bet · GA01NU7 · 1986-12-31 00:00:00 — om Stålindustrin och vissa metallindustrier NU 1986/87:7 I detta betänkande behandlas, helt eller delvis, sjumotioner från allmänna motionstiden rörande ferrokrom-,kiselmetall-, vanadin- och zinkproduktion. Utskottet avstyrker ett förslag (vpk) om att ettnationellt program för stålindustrin skall upprättas. Ansvaret för attnödvändiga struktur- och effektivitetsåtgärder vidtas inom branschen åligger,menar utskottet, i första hand berörda företag. Med anledning av en motion(vpk) om att åtgärder skall vidtas för att trygga sysselsättningen för deanställda inom konstaterar utskottet att genomförda omstruktureringarhar bedömts nödvändiga för stålindustrins fortlevnad. Utskottet hänvisar ocksåtill de olika insatser som görs för att främja utvecklingen i Bergslagen ochavstyrker förslaget. De två motionerna får stöd i reservationer (vpk). Även tre motionsyrkanden (s; fp; vpk) om attjärnsvampsverk skall lokaliseras till malmfälten och Bergslagen avstyrks avutskottet, som förutsätter att frågan är föremål för regeringens uppmärksamhet.I en reservation (vpk) krävs ett ställningstagande av till förmån fören lokalisering av ett järnsvampsverk till i första hand malmfälten och i andrahand Bergslagen. Utskottet behandlar vidare motionsyrkanden angåendeetablering av vissa metallindustrier. Motionärernas förslag gällerframställning av ferrokrom kiselmetall, vanadin och zink. De två förstnämndaförslagen (s) avstyrks; utskottet finner inte skäl för några åtgärder frånriksdagens sida. En motion (vpk) om att utvinning av vanadin skall påbörjas vidSSAB Svenskt Stål AB:s anläggningar i avstyrks med hänvisning till attföretaget utreder förutsättningarna för en sådan tillverkning.Motionen får stöd i en reservation (vpk). Slutligen avstyrker utskottet enmotion (vpk) om att ett zinksmältverk skall anläggas i län. Utskottetframhåller dock att det är angeläget att regeringen noga följer utvecklingenbeträffande utbuds- och efterfrågesituationen för zink. Det är nödvändigt,uttalas det i en reservation (vpk), att alla uppslag som kan ge sysselsättningtas till vara. Motionsyrkandena nu 1986/87:7 De motioner som behandlas här är följande: 1985/86:N212 av (vpk), vari hemställsatt hos regeringen hemställer om en utredning om anläggning av ettzinkverk rned miljövänlig teknik och att lokaliseringen sker till län. 1985/86:N213 av (vpk), vari hemställsatt hos regeringen hemställer om åtgärder för att tryggasysselsättningen för de anställda vid de olika enheterna i . 1985/86:N227 av (vpk), vari hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att en fabrik förvanadinframställning bör upprättas vid i och hemställer orn åtgärderi enlighet härmed. 1985/86:N228 av m. fl. (vpk), varihemställs att hemställer hos regeringen att snabbutreda frågan om ettjärnsvampsverk och framlägga förslag i enlighet med vad i motionen anförts. 1985/86:N243 av m. fl. (fp), vari hemställsatt begär att regeringen tar det övergripande ansvaret för att enutredning beträffande lokaliseringen av ett järnsvampsverk i malmfälten kommertill stånd. 1985/86:N289 av m. fl. (vpk), varihemställs att hos regeringen begär upprättande av ett nationelltprogram för stålindustrin enligt vad som i motionen anförs. 1985/86:A445 av m.fl. (s), såvitt gällerhemställan (3) att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om behovet av en utredning om förutsättningarna för attförlägga anläggningar för framställning av kiselmetall, ferrokrom och järnsvamptill /. riksdagsbeharidling av frågor kring stålindustrin I det följande lämnas en kort redogörelse för riksdagensbehandling av frågor kring stålindustrin. Vissa speciella frågorbelyses mer ingående i efterföljande avsnitt i anslutning till olikamotionsyrkanden. beslöt om tidsbegränsat statligtstöd för att underlätta strukturomvandlingen inom specialstålsindustrin och stålgjuteri-industrin(prop. 1977/78:47, NU 1977/78:30, rskr. 1977/78:84). Under åren 19771979anslog dessutom särskilda medel för lån.till vissaspecialstålsföretag, nämligeh , och . beslutade om statlig finansiellmedverkan vid bildandet av (prop. 1977/78:87, NU1977/78:45, rskr. 1977/78:198). Styrelsen för fastställde enövergripande strukturplan för utvecklingen av företaget. Ett årsenare hade att ta ställning till förslag om ytterligare lån till isyfte att överbrygga sysselsättningssvårigheter i samband med jsjy 19g6/87:7genomförandet av strukturplanen (prop. 1978/79:126, NU 1978/79:43, rskr.1978/79:369). begärde att regeringen skullepresentera en utvecklingsplan för . I sitt betänkande behandladenäringsutskottet då även frågor bl. a. om samordning av handelsstålsindu-strinoch om alternativa råjärnsprocesser. Vissa strukturfrågor inom specialstålsindustrinberördes i ett separat betänkande (NU 1978/79:44). behandlade näringsutskottet (NU 1979/80:51) ettantal motioner rörande bl. a. handelsstålsindustrin (inkl. ),specialstålsindustrin samt järn- och stålgjuteriindustrierna. Förslag som i huvudsak gällde åtgärder avseende SSABframlades av regeringen (prop. 1980/81:67, prop. 1980/81:100 bil. 159, NU 1980/81:51, rskr. 1980/81:266). I samband härmed behandlade näringsutskottetett stort antal mofioner. beslutade om bl. a.ytterligare kapitaltillskott fill (prop. 1981/82:56, NU 1981/82:13, rskr.1981/82:82). beslut innebar att staten skulle överta StoraKopparbergs Bergslags AB:s aktier i och att ett avtal om kapitaltillskotttill m.m. godkändes. Dessutom erhöll ett bidrag om 575milj. för aktieteckning i . Vidare beslutades att staten skulle delslåna 150 milj. kr., dels förfoga över strukturlån om 550 milj. kr. Detta innebar att staten trädde in som ägare till avaktierna i -vid sidan av () och () -och att en finansiell rekonstruktion av bolaget möjliggjordes. behandlade näringsutskottet ett antal motionerrörande stålindustrin (NU 1981/82:31). Vissa frågor var av merbranschövergripande betydelse; bl. a. föreslogs i en socialdemokratiskpartimotion att en särskild kommission skulle tillsättas med uppgift attplanera stålindustrins metallurgiutveckling. I det sammanhanget aktualiseradesstålindustrins skrotförsörjning och alternativa råjärnsprocesser. Vidarebehandlades frågor om samordning av handelsstålsindustrin och om planering avspecialstålsindustrin. berörde näringsutskottet frågor medanknytning till bl. a. i betänkanden om rekonstruktion avStatsföretagsgruppen (NU 1982/83:25), om utveckling i (NU1982/83:38) och om vissa frågor kring stålindustrin (NU 1982/83:41). Regeringen framlade vissa förslag som ett led ien statlig medverkan till en omstrukturering av den del avspecialstålsindustrin som är inriktad på tillverkning av rostfritt stål (prop.1983/84:157, NU 1983/84:35, rskr. 1983/84:320). Strukturförändringen innebaratt huvuddelen av sektorn rostfritt stål kom att grupperas under två ägarbolag,och . behandlade i sitt betänkande då ävenett antal motioner om och stålindustrins skrotförsörjning. Ytterligare motioner om stålindustrin förekom (NU 1984/ 85:28). Motionsyrkandena gällde bl. a. en parlamentarisk utredningrörande stålindustrin, omförhandlingar med specialstålsindustrin samt . 1* 1986/87. Definitionav handelsstål och specialstål NU 1986/87:7 Inom ståhndustrin fillverkas en mängd olika typer av stålsom skiljer sig åt i fråga om hårdhet, hållfasthet, slitstyrka,korrosionsbeständighet etc. Stål indelas vanligen i två huvudgrupper,handelsstål och specialstål. Indelningen grundas på stålets kemiskasammansättning. Stål med låg kolhalt - - och ingen ellerobetydlig halt av legeringsämnen definieras som handelsstål. Allt annat stålklassificeras som specialstål. Med råstål avses stålet i dess första, stelnadestadium efter det att det har lämnat stålugnarna. Handelsstålet är kvantitativt dominerande i ochhar oftast karaktären av bulkvara. Typiska handelsstålsprodukterärarmeringsstål, grovplåt, tunnplåt, profiler, balk och räls. a. rostfritt stål, snabbstål, verktygsstål ochkullagerstål. Stålproducenterna indelas traditionellt i handels- ochspecialstålverk. I den senare gruppen ingår verk vilkas produktion till mer än25 % utgörs av specialstål. Eftersom genomsnittspriset per ton är drygt tregånger högre för specialstål än för handelsstål, svarar specialstålet förhuvuddelen av salutillverkningsvärdet i dessa verk. Övriga stålföretagbetecknas som handelsstålverk. Väridens totala produktion av råstål uppgick under år1985.till , vilket var en ökning med jämfört medåret innan. Kapacitetsutnyttjandet ökade något och beräknas hauppgått till . Det ökade kapacitetsutnyttjandet beror dels på denökade produktionen, dels på en neddragning av kapaciteten. till år1985 har den totala produktionskapaciteten inom minskat med . har många av de.traditionellt storastålproducerande länderna kommit att svara för en allt mindre del av väridensstålproduktion. I tabell 1 redovisas produktionens fördelning mellan olikaländer . De valda jämförelseåren hade ett någorlundalikartat konjunkturläge. Världsproduktionen av råstål fördelad på länderoch ländergrupper 1974 1979 " 1985 % % , % 19,4. Summa 100,0 100,0 100,0 Som framgår av tabellen har produktionsandelen minskatsåväl.för EG NU 1986/87:7 som för och . Nedgången är kraftigastför , som har minskat sin stålproduktion från till79 miljoner ton . har länder som , ,, och noterat kraffiga produktionsökningar. De svenska stålverken producerade totalt 4,8miljoner ton råstål. Produktionen utgjordes till av specialstår ochtill av handelsstål. Kapacitetsutnyttjandet var relativt högt, . Utnyttjandet har ökat successivt , då avproduktionskapaciteten kom till användning. Den ökande utnyttjandegraden ärtill största delen betingad av att kapaciteten inom svensk stålindustri harminskat, , från till 5,4 miljoner tonår 1985. ökade den inhemska produktionen avhandelsstål medan produktionen av specialstål minskade . Föralla huvudgrupper av specialstål - bl. a. verktygsstål, snabbstål ochrostfritt stål - noterades en minskad produktion. Den svenska stålindustrin har varit föremål för en kraftig omstrukturering.Strukturomvandlingen har inneburit såväl företagsnedläggningar somägarförändringar. Av tabellen på nästa sida framgår nuvarande företagsstrukturinom den inhemska stålbranschen. med egen produktion harmedtagits i tabellen. Vissa strukturförändringar har även genomförts ellerbeslutats . Sålunda har fattat beslut omatt lägga ned anläggningen i . har per den 1oktober 1986 övertagit från . Vidare har AB SKF, såsom ägare av samtliga aktier i , och ägarna till det finska stålföretaget träffat avtal omen sammanslagning av de två stålföretagen. Det nya företaget - -kommer att ha huvudkontoret i . Enligt pressmeddelande från den 18 september 1986pågår diskussioner inom om företagets, tillverkning av s. k.långa, produkter. Styrelsen har konstaterat att situationen för såväldivisionen Specialprodukter i Domnarvet () som divisionen Profiler iLuleå är bekymmersam. Verkställande direktören har fått styrelsens uppdrag attfortsätta den påbörjade översynen, vilken bl. a. kommer att medföra kontakteroch diskussioner med andra svenska tillverkare. Vid division Specialproduktertillverkas valstråd och armeringsprodukter samt räls. Produktprogrammet fördivision Profiler omfattar balk, stångstål samt valsade och svetsade profiler. NU 1986/87:7 () () Nationelltprogram för stålindustrin, m.m. nu 1986/87:7 Synpunkter i motionerna 1985/86:N213 (vpk) och 1985/86:N289 (vpk) I motion 1985/86:N213 (vpk) begärs åtgärder för att tryggasysselsättningen för de anställda inom . Motionären fästeruppmärksamheten på att det aviserades en neddragning av"personalstyrkan vid detta företag. De planerade friställningarna är dockvarken nödvändiga eller ekonomiskt försvarbara, menar motionären. Han anser attett samhällsekonomiskt perspektiv måste läggas på den svenskaspecialstålsindustrin. Dess utveckling får inte styras av kortsiktigavinstintressen. Det blir, heter det i motionen, billigare för samhället i stortom de som hotas av uppsägning får stanna kvar vid företaget även omproduktionskapaciteten då inte kan utnyttjas till fullo. Enligt motionären kanproblemen inom branschen i stället lösas genom en utveckling avspecialstålsindustrin och en ökad vidareförädling av stålet i . Något nytänkande finns inte'inom stålindustrin, anförs imotion 1985/ 86:N289 (vpk). Investeringsplaner är och förblir ett samhälleligthuvudintresse. Utan offensiva företag kan handelsstålsindustrin återigen hamnapå efterkälken, säger motionärerna. Specialstålsindustrin har kommit in i enomfattande strukturomvandlingsprocess. Vid en lågkonjunktur kan även denna delav stålindustrin drabbas'av svårigheter. Motionärerna efterlyser därför ettnationellt program för stålindustrin inför 1990-talet med följandeutgångspunkter. Erforderliga investerings- och utvecklingsresurser måstetillföras stålindustrin. En sarnordning av hela den "stålbaseradekedjan" från råvara till slutprodukt måste åstadkommas.Produktutvecklingen skall ske i samarbete mellan stålverk och sluttillverkare.Nya produkter skall i första hand fylla samhälleliga behov inom t. ex. kollektivtrafik,energiteknik och byggande. Dessa produkter skall tillverkas vid befintligastålverk. Den metallurgiska utvecklingen skall samordnas medproduktutvecklingen. Gruvteknik, processteknik och förädlingsteknik skallvidareutvecklas för att svenskt kunnande och leveranser från svenskatillverkare till framtidens stålverk skall tryggas. Processutvecklingen skall iförsta hand inriktas på att energiåtgången skall minskas, arbetsmiljön och denyttre miljön förbättras och den svenska malmen förädlas inom landet. En nyägarsamordning borde vidare ske inom ett bolag där hela gruvnäringen ochstålindustrin ingår. Som inledningsvis (s. 3) har nämnts genomfördes under år1984 en omstrukturering av sektorn rostfritt stål inom specialstålsindustrin.Efter förhandlingar mellan ägarna till de fyra specialstålsföretagen , , och träffades enuppgörelse om att gruppera huvuddelen av tillverkningen av rostfritt stål underAvesta och . Genom uppgörelsen har produktionenkoncentrerats och marknadsföringen samordnats. I anslutning till överenskommelsenefterskänkte staten tidigare beviljade lån om sammanlagt 450 1** 1986/87. milj. kr.Samtidigt utfäste sig de berörda företagen att tillskjuta sammanlagt NU1986/87:7 100 milj. kr. till ett särskilt bolag, , med uppgiftatt medverka till att ny sysselsättning skapas inom berörda regioner. Som ettled i strukturuppgörelsen förband sig och under vissa förutsättningarNordstjernan AB och A 'Co HAB att inneha en majoritetspost iAvestakoncernen åtminstone t. o. m. . De två företagen äger förnärvarande resp. av aktierna i företaget som i samband medomstruktureringen ändrade namn till . Sedan det nya bildades har ett flertalåtgärder vidtagits inom företaget för att effektivisera produktionen och ökakonkurrensförmågan. Under är 1985 har metallurgin i , ettkallbandsvalsverk i och ett stålrörsverk i Lampertheim i Västtysklandlagts ned. Dessutom har företaget avyttrat verksamhet sominte har något samband med stålrörelsen.. Som en följd av dessa förändringarminskade antalet anställda i företaget från ca 7 100 personer vid årsskiftet1984-1985 till ca 6 100 personer . Av minskningen med ca 1 000personer är drygt 300 en följd av avyttrade verksamheter. Under första halvåret1986 har personalstyrkan minskat med ytterligare ca 175 personer. Som redovisas i motion 1985/86:N213 (vpk) meddeladeföretaget att personalstyrkan var för stor. Totalt 645personer blev varslade om uppsägning från företaget. Enligt företagetfullföljdes dock detta varsel endast vid s. k. äldreavgångar. Härvid erhållerberörda personer efter uppsägning från företaget arbetslöshetsersättning ihögst , varefter pensionering av arbetsmarknadsskäl aktualiseras för demsom jnte redan har uppnått ordinarie pensionsålder. I övrigt har minskningen avpersonalen vid skett genom naturlig avgång. Till följd av attkonjunkturläget för företagets produkter har varit bättre än vadman tidigare förutspådde har behovet av neddragningar minskat något. Olikautbildningsinsatser har också medverkat till att reducera den behövligapersonalminskningen. har ägarsituationen i varitföremål för uppmärksamhet. Bakgrunden var att företagsledningen i NordstjernanAB hade varit i kontakt med representanter för ett finskt och ett västtysktstålföretag. Ägarna till uttalade dock i ett gemensamt pressmeddelandei att inga förhandlingar om en försäljning av företaget tillutländska intressenter pågick eller hade pågått. Företagets ägare konstateradevidare att det ingångna avtalet med staten angående ägarstrukturen inom AvestaAB alltfort gällde. Särskilt Stöd till Bergslagen I samband med omstruktureringen av specialstålsindustrinanslog särskilda medel för att främja utvecklingen i Bergslagen.Statens industriverk och styrelsen för teknisk utveckling fick senareregeringens uppdrag att genom olika utvecklingsinsatser stödja regionen. Tillde båda verken har en rådgivande delegation. Bergslagsdelegationen, varitknuten. haft enekonomisk ram om 20 milj. kr. att använda för att initiera olika NU1986/87:7 utvecklingsprojekt'. fick Bergslagsdelegationen ställning somsjälvständig myndighet. Delegationen, vars kansli är stationerat i ,har fått en central roll i genomförandet av det treåriga åtgärdsprogram förBergslagen som fattade beslut om (prop. 1985/86:125,AU 1985/86:13, rskr. 1985/86:290). Totalt för perioden har 425 milj. kr.avsatts. Åtgärdspaketet omfattar bl. a. företagsutveckling, forskning ochutveckling, utbildning samt olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Dessutomgörs vissa insatser på kommunikationsområdet. De fyra företag som omfattades av strukturuppgörelsen inomspecialstålsindustrin utfäste sig, som tidigare nämnts, att bilda ett särskiltbolag med uppgift att skapa nya verksamheter i de regioner som har berörts avstrukturförändringarna. Företagen har förbundit sig att till bolaget, , tillskjuta totalt 100 milj. kr. påbörjade sin verksamhet i slutet av år1984. Företagen har tillskjutit totalt 80 milj. kr., varav 40 milj. kr: vid bildandetoch 40 milj. kr. Resterande 20 milj. kr. kommer att tillskjutas . ' Enligt uppgift från har bolaget fram tillbörjan av satsat kapital i totalt 14 företag med för närvarandesammanlagt ungefär 200 anställda. Insatsen från är totalt ca 15milj. Av företagen är tre belägna inom kommun, varav dock ettnyligen har gått i konkurs. Industriminister . besvarade (RD 1984/85:106 s. 78) fyra frågor med anledning av omstruktureringen inomspecialstålsindustrin och dess effekter på sysselsättningen i ochFagersta. Industriministern erinrade i sitt svar inledningsvis om statens resp.ägarföretagens åtaganden inom ramen för den uppgörelse söm hade träffats omomstruktureringen av specialstålsindustrin. Han anförde därefter att statenhade uppfyllt sina åtaganden i enlighet med den ingångna uppgörelsen.Industriministern riktade kritik mot specialstålsföretagens ägare vilka enligthans mening inte hade fullgjort sina åtaganden att skapa sysselsättning genomBruksinvest AB. Han meddelade under debatten att han hade begärt attBruksinvest skulle lämna en redovisning av arbetet med det tiotal projekt sompågick och av planerna för det fortsatta arbetet. behandlade en motion(vpk) i vilken det begärdes omförhandlingar med ägarna till de berördaspecialstålsföretagen. Enligt motionärerna behövdes det sannolikt tvingandeåtgärder gentemot ägarna för_att de skulle infria sina löften när det gälldeatt trygga sysselsättningen på bruksorterna. Näringsutskottetkonstaterade i sitt betänkande (NU 1984/85:28) att det varofrånkomligt att omstruktureringen medförde stora påfrestningar för NU1986/87:7 berördaregioner och individer. .Anpassningen hade emellertid bedömts nödvändigför att industrins överlevnads- och utvecklingsmöjligheter Utskottet noterade vidare att initiativ, hade tagits för att BruksinvestAB med ökad aktivitet skulle verka i det syfte som förutsattes i , uppgörelsenmed berörda specialstålsföretag. Mot denna bakgrund avstyrkte I en reservation av kommunisternas företrädarei utskottet uttalades att det behövdes ett mer kraftfullt agerande avregeringen för att .företagen skulle infria sina löften till bruksorterna. 1 nyssnämnda betänkande behandlade utskottet även ettmotionsyrkande liknande det som framförs i motion 1985/86:N289 (vpk). Utskotteterinrade härvid om att staten hade tagit aktivdel i omstruktureringen av såväl handelsståls- som specialstålsindustrin ochatt den nya branschstrukturen hade syftat till ätt trygga den långsiktigakonkurrenskraften inom stålindustrin. Utskottet ansåg därför att någonytterligare utredning om stålindustrin inför 1990-talet inte behövdes. Detborde enligt utskottets mening få ankomma på företagen att välja produktinriktningoch orriråden för processutveckling, föreslå lokalisering av tillverkningen,bestämma satsningarna på och formerna för forskning och utveckling och tillämpanyteknik. Utskottet avvisade också liksom vid ett flertal tidigare tillfällenmotionärernas förslag om att gruv- och stålindustrin skulle sammanföras i ettbolag. kommunisternas företrädare i utskottet reserverade sigtill förmån för motionsyrkandet. Även har de frågor som tas upp i de häraktuella motionerna diskuterats i . Industriminister en interpellation (1986/87:36) av Lars-OveHagberg (vpk) om regeringens strategi för stålindustrin. Interpellanten hade - med hänvisning till den tidigare (s.8) nämnda uppmärksamheten angående ägarsituationen i - frågat medvilka medel regeringen av Avesta AB:s huvudägare, , skulle krävaägaransvar och erforderliga investeringar i företaget. Han ville vidare veta omregeringen var beredd att utarbeta en nationell strategi för stålindustrin, somleder till att ett svenskt metallbolag bildas. Industriministern hänvisade i sitt svar till attNordstjernan AB i samband med omstruktureringen av sektorn rostfritt stål hadeförbundit sig att vara majoritetsägare i . I ägarrolleningår, fortsatte han, att ta ansvar för bolagets långsiktiga utveckling inkl.fortlöpande investeringar. Statsrådet sade vidare att det enligt vad han hadeerfarit inte var aktuellt med någon försäljning av till de aktuellastålföretagen i och . Beträffande den sistnämnda frågan anfördeindustriministern att har en i internationell jämförelse välstrukturerad stålindustri. Därefter fortsatte han: För branschens långsiktiga konkurrensförmåga är det dockviktigt att strukturerings- och effektiviseringsarbetet fortsätter. Ansvaretför detta åvilar i första hand företagen i branschen. Regeringen avser inte attutarbeta någon plan för detta arbete utöver de riktlinjer som gäller förindustri- och näringspolitiken i stort. nu 1986/87:7 Synpunkter i motionerna 1985/86:N228(vpk), 1985/86:N243(fp) och 1985/86 :A445(s) Frågan om lokalisering av ett järnsvampsverk aktualiserasi tre motioner. Nedläggningen av malmmetallurgier har lett till attstålindustrin har blivit alltmera beroende av skrot, till inte ringa delimporterat skrot, anförs i motion 1985/86:N228 (vpk). Dragkampen om skrotetmellan olika ägargrupper inom stålindustrin har varit påtaglig. Övergångeninom stålindustrin till stränggjutning och lägre produktionsnivåer gör vidareatt tillgångeii på skrot minskar, påpekar motionärerna. Beroendet av importeratskrot kan i ett kritiskt läge få till följd att stålindustrin lamslås. Måletmåste därför vara att industrin frigör sig från detta beroende och i ställetutnyttjar landets malmtillgångar. För det krävs att järnsvampstillverkningenbyggs ut. De områden som är mest lämpade för lokalisering av järnsvampsverk ärmalmfälten och Bergslagen. Enligt motionärerna bör regeringen låtautreda frågan om var ett järnsvampsverk skall förläggas. I motion 1985/86:N243 (fp) uttrycks viss oro för att allade parter som är intresserade av att ett järnsvampsverk lokaliseras tillmalmfälten inte har kopplats samman. Enligt motionärerna bör uppmanaregeringen att ta ett samlat grepp över projektet och ansvara för attförutsättningarna för en sådan lokalisering får en allsidig belysning. Den lokalisering som förordas i motion 1985/86:A445 (s) ärFagerstaNorberg-regionen.