bet · GA01KrU6 · 1986-12-31 00:00:00 — RF inom sittforskningsråd initierat och snart slutfört 4 olika projekt som ur olikaaspekter belyser de medicinska riskerna. Sammanfattningsvis är öppet föratt tillsam mans med företrädare för , och diskutera boxningens framtid, men önskar invänta resultaten av de studier som pågår. påtar sig också i 26 fortsättningenansvaret för att följer de regler och ' KrU 1986/87:6bestämmelser som är uppsatta samt att leda arbetsgruppen "Förutveckling Bilaga 3 av säkerhet inom amatörboxningen". , som beretts tillfälle att yttrasig över motion 1985/86:Kr309 "inomatnaiörboxningen" vill efter hörande av sina sektioner föridrottsmedicin, klinisk neurofysiologi, neuroki-rurgi och neurologi anföraföljande. Motionärerna,hemställer att begär en aktuellkartläggning av tillämpningen inom amatörboxningen av gällandesäkerhetsföreskrifter bl. a. med hänvisning till att sjudagarsregelnsefterlevnad synes vara mycket bristfällig. I sin bakgrundsanalys sägermotionärerna vidare, att regeringen på grundval av den gjorda kartläggningenbör "överväga om det är motiverat att förelägga förslag tillförbud mot amatörboxningen. Vid denna bedömning bör de nya rön som framkommitom boxningens skadeverkningar vägas in." Med anledning härav vill förutomsitt uttalade stöd för motionen ge en medicinsk sammanfattning av riskerna med boxning. Sällskapet har tidigare analyserat och dokumenterat sin uppfattning dels i samband med remissbehandling av medlemsförslag (1979) och betänkanden ("Boxningens medicinska skadeverkningar" 1968 och "Svensk amatörboxning och skadeverkningarna" 1982), dels vid ettsärskilt s. k. Berzeliussymposium "Boxing - a reappraisal (se : "Boxning - medicinska risker. Svensk medicin 1985, s. 127-134). ' Det har ofta framhållits, att varken antalet skador(absoluta tal och i relation till antalet utövare) eller derasallvarlighetsgrad är anmärkningsvärt högt jämfört med dem inom många andraidrottsgrenar. Sällskapet anser dock, att boxningens unika inriktning motskador på centrala nervsystemet gör en sådan jämförelse missvisande. Tveklöstpremieras slag som syftar till att genom mekaniskt våld nedsätta hjärnansfunktioner hos motståndaren. Akuta skador på centrala nervsystemet Till de allvarligaste akuta skadorna hör hjärnblödning,eventuellt med dödlig utgång. Fram hade den amerikanskaboxningstidskriften under de man fört statistik noterat 463dödsfall i anslutning till boxningsmatch. Vanligen inskränker sig de akutpåtagliga effekterna av slag mot huvudet fill nedsättning av hjärnans funktioni form av omtöckningstill-stånd, s. k. groggy state, eller vid knockout merauttalade bortfallsfenomen från hjärnans basala delar i form av motoriskastörningar och medvetslöshet, dvs. medicinskt sett hjärnskakning. Dennafunktionella störning är princi- . piellt övergående och behöver inte innebäranågon direkt vävnadsskada. böremellertid framhållas att såväl kliniska som experimentella data talar för KrU1986/87:6 att ett trauma som ger denna grad av hjärnpåverkan sannolikt medfören viss. Bilaga 3 om än kliniskt svårpåvisbar skada på hjärnans vävnad ochkärlsystem. och medarbetare undersökte 75 amatörboxare inkluderande engrupp juniorer i anslutning till mästerskapstävlingar 1954. Man fann enanmärkningsvårt hög frekvens av abnorma EEG efter matcher speciellt blandjuniorerna liksom ett stort antal konfusionstillstånd även hos boxare som ejvarit nedslagna. har tillkommitundersökningsmetoder som gjort det möjligt att med en helt annan precision äntidigare påvisa tecken även på lindrig hjärnskada. Kreatinkinas isoenzym BB(CK-BB) finns i höga koncentrationer i hjärnvävnad. Brayne et al. (,1982) har visat att koncentrationen i blodet av detta enzym genomgår enpåtaglig ökning efter en boxningsmatch på tre ronder (). Stegringenstår i proportion till antalet slag mot huvudet som boxaren fått.Undersökningen omfattade 16 unga amatörboxare (). Anledningentill enzymstegringen i blodproven kan vara en skada på blod-hjärn-barriären,vilket i så fall kan vara en av mekanismerna bakom den traumatiska encefalopatisom drabbar många boxare. Undersökningen visar att nästan varjeamatörboxningsmatch ger upphov till övergående hjärnskador, som dock är såsubtila att de inte märks vid en klinisk undersökning och inte noteras avindividen själv. Det viktigaste skadeutlösande momentet är den rotation,som skallen utsätts för vid ett slag med därav följande förskjutning mellanskallen och hjärnan och slitskador på nervvävnad och kärl. Följderna av sådantaccelerationsvåld har studerats i standardiserade djurexperimentella modeller.I en studie utförd på råtta har därvid konstaterats att funktionsstörningar ihjärnstammen är ett väsentligt moment vid hjärnskakningen och att denna ejbehöver vara förenad med morfologiska förändringar men att små blödningar,störd blodcirkulation och rubbning i blod-hjärn-barriärens funktion oftaförekommer. Kroniska skador på centrala nervsystemet Det är känt att skalltraumata har en kumulativ effekt ochatt upprepade matcher därför sannolikt leder till bestående skador. Dennauppfattning stöds bl. a. av Sironi & Ravagnati (, 1983), som fann attEEG och datortomografi visade normala fynd efter två genomgångna knockouts menatt efter ytterligare två matcher med knockout kunde man påvisa abnormite-ter iEEG resp. cerebral atrofi på datortomografi. Även om detta gällde ett enskiltfall har man i flera undersökningar redovisat resultat, som innebär attEEG-förändringar och datortomografiförändringar ökar med antalet genomfördaboxningsmatcher. Detta gäller oberoende av om matcherna slutade med knockouteller ej (et al., JAMA 1983). En finsk undersökning (et al., )omfattade 14 boxare (6 professionella och 8 amatörer). Kliniska symptom talande för hjärnskada förelåg hos två proffs (de äldsta). Datortomografi visade emellertid föränd ringar hos fyra proffs och en amatör. EEG-förändringar fanns hos två proffs och hos fyra amatörer. Tolv av boxarna tog på sig än normalt för att 28 genomföraett neuropsykologiskt test; tiden låg utanför den som ariges som KrU1986/87:6 gräns skiljande normala från hjärnskadade. 1 nordiska medicinska expertkommitténs förslag tillsäkerhetsföreskrifter rekommenderades att tävlingsboxning ej bordeförekomma i lägre ålder än , med motivet att unga boxare ofta ärövermodiga och ej behärskar defensivtekniken, att boxares tävlandeobligatoriskt borde bokföras genom s. k. startböcker som granskas årligeninnan ny tävlingslicens utfärdas, att matchning ej fick ske mot ojämbördigmotståndare, att endast en match borde tillåtas (dispens möjlig vidvissa internationella turneringar), samt att boxaren automatiskt avstängs fråntävlande minst efter knockout eller match stoppad på grund av att manfått ta emot många hårda slag. De refererade undersökningarna fastslår att boxning gerhjärnskador och att detta gäller såväl proffsboxning som amatörboxning.Skadorna uppträder även om boxaren inte råkat ut för knockout. Undersökningarnavisar även att nuvarande medicinska restriktioner är otillräckliga för attförhindra uppkomsten av skador. Huvudskyddet ger inget skydd mot rotationsvåldet, som ärdet allvarligaste. Den späda halsen hos yngre pojkar och flickor gör dem ännumer känsliga för denna kraft än vuxna som tränat upp sina halsmuskler. Inget avde nordiska länderna har varaktigt följt rekommendationen som lägstaålder för tävlingsboxning, vilket anser vara ettminimikrav. Närmast ligger , där tävlingsboxning ej får utövas före 15års ålder; övriga nordiska länder fillåter tävlingsboxning även vid lägreålder. En senare tävlingsstart medför också att en boxare under sin karriär gårett mindre antal matcher med därav följande mindre risk för skador genomupprepat våld. Den aktuella motionen visar att skaderegistreringen ärotillräcklig. Varje match - och - ger skalltraumata som adderas. Ävenom effekten av varje match inte märks av individen eller vid en medicinskkontroll blir dock den kumulativa effekten av dessa skalltraumata en beståendehjärnskada i många fall. Aspekter på boxningen i olika länder I yttrande över "Svensk amatörboxning ochskadeverkningarna" (1982-09- 28) framförde som sin grundsyn att all boxning bör förbjudas, eftersom ett undvikande av skador icke är förenligt med boxningens mål och eftersom de för boxningen speciella funktionsföränd ringarna i hjärnan genom upprepade skador är svåra att påvisa. Vidare framhölls att om andra skäl än rent medicinska motiverar att man ej vill göra ett sådant ställningstagande finner Sällskapet det angeläget att skaderiskerna blir ytterligare belysta genom uppföljning av boxarnas neurologiska hälsa 29 medutnyttjande av å ena sidan noggrann statistik över de enskilda boxarnas KrU1986/87:6 deltagande i matcher, å andra sidan den förfinade undersökningsmetodik Bilaga 3 som står till buds. Utredningen rekommenderade dock att amatörboxning ävenfortsättnings vis bör tillåtas i , bedriven i sina nuvarande former under Riksidrotts förbundets och inom detta specialförbundet ende. Statsrådet följde denna rekommendation. ålades emellertid att följa upp riskerna för hjärnskador.vid boxningsutövning samt . att ta inifiafiv fill forskning såväl vad gäller de medicinsk-neurologiska riskerna som vad gäller den skadehindrande effekten av nya material i boxhandskar och ringgolv, samt att se över regler samt principer för , periodiskahälsokontroller av boxare. har genom Idrottensforskningsråd tagit de förväntade initiativen och tillsatt en arbetsgrupp somskall se över skaderiskerna och möjligheterna att förebygga hjärnskador vidboxning. Finska läkarförbundets delegation beslöt 1985 på basen aven medlemsmotion av att boxningen trots gällandesäkerhetsbestämmelser medför risker för hjärnskador och konstaterade attboxningsreglerna torde ändras så att slag mot huvudet förbjuds. I harläkarkåren i sin helhet tidigare ej ägnat stort intresse åt boxningensmedicinska risker. 1983 publicerade emellerfid American Associationsin syn på boxningen, baserad på nyare undersökningar. Man redovisade somprincipinställning att boxningen - bedömd ur rent medicinsk synpunkt - bordeförbjudas. Man såg emellertid ett sådant förslag som i praktiken orealistisktoch föreslog som alternativ ett antal åtgärder som skulle minska riskerna förallvarlig skada på boxningsutövarna. a. föreslogs att ett datoriseratregister över boxare, täckande hela , skulle inrättas för att kontrolleraboxarnas matchfrekvens, att matchläkaren skulle ha rättighet stoppa en matchoch att neurokirurgiska resurser skulle finnas nära tillgängliga. boxarnas hälsa såväl före som efter match skulle äveneftersträvas. I den moderna boxningens hemland har det sedan några årförts en livlig debatt om boxningens skadeverkningar. En rapport från 1982 redovisar, med stöd av obduktionsfynd, psykologiskatest och datortomografi, att även unga boxare kan få allvarliga hjärnskador.Denna utredning konstaterade att av samtliga boxningsmatcher i Englandslutar med knockout eller avbryts av domaren beroende på att den ene boxaren äromtöcknad. Man har också ifrågasatt om den medicinska kontrollenär effektiv, eftersom boxare med klara tecken på hjärnskada KrU 1986/87:6 kunnat fortsätta sinaktiva karriär. vill nu liksom tidigare som sin.åsikt framföra att amatörboxningen även med gällande säkerhetsföreskriftermedför risker för direkta och allvarliga hjärnskador. Det i många sammanhangutsagda behovet av inskränkningar i utövningen kunde realiseras genom ettbeslut om att slag mot huvudet förbjuds. Innehållsförteckning KrU 1986/87:6 Sammanfattning............................................................... ....... 1 Motionen ......................................................................... ....... 1 Remissyttranden.............................................................. ....... 2 m. avfrågorrörande boxning 2 Betänkandet(SOU 1961:46) Boxningssportens skadeverkningar 2 1962-1968års riksdagar.................................................. ....... 3 1969 årsdepartementspromemoria ................................ ....... 3 Proposifion1969:118 med förslag till lag om förbud mot profes sionell boxning m. m......................................................... ....... 4 Riksdagsbehandlingen1970-1978................................... ........ 7 Boxningsutredningenm.m................................................ ........ 8 Riksdagsbehandlingenefter boxningsutredningens tillsättande . Frågan omstatsbidrag till boxningssporten .................... ........ 9 Behandlingeni av boxningsfrågan ........ ........ 9 Rekommendationi ...................................... ...... 11 Uppgifterangående reglerna om matchuppehåll m. m..... 11 Utskottet ........................................................................ ... 12 - Hemställan ............ .................................................... ...... 15 Redogörelse för innehållet ibetänkandet (NU 1967:16) Boksning- ens medicinske skadevirkninger (enligt proposition 1969:118 s. 10-15).......................................................................... ...... 16 (SOU 1982:22) diskussion och slutsatser (detaljsynpunkter påsäkerhetsföreskrifterna uteslutna) ................................................................. 21