bankaktiebolag har efter en tidigare (s. 13) nämndlagändring sedan 1987 års början möjlighet att få öppna filialer utomlands. Lagänd ringen byggde på vad som hade föreslagits i propositionen om ny banklag stiftning. Frågan om filialelablering utomlands av sparbanker och för eningsbanker bör enligt vad föredragande statsrådet uttalar i propositionen prövas av kreditmarknadskommittén i samband med att den överväger om sådana banker skall få förvärva aktier i utländska bankförelag. Om en sparbank vill expandera i utlandet och detta kan ske utan fara för banken 17 2 1986/87. finns,anförs det i motion 1986/87:N122 (m), ingen anledning att sparban- NU1986/87:36 ken skall behandlas på annat sätt än ett bankaktiebolag. Motionärenvill att regeringen skall anmodas att föreslå en sådan ändring i 1 kap. 4 §andra stycket bankrörelselagen att den principen blir tillgodosedd. Utskottet finner, med hänsyn till föredragande statsrådelsuttalande om kreditmarknadskommitténs överväganden, inte skäl att föreslå någonsådan framställning från . Motion 1986/87:N122,(m) avstyrks alltså. Vilka slags verksamhet en bank får bedriva anges i deinledande paragraferna i 2 kap. bankrörelselagen. Det rör sig om in- ochutlåning av pengar och verksamhet som har samband därhred, inkl.fondkommissionsrörelse. I lagen räknas upp olika typer av fordringar, t. ex.växlar, checkar, obligationer och förlagsbevis, som en bank får handla med.Sammanfattningsvis är det sådana fordringsbevis som är avsedda för den allmännamarknaden. Sä långt svarar bestämmelserna mot dem som gäller.Kreditgivningen har emellertid, framhålls det i propositionen, under de senastetvå decennierna i allt större omfattning kunnat ske i former som delvis är nya,delvis innebär en vidareutveckling av den traditionella kreditgivningen. Motdenna bakgrund föreslås att en bank skall få rätt att förvärva en fordran, omdet låneavtal som denna grundas på har sådant innehåll att banken själv vidförvärvstillfället skulle ha kunnat bevilja krediten. Även vissa fordringar sominte är avsedda för den allmänna marknaden skall alltså kunna förvärvas avbankerna. Frågan om bankernas innehav av aktier etc. vid medverkan i emissionoch inom ramen för fondkommissionsrörelse.är också aktuell; till den återkommerutskottet i det följande. Väsentliga bestämmelser i sammanhanget är de som anger ivilka slags företag banker - efter tillstånd av regeringen ellerbankinspektionen - får äga aktier eller andelar. Det rör sig generellt omsvenska företag som kan anses vara till nytta för bankväsendet eller detallmänna. Ett bankaktiebolag får ha ägarintressen även i ett utländskt företagsom uppfyller något av dessa kriterier och dessutom i annat bankaktiebolag. Försparbankernas och föreningsbankernas del talas även om svenska företag somtillgodoser för sparbanker resp. för föreningsbanker gemensamma intressen. Debegränsningar som följer av dessa bestämmelser har i en av de båda senastepropositionerna om banklagstiftningen, 1986/87:148 om finansiella koncerner m.m., föreslagits bli något modifierade. Del gäller, som senare (s. 41) skallberöras, engagemang i fondkommissionsbolag. En närbesläktad fråga är i vilkenmån en bank får flytta över verksamhet till ett dotterbolag, t. ex. ettfinansbolag: även till den frågan återkommer utskottet (s. 20 f.). I de båda motioner från moderata samlingspartiet ochfolkpartiet som redan har berörts i olika sammanhang diskuteras ocksåprinciperna för lagregleringen av bankernas verksamhet. Denverklighetsuppfattning som bankrörelselagen ger uttryck för riskerar att snartframstå som omodern, hävdas del i motion 1986/87:N122 (m). Innovationstakten påde finansiella marknaderna är snabb. Motionärerna ifrågasätter om det ärändamålsenligt att förbjuda bankerna atti dotlerbolagsform bedriva olika typer av verk- NU 1986/87:36 samhet som intekan innefattas i bankbegreppet. De rekommenderar största möjliga avreglering.En möjlighet vore, säger de, att man i lagstiftningen nöjde sig med attdefiniera vad en bank inte får syssla med. föreslås anmoda regeringenatt dra försorg om att den angivna möjligheten uppmärksammas vid regeringensbehandling av kreditmarknadskommitténs förslag. Likartade synpunkter möter imotion 1986/87:N12I (fp). Även här anförs att utvecklingen pä penning- ochkapitalmarknaden motiverar en lag som snarare tar sikte på att föreskrivavilka typer av verksamhet en bank inte får bedriva. Man kan, sägermotionärerna, inte förutsäga vilka instrument som kommer attintroduceras i framliden. Enhuvudfråga för kreditmarknadskommittén är enligt dess direktiv vilken typ avverksamhet banker och andra institut bör bedriva och vilka skiljelinjer somdärvidlag bör upprätthållas mellan instituten. I proposition 1986/87:12 erinrarföredragande statsrådet om kommitténs uppdrag att kartlägga och utvärderabankernas engagemang i olika slags företag och att föreslå de regler ellerriktlinjer som kan anses behövliga. Mot den bakgrunden vore det, anför han,att föregripa kommitténs arbete om man vid ställningstagandet tillbanklagsutredningens förslag skulle överväga nya regler för bankernasverksamhet. Debåda motionsyrkandena rör ett ämne som är centralt i kreditmarknadskommitténsverksamhet. Utskottet har inte blivit övertygat om alt "största möjligaavreglering" med den mening uttrycket torde ha i motion 1986/87: N122 (m)är en önskvärd utgångspunkt för det fortsatta reformarbetet påbanklagstiftningens område. Det bör i dagens läge med förtroende kunnaöverlämnas åt kreditmarknadskommittén alt söka lösningar inom den vida ram somdess direktiv erbjuder. Regeringens kommande behandling av kommitténs förslag,vid vilken också ett rikt material i form av remissyttranden kan väntasföreligga, synes det inte heller finnas anledning att nu ge allmännaanvisningar för. Utskottet avstyrker alltså de båda senast nämnda motionerna ihär aktuella delar. Denfidigare i detta avsnitt refererade nya regeln omförvärv av fordran kritiserasi motion 1986/87: N121 (fp). Den innebär, hävdas det, en onödig begränsning avbankernas verksamhet. Den hindrar dem att förvärva exportfordringar i ett förallt för vidare placering på den internationella marknaden liksom att ta handom köpeskillingsreverser för t. ex. fastigheter.