bet · GA01LU6 · 1986-12-31 00:00:00 — om bokföringslagens bestämmelser om räkenskapsår I betänkandet behandlas en motion (fp) vari yrkas attbestämmelserna om räkenskapsår i bokföringslagen ändras. På begäran av lagutskottet har jordbruksutskottet yttratsig över motionen. Yttrandet har fogats som bilaga till betänkandet. Utskottet hemställer att med anledning avmotionen som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anför omframläggande av förslag till ändring av bokföringslagen. Motion 1985/86:L239 av och (båda fp) vari yrkas att beslutar att 12 § bokföringslagen ändrasantingen så att brutet räkenskapsår kan omfatta även tiden 1 november-31oktober eller så att ges möjlighet att medge annanräkenskapsperiod när särskilda - i stället för synnerliga - skäl föreligger. Bestämmelser om räkenskapsår finns intagna i 12 §bokföringslagen (1976:125), Huvudregeln är att räkenskapsåret skall och överensstämma med kalenderåret. Annat räkenskapsår änkalenderår (brutet räkenskapsår) får användas men skall då omfatta antingentiden den 1 maj-den 30 april, den 1 juli-den 30 juni eller den 1 septemberden31 augusti. Föreligger synnerliga skäl, kan regeringen eller myndighet, somregeringen bestämmer, medge att annan period av skall utgöraräkenskapsår (12 § första stycket). Regeringen har delegerat dennadispens-givning till . Om brutet räkenskapsår tillämpas, får enligt 12 § tredjestycket omläggning av räkenskapsåret tilj kalenderår alltid ske. I annat fallfår omläggning av räkenskapsåret inte ske med mindre tillstånd därtill ges avlänsstyrelsen. Den som är bokföringsskyldig i fråga om flera rörelser skallanvända samma räkenskapsår för dessa, om ej synnerliga skäl föranleder annat.. Från nu angivna regler gäller vissa undantag. Sålunda fåromläggning av räkenskapsår ske utan särskilt tillstånd i syfte att få sammaräkenskapsår för flera rörelser eller inom en koncern. eller förkortas i vissasituationer, t. ex, när en rörelse övergår till annan LU 1986/87:6innehavare eller upphör. Allmän bakgrund till motionsyrkandet Drygthälften av den svenska spannmålsskörden levereras till spannmålshandeln undermånaderna . Betydande kvantiteter lagras även av lantbrukarnafram till då högsta inlösenpris erhålls. Inlösenpriset förspannmålen fastställs av regleringsföreningen ,Överskottskvantiteterna skall hembjudas fill regleringsföreningen . SvenskSpannmålshandel är en av de sju regleringsföreningarna på jordbrukets område.Regleringsföreningen har efter beslut av och efter närmare direkfivav statens jordbruksnämnd bl, a, till uppgift att inlösa och fill lägstamöjliga kostnad omhänderta - i praktiken oftast exportera -den spannmål sominte finner marknadsmässig avsättning på hemmamarknaden. Överskottsproduktionenav spannmål har uppgått fill i runt tal perår. Under kalenderårets sista kvartal är handeln med spannmål påvärldsmarknaden i allmänhet mest intensiv. Exportpriserna är då samfidigt dehögsta. På grund härav är regleringsföreningens kostnader under denna tidjämförelsevis mycket låga. Betingelserna för export av spannmålsöverskottet ärsåledes som mest gynnsamma . Imofion L239 (fp) yrkas att skall ändra 12 § bokföringslagen så attbrutet räkenskapsår även kan omfatta tiden . Alternativtyrkar motionärerna att skall ändra nämnda paragraf så attriksskatteverket ges möjlighet att medge att annan period skall utgöraräkenskapsår när särskilda - i stället för som synnerliga - skäl föreligger.Motionärerna erinrar om att spannmålshandeln före ikraftträdande avbokföringslagen i stor utsträckning använde nämnda räkenskapsår. Vidare påpekasi motionen att avslagit ett flertal individuella ansökningarom dispens från föreskrifterna om räkenskapsår, Imofionen framhålls att det för de svenska företag som handlar med spannmål föllsig naturligt att upprätta bokslut då skörden medsäkerhet var bärgad. Företagen hade då stora lager. Av kreditskäl måsteföretagen ha en stor lagerreserv vid bokföringsårets utgång, vilket enligt nugällande regler inträffar först . Förregleringsorganet Svensk Spannmålshandel är det, påpekar motionärerna, avintresse att betydande kvantiteter av spannmålsöverskottet kan exporteras undermånaderna , då isförhållandena inte stör sjöfarten och dåvärldsmarknadspriserna i regel är högre än under följande månader.Spannmålsföretagens behov av lager vid bokföringsårets utgång leder också tillatt Svensk Spannmålshandel numera inte har möjlighet att få fram önskadkvantitet spannmål för export Motionärerna anser att stelbenta bokföringsregler LU1986/87:6 åsamkar såväl landet som lantbruket förluster. Frågan om räkenskapsårets förläggning i tiden var föremålför ingående överväganden under riksdagsbehandlingen av proposition 1975:104med förslag till ny bokföringslag. I sitt av godkända betänkande LU1975/76:15 hänvisade lagutskottet till att den dåvarande möjligheten att frittbestämma redovisningsperiod kunde leda till vissa problem vid beskattning, bl.a. kontrollsvårigheter. Utskottet underströk emellertid att de skattemässigahänsynen inte kunde få vara ensamt avgörande när det gällde att ta , ställningtill frågan om brutet räkenskapsår skulle tillåtas. Bl.a. kunde det för en delbokföringsskyldiga vara lämpligt att låta räkenskapsåret sluta vid den tidpunktpå året när den ekonomiska aktiviteten var lågi liksom att det ibland kundevara särskilt mofiverat att varje räkenskapsår fick omfatta en obruten säsong irörelsen. Utskottet ansåg att det dock var nödvändigt att den dåvarandevalfriheten i fråga om räkenskapsperiod begränsades. Den i . propositionenföreslagna begränsningen till tertial och halvår utgjorde enligt utskottetsmening en skälig avvägning mellan samhällets krav på ordning och reda ibokföringsväsendet och det ekonomiska livets intresse av flexibilitet i frågaom valet av redovisningsperiod. I samband med utskottets behandling av lagförslaget uppkomockså fråga om det fanns skäl att öppna möjlighet till dispens från-reglerna omvilka tidsperioder som kunde utgöra räkenskapsår, I syfte att främst undvikaatt vissa internationella samarbetsavtal skulle rubbas genom den svenskabokföringslagstiftningen tillkom pä utskottets förslag en särskild dispensregelsom gav möjlighet att tillgodose mera extraordinära behov av bruteträkenskapsår. Utskottet underströk att avsikten var att dispensbestämmelsenskulle tillämpas mycket restriktivt. I lagtexten markerades detta genom att"synnerliga skäl" måste föreligga för att dispens skall kunna ges. behandlade en motion (c) vari liksomi den nu aktuella yrkades att 12 § bokföringslagen ändrades så att bruteträkenskapsår även skulle kunna omfatta tiden den 1 november-den 31 oktober.Till grund för yrkandet i den tidigare behandlade motionen låg önskemålet attskapa gynnsammare möjligheter till lagernedskrivningar för spannmålshandeln. Imotionen framhölls att spannmålsföretagen hade maximalt lager ochatt de skulle kunna göra maximal lagernedskrivning vid beskattningen, omräkenskapsåret fick sluta per den 30 september.eller den 31 oktober.Skatteutskottet avgav yttrande i ärendet. Dessutom var motionen föremål förremissbehandling. Vidare lämnade vid en Utskottshearing företrädare förjustitiedepartementet och en redogörelse för och synpunkter pådispensgivningen enligt 12 §'första stycket bokföringslagen. I sitt av godkända betänkande LU 1979/80:15anförde lagutskottet att det enligt utskottets mening inte fanns någonanledning att i bokföringslagen införa ytterligare en redovisningsperiod enbartför att tillgodose en viss branschs intressen. Om man skulle vilja nä detresultatet att 1 * 1980/87. avskrivningaralltid skall generellt få göras då lagret är störst LU1986/87:6 måste man, framhöll utskottet, helt slopa begränsningarna i rättenatt använda brutet räkenskapsår, en åtgärd som inte borde komma i fråga.Lagutskottet ansåg i likhet med skatteutskottet att mofionsyrkandet inte bordebifallas och avstyrkte därför detsamma. konstaterade vidare i betänkandet att underde som dispensregeln varit gällande dispens syntes ha getts inågot vidare omfattning än vad utskottet och avsett meddispensregeln. behandlade därefter ingående frågan omskillnaden mellan uttrycken särskilda och synnerliga skäl och om dispensregelnborde ändras sä att det skulle krävas endast särskilda skäl för dispens.Lagutskottet framhöll att det inte är ovanligt att uttryck som särskilda skäloch synnerliga skäl ges en något varierande innebörd beroende pä i vilketrättsligt sammanhang de används. Helt allmänt kunde enligt utskottet sägas attmed uttrycket särskilda skäl ofta avsetts att vissa särskilda omständigheterskall föreligga medan uttrycket synnerliga skäl använts för situationer som knappastkan karakteriseras som särpräglade men där man ansett att omständigheterna idet särskilda fallet tillsammantagna innefattar särskilt starka skäl. hade uttrycket synnerliga skäl också kommit att alltmer användas närman över huvud taget velat ha en mer restriktiv tillämpning. Den aktuelladispensregeln i bokföringslagen angavs av utskottet som ett exempel härpå.Dispens skulle nämligen ges endast i mycket extraordinära fall, I sådana falldär man vill ha en något liberalare tillämpning av t. ex. en dispensbestämmelseväljer man ofta, påpekade utskottet, uttryck som särskilda skäl eller särskildaomständigheter utan att man därför, såsom på skatteområdet, med det valdauttrycket avser att en mer omfattande dispensgivning skall komma till stånd.Utskottet anförde vidare att det inte heller är ovanligt att man vid införandetav en ny dispensregel väljer uttrycket synnerliga skäl för att senare, om behovuppstår att något lätta på regeln, kunna byta ut uttrycket mot särskilda skäl. När det gällde frågan om det fanns något behov av attändra den aktuella dispensregeln hänvisade utskottet bl. a. till vadjustitiedepartementets företrädare uppgett vid utskottets hearing i ärendet. Deframhöll att det var framför allt i fråga om dotterbolag till utländskakoncerner som den nuvarande dispensregeln lett till en del mindretillfredsställande avgöranden. I dessa fall borde det finnas större möjligheteratt bevilja dispens. Utskottet konstaterade sammanfattningsvis att vissaproblem för dispensmyndigheten hade uppstått vidtillämpningen av dispensregeln. Bl, a, hade verket ansett sig tvingat att gedispens i vissa fall på vilka dispensregeln uppenbarligen inte varit avsedd atttillämpas. När verket t. ex. gett svenska s, k, marknadsbolag dispens har mansålunda i viss mån gått ifrån den innebörd utskottet och gett åtuttrycket synneriiga skäl och snarare tillämpat dispensregeln som om den endastavsett särskilda skäl. Med hänsyn till vad företrädare anförtom dispensgivningen utgick utskottet från att, om det visade sig blierforderligt, förslag till eventuella lagändringar skulle komma att föreläggasriksdagen. Något initiativ från sida var därför enligt utskottetsmening inte påkallat. Utskottet LU 1986/87:6 Ibetänkandet behandlas en motion om ändring av bokföringslagens regler omräkenskapsår. Enligt12 § bokföringslagen (1976:125) är huvudregeln att räkenskapsåret skall och överensstämma med kalenderåret. Annat räkenskapsår änkalenderår (brutet räkenskapsår) får användas men skall då omfatta antingentiden den 1 maj-den 30 april, den 1 juli-den 30 juni eller den 1 september-den31 augusti. Föreligger synnerliga skäl, kan regeringen eller myndighet, somregeringen bestämmer, medge att annan period av skall utgöraräkenskapsår (12 § första stycket). Regeringen har delegerat dennadispensgivning till . Imotionen yrkas att skall ändra 12 § bokföringslagen så att bruteträkenskapsår även kan omfatta tiden den 1 november-den 31 oktober. Alternativtyrkar motionärerna att skall ändra nämnda paragraf sä attriksskatteverket ges möjlighet att medge att annan period skall utgöra räkenskapsårnär särskilda - i stället för som synnerliga - skäl föreligger. Till stödför yrkandet anför motionärerna att spannmålshandeln före ikraftträdandet avbokföringslagen i stor utsträckning använde perioden den 1 november-den 31oktober som räkenskapsår. Anledningen till att bokslut upprättades avspannmålsföretagen vid denna fidpunkt var att skörden då med säkerhetvar bärgad och företagen därför hade stora lager. Motionärerna påpekar attspannmålsföretagen av kreditskäl måste ha en stor lagerreserv vidbokföringsårets utgång, vilket enligt nu gällande regler inträffar först den 31december. Flera spannmålsföretag har hitintills sökt dispens frånföreskrifterna om räkenskapsår men ansökningarna har avslagits. Imotionen hänvisas vidare till att det för regleringsorganet SvenskSpannmålshandel är av intresse att betydande kvantiteter av spannmålsöverskottetkan exporteras , då isförhållandena intestör sjöfarten och då världsmarknadspriserna i regel är högre än . Enligt motionärerna hämmas emellertid spannmälsexporten numera av attspannmålsföretagen behöver hålla stora lager vid kalenderårets utgång. Påbegäran av lagutskottet har jordbruksutskottet yttrat sig över motionen. I yttrandetframhålls att spannmålsproduktionen karaktäriseras av storaöverskott som utgör en besvärande belastning pä såväl näringens som landetsekonomi. Det finns enligt jordbruksutskottets mening all anledning att ta tillvara de möjligheter som erbjuds att lindra kostnaderna för omhändertaeande avöverskottet. Jordbruksutskottetpåpekar att det med hänsyn fill situationen på den internationellaspannmålsmarknaden skulle vara fördelaktigt, om huvuddelen av det svenskaspannmålsöverskottet kunde lastas ut , då priserna ärrelativt fördelaktiga och innan isläget försvårar utförseln. Gällandebokförings- och kreditregler gör det emellertid ogynnsamt för spannmålshandelnatt minska sina lager under den för exporten gynnsam-inaste tiden. Enomläggning av bokföringsåret så att spannmålshandeln tillåts arbeta med bruteträkenskapsår som får omfatta perioden den 1 november-den31 oktober skulle enligt jordbruksutskottet vara ägnat att i LU 1986/87:6icke obetydlig mån minska kostnaderna för exporten av spannmålsöverskottet. tillstyrker således från de synpunkterutskottet har att beakta en ändring av bokföringslagen som gör det möjligt förspannmålshandeln att lägga om sitt bokföringsår i den riktning som anges imotionen. kan för sin del helt ansluta sig till vadjordbruksutskottet anfört. Starka skäl talar således för att spannmålshandelnbör ges möjlighet att använda ett annat räkenskapsår än det som föreskrivs ibokföringslagen. Som utskottet framhållit då frågan om tidpunkterna förräkenskapsåret tidigare varit aktuell (se LU 1979/80:15) finns det emellertidinte någon anledning att i bokföringslagen införa ytterligare enredovisningsperiod för att tillgodose en viss branschs intressen. Orri man meragenerellt skulle tillåta bokföringsskyldiga att välja det räkenskapsår som bästpassade dem skulle det innebära att de nuvarande begränsningarna 1 rätten attanvända brutet räkenskapsår helt fick slopas. En sådan åtgärd bör enligtlagutskottets mening inte komma i fråga. De problem som kan uppkomma måste istället lösas inom ramen för dispensförfarandet. Utskottet erinrar om att den nuvarande dispensregeln intefanns med i regeringens förslag till ny bokföringslag utan tillkom underutskottsbehandlingen av förslaget (prop. 1975:104, LU 1975/76:15): Att regelninfördes berodde främst på att utskottet ville undvika att vissainternationella samarbetsavtal skulle rubbas genom den svenskabokföringslagstiftningen. Utskottet underströk att avsikten var attdispensbestämmelsen skulle fillämpas mycket restriktivt. I lagtexten markeradesdenna avsikt genom ett krav på synnerliga skäl för att dispens skall få ges.Utskottet vidhåller sin uppfattning att restriktivitet måste iakttas viddispensgivningen. Även om således någon mer allmän liberalisering inte börgenomföras bör det dock enligt utskottets mening vara möjligt att ändradispensregeln så att man öppnar en möjlighet för spannmålshandeln att fåanvända en annan redovisningsperiod än dem soni föreskrivs i bokföringslagen.Det bör ankomma på regeringen att närmare överväga hur en sådan ändringlämpligen bör genomföras. Med hänsyn till vikten av att en omläggning avräkenskapsåret för spannmålshandeln kan genomföras bör enproposition i ämnet framläggas för i sådan tid att lagstiftningen kanträda i kraft , Vad utskottet sålunda anfört bör ges'regeringen tillkänna. Ställningstagandet innebär att motionärernas önskemål i allt väsentligtblir tillgodosett. att med anledning av rnotion 1985/86:L239 somsin mening ger regeringen fill känna vad utskottet anfört om framläggande avförslag till ändring av bokföringslagen. Närvarande: Per-OlofStrindberg (m), (). 1986/87:6 son (s),(), (), (), (),(), (), (), GunnarThollander (s), (), (), Kersfi ()och (). LU 1986/87:6 om räkenskapsperiod enligt bokföringslagen har genom beslut berettjordbruksutskottet tillfälle att yttra sig över motion 1985/86:L239 av LarsErnestam och () om ändrade bestämmelser om räkenskapsår ibokföringslagen. I motionen begärs ändring av 12 § bokföringslagen(1976:125) för att möjliggöra för spannmålsföretagen att förlägga sitträkenskapsår till perioden den 1 november-den 31 oktober. Motionärerna erinrarom att spannmålshandeln före ikraftträdandet av gällande lag i storutsträckning använde nämnda räkenskapsår. godtas dock endasträkenskapsår som sammanfaller med jämna tertial samt hel- och halvår.Riksskatteverket har möjlighet att medge annan räkenskapsperiod om synnerligaskäl föreligger, men har avslagit ett flertal individuella ansökningar frånspannmålsföretag om dispens i berört hänseende, framhåller motionärerna.Enligt deras mening hämmas spannmälsexporten , dåexportmöjligheterna i övrigt är gynnsamma, av stelbenta bokföringsregler.Spannmålsföretagen måste av kreditskäl ha lager vid bokföringsårets utgång,vilket enligt nu gällande regler inträffar först . Svensk Spannmålshandel, ekonomisk förening, har iskrivelse till utskottet ställt sig bakom motionärernasförslag. Företrädare för föreningen har inför utskottet vidare utvecklat sinsyn på frågan. Svensk Spannmålshandel är en av de sju regleringsföreningarna påjordbrukets område. har efter beslut av ochefter närmare direktiv av statens jordbruksnämnd bl. a. till uppgift att inlösaoch till lägsta möjliga kostnad omhänderta - i praktiken oftast exportera - denspannmål som inte finner marknadsmässig avsättning på hemmamarknaden. Utskottet behandlar i det följande de aspekter av ärendetsom faller inom utskottets beredningsområde. Av den svenska spannmålsskörden, som under åren 1980-1984genomsnittligt uppgick till , levererades tillspannmålshandeln , medan handeln under åretstvå sista månader tog emot , beroende pä sädesslag. Betydandekvantiteter lagras även av lantbrukarna fram till då högstainlösenpris erhålls. Inlösenpriset för spannmålen fastställs av Svensk Spannmålshandel.Överskottskvantiteterna skall hembjudas till regleringsföreningen den 1 mars.Överskottsproduktionen av spannmål har uppgåtttill i runt tal . LU 1986/87:6 Svensk Spannmålshandel har i sin skrivelse till utskottetframhållit bl. En framgångsrik avyttring av så stora kvantiteter (1,2miljoner ton) förutsätter en noggrann planering både när det gällerförsäljningsverksamheten och den fysiska hanteringen. Världsmarknadsprisernaför spannmål, som undergick ytterstsmå förändringar, har därefter fluktuerat starkt, bl, a, underinflytande av ändringar i tillgångs- och efterfrågesituationen. För att kunnaplanera försäljningen och utnyttja det aktuella marknadsläget måste föreningenvid varje tillfälle dels ha god kännedom om överskottets storlek, dels också hamöjlighet att disponera varan. Under kalenderårets sista kvartal är handeln påvärldsmarknaden i allmänhet som intensivast, exportpriserna fördelaktigast ochdärmed SSH:s kostnader som lägst. I princip borde huvuddelen av spannmålsöverskottet lastasut fr. o. m. september fram till den tid då issituationenförsvårar eller omöjliggör sjöfart med fartyg av den storlek somspannmälsexporten oftast utnyttjar sig av. Dä issituationen lättat och dedefinitiva hembudskvantiteter-na är kända skulle därefter återståendekvantiteter säljas och skeppas ut. En omläggning av bokföringsåret för spannmålshandelnskulle enligt företrädare för regleringsföreningen kunna medförakostnadsminskningar för spannmälsexporten med minst ett par tiotal miljonerkronor. Utskottetfår för egen del anföra följande. Spannmålsproduktionen karaktäriseras avstora överskott som utgör en besvärande belastning på såväl näringens somlandets ekonomi. Det finns enligt utskottets mening all anledning att ta tillvara de möjligheter som erbjuds att lindra kostnaderna för omhändertagande avöverskottet. Av den föregående redogörelsen framgår att det med hänsyntill situationen på den internationella spannmålsmarknaden skulle varafördelaktigt, om huvuddelen av det svenska spannmålsöverskottet kunde lastas utunder höstmånaderna, då priserna är relativt fördelaktiga och innan islägetförsvårar utförseln. Gällande bokförings- och kreditregler gör det emellertidogynnsamt för spannmålshandeln att minska sina lager under den för exportengynnsammaste tiden. En omläggning av bokföringsåret så att spannmålshandelntilläts arbeta med brutet räkenskapsår som får omfatta perioden - 31oktober skulle enligt utskottets mening vara ägnat att i icke obetydlig månminska kostnaderna för exporten av spannmålsöverskottet. Utskottet tillstyrker således, från de synpunkterutskottet har att beakta, en ändring av bokföringslagen som gör det möjligt förspannmålshandeln att lägga om sitt bokföringsår i den riktning som anges imotionen. Närvarande: (), (), 1986/87:6 (s), ArneAndersson i (), (), (). Bilaga MartinSegerstedt (s), (), (), (), (), (), (), (vpk) och ().