bet · GA01SoU37 · 1986-12-31 00:00:00 — om resursfördelning m. m. inom hälso- och sjukvården(prop. 1986/87:114) I betänkandet behandlas proposition 1986/87:114 om ensärskild ersättning till sjukvårdshuvudmännen för att öka operationskapaciteteninom sjukvården jämte sex motioner som väckts med anledning av propositionen.Utskottet behandlar också ett antal motioner som väckts . Utskottet behandlar inledningsvis vissa övergripandesjukvårdspolitiska frågor som aktualiserats i motioner väckta under denallmänna motionstiden. I denna del föreligger åttareservationer (m-l-c, m och vpk). Utskottet behandlar därefter förslagen i proposition1986/87:114 jämte de motioner som rör i propositionen aktualiserade frågor.Utskottet tillstyrker propositionens förslag och avstyrker motionerna. Häremotreserverar sig utskottets m-, fp- och c-ledamöter. Vpk-ledamoten reserverar sigtill förmån för ett eget motionsyrkande. I frågan om en kartläggning av köernainom vården reserverar sig utskottets m- och fp-ledamöter. Frågan om thoraxkirurgin behandlas särskilt. Utskottetuttalar med anledning av en motion (c) att det finns skäl för attklarlägga sin inställning att det inte bör föreligga några hinder för enutbyggnad av thoraxkirurgin i . Utskottet understryker att kravenpå en inte alltför uppsplittrad vård alltjämt måste tillgodoses. Utskottet tarinte ställning till om det fortsatta planeringsarbetet för thoraxkirurgin iUmeå berör villkoren för olika statliga bidrag. Det ankommer på regeringen att.i sådant fall aktualisera ärendet hos . Vad utskottet anfört föreslåsriksdagen ge regeringen till känna. Utskottet avstyrker motionsyrkanden omytterligare utbyggnad av thoraxkirurgin med hänvisning till pågåendeutredningsarbete. Utskottet behandlar slutligen ett stort antal motioner (s,m, fp, c, vpk) om åtgärder för att förbättra läkarförsörjningen m. m. Utskottet konstaterar att det stora utredningsmaterial somfinns liksom också de olika åtgärdsförslagen ger en splittrad bild och att detär svårt att bilda sig en uppfattning om vilka åtgärder som är mest adekvataoch om den samlade effekten av olika åtgärder. Utskottet anser attläkarförsörjningspro-blematiken nu måste övervägas mera samlat och i ettsammanhang så att det blir möjligt att få en helhetsbild av situationen.Regeringen bör enligt utskottet därför göra en samlad översyn av problematikenkring läkarförsörj- 1 1986/87. ningen ochförutsättningslöst överväga olika tänkbara åtgärder. Regeringen 1986/87:37bör därefter så snart det kan ske återkomma till med förslag. anfört föreslås ge regeringen till känna med anledning avmotionerna. S-ledamöterna godtar utskottets yttrande men anser att motionernabör avslås. Utskottets m-, fp- och c-ledamöter reserverarsig till förmån förett motionsyrkande (c) beträffande åtgärdsprogram för övrig vårdper- I proposition 1986/87:114 om en särskild ersättning fillsjukvårdshuvudmännen för att öka operationskapaciteten inom sjukvården harregeringen () föreslagit att till Bidrag för vissoperationsverksamhet inom allmän sjukvård för /88 anvisa ettreservationsanslag av . Regeringen har vidare berett tillfälle att tadel av vad som i propositionen i övrigt anförs om en särskild ersättning föratt öka operationskapaciteten inom sjukvården. Motioner väckta under den allmänna motionstiden I motion 1986/87:So259 av m. fl. (m)hemställs, såvitt här är i fråga (yrkande 3), att som sin mening gerregeringen till känna att nedläggningen av den för de äldre väsentliga slutnasomatiska sjukhusvården måste bromsas. Övrigayrkanden i motionen behandlas av utskottet i andra sammanhang. I motion 1986/87:So416 av () ochKarl-Göran Biörsmark (fp) hemställs att hos regeringen begär åtgärdersom innebär att thoraxkirurgi som specialitet kan inrättas vid regionsjukhuseti . I motion 1986/87:So418 av m.fl. (c) hemställsatt beslutar begära att regeringen lämnar förslag tillläkarrekryteringsfrämjande åtgärder i enlighet med motionen. I motion 1986/87:So423 av m. fl. (fp)hemställs, såvitt här är i fråga (yrkandena 1 och 3), 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförs om kartläggning av köerna inom sjukvården, 3. att hos regeringen begär förslag tillåtgärder för att stimulera läkarrekryteringen till läkarglesa områden enligtvad som anförs i inotionen. Yrkande 2 i motionen behandlas av utskottet i betänkandetSoU 1986/ 87:16. I motion1986/87:So426 av m. fl. (m) hemställs, såvitt här är i fråga SoU 1986/87:37 (yrkandena 14 och 7), 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag till reviderade riktlinjer för hälso- ochsjukvården med beaktande av den kritik som i motionen anförts mot att i utbytemot en kraftig expansion av primärvården rusta ned länssjukvården, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts i fråga omåtgärder från sjukvårdshuvudmännens sida i syfte att åstadkomma en bättreläkarförsörjning i glesbygd, 3. att riksdagenhos regeringen begär förslag till sådan lag som innebär att patienter som inteinom rimlig tid kan få behandling inom det egna skall ha rätt tillbehandling inom ett annat landstingsområde eller hos privat vårdgivare pä detegna bekostnad, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen i övrigt anförtsbeträffande möjligheterna att minska patienternas väntetider i behandlingsköer, 7. att hos regeringen begär förslag till sådanändring i hälso- och sjukvårdslagen att patienternas valfrihet stärks ienlighet med vad i motionen anförts, Yrkandena 5 och 6 i motionen behandlas av utskottet ibetänkandet SoU 1986/87:16. I motion 1986/87:So434 av () och () hemställs att hos regeringen begär att en probleminventering görsoch att därefter ett åtgärdsprogram framtas i vad gäller de yrkesområden som imotionen berörts. I motion 1986/87:So440 av Margö m.fl. (vpk)hemställs 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att sjukvården också skallbyggas ut i samhällets regi, 2. att riksdagenhos regeringen begär en översyn av möjligheterna att ta bort avgifter inomvården, 3. att riksdagenhos regeringen begär att överläggningar inleds med i syfteatt se över hur en angelägen utbyggnad av vården skall finansieras, 4. att riksdagenhos regeringen begär att en hälsopolitisk plan utformas med utgångspunkt i HS90. I motion 1986/87:So447 av (vpk) och MargöIngvardsson (vpk) hemställs att hos regeringen begär förslag om attöka tillgången på läkare och annan vårdpersonal i glesbygd enligt motionensförslag. I motion 1986/87:So448 av hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag om snabba åtgärder för att komma tillrätta med glesbygdens läkarförsörjning. I motion 1986/87:So463 av ()och () hemställs att beslutar att hos regeringenhemställa om åtgärder som innebär att thoraxkirurgi som specialitet kanetableras inom sydöstra sjukvårdsregionen vid i . I mofion1986/87:So474 av Bo Finnkvist (s) och () hemställs att SoU1986/87:37 som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om kvotering av läkare till vårdinrättningar med dåligläkarförsörjning. I motion 1986/87:So488 av () hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag om att läkare som förbinder sig attupprätthålla tjänst i av läkarbrist drabbad region skall få endel av studieskulden avskriven. I motion 1986/87:So490 av m.fl. (fp)hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförs om åtgärder för att stimulera läkarrekryteringen till glesbygd.Motivering till motionen finns i motion 1986/87:Sf349. Motioner väckta med anledning av propositionen I motion 1986/87:Sol31 av m.fl. (c)hemställs 1. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts ominriktningen av åtgärder för att öka operationskapaciteten inom vissasjukvårdsområden, 2. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts omthoraxkirurgi i och , 3. att riksdagenbeslutar avslå förslaget om särskilda riksköer för starr-, höftleds- ochkranskärlsoperationer i enlighet med det anförda, I motion 1986/87:Sol32 av () hemställsatt beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att bidragettill sjukvårdshuvudmännen för att öka operationskapaciteten inom sjukvårdenkanaliseras till regionklinikerna där köer finns, med syfte att inom regionenarbeta fram det för den egna regionen bästa sättet att minska köerna och att enfortlöpande rapportering till skall göras. I motion 1986/87:Sol33 av m. fl. (vpk)hemställs att med anledning av proposition 1986/87:114 som sin meningger regeringen till känna att en huvudregel för extra statsbidrag tillhöftleds-, kranskärls- och starroperationer skall vara att operationerna utförsi egen regi. I motion 1986/87:Sol34 av m. fl. (fp)hemställs att till Bidrag för viss operationsverksamhet inom allmänsjukvård för /88 under femte huvudtiteln anvisar ettreservationsanslag av , att användas under de förutsättningar somanges i motionen. 1 motion 1986/87:Sol35 av () och Sven-GöstaSignell (s) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om villkoren för den särskilda ersättningen. I motion 1986/87:Sol36 av m.fl. (m)hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt de i motionen anförda kraven för att komma till rätta med sjukvårdenskrisartade kösituation måste uppfyllas. 2. att , under förutsättning av bifall fillyrkande 1, beslutar anvisa SoU 1986/87:37 det i proposition 114 föreslagnareservationsanslaget. Utskottet behandlar inledningsvis vissa övergripandesjukvårdspolitiska frågor som aktualiserats i motioner väckta . Utskottet behandlar därefter förslagen i proposition 1986/87:114jämte de motioner som rör i propositionen aktualiserade frågor. Frågan omthoraxkirurgin behandlas särskilt. Slutligen behandlas ett stort antalmotioner om åtgärder för att förbättra läkarförsörjningen m. m. I några motioner tas upp frågor om valfrihet inom vårdenoch om förhållandet mellan offentlig och enskild vård. I motion 1986/87:So426 av m.fl. (m) hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådan ändring i hälso- ochsjukvårdslagen att patienternas valfrihet stärks i enlighet med vad i motionenanförts (yrkande T). I motionen presenteras bl. a. förslag till en ändradsjukvårdsförsäkring, innebärande att försäkringsersättning betalas till denvårdgivare patienten väljer. Motionärerna anser emellertid att patientensvalfrihet också bör stärkas genom att hälso- och sjukvårdslagen kompletterasoch preciseras i fråga om rätten att välja vårdgivare och vårdform. En sådanändring bör enligt motionärerna göras skyndsamt och behöver inte samordnas medden förändring i ersättningssystemet som föreslås. Utskottet har behandlatfrågor om ökad valfrihet i vården och därvid också redovisat sin syn på privatbedriven hälso- och sjukvård. Utskottet har därvid uttalat sitt stöd för dengrundläggande principen att all yrkesmässigt bedriven hälso- och sjukvård skallstå under offentlig insyn, tillsyn och kontroll. har emellertidframhållits att privata vårdinitiativ utgör ett viktigt alternativ ochkomplement till den offenfiiga vården (se t. ex. SoU 1983/84:4 y). Iproposition 1984/85:181 om utvecklingslinjer för hälso-och sjukvården m. m.uttalade statsrådet (s. 16) bl. a. att den privat bedrivnahälso- och sjukvården, främst genom heltidspraktiserande läkare ochsjukgymnaster, är ett värdefullt komplement till den offentliga hälso- ochsjukvården. Denna verksamhet borde även fortsättningsvis bedrivas medsamhällsstöd via den allmänna sjukförsäkringen. Verksamheten måste dockunderordnas kravet på en rättvis fördelning av vårdresurserna så att helabefolkningen får del av en vård på lika villkor. I betänkandet över nämnda proposition (SoU 1984/85:28)uttalade utskottet bl. (s. 10) att fördelningen av hälso- och sjukvårdensresurser enligt utskottets mening måste utgå från hela befolkningens behov avvård. Utskottet anslöt sig därför till vad som anfördes i propositionen om ettoffentligt ansvar för hälso- och sjukvården. Utskottet ansåg sig inte kunna delamotionärernas (m) uppfattning när det gäller finansieringen av hälso- SoU1986/87:37 och sjukvården. I betänkandet SoU 1985/86:16 behandlade utskottet ettmotionsyrkande av motsvarande innebörd som det nu aktuella. Utskottet hänvisadedärvid till de ovan redovisade uttalandena och avstyrkte motionen. Utskottet vill för att klargöra sin inställning återgeytterligare några av socialministerns uttalanden om riktlinjer för hälso- ochsjukvården i den ovannämnda propositionen 1984/85:181, vilka godkändes avriksdagen (prop. En inte bara formell utan även reell valfrihet förpatienten förutsätter ett gemensamt samhälleligt ansvar för en rättvis fördelning av vårdresurserna. Detta gäller såväl mellan olika delar av landet som mellan olika befolknings grupper och skilda delar av hälso- och sjukvården. Den enskildes möjligheter att aktivt efterfråga vårdpåverkas dels av vårdutbudets omfattning och inriktning, dels av dennesbegränsade kunskaper om behandlingsmetoder etc. Den efterfrågan som finns på sjukvård bygger därför tillstor del på beslut som fattas - och bör fattas - av dem som har atttillhandahålla en god professionell vård. Den avgörande frågan mot denna bakgrund är därför hurtillgängliga resurser för vård skall fördelas för att hela befolkningen skallkunna efterfråga den vård de behöver. Fördelningen av hälso- och sjukvårdens resurser måste utgåfrån hela befolkningens behov av vård. Det är t. ex. inte motiverat att användaknappa personella och finansiella resurser för att utöka antalet läkare i ettområde med mycket hög läkartäthet när det saknas läkare i många andra områden.Detta gäller även om en ytterligare läkare till det redan läkartäta området kanpeka på att även där finns en tillräcklig efterfrågan för att bedrivaexempelvis en privatpraktik. Hälso- och sjukvården kan enligt min mening intestyras efter marknadsekonomiska principer. Ett sådant system skulle merfillgodose de professionella vårdgivarnas möjligheter att välja patienter änbefolkningens möjligheter att få den vård de behöver. Utskottet hyser alltjämt samma principiella uppfattningsom kom till uttryck i proposition 1984/85:181. Någon anledning till ändratställningstagande har inte framkommit. Motion 1986/87:So426 (m) avstyrkssålunda i nu aktuell del (yrkande 7). I motion 1986/87:So440 av Margö m.fl. (vpk)hemställs att som sin mening skall ge regeringen till känna attsjukvården också skall byggas ut i samhällets regi (yrkande I). Motionärerna anför bl. a. att dealltför knappa resurserna bör användas till en satsning påpersonalförstärkningar och utbyggnad av uppsökande' verksamhet inom vården ochatt någon utbyggnad av privat vård som vänder sig till socialt redanprivilegierade grupper inte bör komma i fråga. I den ovannämnda propositionen om utvecklingslinjer förhälso- och sjukvården anfördes att hälso- och sjukvården till helt övervägandedel bör bedrivas inom den gemensamma sektorn och att hälso- och sjukvården intekan styras efter marknadsekonomiska principer (prop. s. 136). Utskottet får även hänvisa till sina uttalanden ibetänkandet SoU 1984/85:28, varav framgår att utskottet anser att fördelningenav hälso- och sjukvårdensresurser måste utgå från hela befolkningens behov av vård. SoU 1986/87:37 Med det anförda avstyrker utskottet motion 1986/87:So440(vpk) yrkande 1. I motion I986/87:So426 (m) hemställs även att riksdagenhos regeringen begär förslag till sådan lag som innebär att patienter som inteinom rimlig tid kan få behandling inom det egna skall ha rätt tillbehandling inom ett annat landstingsområde eller hos privat vårdgivare på detegna bekostnad (yrkande 3). Motionärerna ser detta som ett sättatt minska operationsköerna. När det gäller att avgöra vad som kan anses vara"rimlig tid" måste detta, anför motionärerna, bestämmas utifrånmedicinska bedömningar på central nivå. Även sociala och humanitära hänsynmåste tas. Enligt motionärerna bör det ankomma på regeringen att prövautformningen och omfattningen av lagen och skyndsamt förelägga riksdagenförslag i frågan. Det är enligt utskottet i och för sig mycket angeläget attåtgärder vidtas på många håll för att råda bot på de långa väntetider som ivissa fall råder inom vården. Utskottet är dock inte berett att generellt göraavsteg från den grundläggande principen, i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)att det är där patienten är bosatt som skall svara för ochtillhandahålla den vård som patienten behöver. Utskottet är alltså inte berettatt medverka till införandet av en allmän och lagfäst regel för patienter attpå det egna bekostnad få vård hos ett annat landsting eller hosprivat vårdgivare. Det kan tilläggas att i den nu aktuella propositionen1986/87:114 föreslås -när det gäller operationer av höftleder, grå starr ochkranskärl att patienterna skall få vissa möjligheter att behandlas på annanklinik eller sjukhus och att hemlandstinget skall betala ersättning till ettannat landsting som utför operationen. Utskottet återkommer i det följande tilldetta förslag. Utskottet vill emellertid påpeka att propositionsförslaget iviss utsträckning tillgodoser syftet med det nu aktuella motionsyrkandet. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion1986/87:So426 (m) yrkande 3. I tnotion 1986/87:So440 (vpk) hemställs vidare attriksdagen hos regeringen . begär att överläggningar inleds med Landstingsförbundeti syfte att se över hur en angelägen utbyggnad av värden skall finansieras(yrkande 3). Motionärerna anför att en,genomgripande satsning för att minskaköer, förbättra omvårdnad och nå hälsopolitiska riskgrupper kräver attlandstingen tillförs ytterligare resurser. Hälso- och sjukvårdsberedningen (S 1983:02) utgör ettsärskilt organ för överläggningar och samråd mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen. Till beredningens arbetsområde hör bl. a.förutsättningarna för samordning av den långsiktiga planeringen av hälso- ochsjukvården, arbete med läkarför-delningsprogram med de nya förutsättningar somhälso- och sjukvårdslagen ger, vårdpersonalprognoser, utbildnings- ochfortbildningsfrågor samt forsknings- och utvecklingsarbete. En särskildarbetsgrupp finns också för långsiktig planering och frågor rörandepersonalprognoser, läkarfördel-ningsprogram m.m. Regeringenhar beslutat att inrätta en ny hälso- och sjukvårdsberedningmed statsministern som ordförande. I beredningen skall SoU 1986/87:37 dessutomingå socialministern och utbildningsministern samt representanter förLandstingsförbundet och företrädare för den medicinska sakkunskapen. Den nyahälso- och sjukvårdsberedningen skall ta upp frågor på området som är av storvikt från nationella utgångspunkter. Avsikten med den nya beredningen är skall skapa en bättre framförhållning när det gäller ny kunskap av storbetydelse för människors hälsa och vård och uppmärksamma områden där kunskaps-och resursmässiga skäl talar för en koncentration till något eller någraställen i landet. Beredningen skall behandla frågor om läkarfördelningen ochden högspecialiserade vården och då beakta kostnads-och effektivitetsaspekter.Beredningen skall vidare verka för att människors hälsa sätts in i ett bredarevälfärdspolitiskt sammanhang. Folkhälsoarbetet är särskilt viktigt motbakgrunden av behovet att förebygga de stora folksjukdomarna. Tre huvudskälanges för att hälso- och sjukvårdspolitikens centrala roll i samhället nuytterligare markeras. Forskningens betydelse för hälso-och sjukvården har ökatpå flera viktiga områden, vilket har aktualiserat sjukvårdsorganisationensbehov av information och en samordning av tillgängliga resurser så att verksamhetenorganiseras på det för patienten effektivaste sättet. Vidare har denförebyggande hälso- och sjukvården kommit att prioriteras som ett resultat avHS 90-arbetet. En tredje omständighet är att strukturfrågorna inom denoffentliga sektorn fått ökad betydelse. Regelbundna överläggningar om utvecklingen inom hälso- ochsjukvården förekommer vidare inom ramen för de s. k. Dagmaröverenskommelserna.Överläggningar mellan regeringen och bl. a. sjukvårdshuvudmännen bedrivs ocksåi anslutning tili överläggningarna om skatteutjämningen. I den aktuella propositionen 1986/87:114 föreslåsinrättande av en särskild arbetsgrupp med företrädare för bl. a.Landstingsförbundet och när det gäller utarbetande avriktlinjer för det i propositionen föreslagna statsbidraget. Utskottetåterkommer härtill i sin senare behandling av propositionen och dess förslag. Enligt utskottets mening finns goda möjligheter tillregelbundet samråd mellan staten och sjukvårdshuvudmännen när det gällerutvecklingen inom hälso- och sjukvården. Att även regeringen lägger stor viktvid samrådsmöjligheterna när det gäller utvecklingen inom hälso- och sjukvårdenframgår också av den ombildning som gjorts av hälso- ochsjukvårdsberedningen. Utskottet, som anser att de frågor som tas upp i motionenbör kunna diskuteras inom ramen för de överläggningar som redan förekommer,avstyrker med hänvisning till det anförda motion So440 (vpk) yrkande 3. I några motionsyrkanden tas xippprimärvårdens ochlänssjukvårdens utveckling och behovet av vårdplatser inom den slutnasomatiska akutsjukvården. I den nämnda motionen So426 (m) hemställs attriksdagen hos regeringen skall begära förslag till reviderade riktlinjer förhälso- och sjukvården med beaktande av den kritik som i motionen anförs.mot atti utbyte mot en kraftig expansion av primärvården rusta ned länssjukvården(yrkande 1). Motionärerna är kritiska mot de s. k. HS 90-riktlinjerna med dessstarka betoning av primärvårdenoch anför att regeringen bör förelägga ett förslag till SoU1986/87:37 En närbesläktad fråga tas upp i tttotion 1986/87:So259 av NilsCarlshamre m.fl. (m). I denna begärs ett tillkännagivande till regeringenom att nedläggningen av den för de äldre väsentliga slutna sjukhusvårdenmåste bromsas (yrkande 3). Motionärerna anför att den allra viktigastevården för alla ålderspensionärer är den slutna somatiska vården. Vidareanförs att det inom akutsjukvården har skettdramatiska förändringar med en kraftig minskning av den slutna vården för yngreoch en ökning av sluten vård för äldre. Med hänvisning till den ökandeandelen av befolkningen och de äldres stora behov av sluten somatiskakutsjukvård anser motionärerna att nedläggningen av fungerandeakutsjukhus måste bromsas. I den förstnämnda motionen (So426) hänvisas till HS90eller hälso- och sjukvården inför 1990-talet, dvs. de riktlinjer för hälso- ochsjukvårdspolitiken som utskottet bl. a. behandlade i sitt betänkande SoU1984/85:28 om utvecklingslinjer för hälso- och sjukvården. I den propositionsom bl. a. låg till grund för utskottets betänkande (prop. 1984/85:181)återfinns olika uttalanden om inriktning mot förebyggande hälsovård ochprimärvårdens uppgifter. I propositionen betonades att hälso- och sjukvårdensinsatser för att förebygga ohälsa skall öka. Primärvården skall enligtpropositionen utgöra basen i hälso- och sjukvårdssystemet. Primärvården börgenom egna resurser tillhandahålla all sjukvård som inte av medicinska skäl börvara förlagd till länssjukvården. Primärvården skall tillhandahålla ett brettserviceutbud. Primärvården får, anförs del vidare i propositionen, ettsamordningsansvar och skall svara för en stor del av de samhällsinriktade ochallmänt förebyggande insatserna. Primärvården skall också ta ansvar för delångtidssjuka och en stor del av psykiatrin. Efter hand som primärvården fårett större ansvar kommer, enligt propositionen, länssjukvårdens platsantal attkunna minska. Det angavs att en omfördelning av resurser kan och bör göras föratt uppnå en mera behovsrelaterad fördelning av vårdresurserna. Läns- ochregionsjukvården kommer också att spela en stor roll när det gällerden specialiserade vården och forsknings- och utvecklingsarbete. Huromstruktureringen skall utformas avstod socialministern från att precisera. Detangavs att någon enhetlig organisationsmodell inte kan förordas. Tvärtom finnsskäl för olika modeller. Utskottet anförde i betänkandet SoU 1984/85:28 att de ipropositionen föreslagna utvecklingslinjerna inte enligt utskottets meningskulle uppfattas så som att akutsjukvården skulle minska i betydelse. Utskottetanförde vidare (s. 9):