bet · GA01SfU14 · 1986-12-31 00:00:00 — Bestämmelserna i 3 kap, 4-§ and- Bestämmelserna i 3 kap, 4§ and ra stycket tillämpas inte på föräldra- ra stycket skad också tillämpas på penning, föräldrapenning. ningvid sjukhusvård utges dock alltid med lägst . Denna lag träder i kraft . 5 Senaste lydelse 1985:1082. * Senaste lydelse 1985:87. r *' 1986/87.11 saml. Förslag till SfU 1986/87:14 Lag omändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs att 17 § hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) skall ha följande lydelse. Avpatienterna får tas ut vårdavgifter enligt grunder som landstingskommunenbestämmer, i den mån inte annat är särskilt föreskrivet. Patienter som ärbosatta inom landstingskommunen skall därvid behandlas lika. Närsjukhusvård meddelas en När sjukhusvård meddelas en pensionär sedan denne under tid som pensionär och sjukhusvården enligt 2 anges i 2 kap. 12 § lagen (1962:381) kap. 12 § lagen (1962:381) om all om allmän försäkring erhålld sådan män försäkring inte ersätts från den vård , får vårdavgif- allmänna försäkringen, får vårdav- ten bestämmas till högst giften bestämmas fill högst 55 kro- per vårddag. nor per vårddag. En fordran på vårdavgift preskriberas eftertillkomsten, I övrigt gäller preskriptionslagen (1981:130) i fråga om sådanafordringar. Dennalag träder i kraft , Senastelydelse 1986:862, 30 Lag om ändring i lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader,m.m. SfU1986/87:14 Bilaga 1 Härigenom föreskrivs att 3 och 7 §§lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader, m.m: skall ha följandelydelse. I andra fall än som avses i 2 § skall det fastställda priset för på grund av sjukdom förskrivna och inköpta läkemedel sättas ned med hela det belopp som överstiger . Om en förskrivning är avsedd att expedieras mer än en gång, gäller nedsättningen köpesumman vid varje avsett expeditionstillfälle. Vid beräkning av prisnedsättningen beaktas inte den avgift som kan ha uttagits för expedition av telefonförskrivna läkemedel. I andra fall än som avses i 2 § skall det fastställdapriset för på grund av sjukdom förskrivna och inköpta läkemedelsättas ned med hälften av det belopp som överstiger och hela detbelopp som överstiger . Om en förskrivning är avsedd att expedierasmer än en gång, gäller nedsättningen köpesumman vid varje avsettexpeditionstillfälle. Vid beräkning av prisnedsättningen beaktas inte denavgift som kan ha uttagits för expedition av telefonförskrivna läkemedel. Bestämmelserna i första stycket tillämpas även närskyddsläkemedel i annat fall än som avses i 2 § andra stycket förskrivs tillhavande eller ammande kvinna eller till barn. Från prisnedsättning enligt dennaparagraf kan regeringen undanta ett visst läkemedel eller en viss grupp avläkemedel som avses i första stycket. Visar någon att han i den omfattningsom anges i andra stycket har köpt prisnedsatta läkemedel som avses i 3 § ellerhar erlagt patientavgift för läkarvård eller annan sjukvårdande behandling somavses i 2 kap, 2 och 5 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring eller för motsvarandevård eller behandling som erhållits inom företagshälsovård, för vilken bidraglämnas efter beslut av yrkesinspektionen, är han befriad från att därefterbetala för utskrivna läkemedel. Befrielsen gäller som återstår avett är, räknat Visar någon att han i den omfattning som anges i andrastycket har köpt prisnedsatta eller andra läkemedel som avses i 3 § eller harerlagt patientavgift för läkarvård eller annan sjukvårdande behandling somavses i 2 kap. 2 och 5 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring eller förmotsvarande vård eller behandling som erhållits inom företagshälsovård, förvilken bidrag lämnas efter beslut av yrkesinspektionen, är han befriad frånatt därefter betala för utskrivna läkemedel. Befrielsen gäller under den tidsom Senaste lydelse 1985:1081. fråndet första vårdtillfället, behandlingstillfället eller läkemedelsinköpet. Förkostnadsbefrielse enligt första stycket fordras att prisnedsatta läkemedel harinköpts eller patientavgifter för läkarbesök erlagts vid sammanlagt minst 15ttllfällen. Med ett sådant tillfälle likställs två tillfällen då patientavgifthar erlagts för besök för sjukvårdande behandlingar eller förtelefonrådfrågningar som har skett hos läkare eller privatpraktiserandesjukgymnast. återstårav , räknat från det första vårdtillfället, behandlingstillfället ellerläkemedelsinköpet. Förkostnadsbefrielse enligt första stycket fordras att prisnedsatta läkemedel harinköpts eller patientavgifter för läkarbesök erlagts vid sammanlagt minst 15ttllfällen. Med ett sådant tillfälle likställs dels ett köp av läkemedel somavses i 3 § för ett belopp som överstiger 30 men inte , dels tvåtillfällen då patientavgift har erlagts för besök för sjukvårdandebehandlingar eller för telefonrådfrågningar som har skett hos läkare ellerprivatprakfiserande sjukgymnast. SfU 1986/87:14 Bilaga 1 Haren förälder eller föräldrar gemensamt flera barn i sin vård, fårbarnen gemensamt kostnadsbefrielse när antalet vårdtillfällen, behandlingstillfällenoch läkemedelsinköp för barnen sammanlagt uppgår till vad som sägs i andrastycket. Kostnadsbefrielsegäller som avses i första stycket även för barn som under dennatid fyller . Medförälder avses även fosterförälder. Som förälder räknas även den med vilken enförälder stadigvarande sammanbor och som är eller har varit gift eller hareller har haft barn med föräldern. Dennalag träder i kraft , 3 Förslag till SfU 1986/87:14 Bilaga 1 Lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 §och 3 kap, 1 § lagen (1981:691) om socialavgifter skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 1§' En arbetsgivare skall på det avgiftsunderlagsom anges i 3-5 §§ betala 1, sjukförsäkringsavgift 1, sjukförsäkringsavgift med 9,30procent, , 2, folkpensionsavgiftmed , 3, tilläggspensionsavgiftefter den procentsats som anges i särskild lag, 4, delpensionsavgiftmed , 5, barnomsorgsavgiftmed , 6, arbetsskadeavgiftmed 6, arbetsskadeavgift med 0,60procent, , 7, arbetsmarknadsavgift 7, arbetsmarknadsavgift med 2,006procent, , 8, arbetarskyddsavgiftmed , 9, vuxenutbildningsavgiftmed samt 10, lönegarantiavgiftmed . Arbetsgivare som avses i 1 kap, 2 § andra stycket skalldock betala endast tilläggspensionsavgift. Statenbetalar inte arbetsskadeavgift, 3 kap. 1§ En försäkrad som avses i 1 kap. 2 § skall på detavgiftsunderlag som anges i 3-5 §§ betala 1, sjukförsäkringsavgift 1, sjukförsäkringsavgift med 9,30procent, , 2, folkpensionsavgiftmed , 3, tilläggspensionsavgiftefter den procentsats som anges i särskild lag, 4, delpensionsavgiftmed , 5, barnomsorgsavgiftmed , 6, arbetsskadeavgiftmed 6. arbetsskadeavgift med 0,60procent samt samt 7, arbetarskyddsavgiftmed . Denna lag träder i kraft den 1januari 1988. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om avgifter somavser tid före ikraftträdandet. ' Senaste lydelse 1986:331, 2 Senaste lydelse 1985:323, 33 Socialutskottetsyttrande /87:6 y om vårdavgift för pensionärer SfU 1986/87:14 Bilaga 2 har berett socialutskottettillfälle att yttra sig över vissa med anledning av proposition 1986/87:100bil, 7 väckta motioner, nämligen motion 1986/87:Sf275 av ()och (), motion 1986/87:Sf289 av () och NilsNordh (s), motion 1986/87:Sf296 av () och ()samt motion 1986/87:Sf348 av m, fl, (m), såvitt avser yrkande4, Motionerna berör frågan om en särskild begränsningsregel för avgift sombetalas av pensionär vid vård på sjukhus (vårdavgift). I motion 1986/87:Sf275 (s) hemställs att riksdagenbeslutar att även ålderspensionär skall betala högst en tredjedel av pensionenper dag räknat i sjukhusavgift. Motionärerna hänvisar till att den som harsjukpenning betalar maximalt en tredjedel av denna i vårdavgift och till attden som uppbär föräldrapenning är garanterad att få behålla . av denna.Enligt motionärernas mening bör ett liknande förfarande gälla även pensionärer.Systemet bör utformas så att ingen pensionär skall betala mer än en tredjedelav pension och pensionstillskott, kommunalt bostadstillägg eller allmäntjänstepension för dag räknat i sjukhusavgift, I motion 1986/87;Sf289 (s) hemställs att riksdageribeslutar att införa en begränsningsregel så att även ålderspensionärer betalarhögst en tredjedel av pensionen per dag räknat i sjukhusavgift, I mottonenframhålls att detta skulle innebära att alla inom regelsystemet jämställs ochbetalar , per dag, dock högst en tredjedel av sin ersättning, I motion 1986187:Sf296 (s) hemställs att riksdagenbeslutar att samma regler för sjukhusavgiftens storlek skall gälla för såvälålderspensionärer som för sjukpenningplacerade, I motionen anförs att mångaålderspensionärer med enbart folkpension och pensionstillskott annars kommeratt betala mer för sin sjukhusvistelse än en låginkomsttagare med motsvarandeinkomster. Resultatet blir, enligt motionärerna, att många pensionärer kommeratt behöva begära nedsättning av avgiften för att klara hyran under sjukhusvis- Då är man tillbakai den situation som rådde under systemet med de SfU,1986/87:14 differentierade vårdavgifterna. . Imotion 1986l87:Sf348 (m) yrkande 4 hemställs att vid behandlingen avproposition 1986/87:100, bil, 7 beslutar avslå det ttll propositionen fogadeförslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763).Motionärerna biträder i princip propositionens förslag om avskaffande av detavgiftsfria sjukhusåret för ålderspensionärer men avvisar nu föreliggandeförslag och begär ett nytt, som tillförsäkrar betalningssvaga pensionärer sammarätt ttll avgiftsnedsättning eller avgiftsbefrielse som tillkommersjukpenningförsäkrade pattenter. Motionärerna vill - i avvaktan på en livsvarigsjukvårdsförsäkring - ha en spärregel för pensionärers avgiftsskyldighet,likvärdig med den som gäller för sjukpenningförsäkrade. Detta är enligtmotionärerna en nödvändig förutsättning för att ett avskaffande i princip avdet fria sjukhusåret skall kunna accepteras. Pensionären skall alltid ha rättatt för eget bruk behålla minst två tredjedelar av pensionen. Regeln skall,enligt mottonärerna, vara lika bindande öch lika lätt att hantera somsjukpenningregeln. Ingen hänsyn skall tas till sidoinkomster eller förmögenhetoch ej heller till det behovsprövade kommunala bostadsfilläg-get. Ingenindividuell behovsprövning skall förekomma. Möjligheten till särskildavgiftsnedsättning skall finnas kvar. Gällande bestämmelser m. m. Ersättningför sjukhusvård utges från den allmänna försäkringen fill dem som driversjukhusen (landstingskommunerna och de kommuner som är sjukvårdshuvudmän).Regeringen fastställer med stöd av 2 kap, 4 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring (AFL) grunderna för ersättningen, Griind-erna bygger påöverenskommelser som regelbundet träffas med . Sedan den 1januari 1987 erhåller sjukvårdshuvudmaririen ersättning som ingår i denallmänna sjukvårdsersättningen. För den som är sjukpenningförsäkrad görs ettavdrag på sjukpenningen för som den försäkrade vistas på sjukhuset,, (3 kap, 4 § andra stycket AFL), Avdraget får dock enligtsamma lagrum uppgä till högst en tredjedel av sjukpenningens belopp. Det ärförutsatt att sjukvårdshuvudmannen inte tar ut någon avgift från vårdtagarepför sjukhusvården när denna ersätts från försäkringen. Förpensionärer som har hel ålderspension eller hel förtidspension utges enligt 2kap, 12 § AFL ersättning från den allmänna försäkringen för sammanlagt högst365 dagars sjukhusvård. Något avdrag från pensionen görs då inte (det s, k,avgiftsfria året). Sedan denna förmån har utnyttjats helt -det kan ske under ensammanhängande vårdperiod eller vid flera kortare vårdtillfällen - är pensionären"utförsäkrad", När en pensionär har utförsäk-rats utges inte längrenågon försäkringsersättning till sjukvårdshuvudmari-nen för sjukhusvård avpensionären, Idessa fall är sjukvårdshuvudmannen i stället hänvisad ttll att själv ta ut vårdavgift av pensionären med stöd av 17 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), HSL, Enligt lagrummets första stycke bestämmer sjukvårdshu- 5 vudmanrien grunderna förvårdavgifter. När det gäller sjukhusvård av en SfU 1986/87:14 utförsäkradpensionär föreskrivs i andra stycket att vårdavgift får tas ut med Bilaga 2högst , per vårddag, Iöverenskommelse mellan staten och sjukvårdshuvudmännen med anledning avbeslutet att avskaffa de differentierade vårdavgifterna förutsätts attavgiftsnedsättning skall medges vid behov. Ett skäl för nedsättning av avgiftenär, enligt överenskommelsen, pensionärens behov av och möjlighet att betalakostnaden för egen bostad, I överenskommelsen förutsätts vidare att hänsynskall tas till pensionärens behov av medel för särskilda rehabiliteringsinsatser.Information skall ges till berörda pensionärer om möjligheten fill nedsättningav vårdavgiften. Iårets budgetproposition föreslås (bil. 7 s. 45 f. och 58 f.) att detavgiftsfria året för pensionärer vid sjukhusvistelse avskaffas. Undantag görsdock för pensionärer med hel förtidspension som föreslås få behålla förmånen avett avgiftsfritt år. Enligt förslaget skall avdrag på sjukpenningen inte görasför det begränsade antal pensionärer som har rätt till sjukpenning och somgenom de föreslagna ändringarna blir avgiftsskyldiga. Ersättning frånsjukförsäkringen för sjukhusvård skall inte lämnas när pensionären äravgiftsskyldig. Iproposition 1985/86:43 om avgifter för ålders- och förtidspensionärer vidsjukhusvård m, m, föreslogs bl, a, en återgång fill systemet med fasta avgifterför sjukhusvård för utförsäkrade pensionärer. Detta skulle ske genom en ändringav 17 § HSL, Tvåmofioner (vpk resp. c), som väcktes med anledning av propositionen, tog uppvissa frågor om skyddet för pensionärer med små pensionsinkomster. Utskottetavstyrkte motionerna och hänvisade till att det enligt det avtal som träffatsmed sjukvårdshuvudmännen vid behov medgeravgiftsnedsättning (SoU 1985/86:9 s, 6 f,). Utskottet erinrade vidare om ettfidigare uttalande (i betänkandet SoU 1982/83:34 s, 13) att den som skullebestämma den differentierade vårdavgiften självmant borde beakta den enskildesoch hans familjs situation och oberoende av särskilt yrkande nedsätta avgiften.Utskottet förklarade att det fortfarande hade uppfattningen att detprincipiellt var önskvärt att den som bestämmer avgiften självmant beaktar omdet finns skäl för nedsättning. Eftersom man förutsattes överge systemet med enallmän inkomstprövning för bestämmande av avgiften kunde detta dock varaförenat med vissa svårigheter. Utskottet ansåg att det ankom påsjukvårdshuvudmännen att utforma reglerna för prövning och nedsättning avvårdavgiften i enskilda fall. Utskottet underströk vikten av att informationskulle lämnas till berörda pensionärer om möjligheterna till nedsättning ienlighet med det träffade avtalet (betänkandet s. 6 f,). Utskottetsbedömning SfU 1986/87:14 ,som inte har att yttra sig över propositionsförslaget om avskaffande av det s, k,friåret för ålderspensionärer, delar den syn som kommer till uttryck i samtligahär aktuella motioner, nämligen att en sådan förändring aktualiserar frågan omen spärregel som skyddar de sämst ställda pensionärerna mot att drabbas av enorimligt hög avgift vid sjukhusvård. De möjligheter som finns fillnedsättning av avgiften efter en individuell prövning av behovet förutsätteratt pensionären själv begär nedsättning och redovisar motiven härför. Vid ettavskaffande av det s, k. fria året ökar antalet pensionärer som har att erläggavårdavgift. Många enstaka korta vårdtillfällen kommer att omfattas avavgiftsuttaget. I det läget behövs en mera schabloniserad regel för att skyddapensionärer med låga inkomster. Utskottet vill även erinra om att nedsättningenligt nuvarande avtal främst anknyter till pensionärens behov av egen bostadoch/eller medel för rehabiliteringsinsatser. Den situationen att pensionärenhar små inkomster eller svag ekonomi i övrigt har inte i sig berörts i avtalet. Pågrund av det anförda anser utskottet i likhet med motionärerna att det finnsskäl att nu införa en ytterligare begränsning vilken skyddar pensionärer medlåga pensionsinkomster mot att debiteras en avgift av , per vårddag. Enlösning som förespråkas i mottonerna och som utskottet också ser somprincipiellt riktig vore att anknyta till de regler som gäller beträffandesjukpenning. Enligt 3 kap, 4 § andra stycket lagen om allmän försäkring minskarvid sjukhusvård den utgående sjukpenningen med . per vårddag, dock medhögst en tredjedel av sjukpenningens belopp. En liknande regel bör gälla förpensionärer som har att erlägga vårdavgift. Detbör ankomma på regeringen att utforma förslag härom och framlägga dettaför . Utskottet vill emellertid betona att reglerna skall varaschabloniserade och enkla att tillämpa, och att de inte skall innebära enindividuell behovsprövning. Möjligheten till nedsättning med hänsyn tillsärskilda behov bör kvarstå vid sidan av den nu beskrivna begränsningsregeln, Närvarande:Daniel Tarschys (fp), (), (), (),(), (), (), (), (), (vpk), (),(), (), () och Kjell-ArneWelin (fp). Särskiltyttrande Sfu 1986/87:14 Bilaga 2 Avskaffande av det s. k. friåret för ålderspensionärer UllaTilländer (c), () och (vpk) anför: Imotton 1986/87:Sf203 av m.fl. (c) yrkande 4 och motton1986/87:Sf272 av m.fl, (vpk) yrkande 1 hemställs att förslaget omslopat friar på sjukhus skall avslås. Vår inställning till friäret framgår avdessa motioner. Arbetsmarknadsutskottetsyttrande i986/87:i4 om höjning av arbetsmarknadsavgiften Idetta yttrande behandlas två skilda frågor. Den ena gäller arbetsmarknadsavgiftenenligt lagen om socialavgifter, den andra vissa ändringar i lagen om allmänförsäkring, Regeringenhar i årets budgetproposition, bilaga 7, föreslagit en höjning avarbetsmarknadsavgiften enligt 2 kap. 1 § lagen (1981:691) om socialavgifter.Frågan om ändring av denna lagparagraf - som berör även andra avgifter änarbetsmarknadsavgiften - är hänvisad ttll beredning av socialförsäkringsutskottet.Moderata samlingsparttet hemställer i den till arbetsmarknadsutskottetremitterade kommittémofionen 1986/87:A260 yrkande 5 att skall avslåregeringsförslaget i vad avser arbetsmarknadsavgiften. Medöverlämnande av motton A260 i den aktuella delen får arbetsmarknadsutskottetanföra följande. Bakgrundentill förslaget att höja arbetsmarknadsavgiften är de förslag regeringen harlagt fram om höjningar av ersättningarna vid arbetslöshet och avutbildningsbidragen vid arbetsmarknadsutbildning. Denna reformkostnad harberäknats till 332 milj, kr. och bör enligt regeringen täckas fullt ut genomatt arbetsmarknadsavgiften höjs till frän den 1januari 1988, Idet betänkande om arbetsmarknadspoUtiken som arbetsmarknadsutskottet avgerinom kort (AU 1986/87:11) kommer utskottet att ttllstyrka regeringsförslagenbeträffande de höjda ersättningsnivåerna. Utskottet instämmer i attreformkostnaden bör täckas på det sätt regeringen har föreslagit, dvs, med enhöjd arbetsmarknadsavgift. Ställningstagandena i dessa frågor innebär attutskottet samttdigt avstyrker mofionsyrkanden med alternativa förslag i dessafrågor från moderata samlingspartiet samt från och vänsterpartietkommunisterna. De två sistnämnda partierna har dock i sina motioner inte gåttin på frågan om arbetsmarknadsavgiften. Medhänvisning till det anförda hemställer arbetsmarknadsutskottet attsocialförsäkringsutskottet föreslår att med avslag på motion 1986/87:A260yrkande 5 anta regeringens förslag om ändring av 2 kap, 1 § lagen (1981:691) omsocialavgifter i vad avser höjning av arbetsmarknadsav- 39 ILÄndringar i lagen orn allmän försäkring SfU, 1986/87; 14 Regeringenföreslår vidare i bilaga 12 (s, 89-92) till budgetpropositionen att det s, k,starta-eget-bidraget skall bli pensionsgrundande. Bidraget utgår tillarbetslösa som startar egen rörelse och ttll följd härav inte har rätt tillarbetslöshetsersättning. Arbetsmarknadsutskottetbiträder detta förslag som innefattar ändring av 11 kap, 2 § lagen om allmänförsäkring, I regeringens lagförslag ingår dessutom en ändring som avservuxenstudiestödet. Med hänsyn till att socialförsäkringsutskottet har atthandlägga frågorna om vuxenstudiestödet synes lämpligt att härtill knyta denslutliga beredningen av ändringsförslaget beträffande lagen om allmänförsäkring. Om detta har samråd under hand ägt rum mellan utskottens kanslier. Medöverlämnande av det till proposition 1986/87:100 bilaga 12 fogade förslagettill lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring hemställerarbetsmarknadsutskottet att socialförsäkringsutskottet föreslår attanta detta lagförslag såvitt avser det här aktuella s.k. starta-eget-bidraget, Närvarande: LarsUlander (s), (), (), (), (), (), (), (), (c), (vpk), (), (m), (), () och (). AlfWennerfors, och (alla m) anser att den del avyttrandet som börjar med "I det" och slutar med "avarbetsmarknadsavgiften" bort ha följande lydelse: Ställningstagandettill regeringens förslag om höjning av arbetsmarknadsavgiften hänger sammanmed behandlingen av frågan om nivåerna på ersättningarna vid arbetslöshet ochutbildningsbidragen. Detta redovisas i utskottets betänkande omarbetsmarknadspolittken (AU 1986/ 87:11), Moderata samlingspartiet har därvidförordat att önskemålen om förbättrade kassaersättningar skall tillgodosesgenom en frivillig ttlläggsför-säkring som finansieras i annan ordning utanlanspråktagande av ytterligare avgiftsmedel enligt lagen om sociala avgifter.Detta har utvecklats i en reservation (nr 62) till betänkandet. Mot denbakgrunden avstyrks den höjning av arbetsmarknadsavgiften som föreslås ibudgetpropositionen. Medhänvisning till det anförda hemställs att socialförsäkringsutskottet föreslåratt skall med bifall ttll motton 1986/87:A260 yrkande 5 avslå regeringens förslagfill ändring av 2 kap, 1 § lagen (1981:691) om SfU 1986/87:14 socialavgifter i vad avser höjning av arbetsmarknadsavgiften. 1, ElverJonsson och Chariotte () anför: Närdet gäller finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen har folkparfiet ipartimotion 1986/87:A229 principiellt uttalat sig för att egenavgifterna tillförsäkringen bör höjas och att arbetsgivarnas ansvar för finansieringen ökas.Därmed avses att skapa incitament för arbetsmarknadens parter att slutalöneavtal som inte är inflationsdrivande och inte heller skapar arbetslöshet, Ienlighet med detta resonemang har vi godtagit en höjning avarbetsmarknadsavgiften som vi har begärt ett ändrat statsbidragssystemnär det gäller arbetslöshetskassorna som bl, a. innebär höjda avgifter förmedlemmarna. Den frågan behandlas i arbetsmarknadsutskottet (AU1986/87:11), 2, IngvarKarisson i (c) anför: Närdet gäller förbättrade ersättningar vid arbetslöshet har intagitståndpunkten att frågan bör bli föremål för överiäggningar mellan regeringen åena och de fackliga organisafionerna och Arbetslöshetskassornassamorganisafion å den andra sidan. Målsättningen för överläggningarna bör varaatt de arbetslösa får kompensation för pris- och löneutvecklingen. Sett mot denbakgrunden framstår en höjning till , av kassaersättningarna som rimlig.Vi har vid våra bedömningar förutsatt att höjningen av ersättningarnafinansieras genom höjda egenavgifter till kassorna, dvs, genom en omfördelningfrån dem som har arbete fill dem som är arbetslösa. Jag vill erinra om attstatsbidraget fill kassorna nu utgör av deras kostnader. En enhälligriksdag beslöt att statens andel skulle uppgå till , ochfrån vår sida anser vi att denna kostnadsandel bör återställas. Även detta böringå i de överläggningar som vi har förutsatt skall komma till stånd,; Sammanfattning............................................................. ....... 1 Motionerväckta med anledning av proposition 1986/87:69 2 Motionväckt under den allmänna mofionsfiden /86......... 2 Motionerväckta under den allmänna motionstiden /87 2 Utskottet........................................................................ ....... 5 D 1,Bidrag till sjukförsäkringen...................................... ....... 5 Allmänt omsjukpenning........................................... 5 Kompensationsnivåninom sjukpenningförsäkringen m, m 7 Egenföretagaresoch hemarbetandes sjukpenningskydd 8 Rehabilitering................................................................. ....... 9