bet · GA01SoU25 · 1986-12-31 00:00:00 — om hjärnrelaterade dödskriterier m. m. 1986/87:79) Utskottet tillstyrker i betänkandet regeringens förslag ominförande av hjärnrelaterade dödskriterier och om en särskild lagstiftning ifrågan. Utskottet föreslår emellertid att lagen benämns lag om kriterier förbestämmande av människans död för att klarare beskriva lagens verkligainnebörd. Utskottet tar vidare upp frågan om säkerheten idiagnostiken och framhåller att diagnosen totalt och oåterkalleligt bortfall avhjärnfunktionerna kan ställas med fullständig säkerhet. I det enskildafallet måste också fullständig säkerhet råda om diagnosen, som vid behov börkunna verifieras genom t. ex. cerebral angiografi. Utskottet betonar att lageninte innebär några förändringar i det medicinska omhändertagandet av döende. Utskottet avstyrker ett antal motionsyrkanden frånsamtliga partier om avslag på förslaget om hjärnrelaterade dödskriterier helteller delvis eller om uppskjutande av lagstiftningen. Fyra utskottsledamöter (m, c, vpk) reserverar sig mot införandetav hjärnrelaterade dödskriterier. Utskottets vpk-ledatnot reserverar sig ävenbeträffande dels en utredning om konsekvenserna för vården avinförandet av hjärnrelaterade dödskriterier, dels krav på cerebral angiografiför konstaterande av total hjärninfarkt. Utskottet tillstyrker vidare regeringens förslag om vissskärpning av villkoren för transplantationsingrepp i avvaktan på den översyn avtransplan-tationslagstiftningen m.m, som inleds. Utskottet avstyrkerett antal motioner (m, fp, c, vpk) med krav på obligatoriskt samtycke frängivaren. Fyra utskottsledamöter (m, c, vpk) reserverar sig tillförmån för respektive motionskrav. Utskottets vpk-ledamot reserverar sig äventill förmån för ett motionsyrkande om att transplantationsverksamhet bara skallfå förekomma inom den allmänna hälso- och sjukvården. Utskottet tar vidare upp vissa andra frågor somaktualiserats genom motioner, nämligen reglerna för obduktion och dödsbevis,skriftliga deklarationer med förbud mot livsförlängande behandling, s. k.mindre transplantationsingrepp, vårdpersonalens arbetssituation,dokumentationsfrågor m. m. Samtliga motioner avstyrks. 1 1986/87. Utskottets m- och c-ledamöter reserverar sig beträffandeen redovisning av SoU 1986/87:25 utfallet av reglerna för obduktion ochdödsbevis. Utskottets ordförande (fp) reserverar sig beträffande skriftliga deklarationer mot livsförlängande åtgärder. I proposition 1986/87:79 med förslag till lag om dödensinträde, m. m. har regeringen () föreslagit attanta följande vid propositionen fogade lagförslag. 1 Förslag till Lag om dödens inträde Härigenom föreskrivs följande. 1 § Vidtillämpning av bestämmelser i lag eller annan föifattning som tillskriver enmänniskas död rättslig betydelse skall gälla att en människa är död närhjärnans samtliga funktioner totalt och oåterkalleligt har fallit bori. 2 § Det ankommerpå läkare att i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhetfastställa att döden har inträtt. Detta skall ske, om andning och blodcirkulation upphörtoch stillestån-det varat så att det med säkerhet kan avgöras atthjärnans samtliga funktioner totalt och oåterkalleligt har fallit bort. Upprätthålls andning och blodcirkulation på konstgjordväg, skall dödens inträde i stället fastställas, om en undersökning av hjärnanmed säkerhet visar att hjärnans samtliga funktioner totalt och oåterkalleligthar fallit bort. 3 § Om dödförklaring i vissa fall finns bestämmelser i 25kap. Denna lag träder i kraft . Lagom ändring i transplantationsiagen (1975:190) Härigenom föreskrivs i fråga om transplantationsiagen(1975:190) dels att 8 § skall upphöra att gälla, dels att 7 S skall ha följandelydelse. Ingrepp soin avses i denna lag får företagaspå avliden person om denne under sin livstid skriftligen har medgivit detta. Även utan medgivande enligt första stycket får organ ochannat biologiskt material tagas frän avliden person, om icke den avlidne ellernära anhörig till honom har uttalat sig emot det eller ingreppet eljest kanantagas stå i strid med den avlidnes eller nära anhörigs uppfattning. Ingrepp som avses i denna lag fårföretas på en avliden person, om denne under sin livstid skriftligen harmedgett detta. Även utan medgivande enligt första stycket får organ ochannat biologiskt material tas från en avliden person, om den avlidne har uttalatsig /(« sådant ingrepp eller om det avandra skål finns grundad anledning anta att ingreppet skulle vara i överensstämmelsemed hans uppfattning. Råderoklarhet om den avlidnes inställning, får ingrepp företasom nära anhörig medger det. Framkommer oenighet mellan nära anhöriga furingrepp inte göras. Denna lag träder i kraft . Motioner SoU 1986/87:25 Motioner väckta under allmänna motionstiden I motion 1986/87:So403 av () och BörjeHörnlund (c) hemställs att hos regeringen begär en utvärdering och översynav obduktionslagstiftningen i enlighet med vad som anförts i motionen. I motion 1986/87:So404 av i (m) ochWiggo Komstedt (m) hemställs att hos regeringen begär en utredninggällande ovillkorlig rätt för patient med dokumenterad viljeyttring s. k.livstestamente - att avstå från livsuppehållande insatser i livets slutskede. I motion 1986/87:So455 av () hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag om en ändring av transplantationsiageninnebäran- . de att ingrepp på avliden person eller på person med totalhjärninfarkt enligt transplantationsiagen endast skall ske oin skriftligtmedgivande avgivits under dennes livstid. I motion 1986/87:So467 av (in) hemställsatt hos regeringen begär översyn av nuvarande föreskrifter omutfärdande av dödsbevis och att denna översyn skall innefatta dels det faktumatt äldreboendet har förändrats, dels instruktioner till polisen hur den skallförfara utan att vålla onödig uppståndelse vid dödsfall utanför sjukvårdsinrättning. Motioner väckta med anledning av proposition 1986/87:79 1 motion 1986/87:Sol08 av i (ni)hemställs att med anledning av proposition 1986/87:79 som sin meninguttalar att RF 2:6 även skall anses tillförsäkra döende sjukhuspatienter rättenatt även efter dödförklaring icke utan eget tidigare medgivande avstå fråndelar av sin kropp. I motion 1986/87:Sol09 av () hemställs attriksdagen beslutar avslå regeringens proposition 1986/87:79 med förslag tilllag om dödens inträde, m. m. I motion 1986/87:Sol 10 av () hemställs attriksdagen beslutar avslå proposition 1986/87:79. I motion 1986/87:Solll av () hemställs 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts oin enstrikt satntyckesregel såsoin huvudpresuintion för organtransplantation, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att den nu föreslagna lydelsen avtransplantationsiagen (1975:190) 7§ intas som övergångsbestämmelse, 3. att riksdagenbemyndigar regeringen att fastställa ikraftträdandetider dels för lagen, delsför övergångsbestämmelsen, 4. att riksdagenhos regeringen begär utredning och förslag syftande till en fungerandeorganisation för hur samtyckesregister skall ordnas. I motion1986/87:Soll2 av i (m) hemställs SoU 1986/87:25 1. att riksdagenavslår proposition 1986/87:791 vad avser förslaget till "Lag om dödensinträde", 2. att riksdagenmed ändring av vad som föreslås i propositionen beträffande Lag om ändring av7§ transplantationsiagen ersätter de två sista meningarna i förslaget med orden"Råder oklarhet om den avlidnes inställning får ingrepp inte företas". I motion 1986/87:Soll3 av () hemställs 1. att riksdagenbeslutar avslå regeringens förslag till lag om dödens inträde, 2. att riksdagenbeslutar avslå regeringens förslag till lag oin ändring itransplantationsiagen, 3. att beslutaratt hos regeringen begära förslag om en ändring av transplantationsiageninnebärande att ingrepp på avliden person eller på person med totalhjärninfarkt enligt transplantationsiagen endast skall ske om skriftligtmedgivande avgivits under dennes livstid. I motion 1986/87:Soll4 av m.fl. (m) hemställs 1. att riksdagenavslår proposition 1986/87:79 med förslag till lag om dödens inträde, m. m., 2. att riksdagenbegär förslag till sådan ändring av transplantationsiagen att endast aktivtsamtycke genom i vederbörandes livstid dokumenterad viljeyttring godtas sommedgivande till att organ och annat biologiskt material får tas från enavliden. I motion 1986/87:Soll5 av () hemställsatt med bifall i övrigt till proposition 1986/87:79 beslutar attlagen om nytt dödsbegrepp skall träda i kraft som denaviserade ändringen av transplantationsiagen. I motion 1986/87:Soll6 av m.fl. (c) hemställs 1. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om deetiska aspekterna i anledning av lagen om dödens inträde, 2. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om informationom ett nytt dödsbegrepp, 3. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om respektför vårdpersonalens arbetssituation. I motion 1986/87:Soll7 av m.fl. (fp)hemställs 1. att riksdagenavslår propositionen, 2. att riksdagenbegär att regeringen skyndsamt utarbetar former för ett aktivt personligtdonationsförfarande. I motion 1986/87:Soll8 av () ochMargareta () hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad som i motionen anförts om att handlingar skall upprättas förtiden från dödförklaringen till dess att varaktigt andnings- ochcirkulationsstopp föreligger. 2. att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna att SoU 1986/87:25 bör åläggas särskiltgranskningsansvar i de etiska frågor som tas upp i motionen. I motion l986/87:Sol 19 av () hemställsatt beslutar att hjärnrelaterade dödskriterier ej skall tillämpas pågravida kvinnor. I motion 1986/87:Sol20 av m. f\. (c)hemställs 1. att riksdagenavslår proposition 1986/87:79 med förslag till lag om dödens inträde, m. m., 2. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförtsangående ändring i transplantationsiagen, 3. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad sotn i motionenanförts angående s. k. informerat samtycke från donator vid transplantation. I motion 1986/87:Sol21 av m.fl. (c, m, fp)hemställs att beslutar avslå proposition 1986/87:79 med förslag tilllag om dödens inträde, mm. I motion 1986/87:Sol22 av m.fl. (vpk)hemställs 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag om sådan skärpning i transplantationsiagen, sombeslutas i motionen. 2. att riksdagenbeslutar att verksamhet rörande transplantat och transplantation etidast fårförekomma inom den allmänna hälso- och sjukvården. I motion 1986/87:Sol23 av (vpk) och OswaldSöderqvist (vpk) hemställs 1. att riksdagenbeslutar avslå proposition 1986/87:79 med förslag till lag om dödens inträde,m. 2. att riksdagenbeslutar om en rådgivande folkomröstning i frågan om lag om dödens inträde m.m., 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om enkonsekvensutredning. I motion 1986/87:Sol24 av (vpk) och ViolaClaesson (vpk) hemställs 1. att riksdagenbeslutar avslå proposition 1986/87:79 med förslag till lag om dödens inträde,m. 2. att ,om inte yrkande 1 vinner gehör, beslutar att en cerebral angiografialltid skall utföras för att konstatera en total hjärninfarkt, 3. att riksdagenbeslutar om ett aktivt donationsförfarande i enlighet med vad som anförs imotionen. har avgett yttrande över motion1986/87:Sol08 av i (m). Yttrandet fogas till betänkandetsom bilaga. Utskottet SoU 1986/87:25 utfärdade cirkuläret (MF 1973:29)om prognos och behandling vid totalt och oåterkalleligt bortfall avhjärnfunktionerna. Däri angavs att diagnos av totalt och oåterkalleligtbortfall av hjärnfunktionerna kan ställas då tillförseln av syrgas till hjärnanupphört genom fullständigt hinder av blodcirkulationen till denna. I cirkuläretangavs vidare att patienten under angivna förhållanden helt saknar förmågantill egen andning, att andningsfunktionen endast kan uppehållas genomrespiratorbehandling samt att hjärtverksamheten trots varje behandling inkl.respiratorbehandling alltid varaktigt upphör att fungera ochvanligen efter det att cirkulationen till hjärnan upphört.Enligt cirkuläret är därför all vidare behandling meningslös från medicinsk synpunktoch en behandling i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet kräver inteatt ytterligare terapeutiska åtgärder vidtas eller att redan insatta åtgärderfortsätts. Cirkuläret omarbetades 1982 men har inte undergått någraprincipiella förändringar (SOSFS (M) 1982:57). I cirkuläret lämnas vidare anvisningar omundersökningsmetodiken för ställande av prognos vid totalt och oåterkalleligtbortfall av hjärnfunktionerna. Anvisningarna innebär i korthet att - underförutsättning att orsaken till bortfallet av hjärnfunktionerna är klarlagd ochatt intoxikation (förgiftning) och/eller hypotermi (sänkt kroppstemperatur) ärutesluten prognosen kan ställas med säkerhet genom en närmare beskrivenklinisk neurologisk undersökning, eventuellt kompletterad medelektroencefalografi (EEG). Undersökningen skall genomföras vid minst tvåtillfällen . EEG-undersökningen är ettkomplement till övriga undersökningar och kan inte användas som enda metod. fall då orsaken till bortfallet av hjärnfunktionerna är okänd eller osäkerkan prognosen inte ställas utan att resultatet av en utförd cerebral angiografiföreligger (cerebral angiografi = kontraströntgen av hjärnans blodkärlssystem).En sådan undersökning kan göras på . Iakttagelsen att hjärnanunder så saknat blodflöde ger enligt cirkuläret säkert underlag förprognosbedömningen oavsett orsaken till bortfallet av hjärnfunktionerna. Frågan om att lagstifta i frågan om dödsbegreppet och omaccepterande av hjärndöd har diskuterats . 1958 berördes fråganom lagstiftning om dödens inträde i samband med behandlingen av lag omtillvaratagande av vävnader och annat material från avliden person. 1967framlade en arbetsgrupp inom dåvarande medicinalstyrelsen en skrift rörandevissa regler för transplantation samt synpunkter på dödsbegreppet, vari ävendiskuterades frågan om hjärndöd. Arbetsgruppen framlade dock inga förslag idenna del. På grundval av arbetsgruppens betänkande samt remissvaren däröveravgav 1969 en promemoria angående 1 promemorian diskuterades även frågan om ett SoU 1986/87:25nytt dödsbegrepp, dvs. var dock inte då beredd attförorda en förändring därvidlag. Som skäl anfördes bl. a. bristande vetenskapligtunderlag för att bedöma säkerheten i diagnosmetoderna. Styrelsen pekade även påatt läkarkåren inte stod samlad bakom hjärndödsbegreppet. 1970 kalladesocialstyrelsen och till vissa överläggningar överämnet Differentialdiagnostik vid hjärndöd. Därvid behandlades frågan om vilkakriterier som utgör underlag för diagnos av totalt och oåterkalleligt bortfallav hjärnfunktionerna. Vid överiäggningarna rådde full enighet om att diagnoshärav kan ställas då tillförseln av syrgas till hjärnan upphört genomfullständigt hinder av blodcirkulationen till denna. Resultatet avöverläggningarna ledde till utfärdandet av det ovan behandlade cirkuläret MF1973:29 om prognos och behandling vid totalt och oåterkalleligt bortfall avhjärnfunktionerna. Frågor om dödsbegreppet togs upp imotioner till vid ett antal tillfällen från 1967 och framåt.Riksdagen ställde sig dock i princip avvisande till attacceptera hjärndöd. I betänkandet SoU 1974:31 anförde utskottet sålunda bl. a.följande (s. Som framhållits då frågan tidigare behandlats i riksdagenär spörsmålet om införandet av ett nytt dödsbegrepp av utomordentligt storbetydelse från rättslig synpunkt. Det påverkar också villkoren förtransplantationskirurgin. En lösning förutsätter inte blott att - som ärfallet - hjärndöd kan diagnostiseras med full säkerhet utan även att de meddödsbegreppet förknippade juridiska och etiska spörsmålen noga har övervägts.Också allmänhetens inställning måste tillmätas stor betydelse. Vad angår de humanitära och sjukvårdsadministrativa skälsom åberopats till stöd för införande av ett nytt dödsbegrepp är dessa enligtutskottets mening att hänföra till den av utskottet tidigare behandladefrågan om hur länge livsuppehållande behandling skall pågå. De synes därförsakna direkt betydelse för ett ställningstagande till hjärndödsbegreppet.Spörsmålet om livsuppehållande insatser vid fall av s. k. hjärndöd harbehandlats i ett av utfärdat cirkulär om prognos ochbehandling vid totalt och oåterkalleligt bortfall av hjärnfunktionerna. Avcirkuläret framgår att all vidare behandling från medicinsk synpunkt ärmeningslös när sådant tillstånd konstaterats samt att en behandling i enlighetmed vetenskap och beprövad erfarenhet följaktligen inte kräver att ytterligareterapeutiska åtgärder vidtas eller att redan insatta åtgärder fortsätts. Desynpunkter av humanitär och sjukvårdsadministrativ art, som framförts i frågaom hjärndödsbegreppet, kan således redan nu tillgodoses. Enligt utskottetsmeningar anvisningarna i cirkuläret också av stor betydelse förtransplantationskirurgins villkor. När det gäller de transplantationskirurgiska skälen delarutskottet motionärernas uppfattning att det är angeläget att förutsättningarför transplanta-tionsoperationer är gynnsamma. Med hänsyn till att frågan ominförande av ett nytt dödsbegrepp utförligt behandlats vid utredningsarbetetinom ter det sig, som utskottet tidigare framhållit dåspörsmålet aktualiserats i , dock inte erforderligt att tillsätta enny utredning. Däremot kan det finnas skäl att i samband med en översyn avfrågor om sjukvård i livets slutskede även granska tillämpningen av ovannämndacirkulär och i övrigt kartlägga problemen inom transplantationskirurgin. Vidfrågans behandling påföljande år erinrade utskottet om vad man anfört i SqU 1986/87:25 betänkande samttillade härefter följande (SoU 1975:8 s. 13f.). Vad härefter gäller de transplantationskirurgiska skälenanser utskottet i likhet med motionärerna att det är angeläget attförutsättningar skapas för en gynnsam utveckling inom transplantationskirurgin.Otvivelaktigt skulle införandet av hjärndödsbegreppet vara av stor betydelseför möjligheterna att transplantera vissa organ, t. ex. lever ochbukspottkörtel, samt vara ägnat att förbättra resultaten vid exempelvisnjurtransplantationer. Att endast av detta skäl vidta en så vittgående åtgärdsom att ändra det dödsbegrepp, vilket av ålder knutits till hjärta och andning,bör enligt utskottets mening dock inte ifrågakomma. Som framhållits då frågantidigare behandlats i är nämligen spörsmålet av utomordentligt stor betydelsefrån rättslig synpunkt och en lösning förutsätter att de med dödsbegreppetförknippade juridiska och etiska spörsmålen noga övervägs. Också allmänhetensinställning måste tillmätas stor betydelse. Med hänsyn till det anförda anserutskottet att man bör söka andra utvägar för att tillgodosetransplantationskirurgins behov av goda villkor än att ändra dödsbegreppet.Utskottet vill erinra om vad utskottet framhöll, nämligen att detkunde finnas skäl att i samband med en översyn av frågor om sjukvård i livetsslutskede även granska tillämpningen av ovannämnda cirkulär frånsocialstyrelsen och i övrigt kartlägga problemen inom transplantationskirurgin.Utskottet erinrade om att begärt upplysningar från samtligalasarett angående tillämpningen av cirkuläret och från de lasarett där njurartillvaratas för transplantationsändamål angående formerna för ocherfarenheterna av tillvaratagandet av njurar från avlidna. Enligt utskottetframstod det som lämpligt att den av utskottet förordade utredningen eftersamråd med gjorde en utvärdering av det material som sålundasamlas in. Utskottet anser sig kunna förutsätta att de sakkunniga i samband medden pågående kartläggningen av transplantationskirurgins villkor närmare övervägervilka åtgärder som är erforderliga för att åstadkomma gynnsamma förutsättningarför transplantationsverksamheten. En möjlighet som enligt utskottets mening kanförtjäna att närmare prövas under utredningsarbetet är att genom ändring itransplantationsiagen skapa förutsättningar för tillvaratagande av organ ochannat biologiskt material innan hjärtverksamheten upphört i fall då det påsätt sotn anges i cirkulär -konstaterats att givarenshjärnfunktioner totalt och oåterkalleligt bortfallit. Om utredningen skullestanna för en sådan lösning, måste självfallet betryggande garantier frånrättssäkerhetssynpunkt uppställas och särskilda regler som garanterar etthänsynstagande till givarens anhöriga införas. En lagstiftning i enlighet meddet anförda torde kunna vinna allmänhetens förståelse. Utredningen rörande vissa frågor beträffande sjukvård ilivets slutskede den s. k. - framlade i delbetänkandetTransplantationskirurgiska frågor (SOU 1980:48) ett förslag av i princip deninnebörd som utskottet diskuterat i det ovannämnda betänkandet. a. att den praktiska erfarenheten från de år som gått sedansocialstyrelsen utfärdade sina anvisningar entydigt visade att diagnosen totaltoch oåterkalleligt bortfall av hjärnfunktionerna kunde ställas med fullständigsäkerhet. Detta tillstånd innebar enligt utredningen att hjärnan vartotalförstörd och varje form av intellektuellt liv därmed utslocknad. Att andraorgan kunde bringas att överieva var helt beroende påkonstlade åtgärder. Utredningen ansåg det medicinskt klart att en person medtotalt ochoåterkalleligt bortfall av hjärnfunktionerna med avseende på transplan- SoU 1986/87:25 tationsverksamheten vore att jämställa med en avliden. Utredningen ville dock inte biträda förslaget om enförfattningsmässig reglering av hjärndödsbegreppet och hänvisade härvid tillargumenteringen i de ovannämnda betänkandena SoU 1974:31 och 1975:8, I ställetföreslog utredningen ett tillägg till transplantationsiagen av innebörd att enperson med totalt och oåterkalleligt bortfall av hjärnfunktionerna skiillejämställas med en avliden i vad avsåg förutsättningarna förtransplantationsingrepp. Utredningens förslag kritiserades av mångaremissinstanser. En del av dessa förordade i stället införande av etthjärndödsbegrepp. 1 regeringens skrivelse 1982183:31om vård i livets slutskede, m. m. anförde dåvarande statsrådet hon ansåg remissinstansernas invändningar välgrundade. Hon anmäldesamtidigt att en särskild utredare skulle tillkallas med uppdrag att utreda omdet nuvarande dödsbegreppet borde bibehållas eller om ett hjärndödsbegreppborde införas. Denna fråga hade i vårt land aldrig utretts i hela dess vidd(skrivelsen s. 12). Statsrådet anförde vidare att frågan om dödsbegreppetenligt hennes mening borde vara frikopplad från frågan om villkoren förtransplantationskirurgin. Stor vikt måste vidare läggas vid att människorsförtroende för hälso- och sjukvården inte rubbas. Etiska frågeställningar kringett nytt dödsbegrepp måste därför tillmätas stor betydelse. gav i sitt betänkande med anledning avskrivelsen uttryck åt en likartad syn på frågan om dödsbegreppet (SoU 1982/83:7s. Utskottet konstaterade liksom statsrådet att frågan om dödsbegreppetinte tidigare utretts i hela dess vidd och uttalade att även utskottet såg detsom en fördel att en sådan utredning kom till stånd så att ett bättre underlagkunde fås för övervägandena i frågan. Det slutliga ställningstagandet till despörsmål som tagits upp i motionerna (om övergång till hjärndödsbegreppet)borde därför enligt utskottet anstå till dess resultatet av utredningenförelåg. Utredningen om dödsbegreppet framlade sitt förslag (Dödsbegreppet. SOU 1984:79 och 80). Utredningen, som redovisade ettomfattande bakgrundsmaterial rörande bl. a. metoder för fastställande av totaltoch oåterkalleligt bortfall av hjärnfunktionerna, rättsliga aspekter, konsekvenserinom hälso- och sjukvården m. m., föreslog en ny lag benämnd Lag omfastställande av människans död. Enligt detta förslag är en människa död närhjärnans samtliga funktioner totalt och oåterkalleligt fallit bort. Fastställandetav att döden har inträtt görs av läkare i överensstämtnelse med vetenskap ochbeprövad erfarenhet.