bet · GA01SfU21 · 1986-12-31 00:00:00 — om flyktingpolitiken (skr. 1986/87:134) SfU 1986/87:21 Genom regeringens skrivelse 1986/87:134 omflyktingpolitiken bereds tillfälle att ta del av vad statsrådet anfört om flyktingpolitik. Motioner väckta under den allmänna motionstiden /87 1986/87:Sf505 av m. fl. (vpk) vari yrkas 1 (delvis), att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförs om en generös och human flyktingpolitik, 2. att hos regeringen begär initiativ för attåstadkomma ett samordnat europeiskt ansvarstagande för flykttngproblemen ienlighet med vad som anförs i motionen. Yrkande 1i övriga delar har behandlats i betänkande SfU 1986/87:15. 1986/87:Sf507 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionenom utrikespolitisk information till vissa polismyndigheter. 1986/87:Sf508 av och ()vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförtsom att redan efter den första bevilja permanentuppehållstillstånd vid s. k. snabb anknytning, 2. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförtsom utökad information till kvinnor som ansöker om uppehållstillstånd för s. k.snabb anknytning. 1986/87:Sf516 av m.fl. (fp) vari yrkas 2, att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs beträffandeviseringstvånget för flyktingar, 3, att riksdagenbegär att regeringen på lämpligt sätt informerar om attasylsökande inte avkrävs visum för att resa in i , 6, att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförs om första asyllandsprincipen. 1 1986/87. 14. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i SfU 1986/87:21 motionen anförs om initiativ till ett nordisktsamordnat agerande för att skapa beredskap för akuta flyktingproblem. 1986/87:Sf521 av m. fl. (m) vari yrkas 3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av samförstånd mellan de nordiska länderna när det gäller lagstiftning och praxis i fråga om asylärenden. 1986/87:Sf523 av och ()vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppehållstillståndi för sovjetiska judar, 2. att riksdagenhos regeringen begär att invandrarverket fär i uppdrag att närmare utredaverkets behandling av ansökningar om uppehållstillstånd frän sovjetiskamedborgare av judisk härkomst, 1986/87:Sf525 av () vari yrkas 4, att beslutar av regeringen begära förslag omhur viseringskra- vet för asylsökande kunde tas bort, 6, att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära uppsägning av avtalet med omkontroll av visering hos genomresande, 7, att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som ovan anförts om sovjetiskajudars möjligheter att få inresa i , 8, att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag om åtgärder för att komma överensmed övriga europeiska länder om en mer generös och om möjligt likformigbedömning av fiyktingar, 1986/87:Sf526 av () och ()vari yrkas att hos regeringen begär förslag för att stoppa denoetiska kontaktförmedling som anges i motionen. Genom beslut vid 1983/(prop. 1983/84:144,SfU 30, rskr. 410) konfirmerades de riktlinjer för flyktingpolitiken somriksdagen lagt fast . I korthet innebär dessa att skall arbetainternationellt för att motverka uppkomsten av flyktingsituationer ochprioritera flyktinghjälp i tredje land samt, då flyktingar överförs hit, geförtur åt dem som är i akut behov av skydd. Vidare skall en generöslagstiftning och asylpraxis ingå som en viktig del i den samladeflyktingpolitiken. En reglering av flyktinginvandringen skall endast varamöjlig beträffande flyktingar som överförs till Sverigeoch beträffande personer som åberopar politisk-humanitära skäl för att fästanna i landet. I samma beslut förordas att regeringen skall lämnariksdagen en redogörelse för invandrings- och flyktingpolittk. Sådanaredogörelser med tonvikt på flyktingpolitiken har lämnats vid de två senasteriksmötena avseende åren 1984 resp. 1985. I den förevarande skrivelsen,1986/87:134, lämnas en sådan redogörelse avseende . I skrivelsen erinras inledningsvis om att den svenskaflyktingpolitiken SfU 1986/87:21 främst består av följande delar: - att agera i FNoch andra internationella fora för att motverka och lösa internationellakonflikter och för att upprätthålla de mänskliga rättigheterna, - att ekonomisktstödja FN:s flyktingkommissarie (), förPalestinaflyktingar (UNRWA) och andra organisationer för flyktingarbeteutanför , - att bedrivainternationellt samarbete i syfte att verka för en solidarisk fördelning avflyktingansvaret och stärka flyktingars rättsliga skydd, - att i samarbetefrämst med UNHCR göra aktiva insatser för överföring till av fiyktingarsom behöver en säker tillflyktsort undan förföljelse, - att ta emotfiyktingar i i enlighet med en asyllagstiftning som i vissa avseendenger flyktingar och jämförbara grupper ett starkare skydd än vad 1951 årsflyktingkonvention stadgar, - att genomkommunala och andra insatser för flyktingar i det svenska samhället främjaderas möjligheter att finna sig till rätta här, - att ge stödtill frivilligt återvändande till hemlandet från , I skrivelsen redovisas den praktiska tillämpningen avdessa principer med tonvikt på är 1986, Som flykting betraktas enligt 1951 ärs omflyktingar med tilläggsprotokoll är 1967 den som hyser välgrundad fruktan förförföljelse på grund av sin ras, nationalitet, tillhörighet till visssamhällsgrupp eller pä grund av sin religiösa eller politiska uppfattning ochsom därför har flytt från sitt hemland eller är förhindrad att återvända dit. Enligt FN:s beräkningar finns det ca 14miljoner fiyktingar i . världen. Till detta kommer det stora antal människorsom befinner sig i flyktingliknande situationer i grannländer eller i sina egnahemländer. Antalet har ökat starkt . Deninternationella uppmärksamheten kring flyktingar har också ökat under dennatid. Ett betydande antal flyktingar har tagits emot i västvärlden, men dentyngsta bördan har fallit på i , och . Fleraav dessa länder tillhör de allra fattigaste. I finns ca 150 000 flyktingar främstfrån men även från och . De flesta vistas i läger iThailand medan mindre grupper finns i , , ochIndonesien. 280 000 vietnameser av kinesisk härkomst har integrerats i . Iregionen finns vidare ca 250 000 kampucheaner som befinner sig underflyktingliknande förhållanden i gränsområdet mot . är det land som har det största antaletflyktingar, nära 3 miljoner från , Ytterligare ca 1,9 miljonerafghaner finns i , Ett stort antal hjälporganisationer deltar iflyktingarbetet som främst är inriktat på hälsovård, skolutbildning ochsjälvförsörjning. En mycket stor del av dagens asylsökande kommer frånländer i och kring . Kriget mellan och som är inne påsjunde året har kraftigtförvärrat flyktingsituationen i denna region. De UNRWA-registre- SfU1986/87:21 rade Palestinaflyktingarna uppgår till drygt 2 miljoner. Detpalestinska flyktingproblemet är det äldsta aktuellaflyktingproblemet i världen. Antalet flyktingar och andra hemlösa i beräknasuppgå till mellan 4 och 5 miljoner, varav en dryg fjärdedel är etiopier, Isödra finns ca 230 000 flyktingar från främst , ,och , Även , , och har mängaflyktingar, I finns ca 320 000 flyktingar varav drygthälften i . En stor del kommer från , harsituafionen för flyktingarna försämrats som en viss frivilligrepatriering har skett till , och , I har antalet flyktingar minskat på senare år.Många flyktingar har återvänt till och , Från kommerfortfarande många flyktingar samfidigt som andra ber om hjälp att få återvända. Antalet personer som söker asyl i har ökatstarkt : frän 104 1984 till 165 1985 och 185 000år 1986. anlände nära 100 000 ttll ,26 300 ttll , 15 000 till , 9 300 ttll , 8 600 ttllÖsterrike, 8 500 ttll , 7 500 till och 6 000 till Nederiänderna.Flertalet asylsökande i kommer frän , främst iSydvästasien. I flera europeiska länder har vidtagits åtgärderavsedda att begränsa tillströmningen av asylsökande. i det internationella flyktingsamarbetet har aktivt deltagit i detinternationella flyktingarbetet inom FN och andra organisationer. Samarbetetmed UNHCR är väl utvecklat, vilket bekräftades bl.a. i samband medflyktingkommissariens besök i . har tagit initiativtill närmare samråd med de nordiska länderna och hållei" fortsatt närakontakt med andra europeiska länder för att få till stånd ett samordnatansvarstagande för flyktingar och asylsökande. De samarbetsformer somdiskuteras innefattar bl. a. ökade insatser från UNHCR:s sida i s. k. förstaasylländer. UNHCR höll konsultationer härom , varefter treuppföljningsmöten har hållits. Konkreta framsteg gjordes vid det senaste möteti inom fyra områden: ökad, gemensamt organiserad, uttagning frånförsta asylländer, former för bistånd till första asylländer, vidgat prakttsktsamarbete med inriktning på hanteringen av asylansökningar och förutsättningarför UNHCR:s medverkan vid återsändning och äterintegrering av människor somfått avslag på asylansökan. Vid överläggningarna fastslogs ländernasasylåtaganden. Inget land ifrågasatte sina skyldigheter enligt 1951 årskonvention. Ytterligare ett uppföljningsmöte planeras, verkar för attföra upp diskussionerna på ministernivå. Ökningen av antalet asylsökande i , ochSverige är föremål för diskussion och samråd mellan de nordiska länderna. VidNordiska rådets session i antogs en rekommendation om ett närmare nordiskt flyktingsamarbete. Ett av elementen i rekommendationengäller åtgärder som har att göra med beredskapen hos SfU 1986/87:21 resp. landatt ta emot flyktingar, storleken av flyktingkvoter, balansen mellandessa och den s. k. spontaninvandring som resp. land har. 1981 hållsårliga konferenser med de praktiskt ansvariga för mottagning och integrationav flyktingar och invandrare i de nordiska länderna. årskonferenserhar kompletterats med en särskild kontaktgrupp, som träffas två gångerom året, för att koordinera samarbetet på myndighetsnivå. På svenskt förslag har också upprättats en särskildnordisk samrådsgrupp för flyktingpolitiska frågor. I gruppen ingår företrädare pähög nivå för berörda departement och ministerier. har även tagitinitiativ till ett vidare nordiskt samarbete i frågor rörande erfarenhetsutbyteoch samordning av tillståndspraxis i asylärenden samt till större samverkannär det gäller den organiserade överföringen av flyktingar till . I fyra mottoner från den allmänna motionstiden berörsmöjligheterna till ett internafionellt samarbete i flyktingfrågor. m. fl. begär i motion Sf505 yrkande 2 ettttllkännagivande om att bör ta initiativ på statsministernivå för attåstadkomma ett samordnat europeiskt ansvarstagande för flyktingproblemen. BengtWesterberg m.fl, begär i motion Sf516 yrkande 14 ett tillkännagivande om attSverige bör ta inittativ till ett nordiskt samordnat agerande för att skapaberedskap för akuta flyktingproblem, m, fl, begär i motionSf521 yrkande 3 ett tillkännagivande om behovet av samförstånd mellan denordiska länderna när det gäller lagstiftning och praxis i fråga om asylärenden.Alf , slutligen, begär i motion Sf525 yrkande 8 förslag om åtgärder föratt komma överens med övriga länder om en mer generös och om möjligt likformigbedömning av flyktingar. Av regeringens skrivelse om flyktingpolitiken framgår attinitiativ i det syfte som begärs i motionerna har tagits såväl för att få tillständ ett intensifierat samarbete mellan de europeiska länderna och mellan denordiska länderna som för att i största möjliga utsträckning få till ståndomplaceringar av flyktingar under ordnade former. Utskottet anser att vad somhar redovisats i skrivelsen i detta hänseende visar att något tillkännagivandei enlighet med motionärernas önskemål inte är påkallat, totala bidrag till UNHCR uppgick till 120milj, kr. Till UNRWA var bidraget 70 milj, kr. Under är 1986 har dessutom ca425 milj, kr. från biståndsanslaget tagits i anspråk för flyktingarbete världenöver av andra, i huvudsak svenska, organisationer. samlade bidragunder till flyktingverksamhet utanför uppgick till ca 600 milj.kr. Överföring av flyktingar till har ett stort antal flyktingar överförtstill genom statliga hjälpaktioner. Ansvaret för överföring ochmottagning av flyktingar ligger hos statens invandrarverk (), överfördes till efterregeringsbeslut ca 20 000 flyktingar från flykttngläger i , Sedan börjanav är den årliga flyktingkvoten 1 250 personer. I denna inräknasäven nära anhöriga till flyktingar, om de kommer med dessa elleromedelbart därefter. Åren1978-1981 beslöt regeringen om extra kvoter för sammanlagt 3 000 SfU1986/87:21 s. k. båtflyktingar från och anhöriga till dessa. Under har 1 387 flyktningar överförtstill inom ramen för flyktingkvoten, bl, a, 414 från , 508från och 197 från (), Flyktingkvoten 1986/87 skall i första hand utnyttjas förflyktingar från och Syd- och . Den angivna ramenomfattar ca 50 handikappade som på ett tillfredsställande sätt kan tas om handi . I 3 § utlänningslagen (1980:376) finns en definition ochen skyddsbestämmelse rörande flyktingar som överensstämmer med 1951 årsflyktingkonvention. Bestämmelserna i 5 och 6 §§ utlänningslagen om skydd åtkrigsvägrare och åt personer som, utan att vara flyktingar, kan åberopa starkapolitisk-humanitära skäl för att få stanna i , ger skydd även åtpersoner som inte omfattas av flyktingkonventionen. Denna vidare asylrättligger i linje med . Flyktinginvandringen till består till störstadelen av personer som har tagit sig hit pä egen hand och som söker asyl videller efter ankomsten. uppgick antalet sådana asylsökande tillnärmare 15 000 personer, inkl. barn. Avdessadirektavvisadesca 1 700 vidgränsen. Flertalet asylsökande kom från . Stora grupper kom även frånChile, och . Ca 17 400 personer fick uppehållstillstånd somflyktingar eller därmed jämställda. Detta är ca 8 900 fler än under år 1985.1antalet ingår de flyktingar som överförts till inom ramen förflyktingkvoten. I motion Sf505 av m.fl. framförs kritiskasynpunkter på den praktiska tillämpningen av svensk flyktingpolitik. I motionenframhålls att flyktingpolitiken är mycket restriktiv och att utlänningslagenspraktiska tillämpning strider mot dess anda av humanism och generositet. a. att flyktingpolitiken inte får göras till en arbetsmarknadsfrågaeller bli en fråga om välgörenhet utan måste vara en fråga om internationellsolidaritet. I ett ansträngt arbetsmarknadsläge är det, menar motionärerna,viktigare än någonsin att slå vakt om den generösa flyktingpolitiken. De begäri yrkande 1 (delvis) ett tillkännagivande härom till regeringen. De påståenden som gjorts i motionen om att regeringensflyktingpolitik är restriktiv och inte följer de riktlinjer som lagtfast är allmänt hållna och utskottet kan inte finna att det finns fog förpåståendena. Utskottet vill peka på dels att antalet beviljadeuppehållstillstånd var nästan dubbelt så stort som året innan, dels attFN:s flyktingkommissarie vid sitt besök i framhöll densvenska flyktingpolitiken som ett föredöme för andra länder i . Någotskäl till ett tillkännagivande med anledning av motion Sf505 yrkande 1 (delvis)finns enligt utskottets uppfattning inte. Viseringsregler SfU 1986/87:21 I motion Sf516 av m.fl. hänvisas till deriktlinjer som har slagit fast för asylpolitiken. Motionärerna pekarpå ätt ett viseringstvång för flyktingar är oförenligt med flykfingbegreppetoch menar att regeringen genom överenskommelser med DDR hindrar flyktingar, somsaknar inresevisum till , att komma hit. Detta är enligt motionärernaoförenligt med våra internationella förpliktelser. De begär därför i yrkande 2att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs omviseringstvång för fiyktingar och i yrkande 3 att begär attregeringen på lämpligt sätt informerar DDR om att asylsökande inte avkrävsvisum för att resa in i . I motion Sf525 begär i yrkande 4 förslag avregeringen om hur viseringskravet för asylsökande kan tas bort och i yrkande 6iippsägning av avtalet med om kontroll av visering hos genomresande. Enligt folkrätten bestämmer varje stat själv vilka reglersom skall gälla för inresa på dess territorium, Någon generell rätt för enutlänning att besöka en annan stat finns således inte. Varje stat reglerarsjälv tillträdet till sitt territorium, och någon grund som ger en annan staträtt att kräva att sädana regler ändras finns inte, 1 flyktingkonventionenanges vilka rättigheter och förmåner en konvéntionsstat är skyldig atttillförsäkra flyktingar som vistas inom dess område. Bl, a, gäller att enflykting inte får avvisas eller utvisas till gränsen mot ett område där hanriskerar politisk förföljelse. Däremot innebär inte flyktingkonventionen någonförpliktelse att hjälpa flyktingar att komma till ett land där han kan få asyl.Några sådana skyldigheter finns inte heller i någon av . behandlade vid förra årets ingående vadsom förevarit mellan och DDR med anledning av den omfattandetillströmning av asylsökande som skett via DDR till , Fråganbehandlades både av (KU 1985/86:25) och avsocialförsäkringsutskottet (SfU 1985/86:21), Konstitutionsutskottetkonstaterade i sitt av godkända betänkande att , inte baragenom FN:s flyktingkommissarie utan även genom egna initiativ, hade gjortbetydande insatser på förevarande område inom ramen för svensk flyktingpolitik.Det hade gjorts gällande att genom ett avtal med DDR i strid mot denfastlagda invandrarpolitiken och föreliggande konventioner m. m, hade hindratflykfingar från att komma till via DDR, slogfast att något avtal med DDR inte hade träffats utan att DDR hade anslutit sigtill internattonell praxis så till vida att det numera beaktades om den somönskade transitera genom DDR till hade svenskt inresevisum när såerfordrades. återgav i sitt betänkande denredogörelse som utskottet erhållit frän dåvarande statssekreteraren , , om vilka kontakter som hade förekommitmellan och DDR, Utskottet ansåg att nägon invändning inte kunde riktasmot regeringens handlande i frågan och följde utskottet. anser att det inte finnsanledning för att nu ändra uppfattning i frågan och avstyrker bifallttll motionerna Sf516 yrkande 2 och Sf525 yrkande 4, Eftersom något avtal ifrågan inte finns med DDR, böryrkande 6 i motion Sf525 inte heller föranleda någon SfU1986/87:21 åtgärd. Några ytterligare kontakter med DDR finns inte helleranledning att initiera och utskottet avstyrker därför bifall även till motionSf516 yrkande 3, En asylsökande som behöver skydd skall enligt gällandebestämmelser om asyl i princip ha rätt att stanna i , Så är fallet omsökanden kommer direkt från hemlandet eller annars frän ett land där hanförföljs eller trakasseras eller löper risk att sändas till ett land där hanlöper risk för förföljelse. Om den asylsökande under färden till haruppehållit sig i ett annat land där han är skyddad mot.förföljelse ochvidaresändning anses i praxis att han kan avvisas till det landet (principen omförsta asylland). , , har tillsatt ensärskild arbetsgrupp för att behandla första asyllandsfrågan, I motion Sf516 yrkande 6 av m,fl, begärsockså ett tillkännagivande om att första asyllandsprincipen inte bör fåtillämpas om den asylsökandes vistelse i första landet är av genomresenatur ochom att det, för att en asylsökande skall få avvisas med stöd av förstaasyllandsprincipen, bör krävas att det är utrett dels att den asylsökande är enkonventionsflykting, dels att första asyllandet verkligen kommer att beviljaasyl. Utskottet behandlade frågan om första asylland i sitt avriksdagen godkända betänkande SfU 1983/84:30 med anledning av proposition 1983/84:144 om invandrings- och flyktingpolitiken. Utskottet tillstyrkte därvidförslaget i propositionen om en uppmjukning av tillämpningen av principen omförsta asylland. Denna uppmjukning innebar att den omständigheten att denasylsökande, sedan han lämnat hemlandet, hade rest genom ett annat eller andraländer på vägen hit och där tillfälligt stannat till som ett led i resandet, inteskulle hindra att hans asylansökan prövades i , En asylsökande skulleinte heller avvisas om han hade viss starkare anknytning till men intetill det land ttll vilket han kunde avvisas. Vidare skulle få utfärdasföreskrifter om polismyndigheternas skyldighet att överiämna ärenden omtillämpning av första asyllandsprincipen till invandrarverket. har regeringen också utfärdat (66 b § utlänningsförordningen). Utskottet underströk, såvitt gällde ttllämpningen i praxisav principen om första asylland, att den inte fick tillämpas på ett sådant sättatt resultatet framstod som stötande för rättskänslan och att principen inteheller fick tillämpas på ett sätt som kunde anses strida mot de humanitäraprinciper som bekände sig till. Utskottet anser inte att det nu finns anledning till annatuttalande i frågan än det gjorde vid /84 och avstyrkerdärför bifall till motion Sf516 yrkande 6, Utrikespolitisk information till polismyndigheter I motion Sf507 begär ett tillkännagivandeangående utrikespolitisk information till vissa polismyndigheter. det föreligger brister ifråga om polisens kunskaper om förhållandena i SfU 1986/87:21 mänga ländervarifrån asylsökande kommer och att kunskaper bör förmedlas antingen fränutrikesdepartementet eller från invandrarverket. Enligtvad utskottet inhämtat ger invandrarverket viss länder-information på deseminarier som verket håller för polispersonal. Polisen har också möjlighet atti enskilda fall ta direkt kontakt med verket. Den särskilde utredare somtillkallats för att se över organisation och rutiner för handläggning avutlänningsärenden (A 1987:02, Dir, 1987:4) kan emellertid ocksä få anledningatt se över denna fråga. Med hänsyn härttll anser utskottet inte att motionSf507 behöver föranleda någon åtgärd. Ipraxis har fastställts vilken krets av familjemedlemmar som tillåts invandratill tillsammans med huvudmannen. Tillstånd att bosätta sig härbeviljas enligt denna praxis regelmässigt make/maka eller samboende,minderåriga barn, "hemmavarande" ogifta barn , som inteföljde med när föräldrarna invandrade till , samt en person - iundantagsfall två personer - vars samtliga nära släktingar finns i Sverige.Dessutom beviljas under vissa i praxis närmare fasttagda principeruppehållstillstånd för föräldrar till den som redan bor här. Beträffandeuppehållstillstånd för make/maka eller samboende gäller en ordning med s, k,uppskjuten invandringsprövning om äktenskapet eller samboendet har uppkommit ianslutning till eller efter inresan. Denna ordning innebär attutlänningen vanligen beviljas fyra uppehällsfill-stånd om vartdera sex månaderinnan han accepteras som invandrare. Skulle förbindelsen upphöra företvåårsperiodens utgång beviljas den utländska parten ändå fortsatt tillstånd omdet föreligger särskilt ömmande omständigheter eller det skulle framstå som stötandeför rättskänslan att vägra fortsatt tillstånd. Ettpar motioner berör anhöriginvandring, och begäri motion Sf508 dels i yrkande 1 tillkännagivande om permanentuppehållsttllstånd redan efter den första vid s, k, snabbanknytning, dels i yrkande 2 tillkännagivande angående ökad information tillkvinnor som söker uppehållstillstånd för snabb anknytning, Åven motion Sf526 avGunilla och har beröring med frågan om snabb anknytning. Dessamottonärer pekar på den organiserade förmedling av kvinnor från fattiga ländertill som emellanåt uppmärksammas i massmedia. De begär förslag avregeringen för att stoppa den oetiska kontaktförmedling som anges i motionen. Ordningenmed uppskjuten invandrarstatus är en fråga som vid flera fillfällen harbehandlats av mot bakgrund ay de problem det kan innebära att denutländska parten inte får förlängt uppehållstillstånd när en förbindelseupplöses, I det av godkända betänkandet SfU 1983/ 84:30 med anledningav proposition 1983/84:144 om invandrings- och flyktingpolitiken prövadeutskottet ett antal motioner i frågan. Motionerna avstyrktes med hänvisningtill att utskottet, som ansäg att det var nödvändigt att vara speciellt varsamvid handläggningen av dessa ärenden, ansåg att de övervägandensom gjorts i propositionen i denna fråga var tillfredsställande.