bet · GA01FiU31 · 1986-12-31 00:00:00 — Det låga hushållssparandet utgör således ett allvarligtproblem. Det svenska hushållssparandet har varit obefintligt ellerfill och med negativt. Det låga sparandet bidrar även till att pressa uppräntenivån vilket hämmar investeringarna. Utskottet anser det viktigt att hushållen kan bygga upp enegen buffert för att kunna möta oförutsedda utgifter. Eget sparkapital ger enekonomisk trygghet, varvid individen står friare och starkare gentemotarbetsgivare och myndigheter. Utskottet motsätter sig därför regeringens strävan attflytta över sparandet från den privata till den offentliga sektorn med tydligavsikt att utöva en större statlig kontroll över investeringarna. Utskottetanser att sparpolitiken bör syfta till ett decentraliserat enskilt ägande. Enaktiv politik som stimulerar sparandet i hushållssektorn är nödvändig. Utskottet konstaterar också att arbetslösheten befinnersig på en historiskt sett hög nivå med tanke på det högakapacitetsutnyttjandet. Den genomsnittliga arbetslöshetsnivån har under desenaste åren klart överstigit den som rådde . Utskottetanser att den fortsatt höga arbetslösheten jämfört med tidigarekonjunkturtoppar är ett uttryck för de kvarstående strukturella obalanserna ochbristande flexibilitet i svensk ekonomi. Regeringen har kallat sin ekonomiska politik för "dentredje vägens" politik. Genom att både spara och arbeta sig ur krisenskulle problemen lösas. Men verkligheten talar ett annat språk.Lönekostnadsutvecklingen är fortfarande alltför snabb. Konsumtionen har ökatrekordsnabbt och hushållssparandet är, som utskottet tidigare påpekat,negativt. Resultatet har blivit en i ett internationellt perspektiv snabbinflation och en urholkning av den svenska industrins konkurrenskraft. Utskottet anser att utvecklingen under det gångna åretvisar att regeringen inte förmår att driva en trovärdig inflationsbekämpandepolitik. Visserligen sjönk inflationstakten , men detta berodde tillstörsta delen på yttre omständigheter. Regeringens inflafionsprognos är . Den inhemsktgenererade FiU 1986/87:30 inflationen är fortfarande hög och med tanke påde höga löneökningarna anser utskottet att regeringensinflationsprognos är för låg. Inflationen uppgick till ,vilket föranledde regeringen att införa allmänt prisstopp. Utskottet taravstånd från att prisstopp används som ett traditionellt verktyg i denekonomiska politiken. Erfarenheten visar att prisstopp inte löser deunderliggande problemen -snarare tvärtom. Kombinationen av en snabblönestegringstakt och en tillfälligt låg inflafion ökar konsumtionsutrymmet.Prisstoppet motverkar därmed regeringens ambifion att dämpa konsumtionensökningstakt. Sammanfattningsvis kan konstateras att läget i den svenskaekonomin håller på att gradvis försämras. Tillväxten är fortsatt låg i ettinternationellt perspektiv och dessutom fel sammansatt genom att en alltförstor del är konsumtionsledd. Skälet till att exporten utvecklas svagt och attimporten ökar snabbt är den alltför snabba kostnadsökningen i förhållande tillvåra vikfigaste konkurrentländer. Till följd av tillfälligt verkande faktorersom de lägre internationella oljepriserna, den pågående smygdevalveringen avkronan och den utförsäljning av oljelagren som äger rum döljs dock ännu sålänge de underliggande balansproblemen. Enligt utskottets uppfattning är det särskilt mot bakgrundav den dämpning i den internafionella efterfrågan som utskottet tidigareredovisat angeläget att snabbt och på allvar ta itu med de problem som hämmarfillväxten och orsakar de grundläggande balansproblemen i svensk ekonomi. Inriktningen av den ekonomiska politiken Regeringens ekonomisk-politiska strategi inleddes med devalvering. Denna skulle ge en exportledd tillväxt. Ingentinggjordes dock åt de strukturella problemen med bl.a. pris-ochlönekostnadsutvecklingen. Den exportledda tillväxten förbyttes snart i enkonsumtionsledd sådan. Utskottet anser att den avgörande svagheten i regeringenspolitik är att den långa internationella tillväxtperioden intehar utnyttjats för att ta itu med de grundläggande strukturproblemen i svenskekonomi. I likhet med mofionerna Fill2 (m), Fill3 (c) och Fill4(fp) förordar utskottet en politik som skapar bättre förutsättningar för enbalanserad tillväxt och därigenom stigande välfärd. Det är inte minst viktigtför att åstadkomma en regionalt balanserad utveckling inom landet. Den ekonomiska utvecklingen måste komma hela landet tilldel. Målet bör vara en decentraliserad samhällsstruktur där det råder balanssåväl inom som mellan olika regioner. Uppnås inte detta skapas problem såväl istorstadsområdena som i glesbygderna. Utskottet vill betona att en viktig förutsättning för entillväxtbefrämjande politik är att staten respekterar hushållens och företagens krav på stabila spelregler. Statens uppgift är att skapa goda förutsättningar för hushållens Och företagens agerande. Den kortsiktighet och ryckighet som kännetecknat den ekonomiska politiken har skapat en politisk osäkerhet. Detta innebär att färre vågar ta risker varvid långsiktiga satsningar och 53 investeringartenderar att utebli. Regeringens agerande på bostadsområdet 1986/87:30är ett typexempel, där man i kompletteringspropositionen för fjärde gången påett år föreslår grundläggande förändringar i villkoren för människor. uppfattning är det därför väsentligt att avstå frånsådan "kvartalspolitik" varpå bostadspolitiken är endast ett exempel. Ett annat viktigt statligt instrument för att sfimuleratillväxt är investeringar i infrastruktur. Investeringar i form av utbildningoch forskning på hög nivå är av avgörande betydelse för möjligheteratt hävda sig som ledande industrination. Utskottet vill därför geutbildning och forskning hög prioritet i den långsiktiga tillväxtstrategin. Utskottet anser att ekonomisk tillväxt bäst främjas i ettekonomiskt system som bygger på ett decentraliserat beslutsfattande. Endecentraliserad ekonomi är det oöverträffade sättet att ta till varaskaparlust, arbetsvilja och kompetens som finns hos enskilda individer ochföretag. Enligt utskottets mening skulle en revitalisering av den svenskaekonomin kunna möjliggöra en tillväxt som klan överstiger det senastedecenniets två-procentsnivå. Den ekonomiska politiken bör därför enligt utskottetsmening inriktas på att undanröja tillväxthinder. Detförsta tillväxthindret rör skattepolitiken. Utskottet vill betona vikten av sänkta marginalskatter.Dagens höga marginaleffekter driver upp lönekraven och gör det svårare förparterna på arbetsmarknaden att sluta avtal på en samhällsekonomiskt lämplignivå. Utskottet konstaterar att skattetrycket på hushållen harökat kraftigt sedan regeringsskiftet. Utskottet motsätter sig en fortsättningav denna utveckling vilket skulle bli fallet om regeringens förslag till höjdfastighetsskatt och höjd bilaccis genomfördes. De svenska hushållens problemär inte att de har för få skatter och för lågt skattetryck. Problemet är istället att det samlade skatteuttaget och den stora statliga upplåningen tar ianspråk en alltför stor del av nationens samlade resurser. Utskottet anser attytterligare skattehöjningar inte kan accepteras. I stället förordar utskotteten sänkning av de skatter som indirekt eller direkt belastar sparande ocharbete. Småföretag har en central uppgift i den tekniskautvecklingen och har stor betydelse för skapandet av nya arbetstillfällen.Skattepolitikens utformning är av stor betydelse för småföretagens utvecklingoch överlevnad. I det lilla företaget, där ägaren själv är verksam, spelarskatteuttagen en förhållandevis större roll än i ett stort företag som oftasthar "passiva" ägare. Därför är det viktigt att skapa goda betingelserför småföretagandet, bl.a. genom en småföretagarvänlig skattepolitik.Förmögenhetsskatten på arbetande kapital i familjeföretag bör i linje härmedavskaffas. Utskottet anser för det andra att finanspolitiken ävenfortsättningsvis måste bedrivas med stor stramhet. Eftersom skattetrycket intefår höjas, måste den nödvändiga stramheten skapas genom en restriktivutgiftspolitik. Sålunda bör statsbidragen till arbetslöshetskassorna begränsas,statsbidragen fill kommunerna begränsas och subventionerna på bostadsområdetminskas etc. Utskottet förordar en ytterligare sanering av statensskuldbörda. Därför bör ett antal statliga företag försäljas ochbörsintroduceras. Denna åtgärd är visserligen av engångskaraktär, men den kanenligt utskottets mening upprepasunder ett flertal år. Det är också angeläget att undersöka om vissa FiU1986/87:30 andra reala statliga tillgångar med låg direkt avkastning men med engod realvärdestegring kan utförsäljas. Staten skulle då kunna tillgodogöra sigdet kapitaliserade värdet av den framtida avkastningen. Exempel på sådanatillgångar är kraftverk och skogar. För det tredje måste den offentliga sektornavmonopoliseras. Genom lagstiftning och subventioner har den offentliga sektorni praktiken erhållit monopol på produktionen av ett flertal tjänster, t. ex.barnomsorg, utbildning och sjukvård. På dessa områden finns därför stora hinderför nyetableringar. Utskottet anser det väsentligt att alla möjligheter tillökad konkurrens och ökad effektivitet tas tillvara. Det kan ske genom att såvälprivata som kooperativa alternativ erbjuds som alternativ till de offentligainstitutionerna. Inom den kommunala sektorn kan effektiviteten ökas bl.a.genom ett större inslag av anbudsförfarande och entreprenader. En störrevariationsrikedom i tjänsteutbudet befrämjar inte bara effekfiviteten utanleder dessutom till en ökad valfrihet för konsumenter och näringsidkare samtger större möjligheter för dem som arbetar i den offentliga sektorn att väljaarbetsgivare. 'En fjärde typ av tillväxthinder som utskottet anser måsteavskaffas utgörs av den byråkrati och regleringsapparat som byggts upp underefterkrigstiden. Valutaregleringen bör avskaffas av främst två skäl. Fördet första kan en fullständig avreglering leda till att räntan sjunker. För detandra kommer fria kapitalrörelser, både till och från , att tvinga framen mera disciplinerad ekonomisk politik. Utskottet anser också att prisregleringen skall avskaffas.Prisregleringslagen kom fill som en beredskapslag och skall enbart utnyttjasunder extrema förhållanden. Den socialdemokratiska regeringen utnyttjar dennaregleringsbyråkrati som ett traditionellt medel inom den ekonomiska politiken.Som nämnts fidigare har regeringen för fjärde gången sedan regeringsskiftet1982 infört ett generellt prisstopp. Enligt utskottets mening innebär sådanaständiga ingrepp att marknadsekonomins prismekanismer sätts ur spel. Utskottet vill i det här sammanhanget betona att ettprisstopp endast skjuter inflationsproblemet framför sig. Effekten av ettlångvarigt prisstopp blir en ineffektiv resursallokering, utebliven automatiskproduktionsanpassning till förändringar i efterfrågan, bristande informafionom efterfrågans faktiska storlek etc. Slutsatsen är att sådana ingrepp iprisbildningen endast skadar samhällsekonomin. Tillämpningen avprisregleringslagen bör således upphöra. Utskottet anser också att den statliga detaljregleringengentemot kommuner och landsting bör avskaffas. En förändring av statsbidragensutformning är enligt utskottets mening angelägen för att möjliggöra förenskilda kommuner och landsting att utforma verksamheten på det sätt som passarbäst i respektive fall. En sådan förändring skulle också innebära betydligtstörre möjligheter till förnyelse och effektivitetshöjningar inom den kommunalasektorn. Ytterligareett hinder utgörs av den hårt reglerade bostadssektorn. 5 1986/87. Utskottetförordar lägre skatter, en översyn av byggnormerna och minskade FiU 1986/87:30subventioner för att revitalisera denna marknad. Slutligen måste det socialistiska experiment som dekollektiva löntagarfonderna utgör avslutas. Därmed frigörs kapital inomföretagen till nyinvesteringar. Fondsocialismens upphörande bör åtföljas av enförstärkning av den enskilda äganderätten. Fondernas avveckling bör därför skegenom att tillgångarna används som sparpremier för ett individuellt sparande iaktier. För det femte anser utskottet att det är väsentligt attden ekonomiska politiken medverkar till att skapa incitament till en bättrefungerande lönebildning. Utskottet anser att det är arbetsmarknadens parter som ifria förhandlingar skall komma fram till lönenivå, lönestruktur och andraanställningsvillkor. Men det är uppenbart att den ekonomiska politiken påverkarförutsättningarna för dessa förhandlingar. Enligt utskottets mening är det nödvändigt att finna ettsystem där arbetsmarknadens parter ges incitament för att sluta löneavtal sominte skapar arbetslöshet. bör statsmakterna stå fast vid sitt ansvarför dem som ändå blir arbetslösa. Ett inslag i en sådan politik är enreformerad arbetslöshetsförsäkring. Enligt utskottet krävs förändringar isystemet så att dels en större del av finansieringen belastar parterna, bl.a.genom högre egenavgifter, dels att en utvidgning sker av de utgiftsändamål somförsäkringen finansierar. En sådan reform skulle understrykaarbetsmarknadspolitikens roll. som en integrerad del av den ekonomiskapolitiken. I motion Fill6 (vpk) hävdas att regeringens tolkning ayvad som är de verkliga balansproblemen i den svenska ekonomin inte är riktig.Budgetunderskottet kan inte längre ses som en restriktion för den ekonomiskapolitiken. Motionärerna anser i stället att det grundläggande balansproblemetär att den inhemska efterfrågan har utvecklats så svagt att företagens vinsterinte kan nyttiggöras inom landet. Utskottet delar inte motionärernas uppfattning att det iden nuvarande ekonomiska situationen är möjligt att vidtaga åtgärder för attöka den inhemska efterfrågan. Som utskottet tidigare framhållit i betänkandetär den förväntade försämringen av bytesbalansen ytterst oroande. En permanentkonsumtionsledd tillväxt som finansieras genom en växande utländsk upplåning,vilket blir resultatet om förslagen i motion Fill6 (vpk) genomförs, skullesnart visa sig motverka sina syften. Den ekonomiska politiken måste i ställetinriktas mot en ökad kapitalbildning för att den vägen skapa förutsättningarför en högre ekonomisk tillväxt. Detta är villkoret för att full sysselsättningskall kunna uppnås och bibehållas. Mot bakgrund av vad utskottet anfört avstyrks regeringensförslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken liksom motion Fi 116 (vpk)yrkandena 1, 3, 4, 7, 8, 15 och 23. dels den del av utskottets yttrande som på s. 29 börjarmed "I motion Fi 116" och på s. 31 slutar med "()" bort utgå. delsutskottets hemställan under 2 a) bort ha följande lydelse: FiU 1986/87:30 2. beträffandede allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken a) att medavslag på regeringens förslag i proposition 1986/87:150 bilaga 1 mom. 1 ochmotionerna 1986/87:115 yrkande 5 och 1986/87:116 yrkandena 1, 3,4,7,8,15 och 23samt med anledning av mofionerna 1986/87:Fill2 yrkande 1, 1986/87:Fill3 yrkande1 och 1986/87:Fill4 yrkande I godkänner vad utskottet anfört och som sin meningger regeringen detta till känna. De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken(mom. 2 a) i (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 25 börjarmed "Resultatet av " och på s. 27 slutar med "yrkande 1"bort ha följande lydelse: Utskottet måste konstatera att den förda politiken som denpresenterades i årets budgetproposition och det sätt på vilken den följs upp ikompletteringspropositionen alltmer avlägsnar sig från den socialdemokratiskaregeringspolitik som tidigare utgått från arbetarrörelsens idétradition. Dettagäller alldeles särskilt de åtgärder inom lönebildningens område som regeringenaviserar att den nu ämnar vidtaga. Dessa åtgärder är så anmärkningsvärda att debehandlas i ett särskilt avsnitt i detta betänkande. Oppositionspartierna tar ställning till inriktningen avden ekonomiska politiken i motionerna Fill2 (m) yrkande 1, Fill3 (c) yrkandena1, 4, 7 och 11-13, Fill4 (fp) yrkande 1 samt Fill6 (vpk) yrkandena 1,3, 4, 7,8, 15 och dels den del av utskottets yttrande som på s. 29 börjarmed "Utskottet vill" och på s. 31 slutar med "()" bort ha följande lydelse: Som framgår av motion Fil 16 (vpk) visar regeringens egenframställning i kompletteringspropositionen att betydande problem ännu kvarståri ekonomin: - Arbetslöshetenbestår på en relativt hög nivå. Särskilt ungdomens situation och livsvillkor ärett kvarstående problem. - Inflationen harnedbringats, men dess verkan uppvisar stora skevheter som påverkar detfördelningspolitiska resultatet av den tredje vägens politik. Priserna på matoch hyra ökar mest. - Industriinvesteringarnaär låga om man undantar utlandsinvesteringarna, som åter ökat starkt under detsenaste året. - Deregionalpolitiska problemen ökar i omfattning och styrka. - Den gemensammasektorn tillåts inte växa i takt med dess behov. Sociala ochfördelningspolitiska målsättningar trängs tillbaka. En vårdkris är på väg attbryta fram med full kraft. Enligt utskottets uppfattning är den krifik avregeringspolifiken som framfördes av kommunisterna under den allmänna motionsti- 67 Därför är det nödvändigt att nu ytterligare betona vikten FiU1986/87:30 av en mera långsiktig strategi för att möta de ekonomisk-politiskaproblem som genom kapitalismens utveckling blivit alltmer akuta. Dessa problemkan inte lösas genom den tredje vägens politik som innebär en tillväxt avlönsamhet och produktion utan att nödvändigt reformarbete genomförs på det socialaoch samhälleliga området. Den tredje vägens politik anvisar heller inga förslagtill lösningar på utöver en fortsatt stram finanspolitik i strävanatt begränsa budgetunderskottet. I stället kommer den fortsatta inriktningen påett permanent exportöverskott och handel med inriktning mot främst de starkakapitalistiska länderna att ge framtida problem för den svenska ekonomin.Regeringen observerar visserligen detta problem och pekar på de kommandeavsättningsbekymmer för svensk industri som kommer att bli följden av attFörenta staternas budgetunderskott skall reduceras kraftigt under resten av1980-talet som tillväxten i avtar. Det bör ävenframhållas att såväl svensk export som svenska utlandsinvesteringar främst harinriktats mot den nordamerikanska marknaden. 1 kompletteringspropositionen drasemellertid inga slutsatser av dessa för svensk ekonomi negativa förhållanden. Sammanfattningsvis anser utskottet att regeringensensidiga satsning på en exportledd tillväxt är felaktig. Det är inte den i dagobserverade konsum-tionsledda tillväxten som är huvudproblemet för denekonomiska politiken. Det avgörande och grundläggande balansproblemet är attden inhemska efterfrågan har utvecklats så svagt, att de ökande kapitalvinsternainte kan nyttiggöras inom landet. Det ackumulerade kapitalet finner i självaverket inte tillräcklig rationell användning på grund av att hemmaefterfråganär för svag. Utskottet vill i detta sammanhang även peka på att, somockså framhålls i motion Fill6, regeringen liksom de borgerliga partiernadriver den felaktiga tesen att det är lönerna som är den huvudsakligadrivkraften bakom inflationen. Det kan dock synas som ett tecken tillomtänkande, att regeringen i kompletteringspropositionen talar om hur viktigtdet är att företagen håller nere priserna som man infört ettprisstopp. Det borde vara uppenbart för alla att frågan omlönpris-profit och dess inverkan på inflationen inte kan isoleras till attpressa tillbaka anställdas berättigade lönekrav. Åtgärder måste i ställetsättas in mot företagens prissättningsnormer och mot de alltmer störandespekulativa elementen i vår ekonomi. De centrala inslagen i ettekonomiskt-politiskt åtgärdsprogram bör enligt utskottets mening innehålla följandemoment: - Ett nationelltindustrialiseringsprogram. - En kontrolleradteknisk utveckling i de arbetandes intresse. - Ett omfattandeprogram för den offentliga sektorns utbyggnad. - En allmänarbetstidsförkortning. - En reformeringav arbetsmarknadspolitiken. - En ekologiskträtt utformad industri- och energipolitik. - En beskattningför rättvis fördelning. I kommunisternas partimotion Fil 16föreslås att detta program kompletteras med följande förslag till åtgärder: - Ett flerårigt regionalpolitisktprogram med huvudsaklig inriktning mot FiU 1986/87:30 skogslänen. Bergslagen och sydöstra . genom enlikviditetsindragning () från företagen. - En sänkning avmatpriserna genom ökade livsmedelssubventioner och ett etappvist slopande avmomseffekten på livsmedel. - Ett bifalltill regeringens förslag att höja bilaccisen. Intäkterna av skattehöjningenskall tillföras den regionala och lokala kollektivtrafiken. - Ettspecialbidrag för arbete, vård och omsorg till den kommunala sektorn på 2miljarder kronor. Dessa åtgärder föreslås finansierade genom en höjning avomsättningsskatten på aktier . Utskottet delar motionärernas uppfattning att dessaåtgärdsförslag bör fogas till det tidigare angivna programmet. I mofionerna Fill2 (m) och Fill4 (fp) framförs krav påbl.a. kraftiga marginalskattesänkningar, nedskärning och privafisering av storadelar av den offentliga sektorn och "fasta spelregler" innebärandekrav på passivitet från regeringens sida vid konjunkturella störningar.Motionärerna hävdar att en sådan politik avlägsnar tillväxthihdren ochmöjliggör en exportledd tillväxt. Som framgår av vad utskottet anfört om tillväxtenssammansättning avvisar utskottet denna inriktning av den ekonomiska politiken.Det bör tilläggas att den politik som föreslås i motionerna Fill2 (m) och Fill4(fp) även kraftigt skulle förstärka de redan existerande orättvisorna i fördelningenav vår totala produktion och även leda till att arbetslösheten ökar. Med hänvisning till vad utskottet anfört om inriktningenav den ekonomiska politiken yrkar utskottet bifall till motion Fil 16 (vpk) ihär aktuella delar och avslag på motionerna Fil 12 (m). Fil 13 (c)ochFill4(fp)iberörda delar. Med det anförda avstyrks även motion FillS av ()yrkande 5. dels utskottets hemställan under 2 a) bort ha följandelydelse: 2.beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken a) attriksdagen med avslag på proposifion 1986/87:150 bilaga 1 mom. 1 och motionerna1986/87:Fill2 yrkande 1, 1986/87:Fill3 yrkande 1, 1986/87:Fill4 yrkande 1 och1986/87:Fill5 yrkande 5 godkänner vad som förordas i motion 1986/87:Fi 116yrkandena 1,3,4, 7, 8, 15 och 23 och som sin mening ger regeringen detta tillkänna. De allmänna riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken(mom.2b) . och (båda c) anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 28 börjarmed "Vidare krävs" och på s. 29 slutar med "avstyrkssålunda" bort ha följande lydelse: Mål förden ekonomiska politiken FiU 1986/87:30 Den ekonomiska politikens mål har i sedan längevarit full sysselsättning, stabilt penningvärde, hög ekonomisk tillväxt, jämnfördelning av levnadsstandarden och balans i utrikesbetalningarna. Utskottetanser att dessa mål är riktiga men måste kompletteras med mål i form av renmiljö, resurshänsyn samt regional balans. För en långsiktig ekonomiskutveckling krävs att alla dessa mål beaktas. Det måste slås fast att en ökad ekonomisk standard intedefinitionsmässigt är samma sak som en ökad livskvalitet. Ofta kan värden somen arbetstidsförkortning, bättre arbetsmiljö, trygghet på arbetsmarknaden,orörd natur och värdet av att få bo kvar i sin hembygd ge en högre välfärd änen ekonomisk standardhöjning och därmed vara att föredra framför en ökadtillväxt. Utskottet anser att miljöhänsyn måste få genomslag i denekonomiska politiken. Producenter och konsumenter måste känna de verkligakostnaderna för produktionen. Andra än producenterna och konsumenterna får bära de kostnader som miljöföroreningarna orsakar i form av minskadskogstillväxt, vårdkostnader, produktionsbortfall och korrosion. Producentenmåste belastas för dessa kostnader genom att betala miljöavgifter.. Därmedkommer marknadspriset på ett bättre sätt att spegla den verkligaproduktionskostnaden. På dessa sätt kan också den ekonomiska politiken användasför att minska samhällets kostnader för miljöutsläpp genom att avgifternastimulerar till minskade utsläpp.