bet · GA01UU14 · 1986-12-31 00:00:00 — om vissa folkrättsliga frågor 1motion 1986/87:U523 av () hemställs 1. att hos regeringenbegär en redogörelse för vad som hänt på folkrättens område sedan Sverigeratificerade de båda tilläggsprotokollen till Genévekonventioner, 2. att hos regeringenbegär förslag med anledning av folkrättskommitténs slutbetänkande Folkrätten ikrig. I motionen erinras om aktiva roll i detinternationella förhandlingsarbetet för humanisering av krigets lagar. Dettaarbete resulterade bl, a, i de till Genévekonventioner fogade s. k,tilläggsprotokollen, vilka ratificerade 1979. Genom anslutningen tilldessa protokoll aktualiserades en rad frågor för svensk del inom folkrättensområde, vilka kom att behandlas i den s. k, folkrättskommitténs betänkandeFolkrätten i krig. Motionären efterlyser information om regeringensställningstaganden med anledning av betänkandet och vad som i övrigt inträffatefter ratificeringen. År1978 tillkallades en särskild kommitté, den s, k. folkrättskommittén, meduppgift att utreda och lämna förslag angående tolkning och tillämpning samtinformation och undervisning om folkrättens regler under krig, neutralitet ochockupation. Den huvudsakliga anledningen till beslutet att tillsätta dennakommitté var att genom kommitténs arbete och förslag skulle få bättremöjligheter att fullfölja sina åtaganden enligt ttlläggsproto-kolltill Genévekonventioner om skydd för krigets offer. Kommittén avgav år1984 slutbetänkandet Folkrätten i krig (SOU 1984:56), Utskottetanser i likhet med motionären att kommitténs betänkande utgör en kvalificeradoch ambitiöst genomförd analys av gällande folkrättsliga regler under väpnadekonflikter. Innehållet berör emellertid i huvudsak frågeställningar kring hurolika artiklar i tilläggsprotokollen och andra konventioner skall tolkas, om defolkrättsliga reglernas tillämpning och räckvidd etc, dvs, sådant som intedirekt kan omsättas i konkreta bestämmelser från regeringens sida. Betänkandethar dock lett till vissa åtgärder av praktisk natur, såsom omarbetadebestämmelser om folkrättsbrott i 22 kap. och en förordning omfolkrättsliga rådgivare inom försvarsmakten. En särskild sådan rådgivare harfr, o, m, anställts hos 1 19SÖ/S7. Vidarepågår ett arbete med att söka klassificera den personal som UU 1986/87:14arbetar inom totalförsvaret, dvs. att fastställa dess folkrättsliga status. Vad gäller det internationella arbetet konstaterarutskottet att även om några direkta förhandlingar om nya regler inte pågår förnärvarande inom detta område sker ett omfattande internationellt utbyte avinformation och erfarenheter där aktivt deltar. Sålunda har vid deårliga om internationell humanitär rätt och de internationellaRöda kors-konferenserna från svensk sida informerats om bl.a, vissa delar avfolkrättskommitténs betänkande, t. ex, vad som enligt detta utgör sedvanerätti tilläggsprotokoll I, har vidare fäst uppmärksamheten pä risken med enutveckling av antipersonella laservapen och tagit fram information ochdokumentation i denna fråga samt varit aktivt även vad gäller vidareutvecklingenav sjökrigets folkrättsliga regler- för att nämna några ytterligare exempel. Det internationella förhandlingsarbetet inom det aktuellaområdet beva kas i av bl. a. den till knutna folkrättsdelega tionen. Denna omvandlades genom ett förnyat och utvidgat mandat från att ha varit en kommitté till att bli ett rådgivande organ inom . Delegationen skall bl.a. följa utvecklingen inom den humanitära rättens område men har.även till uppgift att förbereda svenska . initiativ som kan leda till att regelsystemet stärks och förnyas. Utskottetutgår från att som spelar en aktiv och pådrivande roll i dessafrågor. Det förefaller naturligt att folkrättskommitténs betänkande därvid i olika avseenden kan tjäna som utgångspunkt.' Enligt vad som framkommit vid föredragning inför utskottetavser regeringen att till överlämna en skriftlig redogörelse för vadsom gjorts på området. En sådan mera samlad redovisning skulle enligtutskottets mening kunna utgöra ett värdefullt underlag för fortsattaarbete med dessa frågor. Därmed torde också det huvudsakliga syftet med yrkande1 i motion U523 bli tillgodosett. Yrkandet får därmed anses besvarat. Som ovan redan framgått är de förslag som framförs ifolkrättskommitténs betänkande inte av den. karaktären att de kräver riksdagensmedverkan.. Något uttalande från sida renlighet med yrkande 2 imotionen är därför enligt utskottets mening inte påkallat. Yrkande 2 avstyrks. 1. att förklarar yrkande 1 imotion1986/87:U523 besvarat med vad utskottet anfört, 2, attriksdagen avslår yrkande 2 i motion 1986/87:U523. Närvarande: (), (c), Axel (), UU 1986/87:14 (), (), (), (), (), (), (),(vpk), (), (), MariaLeissner (fp) och ().