bet · GA01TU4 · 1986-12-31 00:00:00 — om fortsatt giltighet av lagen (1977:494) om tillståndtill överlåtelse av fartyg (prop. 1986/87:29) utskottettillstyrker i betänkandet regeringens förslag att i avvaktan på resultatet avpågående utrednings- och beredningsarbete lagen om tillstånd till överlåtelseav fartyg, den s. k. flagglagen, ges fortsatt giltighet till utgången av år1989. Härav följer att.avslagsyrkandet i en m-motion avvisas. Ej heller finnerutskottet anledning föreligga att ger regeringen till känna vad somanförs i samma motion om åtgärder för att utveckla svensk sjöfart och minskabehovet av utflaggning. I avvaktan på resultatet av det beredningsarbete och deöverväganden som pågår inom beträffandeförutsättningarna för och utformningen av den framfida sjöfartspolifikenavstyrks motionen sålunda även i denna del. Mot utskottets beslutreserverar sig m- och fp-ledamöterna. Vid betänkandet har fogatsett särskilt yttrande av vpk-ledamoten. Iproposition 1986/87:29 föreslär regeringen ()att anta ett inom upprättat förslag tilllag om fortsätt giltighet av lagen (1977:494) om tillstånd till överlåtelse avfartyg. Lagförslaget har tagits in som bilaga till detta betänkande. 1986/87:T107av m. fl. (m) vari yrkas 1. att avslårregeringens förslag till lag om fortsatt giltighet av lagen (1977:494) omtillstånd till överlåtelse av fartyg, 2. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs om åtgärder för attutveckla svensk sjöfart och minska behovet av utflaggning. 1Riksdagen 1986/87.15 saml. Bakgrund tu 1986/87:4 Enligt lagen (1977:494) om tillstånd till överlåtelse avfartyg, den s. k. flagglagen, som trädde i kraft , gäller attett svenskt registreringsplikfigt skepp eller andel däri inte får överlåtasutan tillstånd av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer, omskeppet genom överlåtelsen upphör att vara svenskt. Vid prövningen avtillståndsfrågan skall särskilt beaktas hur överlåtelsen påverkar effektivitetoch sysselsättning inom sjöfartsnäringen och de ombordanställdas förhållanden.Tillstånd skall inte lämnas, om det strider mot väsentligt allmänt intresse attskeppet upphör att vara svenskt. Enligt förordningen (1977:495) om tillstånd tillöverlåtelse av fartyg skall tillståndsfrågan prövas av kommerskollegium isamråd med . Bedöms ärendet ha större principiell betydelse ellerallmän räckvidd skall enligt förordningen kommerskollegium med eget yttrandeunderställa ärendet regeringens prövning. Detsamma gäller om deombordanställdas organisationer har motsatt sig bifall till ansökningen ellerom ärendet gäller fartyg som på visst sätt erhållit statligt stöd. Bakgrunden till lagstiftningen finns redovisad iproposition 1976/77:146 om vissa sjöfartsfrågor. Lagen gällde ursprungligen till utgången av . Denhar emellertid föriängts , först t. o. m. (prop.1977/78:166, , rskr. 333), därefter t. o. m. (prop. 1978/79:116,, rskr. 276), därefter t. o. m. (prop. 1979/80:166, ,rskr. 412) och slutligen t. o. m. (prop. 1983/84:25 bil. 3, ,rskr. Då lagen gavs fortsatt giltighet konstaterades iproposition 1978/79:116 att sjöfartspolitiska utredningen inte hade slutförtsitt arbete. Föredragande statsrådet uttalade att en permanent lagstiftningfick utformas mot bakgrund av ett sjöfartspolitiskt program. I det sammanhangetborde också frågan om s. k. bare-boat charter komma upp till behandling. Eninom kommunikationsdepartementetet utarbetad promemoria om denna form ombefraktning (Ds K 1978:8) hade då remissbehandlats. Då det ånyo var aktuellt att ta ställning till enfortsatt förlängning av flagglagen framhölls bl. a. att lagen och densamrådsordning som gäller vid tillämpningen av denna hade fungerattillfredsställande. Då lagen gavs fortsatt giltighet t. o. m. december1986 uttalade föredragande statsrådet i proposition 1983/84:25 bil.3 att, såsomangetts av hans företrädare i proposition 1981/82:217 om vissa sjöfartsfrågor,det fanns skäl att överväga om inte bedömningen av frågor om direktinvestering,i form av försäljning av fartyg till utländskt dotterbolag, borde överensstämmamed den prövning som förekommer i frågor om svenskt rederiföretagsvalutautförsel för direktinvestering i utlandet, t. ex. för inköp i utlandet avfartyg till det utländska dotterbolaget. (E 1977:03), som bl.a. hade i uppdrag att pröva kriterierna vid direktinvesteringar i utlandet,hade under hand meddelat att man räknade med att avge slutbetänkande undervåren 1984. I slutbetänkandet skulle de här aktualiserade frågorna behandlas. Föredragande statsrådet ansåg därför att giltighetstiden för flagglagenborde förlängas så att en gemensam bedömning av de båda /87:4investeringstyperna kunde göras. Lagen borde därför gälla i ytterligare tre åreller t. o. m. utgången av . avgav sittslutbetänkande (SOU 1985:52) Översyn av valutaregleringen. Betänkandet harremissbehandlats och övervägs inom . Kommunikationsministern erinrar i propositionen om attfrågan om s. k. bare-boat charter ligger utflaggningsfrågan nära. Den inomdepartementet tidigare utarbetade promemorian om denna form av uthyrning (Ds K1978:8) ledde inte till någon lagstiftning. Regeringen tillsatte sedermera ensärskild utredare med uppdrag att utreda frågor med anknytning fill bare-boatcharter över gränserna, den s. k. skeppslegoutredningen. I direktiven för dennaframhölls det nära sambandet mellan frågan om uthyrning och frågan omöverlåtelse av fartyg till utlänning. Bland annat uttalades att det inte ärgodtagbart att avtal om uthyrning av fartyg till utlänning sluts för attkringgå bestämmelserna om tillstånd i flagglagen. skallta ställning till bl.a. om bare-boat charter till utlänning skall krävatillstånd. Det är således enligt kommunikationsministern möjligt attutredningen föreslår en gemensam lösning av tillståndsfrågan vid upplåtelse ochöverlåtelse av fartyg till utlänning. Utredningen räknar enligt propositionen med att avge sittbetänkande . I avvaktan på resultatet härav jämte sedvanligtremissförfarande och beredningsarbete inom departementet anser föredragandenatt flagglagen bör ges fortsatt giltighet till utgången av . I motion T107 (m) erinras om tidigare förlängningar avflagglagen och de motiveringar härför som då anförts om avvaktande av olikautredningars resultat m. m. Motionärerna finner lagen vara exempel på onödigregleringspolitik och anser den därför inte böra förlängas utan i ställetupphävas. Dess syfte, att värna om svenska fartyg under svensk flagg och svenskbesättning, anses bättre kunna uppnås med en rad åtgärder berörande skatte- ochfinansieringsåtgärder för rederinäringens del. Ett nytt och bättre regelsystempå detta område, även omfattande en annorlunda partrederilagstiftning, skulleockså för svenska rederier möjliggöra konkurrens med jämförbara länder, såsomVästtyskland, och . Motionärerna föreslår därför att hosregeringen begär att åtgärder av angivet slag vidtas i syfte attutveckla svensk sjöfart och minska behovet av svensk utflaggning. Utskottet är för sin del inte berett att nu tillstyrka attflagglagen upphävs. Resultatet av pågående arbete inom skeppslegoutredningensamt beredningen av bl. a. valutakommittens förslag i berörda frågor börsåledes avvaktas. Utskottet finner det emellerfid nu såsom tidigare (jfr TU1983/84:9) angeläget att prövningen av hithörande spörsmål sker utan dröjsmål detta med tanke på den stora vikt en tillfredsställande lösning av dessa frågorhar för sjöfartsnäringen och vår ekonomi i dess helhet. nistern isammanhanget anfört innebär för övrigt också att frågan om en /87:4ändrad lagstiftning kan tas upp tidigare än som förut nämnts. Utskottet finnerdet för sin del önskvärt att så sker. Av det anförda följer att utskottet tillstyrkerregeringens förslag om en förlängning av lagen till utgången av år 1989.Motionen avstyrks följaktligen i denna del. Utskottet är ej heller berett tillstyrka motionärernasförslag att hos regeringen begär att de åtgärder vidtas som imotionen angivits berörande beskattnings- och finansieringsfrågor m. m. förrederinäringens del. I anslutning härtill vill utskottet erinra om detberedningsarbete och de ingående överväganden som pågår inomregeringskansliet beträffande förutsättningarna för och utformningen av denframtida sjöfartspolitiken. Utskottet finner det angeläget att häravföranledda förslag föreläggs . I avvaktan härpå avstyrkerutskottet motionen även i denna del. Medåberopande av det nu anförda hemställer utskottet 1. beträffandefortsatt giltighet av den s. k. flagglagen attriksdagen med bifall till regeringens förslag i proposition 1986/ 87:29 och medavslag på motion 1986/87 :T107(m) yrkande 1 antar det inomkommunikationsdepartementet upprättade och vid detta betänkande fogadeförslaget till lag om fortsatt giltighet av lagen (1977:494) om tillstånd tillöverlåtelse av fartyg (bilaga), 2. beträffande skrivelse till regeringen omåtgärder för au utveckla svensk sjöfart och minska behovet av utflaggning attriksdagen avslår motion 1986/87:T107 (m) yrkande 2. Närvarande: (), (), BirgerRosqvist (s), (), (), (), MargitSandéhn (s), (), (), (), AgneHansson (c), (vpk), (), () ochAnna (). (), (), (),() och () anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjarrned "Utskottet är" och på s. 4 slutar med "även i dennadel" bort ersättas med text av följande lydelse: Utskottet delar helt den uppfattning motionärerna givituttryck åt. Då lagen förlängdes skedde det trots att dendåvarande kommuni- kationsministerngjorde bedömningen att lagen visat sig vara verkningslös /87:4 som medelatt bevara en svenskflaggad flotta av större tonnage. Motivet för enförlängning angavs våra att lagen hade varit en avgörande förutsättning förinsyn i svenska rederiers försäljningar till utlandet och det svenskafartygsbeständet. Denna insyn krävdes för att kunna hävda de nafionellaintressena av att tillgodose dels svenska transportbehov med fartyg undersvensk flagg, dels vad som är av betydelse av beredskapsskäl vid en ,avspärrning eller i annan kris för det svenska folkhushållet. Denna insyn har som motionärerna framhåller varitverkningslös. har vår handelsflotta minskatmed två tredjedelar, räknat i dödviktstonnage, finns sannolikt den största delen av den svenskahandelsflottan inom redarnas utländska dotterbolag. Man kan bara konstatera attdet svenska tonnaget inte på långa vägar förmår att täcka transportbehovet i enkrissituation. Inte ens från beredskapssynpunkt har således flagglagen kunnatfylla en uppgift. I den svenska debatten har utflaggning allfid ansetts varaav ondo, och självklart hade en sådan aldrig varit nödvändig med en annorlundaoch mera sjöfartsvänlig polifik. bidrar emellerfid även utflaggade fartygi hög grad fill att hålla det svenska sjöfartsnettot uppe. Genom intäkter frånutlandstonnaget kan redarna även hålla fartyg under svensk flagg. Omutflaggning inte varit möjlig hade sannolikt den svenska handelsflottan varitännu mindre än den är . Långsiktigt är det, som motionärerna vidare framhåller,nödvändigt att svenska rederier får verka under regler som möjliggör konkurrensmed jämförbara länder, såsom , och . Härför krävs,också enligt utskottets uppfattning,' en översyn av hela det regelsystem somstyr investeringar i och drift av svenskt tonnage. Dit hör främstbeskattnings-och finansieringsfrågorna. Reglerna för avsättning till ochdisponeringen av investeringsfonder behöver exempelvis ändras. Reglerna för sjömansbeskattningen behöver också' ses över.Svensk sjöfartsteknisk kompetens måste tas till vara och utvecklas. Ävenbeträffande partrederilagstiftningen behövs'ett nytt regelsystem. Flagglagen bör därför enligt utskottets bestämdauppfattning icke förlängas utan i stället upphävas. Dess syfte, att värna omsvenska fartyg under svensk flagg och svensk besättning, uppnås bättre med dentyp av åtgärder som här beskrivits. En förlängning av flagglagen i dess nuvarande utformninginnebär för övrigt, som i sammanhanget framhållit, enallvarlig diskriminering och konkurrensbegränsning av den svenskarederinäringen jämfört med övrigt svenskt näringshv och internationellsjöfartsverksamhet. Det är dessutom anmärkningsvärt att man trots riksbankensklara inriktning på en liberalisering av valutaregleringen inte minst på direkfinvesterings-området från regeringens sida väljer att föreslå en förlängning av en sådansärlagstiftning varom här är fråga. Utskottet vill också i anslutning härtill erinra om attsvensk sjöfart är en livskraftig, internationellt inriktad näring som spelar enmycket betydelsefull roll ivårt lands ekonomi och dessutom en värdefull, integrerad del i vårt TU1986/87:4 näringsliv. Utskottet avstyrker alltså i enlighet med motionärernasförslag det nu föreliggande lagförslaget samt hemställer att som sinmening ger till känna vad utskottet i övrigt nu anfört. dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: 1. beträffandefortsatt giltighet av den s. k. flagglagen att riksdagenmed bifall fill motion 1986/87:T107 (m) yrkande 1 avslår regeringens förslag iproposition 1986/87:29 till lag om fortsatt giltighet av lagen (1977:494) omtillstånd till överlåtelse av fartyg, 2. beträffande skrivelse till regeringen omåtgärder för att utveckla svensk sjöfart och minska behovet av utflaggning attriksdagen med bifall till motion 1986/87:T107 (m) yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet härom anfört. (vpk) anför: Den svenska rederinäringen har genomgått en dramatiskstrukturförändring. Pä har den svenska handelsfiottan, tonnagemässigt,minskat . Antalet anställda i näringen har minskat och antaletfartyg . av all närsjöfart på svenska hamnar iÖstersjön och på bedrivs numera av fartyg under utländsk flagg. Den kraftiga minskningen av det svenskflaggade tonnagetkan delvis förklaras med det nya internationaliseringsarbetet som underlättarutflagg-ningen. Detta innebär ett indirekt accepterande av"bekvämlighetsflaggme-toden" som på lång sikt kan vara mycket farlig. Vpk har i samband med behandlingen av betänkandet TU1985/86:14 föreslagit en förstärkning av samhällets möjligheter att hindrautflaggning av svenska fartyg till bekvämlighetsflagg. Våra ståndpunkter ochovan nämnda förslag är framställda i särskild motion (1985/86:T366) om sjöfartspolitiken. Propositionenslagförslag tu 1986/87:4 Lag om fortsatt giltighet av lagen (1977:494) om tillståndtill överlåtelse av fartyg Härigenom föreskrivs att lagen (1977:494) om tillståndtill överlåtelse av fartyg, som gäller till utgången av ', skallfortsätta att gälla till utgången av . Lagens giltighetslid senast förlängd 1983:1013. "«-*S,oc*.o,,,386,