bet · GA01KU14 · 1986-12-31 00:00:00 — om försök med ett nytt frågeinstitut, m. m. Idetta betänkande tar utskottet upp det försök med vissa nya inslag i riksdagensarbetsformer som pågått fr. o. m. Utskottetanser att försöksverksamheten bör få fortsätta även ochföreslår vissa förändringar bl. a. beträffande det nyafrågeinstitutet. Enligt utskottet bör det öppnas en möjlighet att kunna hållafrågedebatter än i särskilda undantagsfall. Vidareförordas viss förändring i debattreglerna för frågedebatterna och attinformations- och frågestunderna skall fä börja något tidigare.Förslagen förutsätter ändringar i riksdagsordningen. Isammanhanget föreslår utskottet en ändring i riksdagsordningen som innebär attett statsråd, som inte besvarar en interpellation , ifortsättningen skall kunna överlämna fill ett annat statsråd att muntligenmeddela kammaren varför ett svar på en väckt interpellation inte besvaras inomden nämnda fristen. Deändringar i riksdagsordningen som utskottet föreslår bör få träda i kraft den 1januari 1987. Ett särskilt yttrande(vpk) har fogats till betänkandet. Riksdagenbeslöt att genomföra ett försök /med vissanya arbetsformer (prop. 1984/85: 190, KU 1984/85: 36). Försöket har genomriksdagens beslut förlängts till utgången av är 1986 (KU 1985/86: 30). Ettav de viktigaste inslagen i försöksverksamheten är att finna former för ettnytt frågeinstitut. prövas en ordning enligt vilken frågor somväcks besvaras i samma vecka.Debattutrymmet har minskats genom begränsningar i antalet tillåtna anförandenoch tiden för varje anförande. Nyadebaltregler prövas för interpellationsdebat-terna. Ävenför dessa debatter gäller inskränkningar beträffande antalet anföranden ochtiden för dessa. 1 1986/87. Andra inslag i försöksverksamheten gäller försök att istörre utsträck- KU 1986/87: 14 ning än tidigare få till stånd särskildadebatter i hastigt aktualiserade ämnen. Vidare prövas bl. a. åtgärder som gårut pä att åstadkomma en jämnare arbetsrytm, en förenklad utskottsbehandling ochett färre antal omröstningar i kammaren. För närmare information om de olika inslagen iförsöksverksamheten hänvisas till de ovan nämnda utskottsbetänkandena. , som tagit initiativ tillförsöksverksamheten, hade föreslagit att försöket borde kunna pågå hela valperioden1985-1988 med beslut om förlängning i taget. Anledningen till attriksdagens beslut våren l986omatt förlänga försöksverksamheten inte omfattadehela /87, utan begränsades till utgången av , var främstvissa problem som uppkommit med det nya frågeinstitutet. Vissa frågestunder hade på grund av en stor anhopning avfrågor blivit långvariga. Detta medförde problem bl. a. för TT ochmassmedierna. Referat om vad som förekommit vid frågestunderna kunde intehinna ut i rätt tid. föranledde sådana längre frågestunder besvärandeavbrott i behandlingen av utskottsärenden i kammaren. Vidare kritiseradesförhållandet att en pågående debatt i ett annat ärende fick avbrytas kl. 15.00när frågestunden måste ta sin böljan. Att den nedkortade debattiden inte gavtillräckligt utrymme för att utveckla en ordentlig argumentation var ett annatförhållande som anmärktes på. Det var vidare vanligt att svarande statsrådanvände sig av endast ett anförande för att läsa upp svaret på den väcktafrågan och därefter inte gick in i replikskifte med frågeställaren. I mångafall uppkom därför inte någon egentlig debatt med anledning av en väckt fråga. Eftersom en stor del av frågorna, ofta nära hälften,väckts har det nya frågeinstitutet inneburit en ökad tidspress ochpåfrestningar för regeringens och vidkommande. (KU 1985/86: 30) uttalade att enåtergång till det tidigare frågeinstitutet inte var önskvärd utan att andralösningar först fått prövas. Utskottet framhöll härvid att också det tidigarefrågeinstitutet hade brister, vilka utgjort starka motiv för att pröva en annanordning. ställde sig bakom utskottets ställningstagande. Det uppdrogsåt arbetsgruppen för riksdagsfrägor inom att prövaförutsättningarna för an åstadkomma förbättringar. I sammanhanget skulle ävenuppmärksammas reglerna för interpellationsdebatterna och prövas om det kundeåstadkommas en lösning som ger möjlighet till samordning i vissa fall av frågoroch interpellationer inom en och samma debatt. Arbetsgruppen skulle ocksåöverväga förändringar som kan bidra till att stimulera intresset förinformationsstunderna . Arbetsgruppen har under den innevarande hösten haft fleraöverläggningar och lagt fram förslag om vissa förändringar i en fortsattförsöksverksamhet. Arbetsgruppens överväganden och förslag redovisas i det följande. Vissauppgifter om frågestunderna under KU1986/87:14 /väcktes totalt 613 frågor.Antalet frågor ligger därmed på samma nivå som de två föregående riksmötena dådet väcktes 609 resp. 624 frågor. Av de vid 1985/väckta 613frågorna besvarades 578 fördelade på 25 frågestunder. Beträffande 19 av de 35inte besvarade frågorna ställdes dessa till övervägande delen i slutet av maj.I övrigt finns bland de inte besvarade frågorna 9 återtagna frågor och 7 frågorsom lämnats obesvarade med hänvisning till interpellationssvar. I det tidigare nämnda betänkandet KU 1985/86:30 (se s. 8-9och 31) redovisas för större delen av /86 hur många frågor sombesvarades vid varje frågestund och hur frågestunderna varade. Av dennämnda statistiken framgår att endast 3 av de 9 frågestunder som hölls underhösten 1985 varade än . och fram t. o.m. mars understeg tiden för varje frågestund däremot klart . Den förstafrågestunden hölls efter påskveckan och varade ca 2 1/. månad bortföll två frågestunder på grund av helgdagar den I och den 8 maj.Detta resulterade i att frågestunden blev den längsta underförsöksperioden (). Den sista frågestunden, som hölls den29 maj, avbröts efter.3 timmar och för middagsuppehåll och upptogsdärefter inte på nytt. hölls 6 frågestunder. Tvåav dessa frågestunder, och , varade längre än 3timmar. Den sistnämnda frågestunden avbröts för middagsuppehåll och upptogsinte därefter. De frågor som härigenom inte blev besvarade flyttades över tillnästa torsdag. I detta betänkande tar utskottet upp det försök med vissanya inslag i arbetsformer som pågått /riksmöte.Gihig-heten av de lagregler som gäller för frågeinstitutet ochinterpellationsde-, batterna har genom beslutvåren (KU 1985/86: 30) begränsats till utgången av detta år. En fortsattförsöksverksamhet förutsätter alltså att pä nytt överväger fråganoch fattar beslut om en förlängning av försöksverksamheten. särskilda arbetsgrupp förriksdagsfrågor har i enlighet med uttalanden i det nämnda riksdagsbeslutetundersökt förutsättningarna för att åstadkomma förbättringar i vissa hänseendendär det uppkommit problem. Främst gäller detta det nya frågeinstitutet. Arbetsgruppenhar därefter redovisat sina förslag till utskottet. I det arbete som har skett har det visat sig att detför närvarande inte finns förutsättningar att i alla avseenden pröva sälångtgående förändringar som är önskvärt. Det är också mycket svårt att finnalösningar som kan tillgodose alla de olika synpunkter som kan läggas på dennärmare utformningen av försöksverksamheten. Det bör emellertid vara möjligtatt göra vissa förändringar som börkunna bidra till förbättringar. Med hänsyn till KU 1986/87: 14 erfarenheterna av det frågeinstitut somtillämpades före försöksverksamheten finns det enligt utskottets mening ocksåall anledning att gå vidare med att försöka finna former för ett nytt ochbättre frågeinstitut. Utskottet vill sålunda förorda att försöket förlängs tillatt omfatta även med de ändringar som kommer att redovisas i detföljande. Utskottet anser att det är viktigt att arbetsgruppen förriksdagsfrågor också i fortsättningen' kontinuerligt följer utvecklingen avförsöket. Arbetsgruppen bör också ha en möjlighet att under försökets gångkomma med förslag om ytterligare förändringar om detta skulle visa sigerforderligt. Etthuvudsakligt syfte med det nya frågeinsiitutet var att ledamöterna snabbareskulle få svar på frågor i aktuella ämnen. Möjligheten att med kort varsel taupp olika problem har utnyttjats i stor utsträckning. Nära hälften av frågornahar väckts . Enligtarbetsgruppen måste det vara en utgångspunkt också för ett förändratfrågeinstitut att ledamöter snabbt skall kunna få det ansvarigastatsrådets kommentar till ett problem som aktualiserats genom en fråga. Skallen minsta svarsfrist kunna behållas, måste enligt arbetsgruppensmening ett förändrat frågeinstitut konstrueras på i princip samma sätt som förnärvarande. Det bör alltså fastställas en bestämd dag till vilkenfrågor kan framställas med ett så kort varsel som . Arbetsgruppenanser att en del av torsdagen också i fortsättningen bör tas i anspråk för enstående frågestund. Detta är fördelaktigt med hänsyn bl. a. fill sambandetmellan informations- och frågestunderna och till att regeringen sammanträderpå . Attdet inte kunnat anordnas frågedebatter änpå har emellertid medfört problem. Till vissa har detanhopats många frågor med utdragna frågestunder och ibland långa avbrott iarbetsplenum som följd. När det inträffat att just torsdagen i.en arbetsveckavarit sammanträdesfri har frågor fått stå obesvarade ,eftersom det inte varit möjligt att förlägga frågestunden fill en annan dag. Pågrund av de nya reglerna har det av formella skäl intevarit möjligt att samordna frågor och interpellationer inom en och sammadebatt. Frågor och interpellationer som gällt samma eller näraliggande ämnenhar alltså fått besvaras vid olika tillfällen, något som har upplevts som enbrist. Beträffandeden sistnämnda frågan anser arbetsgruppen att det bör prövas att i enlighet med riksdageris förutvarande praxisvid behov samordna frågor och interpellationer i en och samma debatt. Dettamåste då få ske pä så sätt att en fråga, som gäller eller har beröring med ettämne som tagits upp i en interpellation, skall kunna av talmannen flyttas frånfrågestunden för att i stället bli besvarad vid det tillfälle dåinterpellationen besvaras. En sådan samordnad debatt bör anordnas endast eftersamråd med det berörda statsrådet och frågeställaren. Gemensammafråge- och interpellationsdebatter förutsätter att enhetliga debattreglergäller för den samordnade debatten. Det är enligt arbetsgruppen lämpligt attstatsrådet och frågeställaren, når en fråga besvaras med eninterpellation, får föra debatten enligt de regler som skall gälla förinterpellationsdebatterna. Ett annat fall i. vilket det enligt arbetsgruppens meningbör öppnas en KU 1986/87: 14 möjlighet att kunna förlägga frågedebatter tillandra dagar än är när det i samband med helgdagar under 'sessionstidinträffar att torsdagen är fri från sammanträde i kammaren. Talmannen bör dåenligt arbetsgruppen kunna besluta att frågestunden skall förläggas till annandag. Lämpliga dagar skulle kunna vara fredagen i samma vecka eller måndagen iden följande veckan. Arbetsgruppen har även övervägt vad som kan göras för attundvika att frågestunderna tar alltför ; Det har tidigare påtalats attproblem uppkommer när frågestunderna blir längre än en och en ,vilket var fallet med flera frågestunder . Egentliga problemi riksdagsarbetet uppstod emellertid inte förrän , under våren1986, då några långvariga frågestunder inkräktade på kammarens behandling avutskottsärenden. Med tanke främst på sådana undantagsfall, när det kanförutses att frågestunden kommer att allvarligt inkräkta på utrymmetför behandling av utskottsärenden, anser arbetsgruppen att det bör finnas enmöjlighet för talmannen att kunna förlägga frågedebatter också till andra dagarän . Om en frågestund i ett sådant läge inte bör få pågå mer än t.ex. bör talmannen alltså kunna bestämma att ett så stort antalfrågor som kan beräknas svara mot en debattid får svar pätorsdagen och att övriga frågor får bli besvarade antingen i sammavecka eller . Det måste enligt arbetsgruppen få ankomma påtalmannen att bestämma vilka av frågorna som skall få svar vid torsdagensfrågestund och vilka frågor som skall flyttas till annan dag. Utskottet får med anledning av arbetsgruppens förslag i nuberörda hänseenden anföra följande. Utskottet instämmer i förslaget att inte göra någonförändring i ordningen med en stående frågestund till vilkenfrågor skall kunna väckas senast före frågestunden. Det kan enligtutskottets mening inte bli aktuellt att för den nu ifrågavarandeförsöksperioden frångå som dagar för stående frågestunder.Utskottet anser alltså att de grundläggande elementen i det nyafrågeinstitutet, dvs. att frågor som väcks senast pä skallbesvaras i samma vecka, i princip bör behållas också i en fortsattförsöksverksamhet. Det; nu sagda bör emellertid inte hindra att det i vissaspeciella undan tagsfall finns en möjlighet att anordna frågedebatter , . Enligt utskottet talar starka skäl för en samordning av fråge- och interpellationsdebatter i vissa fall på sätt arbetsgruppen föreslagit. Det är enligt utskottets mening även rimligt att en frågestund skall kunna hållas på annan dag vid de tillfällen då frågor inte kan besvaras på grund av helguppehåll i kammararbetet. Utskottet ställer sig följaktligen bakom även det förslaget. Som arbetsgruppen ansett är fredagen i samma vecka eller måndagen i lämpliga alternativa dagar. Långvariga frågestunder vissa har skapat ettproblem bl. a. vad gäller allmänhetens möjligheter att fä information om vadsom avhandlats vid frågestunden. När frågestunden drar ut mer än enoch en hinner referat från frågedebatterna inte ut till berörda massmedieri rätt tid. En del värdefull information går förlorad på detta KU 1986/87: 14sätt. I detta hänseende är det självfallet också av största betydelse vidvilken tidpunkt som frågestunden påbörjas. Härvidlag,har arbetsgruppenfunnit att det saknas förutsättningar att tidigare-läggafrågestunderna med mer . Skälen för detta skall redovisas i detföljande når informationsstunderna behandlas. Detta innebär enförbättring men kan inte undanröja det nämnda informationsproblemet. Attförsöka lösa detta problem med en fast tidsgräns för hur länge frågestundernaskall få pågå förefaller inte som en framkomlig väg. Erfarenheterna hittillshar visat att det inte är ovanligt att frågestunderna tar än tvåtimmar. Om tvä timmar skulle sättas som tidsgräns skulle extra frågestunder blimera regel än undantag. Utskottet anser med hänsyn till det nu anförda att detinte för närvaran de är möjligt att gå längre än vad arbetsgruppen föreslagit när det gäller att undvika utdragna frågestunder. Frågor bör således enligt utskottets me- ' ning kunnaflyttas till annan dag endast i fall det kan förutses att frågestunden entorsdag kommer att allvarligt inkräkta på utrymmet för behandlingen avutskottsärenden. Ett förhållande som kritiseras är att den nedkortadedebattiden i frågedebatterna inte ger ett tillräckligt utrymme för attutveckla en ordentlig argumentation. Av betydelse härvidlag är att det högstaantalet tillåtna anföranden har utnyttjats i endast omkring en fjärdedel avfrågedebatterna . En ännu större andel av frågedebatternahar avslutats utan annat än statsrådets svar på frågan och frågeställarensreplik på detta. I ett stort antal fall har det sålunda över huvud taget inteförekommit någon debatt i egentlig mening. Någon förändring härvidlag har inteinträffat under innevarande höst. Under frågestunderna i oktober och novemberavslutades av alla frågedebatter mellan ett statsråd och en frågeställarepå detta sätt. Det bör emellertid hållas i minnet att en del frågornaturligtvis gäller sådana ämnen att statsrådets svar är tillräckligt ochdebatt inte nödvändig. Arbetsgruppen har övervägt flera alternativ tilldebattregler. Ett förslag som väckts inom arbetsgruppen går ut på att i förstahand pröva åtgärder som bör kunna leda till att det redan tillgängliga utrymmetför debatt utnyttjas i större utsträckning än vad som varit fallet hittillsunder försöksperioden. Det har härvid framhållits att det kan vara avbetydelse att statsrådets utrymme för debatt är mindre än frågeställarens omman bortser från redovisningen av det i förväg iordningställda svaret, somtillsammans med den ställda frågan närmast kan ses enbart som en utgångspunktför den efterföljande debatten. En förändring skulle därt"ör i första handsyfta till att säkerställa att statsrådet och frågeställaren kan föra denegentliga debatten på samma villkor. Detta skulle uppnås genom att statsrådetinledningsvis får redovisa sitt svar och att statsrådet och frågeställaren därefterfår hålla tre anföranden vardera, varav det första från varje talare får räckalängst och de övriga längst en minut. Detta förslag rymmer även enmöjlighet att senare pröva en ordning med en utökning av antaletenminutersanföranden. Ett annat inom arbetsgruppen väckt förslag innebär att detovan redovi- sadealternativet till debattregler införs utari några begräns- KU1986/87: 14 ningar i antalet repliker om en minut. En sådan förändring, har detframhållits, behöver inte i och för sig medföra att frågedebatterna kommer attta oacceptabelt i anspråk. Frågedebatterna enligt det tidigare systemet,då någon begränsning i antalet anföranden inte gällde, varade genomsnittligtsett i sju-åtta minuter. Detta överstiger inte maximalt tillåtna taletid för endebatt mellan statsrådet och en frågeställare enligt de regler som hittillsgällt . Som ytterligare alternativ har i arbetsgruppen diskuteratsatt behålla debattsystemet enligt gällanderegler, men med en påbyggnad med ett obegränsat antal anföranden om en minut.Det har inom arbetsgruppen även föreslagits att det kunde prövas en ordning meden utökning av tiderna för de första anförandena. Man skulle då antingen heltåtergå till det gamla debattsystemet enligt vilket det första anförandet frånvarje talare får räcka längst , det andra och övriga ien minut eller också pröva detta system med begränsning i antaletenminutersanföranden. Vid valet av dessa alternativ har utskottet tagit fasta påatt tidigare erfarenheter visar att ett debattsystem med ett obegränsat antalrepliker i praktiken inte behöver leda till längre debatter än vad som varitmöjligt också inom det nu nedkortade debattsystemet. Det förefaller därför intenödvändigt att bibehålla de strikta regler beträffande antalet repliker somgällt . Utskottet förordar att det prövas en ordning enligt vilkendet svarande statsrådet redovisar sitt svar på den väckta frågan och attstatsrådet och frågeställaren därefter får hålla var sitt anförande om tvåminuter och att varje därpå följande anförande får räcka längst en minut.Antalet enminu-tersrepliker skall inte våra begränsat. Någon begränsning torde inte erfordras när det gäller dentid det får ta för statsrådet att inledningsvis redogöra för svaret. Normalttar detta omkring en minut. Utskottets nu gjorda ställningstagande hindrar inte attdet i ett senare skede kan prövas något av de andra alternativen tilldebattregler som diskuterats i arbetsgruppen. Detta kan prövas i samband medutvärderingen av de nu föreslagna debattreglerna. Utskottets förslag förutsätter den ändring itilläggsbestämmelse 6.2.3 riksdagsordningen (RO) som framgår av bilaga. Ändringen i första stycket innebär att försöksperiodenförlängs från den och under återstoden av 1986/. Bestämmelserna i andra stycket om alt frågor som väcktssenast besvaras vid en frågestund torsdagen i samma veckakan lämnas oförändrade. Däremot bör bestämmelserna om när frågor förfaller utgåur andra stycket. Utskottet återkommer strax till detta i det följande. Med anledning av vad utskottet ovan förordat beträffandemöjligheten i speciella undantagsfall att kunna förlägga frågedebatter på andradagar än bör i tilläggsbestämmelse 6.2.3 tas in ett nytt tredjestycke enligt vilket talmannen, om arbetsförhållanden kräver det,får besluta att frågesvar skall lämnas på annan dag än torsdag och även att enfråga fårbesvaras i anslutning till att en interpellation besvaras. KU 1986/87: 14 Eftersom frågor i fortsättningen kan komma att besvaras påannan dag än torsdag bör även finnas en bestämmelse om att meddelande om när enfråga skall besvaras skall anslås dagen före sammanträdet ochtas upp på föredragningslistan. Denna bestämmelse bör tas in i ett fjärdestycke i paragrafen. I femte stycket har tagits in de nya debattregler somutskottet förordar. Här har även föreskrivits att de debattregler som gällervid besvarande av interpellation också skall tillämpas på frågor i de fall svarpå frågor och interpellationer lämnas i en och samma debatt. Den tidigare nämnda regeln om när frågor förfaller börflyttas ned till ett sjätte stycke i paragrafen. Bestämmelsen får i huvudsaksamma innebörd som , men har anpassats till att frågesvar kan komma attlämnas än . Den nuvarande bestämmelsen i sista stycket kvarstår somett sista stycke även i tilläggsbestämmelsens nu föreslagna utformning. Möjligheten för regeringen att, som en inledning tillfrågestunderna, lämna information om regeringsbeslut vid särskildainformationsstunder har använts endast vid ett fåtal tillfällen.Informationsstunderna har med något undantag inte tilldragit sig något störreintresse från vare sig ledamöter eller massmedierna. Det är enligt arbetsgruppen och utskottet angeläget attregeringen mer regelbundet utnyttjar möjligheten att informera omregeringsbeslut. Valet av ämnen för informationen bör också kunna breddas.Detta skall inte behöva vara begränsat enbart till regeringsbeslut som fattatssamma dag. Det skulle kunna omfatta även politiskt intressanta frågor som ärföremål för beredning eller för diskussioner i regeringen. Även om en fråga iett senare skede kommer att föreläggas bör detta inte få hindra attregeringen lämnar viss information, t. ex. inför en lagrådsreniiss eller rörandeförberedelsearbetet i ett propositionsärende. Arbetsgruppen har ansett nödvändigt att det i riksdagenkan finnas en beredskap hos partierna för att i anslutning till den lämnadeinformationen inhämta ytteriigare sakupplysningar från statsrådet. Utskottetdelar denna uppfattning. Partikanslierna måste alltid få en förhandsdelningeller på annat sätt få del av den information som kommer att lämnas. Det ärockså mycket viktigt att informationen inte offentliggörs på något annat sättföre informationsstunden. Som nämnts tidigare bör informations- och frågestundensbörjan på torsdagar tidigareläggas. När det gäller informationsstunden talarintresset för att informationen inte blir offentliggjord förrän i kammaren föratt informationsstunden bör föriäggas i så nära anslutning till regeringssammanträdetsom möjligt. ansåg att lämplig tidpunkt att börjainformations- och frågestunden skulle vara . En ytterligaretidigareläggning skulle dock enligt arbetsgruppen vara fördelaktig eftersominformations- och frågestunden då kunde läggas in före arbetsplenum, när sådantförekommer . Frågestunden skulle då inte behöva föranleda någotavbrott i ett pågående arbetsplenum. Det finns alltså starka skäl för entidigareläggning av informations- och frågestunden med Enligt vad som framkommit under arbetsgruppens bered- KU 1986/87: 14ning skulle emellertid en tidigareläggning med mer än få en menliginverkan för den beredning inom regeringen som äger rum efter torsdagensregeringssammanträde. Det finns således inte förutsättningar fören tidigareläggning av informations- och frågestunden med mer än en halvtimme.Med anledning härav har utskottet förordat att tidpunkten för informations- ochfrågestunden flyttas till . Som framgått tidigareinnebär detta att frågestunderna, när informationsstund inte anordnas, ifortsättningen får börja tidigare än . När det gäller interpellationsdebatterna hardebattreglerna, vilket varit avsett, medfört en ökad koncentration omkring decentrala frågeställningarna. Antalet interpellationer har emellertid ökatpåtagligt i förhållande till de närmast föregående riksmötena. Från en nivå påomkring 150 interpellationer har antalet /ökat till216. Tekniskt sett har de nya reglerna fungerat ganska bra.Enligt vad arbetsgruppen erfarit har det dock förekommit fall där det varitönskvärt med ytterligare debattutrymme. Utskottet lägger inte nu fram någraförslag om förändringar i debattsystemet.