bet · GA01FiU29 · 1986-12-31 00:00:00 — Med denna konstruktion på statsbidragen till kommunernaförsvinner behovet av skatteutjämningsavgiften. Om utjämningssystemets reglerinnebär en automatisk kostnadsökning för staten kan detta justeras inom ramenför de generella åldersrelaterade bidragen. Motionärerna påpekar att en omläggning av statsbidragentill kommunerna enligt dessa riktlinjer måste ske under en lång övergångstid.De nämnda principerna kommer att medföra stora förändringar istatsbidragsbelopp för olika primärkommuner resp. landsting. Flertalet av dagens driftbidrag torde kunna schabloniserasutan alltför omfattande omfördelande effekter mellan olika kommuner. Ettväsentligt undantag är emellertid statsbidragen till barnomsorgen. Det finnsockså t.ex. vissa verksaniheter som bara krävs inom vissakommuner/regioner. Den föreslagna schabloniseringen bör inte utesluta attstaten vill stimulera utbyggnaden av någon verksamhetgenom ett temporärt investeringsbidrag. Sammanfattningsvis kräver motionärerna en snabb utredningom de totala statsbidragen till kommunerna enligt dessa riktlinjer. I avvaktan på förslag enligt ovanstående bör nuvarande skatteutjämningssystemfortsätta att gälla med vissa förändringar i fråga om skatteutjämningsavgiften. Den indragning av medel från den kommunala sektorn somföreslås bör tills vidare ske genom en höjning av skatteutjämningsavgiften. Med hänsyn till förändringarna i befolkningensålderssammansättning föreslås att avgiften höjs med S öre/skr. förlandstingskommun och med /skr. Motionärerna avvisar helt det progressiva inslaget iskatteutjämningsavgiften. De avvisar också kompensationen för slopad kommunalföretagsbeskattning med . I motionFi308 (c) anförs att samhällsverksamheterna i stor omfattning FiU 1986/87:29bedrivs av kommuner och landsting. Den övervägande delen av kommunverksamheternaavser grundläggande samhällsservice såsom utbildning, sociala omsorger ochsjukvård. Det borde från jämlikhetssynpunkt vara en självklarhet attgrundläggande samhällsservice tillhandahålls medborgarna på likvärdiga ekonomiskavillkor. Skattekraftsutjämningen är ett medel att nå detta mål. Skatteutjämningen kan även värderas från många andraaspekter. En sådan aspekt är den regionalpolitiska. Ingen statlig satsning harså effektivt och så obyråkratiskt som skatteutjämningen medverkat till attskapa arbetstillfällen i ekonomiskt resurssvaga regioner och kommuner. Förslagen i motionen är inriktade på två olikatidshorisonter. Den första tar sikte på det kommunala budgetåret 1988.Förslagen i motionen till denna del inriktas på att förhindra att den kommunalautjämningen förlorar sin roll i fördelningspolitiken. Förslagen innebär att den kommunalaskatteutjämningen förstärks. Förslagen finansieras inom kommunsektorn genom överföringfrån de specialdestinerade bidragen (skolan undantagen) samt genom attnuvarande kompensation till kommunerna från den förändradeföretagsbeskattningen slopas. Dessutotn föreslås att den särskilda kommunalaskatteutjämningsavgiften (/skr.) och den progressiva tilläggsavgiftenavskaffas. delar inte regeringens uppfattning att dekonstaterade skillnaderna i fråga om skattesats mellan de olika länsgruppernaskulle bero på inriktningen av skatteutjämningsreform. Enligtmotionärernas mening har utvecklingen av skattesatserna följande huvudsakligaorsaker. Alla kommuner ingår inte i utjämningssystemet.Motionärerna delar således inte uppfattningen som framförs i propositionen attskillnaden i skattesats mellan skogslänen och storstadslänen beror påregelsystemet som sådant. Skillnaden uppstår genom att de regler som tillämpasför kommunerna inom utjämningen inte tillämpas för kommunerna utanförutjämningen. Motionärerna anser därför att samtliga kommuner bör omfattas avden kommunala skatteutjämningen. Vidare anser motionärerna att servicenivå och effektivitetskapar skillnader. Motionärerna anser också att en annan starkt bidragandeorsak till den kommunalekonomiska ojämlikheten är utformningen av despecialdestinerade statsbidragen. Dessa har en klar tendens till att förstärkaden ojämlikhet som har sin grund i olikheterna i fråga om skattekraft (skolanundantagen). Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi konstaterar heltfrankt: "Kommuner med bäst ekonomi (skattekraft) får höga bidrag" (DsFi 1986:7). 1 avvaktanpå en beredning föreslår följande regler . - Grundgarantimed bibehållande av skattekraftsklasser med 3-procentsin-tervaller från 103 %till av medelskattekraften. (Ändring i förhållande till propositionen.) - Tillägg elleravdrag på grund av ogynnsam resp. gynnsam åldersstruktur Tillägg har gjorts förkommunernas kostnader för gymnasieskolan samt förlandstingens kostnader för den öppna vården. derna beaktasenligt nuvarande regler. Kommunernas kostnader för FiU 1986/87:29 socialbidragbeaktas med den begränsningen att endast hänsyn till antalet Andelen familjer med bostadsbidrag beaktas men kostnadsberäkningen maximeras enligt villkoren för statligt bidrag. Vidaregodtas den tekniska förändringen som föreslås i propositionen nämligenatt åldersfaktorn och bidrag för befolkningsminskning beräknas var försig och bestäms med en decimal (i huvudsak enligt propositionen). - Tilläggför stor befolkningsminskning Motionärernagodtar skatteutjämningskommitténs förslag att den kompensation förfolkminskning som gäller för kommunerna också skall gälla för landstingen(enligt propositionen). - Skatteutjämningsbidragetberäknas med utgångspunkt från medelskattekraften och kommunernas ochlandstingskommunernas egna skattesatser . för kommimerna och14:50 kr. för landsting och . för kommuner utanför landsting (ändring iförhållande till propositionen). - Nuvarande spärregelotn en höjning av grundgarantin med lägst av medelskattekrafteniförhållande till de regler som gällde 1979 slopas (enligt propositionen). - Nuvarandespärregel innebärande att avdrag för gynnsam åldersstruktur inte får leda tilllägre skattekraftsgaranti än av medelskattekraften bibehålls (ändring iförhållande till propositionen). Dessa förslag kompenserar enligt motionärerna kommunernaoch landstingen i som förlorar utjämningsmedel enligtregeringsförslaget. Likaså kompenseras kommunerna i norra för detinkomstbortfall dessa får som följd av propositionens regler om maximering avskattesatsen till . I motion Fi21S (m) förordas en realt sett oförändradkommunal utgiftsvolym. Det innebär jämfört med en 2-procentig volymökning attkostnaderna för den kommunala verksatnheten skall reduceras med 4,5 miljarderkronor . Merparten av statsbidragen till kommunerna bör avvecklasmed undantag för bl.a. ett väl fungerande skatteutjämningssystem. Detta är nödvändigtdels för att öka det kommunala självstyret, dels för att kunna sänka det totalaskattetrycket. En minskning av statsbidraget till kommunerna får inteleda till kommunalskattehöjningar. Sådana skulle motverka strävan mot ettsänkt skattetryck och ökad valfrihet för de enskilda medborgarna. Motionärernaförordar därför att ett lagstadgat kommunalt skattestopp skall införas. En förutsättning för minskade statsbidrag och kommunaltskattestopp är att det sker en omfattande avreglering av statliga föreskrifteroch bidragsbestämmelser. Regeringen bör skyndsamt förelägga förslagdär de specialdestinerade bidragen slås samman till ett allmänt bidrag somfördelas mellan kommunerna på ett likartat sätt som de specialdestineradebidragen. Motionärerna föreslår att de specialdestineradestatsbidragen minskas med . Dessutom bör kompensationen för bolagsskatten avskaffas, vilket innebär ett ihtäktsbortfall för primärkommu nerna med . Därutöver minskas kommunernas skattein täkter med till följd av förslaget om grundavdrag för barn. Minskningenbör göras i samband med att staten transfererar FiU 1986/87:29skatteintäkter till kommunerna. Totalt innebär således förslaget ett intäktsbortfallfned . föreslås emellertid att skatteutjämningsavgiftenavskaffas och att en viss förstärkning görs av den nuvarandekommunala skatteutjäniningen, främst i syfte att stitnulera till lägrekommunalskattesatser. Tillsammans beräknas dessa förslag tillföra kommunerna4,. Den nu redovisade åtstramningen gentemot komtriunernauppgår således, utöver regeringens förslag, till för 1988.För att kunna stödja de kommuner som kan hamna i en besvärlig ekonomisksituation föreslår motionärerna ett särskilt stöd. Skatteunderlaget från fysiska personer skall utgöraunderlaget för den skattefinansierade delen av kommunernas verksamhet. Någrasärskilda avgifter på skatteunderlaget bör därför inte förekomma.Skatteutjämningsavgiften bör därför avvecklas i sin helhet. Skatteutjämningsbidraget bör beräknas utifrån en fixskattesats, vilken bör vara . för primärkommun och . för landstingsfri kommun.' Motionärernaaccepterar därför regeringens förslag om höjda grundgarantinivåer för dekomtnuner och landsting som ligger över dessa skattesatser. De stora utdebiteringsskillnader som förekommer trots denomfattande utjämningen av skattekraft beror till betydande del på den politik som förs i En del kommuner för en tnedveten högskattepolitik, till inte ringadel uppmuntrad avde incitament som det nuvarande skatteutjämningssystemet harmedfört. Motionärerna föreslår därför att kommuner med särskilt högkommunal utdebitering, med vilket de avser . förprimärkotnmun, erhåller ett särskilt bidrag för att stimulera tillskattesänkning. Det extra skatteutjämningsbidraget skall utbetalas avskattesänkningen ned till . det år skattesänkningen genomförs.Därigenom får skatteutjämningen ett inslag som stimulerar till lägreskattesatser och minskade utdebiteringsskillnader mellan olika kommuner. Den tekniska uppbyggnaden av skatteutjätnningssystemet böri allt väsentligt bibehållas. Grundgarantierna bör också bibehållasmed undantag av den korrigering som sker för kommuner med . När det gäller tekniken för beräkning av skillnader ikostnader för åldersstruktur och socialstruktur kan regeringens förslagaccepteras med vissa undantag. Kostnader för barnomsorg bör beräknasuteslutande med utgångspunkt i antalet barn i berörda åldrar. Något hänsynstagandetill den faktiska utbyggnaden av barnomsorgen bör inte ske. Motionärernaföreslår att faktorn kostnad för socialbidrag skall omfatta hela antalethushåll som får socialbidrag. förslag om tillägg vid storbefolkningsminskning accepteras. Det av motionärerna föreslagna skåtteutjämningssystemetinnebär att utbetalade skatteutjämningsbidrag komtner att öka något. till vissdel på hur mycket de kommunala skattesatserna sänks i högskatte- FiU1986/87:29 kotnmuner. I motion Fi302 (vpk) anförs att kommunerna har viktigasamhällsuppgifter när det gäller utbildning, omsorg och vård av såväl gamla somunga. bostäder och arbete. All erfarenhet visar att t.ex. en expansiv kommunalverksamhet är ett bra medel för arbete och utveckling i regionerna. En hårdnedskärningspolitik mot kommunerna riskerar att drabba de svaga grupperna ochbidra till arbetslöshet och andra regionala probletn. Ekonomiska orättvisor ochsocial nedrustning följer i spåren av åtstramningspolitik mot kommunerna.Därför är kommunisterna i stället anhängare av en politik somgaranterar kommunala resurser för en välfärdspolitik och fördelningspolitik tillde svaga gruppernas försvar. J"rots skatteutjämningsbidragen växer klyftornamellan rika och fattiga kommuner och utgör ett allvarligt samhällsproblem.Tendensen av befolkningskoncentration till storstäderna och folkminskning iflertalet län i landet bidrar till växande klyftor. Detta tvingar fram hög utdebitering i flertaletkommuner medan vissa andra har en bosättning av höginkomsttagare och därför kanhålla en relativt låg komtnunalskatt. De stora skillnaderna mellan kommunernaberor huvudsakligen på olika förutsättningar. Regelmässigt är det högskattekraft i lågskattekommunerna och låg skattekraft i högskattekommunerna. Det är därför enligt motionärerna nödvändigt att införa enenhetsskatt för stat och kommun där kotnmunerna erhåller sin andel av skattenför att klara basbehoven med utgångspunkt från fastställda kriterier beräknadepå faktorer som befolkningsstruktur, skolans och den sociala omvårdnadens behovosv. Motionärerna anser att förslaget i propositionen innebär en klar strävan attskjuta över kostnaden för skatteutjämningen på kommunsektorn för att därmedskona statskassan. Därigenom ökas pressen på den orättvisa proportionellaskatten som drabbar låg- och normalinkomsttagare hårdast. Staten har helt andramöjligheter till fördelningspolitiskt bättre inkomstkällor och kan dessutomprioritera mellan de verkligt stora utgiftsområdena i samhället. Motionärerna anser därför att skatteutjämningssystemet iprincip bör bibehållas, men den garanterade skattekraften tryggas i huvudsak viaav staten tillskjutet tillskott av skatteunderlag. Grundgarantin bör lägst vara101 % av medelskattekraften (i likhet med skatteutjämningskommitténs förslag).Vissa tekniska förändringar i beräkningen av grundgarantins olika faktorer föråldersstruktur och social struktur, gymnasieskola och barnomsorg har iförslaget en positiv inriktning. Men fortfarande uppvisar den föreslagnainplaceringen av kommunerna i grundgarantin till synes oförklarliga skillnadersärskilt vid jämförelse med resp. kommuns ekonomi- och kostnadssituation. Tekniken med beräkningen av faktorer och tillägg förfastställande av grundgarantin måste bli föremål för ytterligare analys ochöversyn i syfte att utforma indextal för korrekta värden. Syftet bör vara attanpassa systemet som en övergångsform till en enhetsskatt för stat ochkommuner. jämningsavgiftenpå /skr. kan inte godtas. Skatteutjämnings- FiU1986/87:29 systemet, som närrnast haft karaktären av ett provisorium,måste ersättas av en tnera långsiktig och varaktig lösning sorn kan trygga endemokratisk kotnmunalskattepolitik med beaktande av såväl en fördelningspolitisksom en regionalpolitisk målsättning. Den kommunala verksamheten finansieras främst genomutdebitering av kommunalskatt. I landstingskommunerna svarar skatterna för ca60.% av finansieringen och i kommunerna utgör de av de totalainkomsterna. Övriga finansieringskällor är statsbidrag, avgifter och lån. För landstingskommunerna utgörs en väsentlig del avfinansieringen av den s.k. Dagmarersättningen, dvs. överföringen av medel frånsjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen. Den ingår i tabell 1 underrubriken , bidrag och ersättningar. Vissa inkomster förlandstingen 1970-1985, i procent av resp. års totala inkomster Vårdavgifter, bidrag och I kommunerna har statsbidragen svarat för ungefär enfjärdedel av inkomsterna . Det framgår av tabell 2. Vissa inkomster förkommunerna 1970-1985, i procent av resp. års totala inkomster Summa inkomster procent miljarder kronor Bidragenoch ersättningarna från staten till kommunsektorn kan indelas i tre FiU1986/87:29 huvudgrupper: alltnänna bidrag, specialdestinerade bidrag samtersättningar från sjukförsäkringssystemet. Det allmänna bidraget utgör etttillskott till den kommunala ekonomin utan särskilda förbehåll beträffandemedlens användning. Det utgår främst som ordinarie och extra skatteutjämningsbidrag. De specialdestinerade statsbidragen utgår till visskommunal verksamhet. De kan gälla dels verksamheter som kommuner ochlandstingskommuner måste ombesörja enligt beslut av riksdag och regering, delsfrivilliga verksamheter som staten vill stimulera. De specialdestineradebidragen utgör den största bidragsposten till den,kommunala sektorn även om ensuccessiv förskjutning skett mot skatteutjämningsbidrag. Av tabell 3 framgåratt de specialdestinerade bidragen utgjorde . Statsbidrag ochersättningar till kommuner och landstingskommuner (miljarder kronor) Allmänna bidrag därav kommuner landstingskommuner Specialdestinerade bidrag därav kommuner landstingskommuner Andel allmänna bidrag i % avtotala bidrag 16,0 14,4 16,2 17,7 19,1 . bidrag i % av totala bidrag 77.7 77,9 70,3 63,7 63,3 beräknas de specialdestinerade bidragen uppgå till44 miljarder kronor. De skulle därmed svara för av de totalastatsbidragen. Staten specialdestinerar statsbidrag till ca 60 olikakommunala och landstingskomtnunala verksamheter. Kommunerna kan därutöver fådel av statsbidrag som också utgår till näringslivet. De specialdestinerade statsbidragen utgår som drift- ochinvesteringsbidrag. svarade driftbidragen för av despecialdestinerade statsbidragen. Ersättning från .sjukförsäkringssystemet grundas påöverenskommelser som träffas med sjukvårdshuvudmännen. infördes ett i grunden förändrat system förersättning från den allmänna sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen. Detinnebar en övergång från prestationsbundna ersättningar till en samladersättning per invånare för främst primärvården och annan öppen vård. Det nyasystemet innebar också en samordning med försäkringens ersättningar tillprivatpraktiserande läkare och sjukgymnaster. Denöverenskommelse som träffades innebar en 30 totalersättning från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen med ca FiU1986/87:29 11 483 milj. kr. har en ny överenskommelseträffats. Den bygger vidare på det nya regelsystemet med inriktning påytterligare utjämning av ersättningarna till sjukvårdshuvudmännen ochytterligare förenklingar. De sammanlagda ersättningarna beräknas till 12 075milj. Härtill kommer ett särskilt statsbidrag med 159 milj.kr. till den psykiatriska vården.Till de generella inslagen itransfereringssystemet kan också inräknas kompensationen till kommunerna förslopad företagsbeskattning (1 570 milj. kr. ) ochskatteutjämningsavgiften som infördes för att i statsbudgetenfinansiera den automatiska ökningen av skatteutjämningsbidragen. Avgiften tasut på det totala skatteunderlaget och uppgick till /skr. ochhöjdes för till /skr. Härtill kommer att i stället för vissabesparingar inom utbildningsområdet en särskild avgift tas ut på /skr.av kommunerna. För kommuner med en egen skattekraft överstigande avmedelskattekraften tas en tilläggsavgift ut på det överstigandeskatteunderlaget. Denna tilläggsavgift utgår efter en progressiv skala. Underår 1987 berör denna avgift endast och kommuner. I budgetpropositionen föreslås som nämnts attskatteutjämningsbidragen omfördelas och sänks, att skatteutjämningsavgiftenskall reduceras samt att vissa ändringar genomförs i några av despecialdestinerade bidragen. De sammantagna statsfinansiella effekterna avförslagen framgår av tabell 4. I tabellen redovisas även förslagen ipartimotioner som berör kommunsektorn. I tabellen har beaktats resultatet av de nya beräkningarsom gjorts, sedan budgetpropositionen avlämnades, av hur kommunernas kostnaderoch statsbidragen påverkas av att det kommunala bostadstillägget för folkpensionhöjs. Kommunernas kostnader till följd härav beräknas nu öka med 745 milj. kr.Statsbidragen beräknas emellertid öka med 585 milj. kr. vilket skulleinnebära att kommunernas nettokostnader ökar med 160 milj. kr. mot ibudgetpropositionen antagna 800 milj. kr. Förslag till förändringarav transfereringarna till och från kommunsektorn , framlagda ibudgetpropositionen och i partimotioner (-1- =förstärkning för kommunsektorn, - = försvagning för kommunsektorn) Fi215 (m) Fi320 (fp). Fi308 (c) Fi302 (vpk) -\- 1 025 -1- 2 750 -1- 2 750 Kompensation för slopad före- Bidrag till allmän sjukvård -1- 1 030 -1- 1 720 -(- 4 835 Åtgärder vid sidan av statsbudget -t- 6 540 Propositionens förslag liksommotionsyrkandena om förändringar av de specialdestinerade bidragen harbehandlats eller behandlas av berörda utskott. Utfallet av dennabehandling kan därför ännu inte helt överblickas. I fråga om ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen från sjukförsäkringen har överläggningar inletts förtidenefter . Utskottet begränsar därför sina överväganden i detföljande till de generella delarna av transfereringssystemet som ligger inomfinansutskottets beredningsområde, nämligen skatteutjämningssystemet,skatteutjämningsavgiften och kompensationen till kommunerna för den slopadeföretagsbeskattningen. Av tabellen framgår att såväl i budgetpropositionen som ipartimotionerna från moderata samlingspartiet och föreslåsnedskärningar i de generella delarna av transfereringssystemet. Utgångspunkten för omfattningen av förslagen i budgetpropositionen,i motionerna Fi21S (m), Fi320 (fp) och Fi308 (c) är att den kommunala sektornstillväxt bör begränsas till vad som är samhällsekonomiskt acceptabelt -som budgetunderskottet måste reduceras. Som framgår av tabell 4varierar dock såväl metoderna för att åstadkomma detta som den totalaomfattningen väsentligt. I motion Fi302 (vpk) däretnot tillbakavisas en inriktningav åtgärder som sammantaget reducerar den kotnmunala sektorns verksamhet. I budgetpropositionen föreslås åtgärder som sammantagetreducerar transfereringarna till kommunsektorn med netto 1200 milj. kr. Därtill har regeringen i kompletteringspropositionen föreslagit att kompensationen för slopad företagsbeskattning skall reduceras med /kommun invånare, vilket motsvarar 360 milj. kr. Regeringens förslag till indragningar av medel från kommunsektorn uppgår därmed till totalt 1 560 milj. 32 Avdessa skulle 700 milj. kr. beröra landstingskommunerna och FiU1986/87:29 återstoden 860 milj. kr. falla på kommunerna. Moderata samlingspartiet föreslår en något större generellindragning för landstingskommunerna, 970 milj. kr., medan kommunerna till följdav slopad skatteutjämningsavgift och slopad kompensation för kommunalföretagsbeskattning får en nettoförbättring med 550 milj. kr. jämförtmed nuvarande regler. Motionärerna förordar att reduceringen gentemotkommunsektorn i stället sker genom en nedskärning av de specialdestineradebidragen. föreslår i sin motion attskatteutjämningssystemet behålls oförändrat för och att nedskärningarnagentemot kommunsektorn, i avvaktan på att förändringar i de specialdestineradebidragen kan genomföras, sker genom att höja skatteutjämningsavgiften förkommuner och landstingskommuner med 9 resp. /skr. Tillsammans medförslaget att helt slopa kompensationen till kommunerna för den slopadeföretagsbeskattningen innebär förslagen att kommunsektorns inkomster nettoreduceras med varav den övervägande delen, närmare2 miljarder kronor, avser kommunerna. I motion Fi30S (c) föreslås att medel överförs tillskatteutjämningssystemet genom att kompensationen för den slopadeföretagsbeskattningen avskaffas och genom att de specialdestinerade bidragenreduceras med i storleksordningen . kommunisterna föreslår i motion Fi302 attsåväl den generella delen i form av sänkt skatteutjämningsavgift som denspecialdestinerade delen av transfereringssystemet förstärks. I budgetpropositionen gjordes en samlad bedömning avkommunsektorns ekonomiska situation . Ett antal åtgärder föreslogsdär som bedömdes vara avvägda så att de skulle kunna genomföras inom ramen förett i stort sett oförändrat kommunalt skattetryck. Det står nu klart att flera av de åtgärder regeringenföreslagit inte kommer att genomföras i avsedd omfattning. Det finns därför enrisk att den kommunala verksamheten kan komma att expandera i alltför snabbtakt. Enligt utskottets mening måste den reala volymökningen i den kommunalaverksamheten och de nominella pris- och löneökningarna begränsas. Enligt utskottet bör vissa begränsningar göras ;transfereringarna till kommunerna. Förslag härom lämnas såväl i kompletteringspropositionensom i flera av motionerna. Huvuddelen av de förslag till nedskärningar av olikaspecialdestinerade bidrag som förts fram i motionerna från moderata samlingspartiet har behandlats av utskotten och och därvid avvisats. Förslagen från om nedskärningar av alla specialdestinerade bidrag utom på skolområdet har inte kommit upp till prövning eftersom motionärer na inte fullföljt sina förslag genom att framföra yrkanden som kan behandlas av utskotten och . konstaterar därför att tillräckli ga besparingar i bidragen till kommunsektorn inte gjorts under riksdagsbe handlingen . Däremot har vissa besparingsförslag avvisats av . För att åstadkomma den nödvändiga begränsningen i den kommunala volymtillväxten måste därför i detta läge reduceringen ske i de 33 3 1986/87.