bet · GA01KU6 · 1986-12-31 00:00:00 — om ändringar i radiolagen m. m. 1985/ 86:109) I detta betänkande behandlar utskottet proposition1985/86:109 om ändringar i radiolagen m. m. samt de med anledning avpropositionen väckta motionerna 1985/86:514 av och (båda c), 1985/86:515 av m. fl. (m) och 1985/86:516 avBirgit m. fl. (fp). Utskottet har föreslagit en annan avgränsning än ipropositionen av tillståndsplikten för trädsändningar. Gränsen sätts vid 100bostäder. Ändringen berör radiolagen, kabellagen och radiotidningslagen.Propositionens lagförslag i övrigt har tillstyrkts, dock med den ändringen attdeskall träda i kraft den . Tvä reservationer föreligger. Denena (m och fp) gäller etableringsrätten på etermedieomrädet, den andra (c)gäller gränsen för tillständsplikt enligt radiolagen och kabellagen. 1 propositionen föreslås att antar ipropositionen framlagda förslag till 1. lag om ändringi radiolagen (1966:755), 2. lagom ändring iförordningen (1959:348) med särskilda bestämmelser om biografföreställningar m.m., 3. lag om ändringiradioansvarighetslagen (1966:756), 4. lag om ändringi lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar, 5. lag om ändringi lagen (1981:485) om förbud mot spridning av filmer och videogram medvåldsinslag, 6. lag om ändringi lagen (1981:508) om radiotidningar, 7. lag om ändringi närrädiolagen (1982:459), 8. lag om ändringi lagen (1985:677) om lokala kabelsändningar, 9. lag om ändringi lotterilagen (1982:1011). I propositionen föresläs således ändringar i radiolagen,förordningen med särskilda bestämmelser om biografföreställningar m. 1 1986/87. ningen),lagen om lokala kabelsändningar (kabellagen) och lagen om ra- KU 1986/87:6diotidningar (radiotidningslagen). Vidare föresläs följdändringar i ett flertalförfattningar, däribland lagen om förbud mot spridning av filmer och videogrammed våldsinslag, vilken senare författning därjämte förtydligas på en punkt.Propositionens lagförslag utgör bilaga till detta betänkande. Förslageni propositionen innebär i korthet följande. För offentlig förevisning av biograffilmer och även videogram råder krav på viss förhandsgranskning. Undantagna är dockfilmer och videogram som trådsänds. Detta beror på radiolagens censurförbud (s.18 f.). 1 denna situation kan den som visar videogram offentligt söka undgåförhandsgranskningen genom att hävda att han bedriver trädsändning (s. 23).Detta förhållande har föranlett att kravet på tillstånd för trådsändningartill andra lokaler än bostäder har upprätthållits (s. 19). I propositionen begränsas radiolagens censurförbud när detgäller trådsändningar för offentlig förevisning av filmer och videogram. Istället utvidgas med tillämpning av en 1985 beslutad ändring av punkt 4 iövergångsbestämmelserna till lagen (l976:87l)om ändring i regeringsformen biografförordningen till att gälla dessa sändningar (s. 26 f.). Härvid gällerdock vissa viktiga undantag. Censur är således utesluten om sändningen är envidaresändning av en rundradiosändning eller av en sändning från en satellit ifast trafik. Vidare får censur inte förekomma vid egensändningar som också skertill bostäder med stöd av tillstånd enligt radiolagen eller i enlighet medbestämmelserna i kabellagen (s. 20 f. och s. 29 f.). I den senare lagendefinieras begreppen vidaresändning och egensändning. Som en följd av de angivna förslagen kan trädsändningartill andra lokaler än bostäder få bedrivas utan tillstånd (s. 23 och s. 25f.). För sändningar till bostäder krävs tillstånd om sändningennär fler än cirka 50 bostäder och är att anse som rundradiosändning. Det senarebegreppet definieras i radiolagen. För att undanröja oklarheter i fråga omtillständs-pliktens omfattning föreslås att begreppet rundradiosändning iradiolagen inte längre skall omfatta trådsändningar. Vidare föreslås 75bostäder som gräns för tillständsplikten (s. 27). Slutligen ändras radiotidningslagen bl. a. så attbegreppet radiotidning också i fortsättningen innefattar trådsänd överföringtill synskadade av innehållet i dagstidningar (s. 33). I motion 1985/86:514 av och (båda c) yrkas 1. attriksdagen beslutar följande lydelse av 5 § andrastycket radiolagen: För rätt att häri landet sända radioprogram i trådsändning krävs tillstånd avregeringen, om sändningen sker till bostäder och når fler än 250 bostäder. 2. att beslutar omföljande lydelse av 1 § lagom ändring i lagen (1985:677) om lokala kabelsändningar: I denna lag finns föreskrifter om lokala trädsändningar avradioprogram iom när fler än 250 bostäder (lokala kabelsändningar). 3. att riksdagenbeslutaratt med avslag på regeringens förslag i denna del KU 1986/87:6upphäva 2 § i radiotidningslagen (1981:508), 4. att riksdagenbeslutar om följande lydelse av i propositionen föreslagen ändring iradiotidningslagen 4 §: Radiotidningarnaskall helt eller delvis återge texten i förlagorna. Sändning avannonsmaterial får endast ske om ljudet är förvrängt eller innehållet kodat. Om enradiotidning inte återger all redaktionell text i en förlaga får högst hälftenav sändningstiden användas för annonsinfor-mation. Utöver materialsom förekommer i förlagorna får radiotidningarna endast innehålla uppgifter omhur materialet i sändningarna disponeras. 5. att riksdagenbeslutar hos regeringen begära en utredning om vidgad tillgång tillradiotidningar för handikappgrupper i enlighet med vad i motionen anförs. I motion 1985/86:515 av m. fl. (wjyrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom etable-ringsfrihet pä medieområdet. I motion 1985/86:516 av Birgii m. jl. (fp) yrkas 1. att beslutar om sådan ändring av 5 § andrastycket i förslaget till lag om ändring av radiolagen som vi har föreslagit i motionen, 2. att riksdagenmed ändring av lagen om lokala kabelsändningar beslutar att det skall blifritt att bedriva kabelsändning i enlighet med vad vi i motionen anfört, 3. att ,därest yrkandena 1 och 2 ej vinner bifall, beslutar att den av regeringenföreslagna gränsen pä 75 bostäder ändras till 100 bostäder. Radiolagen ligger till grund för den rättsliga regleringenav ljudradio- och TV-verksamheten i . Till lagen ansluter lagar om särskildaslag av sändningar. Det är bl. a. närrädiolagen, radiotidningslagen ochkabellagen. Nära samband med reglerna om olika slag av radiosändningar har deförfattningar som reglerar yttrandefriheten i ljudradio- och TV-program. Härmärks i första hand radioansvarighetslagen. Vidare finns bl. a. lagen(1985:1057) om ansvarighet för lokala kabelsändningar. Radiolagen kan sägas ha två funktioner, nämligendels att definiera ett antal grundläggande begrepp och bestämmelser för radio-och trådsändningar, dels att ange de grundläggande reglerna för allmänradionsoch allmäntelevisionens verksamhet. I 1 § radiolagen definieras ett antal begrepp som liggertill grund för den rättsliga regleringen av den allmänna ljudradio- ochTV-verksamheten. Dennaterminologi ligger också till grund för bestämmelserna i övriga lagar KU.1986/87:6 angående ljudradio- och TV-sändningar. Deaktuella begreppen är följande: radiosändning:\]ud, bild eller annat meddelande som sändsmed hjälp av elektromagnetiska vågor vilkas frekvenser är lägre än 3 000gigahertz och vilka utbreder sig i rymden utan särskilt anordnad ledare, irådsändning:\']ud. bild eller annat meddelande som sändsmed hjälp av elektromagnetiska vågor vilka är bundna vid särskilt anordnadledare, rundradiosändning: radiosändning eller trådsändning som äravsedd att mottas direkt av allmänheten, om sändningen inte är avsedd endastför en sluten krets, vars medlemmar är förenade genom en påtaglig gemenskap avannat slag än ett gemensamt intresse att lyssna pä eller se sändningen, .vän((3/-e.-anordning för radiosändning (radiosändare)eller trådsändning (trådsändare), mottagare: anordning för mottagning av radiosändning ellerträdsändning, radioprogram:radiosändnings eller trädsändnings innehåll,om detta består av annat , utom angivande av namn eller källa, enklameddelanden om tid, väderlek, nyheter e. d. Enligt 5 § första stycket radiolagen bestämmer regeringenvilka företag (programföretag) som har rätt att sända radioprogram irundradiosändning frän sändare här i landet. Med stöd av denna regel har defyra dotterbolagen inom , dvs. ,, och ,fått sändningsrätt. Dessa företag är alltså programföretag i radiolagens mening. Frän regeln att endast programföretag har sändningsrättfinns undantag som framgår av 5 § tredje sjunde styckena i radiolagen. Däranges först att radioprogram i rundradiosändning som har upptagits trådlöst påcentralantennanläggning utan särskilt tillstånd får sändas vidare tillmottagare inom fastighet som är ansluten till anläggningen. Vidare hänvisastill närrädiolagen, radiotidningslagen och kabellagen. Slutligen omnämns lagen(1986:3) om rundradiosändning av finländska televisionsprogram. Lagstiftningenför de särskilda formerna av rundradio har alltså konstruerats som undantagfrån radiolagens bestämmelser i 5 § första stycket. Närmare om sändningar i kabelnät Satelliter kan användas för att överföra ljudradio- ochTV-program till allmänheten på i princip två olika sätt. De vanligastesatelliterna kallas ofta kommunikaiionssatelliteroch används till s. k. fasttrafik. Överföringar via sådana satelliter sker till bestämda mottagarstationerpå jorden. Eftersom satelliterna har låg sändareffekt måstemottagarstationerna ha relativt avancerad och dyrbar antennutrustning. Förprogramöverföring till allmänheten krävs därför i praktiken att varjemottagarstation betjänar ett antal hushåll som är anslutna genom ett kabelnät. Det andra slaget av överföringar, rundradioöverföringarna,sker via s. k. c((>eÄ:rsd/Wa;!f/e .sa/e////e/-eller rundradiosatelliter. fekt änkommunikationssatelliterna och sänder ut en signal som täcker ett KU1986/87:6 mindre område på jordytan. Inom detta område är det möjligt förenskilda hushåll att ta emot satellitsignalen med hjälp av förhållandevis enkeloch billig antennutrustning. De regler som gäller för vidaresändningar ikabelnät skiljer sig ät beroende på vilket slag av satellitöverföringar det ärfråga om. Signalen frän en direktsändande satellit är avsedd att tas emotdirekt av allmänheten och betraktas därför som en rundradiosändning. Om ensådan signal tas emot trådlöst pä en centralantennanläggning får den enligt 5 §tredje stycket radiolagen sändas vidare i anläggningen utan särskilt tillstånd.Signalen från en kommunikaiionssatellii till mottagarstationen på jorden ärdäremot inte avsedd att tas emot direkt av allmänheten. Den är alltså inte attanse som en rundradiosändning enligt radiolagen. Vidaresändning i ett kabelnättill allmänheten av en sådan satellitsignal omfattas inte av undantaget i 5 §tredje stycket radiolagen utan kräver tillstånd. Regler för sådanvidaresändning finns i kabellagen. Radiolagens bestämmelser och dess innebörd vad gällersatellitsändningar bör ses mot bakgrund av att lagen härrör frän tiden innansatellittekniken togs i anspråk för att överföra ljudradio- och TV-programtill allmänheten. Genom kabellagen kom den olikartade regleringen avsatellitsändningar att bestå. Medan vidaresändningar i kabelnät av programfrån kom-munikationssatelliterkrä\er tiWstånd får vidaresändningar av programfrån direktsändande satelhter således bedrivas fritt. Kabellagen gäller trådsändningar av radioprogram i lokalarundradio-sändningar. I kabellagen förstås med radiosändning, trädsändning,rundradiosändning och radioprogram detsamma som i radiolagen. Vidare förstås ikabellagen med kabelnät:anläggning för lokala kabelsändningar, kanal: det genom frekvensangivelse eller pä annat därmedjämförligt sätt särskilt bestämda utrymme i ett kabelnät som behövs för sändningav radioprogram, programkanal:det samlade utbud av radioprogram som underen gemensam beteckning sänds i en kanal, vidaresändning: samtidig och oförändrad äterutsändning aven sändning, satelhtsändning: vidaresändning av programkanaler fränsatelliter i fast trafik, egensändning:sändning av annat slag än vidaresändning. Tillstånd till lokala kabelsändningar meddelas avkabelnämnden. Enligt 4 § kabellagen behövs som nämnts inte tillstånd förvidaresändningar enligt 5 § tredje stycket radiolagen. Därutöver är sändningarsom enbart kan tas emot i bostäder och som inte när fier ån cirka femtiobostäder undantagna frän kravet pä tillstånd. Enligt 6§ radiolagen skall ett programföretags rätt utövasopartiskt och sakligt. För granskning av radioprogram som förekommit irundradiosänd- ning finnsen radionämnd (7 § radiolagen). Av 8 § radiolagen följer ett s. k. KU 1986/87:6censurförbud. Därmed förstås att en myndighet eller annat allmänt organ inte iförväg får granska eller föreskriva förhandsgranskning av ett radioprogram.Det är inte heller tillåtet att förbjuda en radiosändning eller trådsändningpå grund av dess innehåll. I radioansvarighetslagen meddelas närmarebestämmelser om yttrandefriheten i radioprogram som svenskt programföretagsänder med stöd av 5 § första stycket radiolagen. I 19 § kabellagen anges att 6 och 7 §§ radiolagen integäller för lokala kabelsändningar. Regleringen av ingripanden mot fortsattsändning m. m. fick sin slutliga utformning vid behandling av radio-och TV-sändningar i kabelnät (prop. 1984/85:199 och 208, KU 1984/85:37 och1985/86:7, rskr. 1984/85:398 och 1985/86:74). Bestämmelserna om återkallelseav tillstånd m. m. som tar sikte på programmens innehåll frånsett kommersiellreklam har tagits in i den särskilda lagen om ansvarighet för lokalakabelsändningar. Reglerna innebär bl. a. att ingripanden mot fortsatt sändningkan göras när program innehållit våldsskildringar och pornografiska framställningarsamt innefattat hets mot folkgrupp. Frågan om ingripanden skall prövas avallmän domstol med jury efter framställning frånjustitiekanslern enligt sammaprinciper som i yttrandefrihetsmäl. Övriga regler om återkallelse av tillståndm. m. finns i kabellagen. Pågående utredning m. m. Under senare är har fiera utredningar lagt fram förslaginom det radiorättsliga området, senast massmediekommittén. Dess förslag lågtill grund för regeringens förslag om radio- och TV-sändningar i kabelnät. Våren1985 tillsattes radiolagsutredningen (U 1985:5). Den skall företa en översyn avden radiorättsliga lagstiftningen i systematiskt, terminologiskt ochlagtek-niskt hänseende. Syftet är bl. a. att uppnå större klarhet ochöverskådlighet. Lagstiftningen skall vidare anpassas till den kommandeutvecklingen pä medieområdet. Utredningen fick vidare i uppdrag att med förturbehandla gränsdragningen mellan tillståndspliktiga och icke tillståndspliktigaträdsändningar. De nu framlagda förslagen bygger på radiolagsutredningensdelbetänkande (Ds U 1985:12) Kabelsändningarna och videocensuren. I detta sammanhang bör också erinras om vad som uttaladesnär behandlade reglerna om ansvarighet för lokala kabelsändningar(KU 1985/86:7, rskr. Därvid anfördes att regleringen får ses som entillfällig lösning i avvaktan på att beredningen av yttrandefrihetsutredningensförslag betänkandet yttrandefriheten, SOU 1983:70 avslutats. Flera motionsyrkanden gäller det rådande kravet på tillståndför rundradiosändning. I ett avsnitt behandlas motionerna 1985/86:515 samt1985/ 86:516, yrkandena 1 och 2 om etableringsrätten. Gränsen i radiolagen ochkabellagen för en tillständsplikt tas upp i ett avsnitt för sig. Där behandlasmotion /86:516 yrkande 3 samt motion 1985/86:514 yrkandena 1 och 2. De iden senare motionen framställda yrkandena 3 5 gäller radiotidningar. Dessafrågor behandlas i ett särskilt avsnitt. Etableringsrätten KU 1986/87:6 1 motion 1985/86:515 av m: fl. (m) framhållsatt en friare etableringsrätt bör råda inom etermedieområdet.Etableringsfriheten skall enligt motionärerna i princip få inskränkas endast pågrund av teknikens begränsningar. Detta skulle bl. a möjliggöra en fristående,reklamfinansie-rad , vitalare närradioverksamhet och ett bättre utbud avsvenska kabelsända program. Motionärerna hänvisar till motion 1985/86:350 avUlf Adelsohn m.fl. (m) angående 19861992. Där yrkades bl. a.att hos regeringen anhåller om skyndsamt förslag till lagändringarsyftande till etableringsfrihet på medieområdet. Yrkandena I och 2 i motion 1985/86:516 av . (fp) ansluter till motion 1984/85:3192 av m. fl. (fp)med anledning av proposition 1984/85:199 om radio- och TV-sändningar i kabelnät.Utgångspunkten är att det i allt väsentligt skall gälla samma ordning förkabelsändningar som för det tryckta ordet. Rätten att sända i kabel bör varafri, dock skall sändningsbevis föreligga. Ett tillägg till 5 § andra stycketradiolagen bör därför göras med följande lydelse: Vad här har stadgats gällerinte kabelsändningar enligt lagen om lokala kabelsändningar. Frågan om etableringsfrihet på radio- och TV-området hardiskuterats ingående i olika sammanhang . Med anledning av bl.a. motion 1984/85:3192 av m. fl. (fp) uttalade attett koncessionssystem för lokala kabelsändningar kan godtas (KU 1984/ 85:37 s.13, rskr. Därvid slogs visserligen fast att yttrandefrihet, efter mönsterav tryckfrihetsförordningen, i princip bör råda även för trädsändningar. 1överensstämmelse med vad yttrandefrihetsutredningen kommit fram till måsteemellertid vissa begränsningar av i huvudsak ordningskaraktär göras. Vidarekan vissa praktiska arrangemang behövas för att ordna sändningstider, undvikakollisioner och lösa eventuella köproblem. Dessutom bör allmänhetensmöjligheter att utnyttja "public service"-funktionsäkerställas. Utskottet anförde vidare att ett koncessionssystem äventillgodoser behovet av att kunna ställa upp villkor för sändningsrätt i syfteatt skapa garantier för att sändningar och egensändningar nårut till alla som är anslutna till kabelnäten. har senast i sambandmed behandlingen av proposition 1985/86:99 om verksamhet tagitställning i fråga om fri etableringsrätt pä radio-och TV-omrädet (KU 1985/86:14y, KrU 1985/86:21, rskr. Därvid avslogs bl. a. motion 1985/86:350 av UlfAdelsohn m. fl. (m). anslöt sig till de bedömningarkonstitutionsutskottet gjort i sitt yttrande. Där avstyrktes motionsyrkandenom fri etableringsrätt för etermedier under hänvisning till attyttrandefrihetsutredningen i sitt slutbetänkande behandlat frågan ometableringsfrihet ingående, att denna fråga ingår i det beredningsarbete somför närvarande pågår inom rörandeyttrandefrihetsfrägorna och att förslag till beträlTande dessa väntasunder den nuvarande mandatperioden. Utskottet har således tidigare haft att ta ställning tillyrkanden som syftar till ändringar i den ordning som gäller för etablering påetermedieomrädet, senast vid det förra . Mot bakgrund särskilt av attfrågan om etableringsfrihet kommer att tas upp i den aviseradepropositio- nen omförstärkt grundlagsskydd för yttrandefriheten, finner utskottet inte KU1986/87:6 anledning att i detta sammanhang överväga förändringar pä sättmotionärerna förordat. Pä grund härav avstyrks motionerna 515 samt 516,yrkandena 1 och 2. Gräns i visst fall för tillständsplikten Motion 1985/86:514 av och (båda c), yrkandena 1 och 2, samt motion 1985/86:516 av BirgitFriggebo m. fi. (fp), yrkande 3, gäller den gräns, räknat i antalet bostäder,vid vilken tillståndsplikt skall inträda enligt radiolagen och kabellagen. 1 proposition 1984/85:199 föreslogs, i enlighet med vadmassmediekommittén angett (SOU 1984:65, Via satellit och kabel), attsändningar som inte kan tas emot i fler än 50 bostäder skulle undantas fråntillständsplikt. Vid riksdagsbehandlingen (KU 1984/85:37, rskr. 398) förelåg enmotion av företrädare för , vari gränsen föreslogs bli satt vid250 bostäder. Utskottet erinrade i sitt av godtagna betänkande om atti uppdraget till den särskilde utredare som skulle göra en översyn av denradiorättsliga lagstiftningen även ingick att överväga hur gränsen mellantillståndspliktiga och icke tillständspliktiga trådsändningar lämpligen bördras. Med hänsyn bl. a. härtill ansåg sig utskottet inte böra föreslå enändring av lagförslaget i denna del. 1 fråga om den föreslagna gränsen om 50bostäder ansåg utskottet att detta antal bör ses som en allmän riktlinje vidtillständs-prövningen och att kabelnämnden, om så är befogat, bör tillämpabestämmelsen flexibelt. Vad utskottet anfört pä denna punkt föranledde enjustering i lydelsen av 4 § kabellagen. Där stadgas atttillstånd inte krävs för nu aktuella sändningar som enbart kan tas emot ibostäder och som inte når fler än cirka femtio bostäder. Den särskilde utredaren kom fram till att gränsen bordesättas vid 100 bostäder (delbetänkande. Ds U 1985:12). I den nu föreliggande propositionen (s. 27) anför det föredragande statsrådet att han, liksom utredningen, anser att trådsändningarna bör avföras från be greppet rundradiosändning i radiolagen och att tillständsplikten när det gäller trådsändningar till bostäder bör vara knuten enbart till att sändning arna når ett visst lägsta antal bostäder. Därefter betonas att dagens gräns inte bara representeras av uttrycket "cirka femtio bostäder".Begreppet rund radiosändning måste också uppmärksammas. Vid bedömningen av om en trådsändning är en rundradiosändning måste man beakta inte bara antalet bostäderutan också graden av samhörighet mellan de boende. Man får därför, anförs detvidare, räkna med att många sändningar i mindre kabelnät faller utanförgällande tillståndsplikt medan andra inte gör det. Vid en övergång till en fastoch entydig gräns kommer med nödvändighet vissa tillständspliktigasändningar alt bli fria medan andra som inte kräver tillstånd kommer attgöra det. Enligt det föredragande statsrådets mening är 75 bostäder en lämpligtavvägd gräns för tillståndsplikten. Slutligen framhålls att genom atttillståndsplikten avgränsas på detta sätt torde det inte kunna uppkomma någraegentliga svårigheter att ange vilka sändningar som kräver tillstånd. I motion 514 (c) framhålls bl. a. att geografiska,ekonomiska och sociala KU 1986/87:6 begränsningar leder till ojämlikamöjligheter för ett lika och fritt utbud av information m. m. Det är en avsamhällets huvuduppgifter att så långt möjligt sträva efter att undanröjadessa ojämlikheter. Lagar och författningar som reglerar medieområdet måstedärför utformas sä att ett sådant arbete underlättas. Lagstiftningen måstesamtidigt präglas av klarhet och stringens. Enligt motionärernas mening är detangeläget såväl att en lokal bevakning kan komma alla invånare i ettgeografiskt område till del som att allmän TV och radio når alla i landet. Motbakgrund av att lokala nät inte avses byggas ut så attalla människor kan ta emot sändningarna i sina hem är det olyckligt attmöjligheterna till tillståndsfri trådsändning av radioprogram begränsas till 75bostäder. Skälen för denna begränsning är inte tillfredsställande motiverade.Motionärerna anför slutligen att gränsen för tillständsgivning bör sättas säatt möjligheterna att söka egna lokala tekniska lösningar för mottagningunderlättas. I mindre hyresgästsammanslutningar och bostadsrättsföreningarliksom små tätorter och landsbygdsbyar med upp till 250 bostäder börmänniskorna få möj- -ligheter att tillsammans lösa mottagningsfrågorna utankrav pä tillstånd för sändningen. I motion 516, yrkande 3 (fp) föreslås om inte yrkandenaI och 2 vinner bifall att gränsen för tillständsplikten sätts vid 100bostäder såsom radiolagsutredningen förordade. Detta tal motiverades med vadsom enligt praxis kommit att betraktas som fri mottagarkrets. Enligtmotionärerna tycks det främsta skälet till varför propositionen i ställetförordar en gräns pä 75 bostäder vara att en alltför stor frizon skulle kunnaleda till att kostnaderna för kabelnämndens verksamhet slås ut på färretillständshavare och därmed färre boende. Lagen (1985:1061) om avgifter i ärenden om lokalakabelsändningar föreskriver att den som fått tillstånd till satellitsändningarenligt kabellagen skall betala en avgift till staten. För varje påbörjatkalenderhalvår skall tillståndshavaren betala . för varje bostad som kannås av sändningarna. tas dock inte ut. Avgiften betalastill kabelnämnden och har till syfte att finansiera kostnaderna för nämndensverksamhet.