bet · GA01NU9 · 1986-12-31 00:00:00 — Eureka-arbetet leds av ministerkonferensen, där de 18deltagarländerna företräds av sina utrikes- och forskningsministrar.Ordförandeskapet växlar mellan länderna. är ordförandeland för . Nästa ministermöte skallhånas i . Minis- NU 1986/87:9 termötenaförbereds av en ämbetsmannakommitté. Det finns också ett litet permanentsekretariat i . Eurekabaseras på samarbete mellan industriföretag och forskningsorgan. Dessa parterskall svara för finansieringen av de enskilda projekten, i förekommande fallmed utnyttjande av existerande statliga stödformer. Regeringarnas ochEG-kommissionens uppgifter är att medverka till informationsutbyte rörandeolika projekt och att i möjligaste mån undanröja administrativa och tekniskahinder för samarbetet. Detankommer pä intresserade företag och institutioner i medlemsländerna att förafram förslag till Eureka-projekt. Projektförslagen sprids genom ett särskiltinformationssystem. De företag som önskar samarbeta kring ett visst projekt tardirekt kontakt med varandra. Om det visar sig att förutsättningar finns för samarbetekan parterna träffa ett inbördes avtal, varefter projektet efter anmälan kanbeviljas Eureka-status. Vissa krav ställs härför, bl.a. att projektet hardeltagare från minst två länder samt att det innefattar avancerad teknik ochuppnår en viss innovationsnivå. Inom Eurekas ram anordnas särskildaindustrimöten. Till dessa samlas företrädare för industrin för att arbeta framkonkreta samarbetsprojekt inom skilda industrigrenar. ordnadeIngenjörsvetenskapsakademien (IVA) ett möte i om nya material förflyg- och bilindustrin. ISverige ligger ansvaret pä regeringsnivå för Eureka på en statsrådsgrupp, ivilken ingår industriministern, utrikeshandelsministern och utbildningsministern.På tjänstemannanivå verkar en grupp med företrädare för berörda departement,styrelsen för teknisk utveckling, IVA och . Informationom projekten hanteras av det svenska , som är knutet tillindustridepartementet. Hittillshar sammanlagt ca 70 projekt beviljats Eureka-status. Svenska företag deltar iett tiotal av dessa. Ytterligare ett antal projektförslag bearbetas. Vid detförestående ministermötet i väntas ett femtiotal nya projekt kommaatt godkännas, varav cirka tio med svensk medverkan. I omkring hälften avprojekten med svenskt deltagande utgår små och medelstora företag. Iuttalanden från företrädare för den har Eureka betecknatssom en intressant möjlighet för svenska företag att samarbeta på likställd fotmed övriga europeiska länders företag inom högteknologins område. Eureka sessom ett viktigt steg i arbetet med att skapa en gemensam hemmamarknad försvensk industri i . Undanröjande av handelshinder i Somframgått genomfördes i , , och kartläggningar av olika icke-tariffära handelshinder inom på grundval främst av företagsenkäter. De nordiska statsministrarna anmo dade vid sitt möte utrikeshandelsministrarna att koordine ra arbetet med att avskaffa sådana hinder som en del av arbetet med som hemmamarknad. Arbetet har på ministrarnas uppdrag bedri- 10 vits inom den nordiskaämbetsmannakommittén för handelspolitik. I rap- NU 1986/87:9 porten (NU-serien1985:9) Handelshindringer i redovisade ämbetsmannakommittén i oktober1985 vissa konkreta resultat på området jämte ett trettiotal rekommendationerom fortsatt avveckling av handelshinder mellan de nordiska länderna. 1rapporten behandlas bl. a. tullprocedurer, transportfrågor, statligastödåtgärder och offentlig upphandling. Vidareframlades rapporten (NU-serien 1985:10) Undanröjande av tekniskahandelshinder i . I rapporten, som har utarbetats på Nordiska ministerrådetsuppdrag av en särskild expertgrupp, behandlas hinder för varuutbyte till följdav skillnader i myndighetsföreskrifter, tekniska regler, standarder m. m.Rapporten innehåner förslag till riktlinjer för samordning av föreskrifter ocherkännande av provningsresultat och cerfi-fieringssystem med sikte pä attprodukter som har godkänts i ett nordiskt land skall kunna accepteras även i deandra länderna. De båda nämnda rapporterna har godkänts av . Denfortsatta beredningen av dessa frågor har för svensk del skett bl. a. genom ensärskild utredare, generaldirektör . Denne har haft i uppdrag attmed berörda föreskrivande myndigheter i gå igenom möjligheterna attundanröja olika tekniska handelshinder i . Resultatet har redovisats irapporten (Ds UD 1986:6) Myndigheter och tekniska handelshinder, i vilkenanförs bl. a. följande: Sammantagethar det framkommit en rätt mångfasetterad bild av möjligheter och svårigheteratt avveckla tekniska handelshinder. Således har utpekats områden där reglernai praktiken är så lika att man på relativt kort sikt bör kunna uppnå fricirkulation. Det har också framkommit områden där reglerna visar bristandeöverensstämmelser i varierande omfattning. Vidare har framkommit att etableradnationell praxis ifråga om t.ex. riskbedömning och inriktning medför att deetablerade produktkraven är skiljaktiga ifråga om restriktivitet osv.Slutsatsen härav är att framgång i arbetet kräver att problemen angrips enligtolika metoder, dvs. på det sätt som är mest relevant för det aktuella området. Frågorom undanröjande av handelshinder i kommer att åter tas upp vid ett mötemed utrikeshandelsministrarna på grundval av en nyrapport från ämbetsmannakommittén. Avsiktenär att ett ministerrådsförslag om arbetet med undanröjande av handelshinderskall utarbetas till session . Kostnader för handelspolitiska åtgärder för konsumentfrågor tog initiativ till ett projekt rörande handelshinder och hushållens ekonomi i de nordiska länderna. På begäran av kommittén åtog sig Fondet for markeds- og distribusjonsforskning (FMD) i att utarbeta en förstudie i syfte bl. a. att kartlägga vilka undersökningar som har genomförts i den och att ange riktlinjer för ett större projekt. Resultaten av förstudien, som har utförts av forskaren vid fonden, har presenterats i rapporten och hushållens ekonomi. a. en principiell diskussion av handelshinders NU 1986/87:9effekter för hushållen i små öppna ekonomier. Vidare redovisas resultaten av deundersökningar av effekterna av bl. a. jordbrukspolitiken och tekopolitikensom under senare är har genomförts i de nordiska länderna, främst ochSverige. Sammanfattningen av detta avsnitt har - utan angivande av källan -ordagrant återgivits i motion 1985/86: N291 (m), till vilken hänvisas. Pågrundval av förstudien pågår i FMD:s regi ett större projektrörande tekopolitikens kostnader för konsumenterna med inriktning särskilt pånorska förhållanden. Detta projekt väntas komma att slutföras . Vidare kommer enligt uppgift vissa studier av kostnaderna förhandelshinder på grönsaks- och fruktområdena i de nordiska länderna attbedrivas med ekonomiskt stöd från . Kommerskollegiumhar på begäran av gjort vissaberäkningar av kostnader för icke-tariffära handelshinder. Beräkningarna harredovisats i en promemoria . Vad beträffar effekterna avkvantitativa begränsningar hänvisar kommerskollegium till den refereradenordiska studien. Beträffande kostnaderna för tullprocedurer återges bl.a.vissa beräkningar av det svenska , , enligt vilkaprocedurkostnaderna för exporten och importen beräknas tUl sammanlagt ca 14miljarder kronor eller i genomsnitt av varuvärdet. De kompliceradeursprungsreglerna i EFTA och frihandelsavtalen med EG kan enligt kollegietmedföra vissa ytterligare kostnader, bl. a. genom effektivitetsförluster. Kostnadernaför övriga icke-tariffära handelshinder torde vara ännu svårare att uppskatta.Kommerskollegium har inte kunnat finna några mer generella beräkningar påområdet. I promemorian ges vissa exempel på att handelshinder har lett tillkostnadshöjningar för svenska exportföretag. Materialet anses emellertid inte medgenågra generella slutsatser. Det påpekas också att det kan uppstå kostnader iform av utebliven handel, vUka är svära att kvantifiera. Socialklausul i internationella handelsöverenskommelser Imaj 1983 tillsatte statsrådet en arbetsgrupp för att utredaförutsättningarna för införande av en socialklausul i internationella handelsavtal.Initiativet till utredningen togs mot bakgrund av den debatt som förts isocialklausulsfrägan såväl i internationella sammanhang som inom Sverige.Frågan om hur oskäliga arbetsvillkor påverkar konkurrensförhållanden iinternationell handel har kommit att få ökad aktualitet i och med attu-ländernas deltagande i det internationella handelsutbytet gradvis ökat. Encentral tanke i de förslag som diskuterats har varit att varor produceradeunder arbetsvillkor som inte uppfyller vissa på förhand fastställda normerskulle kunna utsättas för importrestriktioner. Arbetsgruppenhade under utredningsarbetet kontakter med ett antal myndigheter och organisationer i och utomlands. En rapport re- 12 Den har publicerats i nr 1985:3 av Aktuellt i handelspo- NU1986/87:9 litiken. Ur rapportens sammanfattning kan följande återges: Flera olika skäl har anförts för införande avsocialklausuler i multilaterala handelsavtal. Från en del håll har man primärtuppfattat socialklausulen som ett medel för att komma till rätta med de socialamissförhållandena. Andra grupper har sett socialklausulen som ett medel för attfrämja rent protektionistiska syften. Från en tredje grupp har anförts renthandelspolitiska argument. Missförhållanden i arbetsmiljön har av denna gruppuppfattals som potentiella hot mot frihandelssystemel eftersom de kunnat ge vissaproducenter orimliga konkurrensfördelar och därmed snedvrida handeln. Enligtdenna senare uppfattning skulle således socialklausulen endast komma tillanvändning när en handelspartner har orsakats skada och detta har berott påbrott mot vissa miniminormer. De initiativ som togs i ochILO byggde huvudsakligen på detta principiellt handelspolitiska synsätt.Motståndet från framför allt var dock kompakt, kanske främst därföratt man uppfattade socialklausulen som ett protektionistiskt hot riktat direktmot . Många uppfattade dessutom förslaget som ett försöktill inblandning i nationella angelägenheter. Man kan hävda att reaktion byggde på enmissuppfattning, men denna är så djupt rotad att det knappast är realistisktatt räkna med en konstruktiv multilateral diskussion av frågan inom en snarframtid. Enligt arbetsgruppens uppfattning skulle en socialklausulmed handelspolitiska sanktioner, som bygger på allmänt omfattade kriterier förarbetsförhållanden, utgöra en förstärkning av handelssystemet. Det äruppenbart att extremt dåliga arbetsmiljöer, barnarbete och andramissförhållanden i arbetslivet - utöver aHa andra negativa konsekvenser - kanfå snedvridande effekter som är till skada för frihandeln. Av vad som ovananförts framgår dock att förutsättningar är mycket ogynnsammaför initiativ i frågan och det är knappast troligt att förutsättningarna kommeratt förbättras . Under rådande omständigheter vill därförarbetsgruppen avråda från initiativ i . Arbetsgruppen har också övervägt alternativa medel attuppnå de mål som förknippas med en socialklausul. Gruppen har därvid pekat påmöjligheten av ökat stöd åt arbetet inom på att åstadkomma internationellanormer beträffande arbetsvillkor. Vidare föreslås att skall verka förinrättande av ett konsultativt forum i för diskussion av handelspolitiskafrågor mellan företrädarna för industri, fackliga organisationer och konsumenter.Ett sådant forum borde framför allt studera sambandet mellan strukturanpassningoch handel. Rapporten har remissbehandlats. Så gott som allaremissinstanser ansluter sig till arbetsgruppens bedömning att det saknasförutsättningar att nu aktualisera socialklausulsfrägan i . Det kan tilläggas att önskemål om införande avsocialklausul i framfördes från sida underförberedelserna för ministermötet i om en ny (jfr s. 6).Såväl som ett antal industriländer ställde sig negativa härtill.Frågan kom därför inte upp under själva mötet. t2 1986/87. Förbudmot viss export av högteknologiska varor NU 198687:9 Isvar på en interpellation av (vpk) omFörenta Staternas embargopolitik och dess tillämpning gentemot svenska företaglämnade statsrådet följande redogörelse för regeringens syn påfrågan (RD 1984/85:131 s. 82-84): Förentastaterna har successivt skärpt sin exportkontrolllagstiftning.I dag inriktar sig på att förhindra att och fårtillgång till inte bara militär teknik utan även till annan avancerad teknikmed s.k. dubbeltillämpning, dvs. civila varor som enligt amerikansk uppfattningkan användas för militära syften. Ett samarbete mellan och dess allierade ivad gäller handeln med strategiska varor är organiserat i en särskild, fördetta ändamål inrättad, samarbetskommit-té, COCOM (). Somalliansfri nation står utanför detta samarbete. har såledesinte gjort några åtaganden att följa de amerikanska exportkontrollreglerna. Sverigehar sedan läng tid tillbaka lagstiftning med långtgående restriktioner i frågaom handel med krigsmateriel och kärnenergiutrustning. Några andra statligaförbud eller begränsningar när det gäller export av teknologi till andraländer har vi inte. Däremot är det - som regeringen också understrukit i annatsammanhang - ett starkt svenskt intresse att inte utnyttjas för illegaltransitering av strategiska varor. Vi kan alltså inte acceptera att Sverigeblir ett genomgångsland i sådana sammanhang. Därför har också tullen skärptsin bevakning på detta område. Denamerikanska lagstiftningen om exportkontroll av varor och tekniska data hartillkommit i säkerhetspolitiskt syfte men också, som det sägs i den amerikanskaexportkontrollagen, i akt och mening att ge möjlighet att bedriva enkonsekvent utrikespolitik och trygga egen försörjning. Det är dessafaktorer som anför som skäl för undantag för sin embargopolitik från deavtal som reglerar den internationella handeln. Som jag framhållit har densvenska regeringen inte gjort några åtaganden att följa de amerikanskareglerna. En konsekvens av dessa regler är emellertid att svenska företag föratt fä tillgång till amerikansk teknik får följa vissa amerikanskabestämmelser. Detförekommer att myndigheter i skilda länder förbehåller sig möjligheten attkontrollera att utländska företag fullgör avtalsenliga förpliktelser. Detsammagäller beträffande förelag som förmätt avtalspartnern att göra åtagandenvilkas efterlevnad man vill kontrollera. Detta är långt ifrån ovanligt, t. ex.vid licensöverenskommelser. För att sådan kontroll skall kunna ske i Sverigekrävs självfallet att berörda svenska företag samtycker till åtgärden. Det kanaldrig bli tal om att utländska myndigheter eller företag i samband med dennakontroll tillgriper åtgärder mot svenska företag som dessa inte självagodtagit. Förutsattatt de avtal som ingås inte strider mot vår neutralitetspolitik eller motsvensk lag har regeringen ingen anledning att inskrida mot sådan verksamhet.Det är givetvis ett allmänt intresse att svenska företag står fast vid vad deutfäst sig när de undertecknar ett kontrakt såväl i dessa som i alla andraavseenden. Detkan tilläggas att den amerikanska exportkontrollen omfattar inte bara exporteller reexport av produkter och tekniska data av amerikanskt ur- sprungutan även export av andra länders produkter i den mån de innehål- NU 1986/87:9ler produkter eller baseras pä tekniska data av amerikanskt ursprung. Försvensk del innebär detta all många svenska produkter i vilka ingår t.ex.elektroniska komponenter av amerikanskt ursprung får exporteras från Sverigetill tredje land endast efter tillstånd av amerikanska myndigheter. måste i samband med att exportlicens utfärdas förbinda sig attsamarbeta med amerikanska myndigheter vid deras utövande av exportkontrollen.Överträdelse av bestämmelserna kan leda fill s.k. svarfiistning, böter ellerfängelse. - En närmare beskrivning av systemet finns i den av utgivna - en översikt. Då interpellationssvaret lämnades hade Sverigeinga generella statliga förbud eller begränsningar när det gäller export avteknik, med undantag för restriktionerna i fråga om handel med krigsmaterieloch kärnenergiutrustning. Emellertid beslöt regeringen attinföra restriktioner mot vidareexport av vissa s.k. högteknologiska produkter.I en information om regeringsbeslutet (RD 1985/86:88 s. 6) anfördestatsrådet bl. a. att den skärpning av andra ländersexportkontroll som ägt rum kan innebära en ökad risk för attett neutralt land som skall utnyttjas som genomgångsland för en sådanosund handel som innebär kringgående av andra länders exportbestämmelser.Sverige borde därför vidta åtgärder för att förhindra sådan handel. Restriktionerna har formen av en förordning (1986:89) omförbud mot viss utförsel, som gäller från . Enligt förordningenfår utländska varor på högteknologiområdet, som är underkastade exportrestriktioneri tillverkningslandet, inte föras ut ur om inte varan åtföljs av ettcertifikat utfärdat i tillverkningslandet eller en annan handling som visar attvaran med hänsyn till tillverkningslandets exportkontrollbestämmelser fårreexporteras till det land till vilket utförsel avses ske. fårockså medge utförsel av ifrågavarande varor där det inte av omständigheternaframgår att hinder mot reexporten föreligger. I en bilaga anges fem grupper avvaror som omfattas av förordningen, nämligen automatiskadatabehandlingsmaskiner m.m., tryckta kretsar m.m., instrument för mätning ochkontroll m.m., utrustning för tillverkning av de tre nämnda varuslagen samtdataband m.m. Regeringen har utfärdat en särskild förordning(TFS 1986:23) om varuförteckning enligt förenämnda förordning. Tillfällig Utförsel av metallskrot Frågan om en liberalisering av handeln med såväl järnskrotsom metall skrot har aktualiserats under det pågående arbetet med genomförandet av en västeuropeisk marknad omfattande såväl EFTA-länderna som EG. Som ett led i de svenska förberedelserna härför har kommerskollegium studerat frågan om tillämpningen av reglerna för export av järn- och metallskrot i och andra länder. I en skrivelse till 1986konstaterar kollegiet att det föreligger krav på licens vid NU1986/87:9 export av skrot av järn och metall inte bara i utan även iEFTA-länderna och EG. Mot bakgrund av att exportlicensgivningen i harvarit mycket restriktiv licens har sålunda inte medgivits för skrot som harkunnat finna avsättning inom landet - har företrädare för skrothandeln krävtlättnader i bestämmelserna eller i tillämpningen av dessa. a. har hävdatsatt de svenska omsmältningsverken har missbrukat situationen och bjudit priserlångt under den internationella marknadens. Omsmältningsverken har å sin sidaförnekat att så skulle vara fallet och hävdat att lättnader i de svenskabestämmelserna skulle medföra att begärligt skrot skulle försvinna ur landetutan möjlighet att kompenseras av export lin följd av motsvarande restriktivabestämmelser i vår omvärld. har uppdragit åt professor attbelysa verkningarna för svenska leverantörer och förbrukare av skrot av eninternafionell liberalisering av skrothandeln. Resultatet av arbetet redovisasi en promemoria som fogats som bUaga till kollegiets skrivelse. För egen delanför kollegiet i skrivelsen följande: Mot bakgrund av vad som framkommit i Hööks PM och iärendet i övrigt samt kollegiets erfarenheter från exportregleringen kankollegiet ej se några bärande skäl för att ha kvar exportförbudetvarken för järn-eller annat metallskrot. En förutsättning är dock att enliberalisering genomföres i internationellt samförstånd så att svenskaskrotförbrukare ges samma möjlighet till skrotinköp i EFTA-länderna och EG somdessa länder får genom ett slopande av det svenska skrotexportförbudet. Enligtkollegiet bör regeringen ta initiativ till en liberalisering av skrothandelnmellan länderna i EG- och EFTA-kretsen. Inledningsvis bör man utrönainställningen hos de berörda länderna till en ömsesidig liberalisering resp.ställa sig positiv till framlagda förslag av denna innebörd. Ettensidigt svenskt slopande av exportförbudet vill kollegiet ej förorda. Vad gäller icke-järnhaltigt metallskrot får kollegieterinra om att föreslagit EFTA-länderna en ömsesidigliberalisering av handeln med sådant skrot. Inom ramen för uppföljningen avLuxemburgdeklarationen angående utvidgat samarbete mellan EFTA-länderna och EGskall ett expertmöte mellan EFTA och EG äga rum för att diskutera dennafråga. Vid de interna EFTA-diskussionerna inför detta möte har enighet om ensådan liberalisering ännu inte kunnat nås. Kollegiet föreslår att Sverigeaktivt verkar för att ett positivt svar kan lämnas på EG:s förslag. Om samförstånd kan nås om en gemensam avveckling avexportförbuden bör enligt kommerskollegiets mening tillräcklig tid - minst tvåår ges för anpassningsåtgärder. Enligt uppgift pågår alltjämt diskussioner inom EFTA omsvaret på EG:s förslag om ömsesidig liberalisering av handeln medicke-järnhaltigt metallskrot. utskottet NU 1986/87:9 Fri handel med varor och tjänster Det internationella handelssystemet, som har vuxit fram sedanandra världskrigets slut och som har tagit sig uttryck bl.a. i , bygger påtanken att ett fritt utbyte av varor och tjänster leder till en rafionellarbetsfördelning mellan länderna och därmed också till en positiv ekonomiskutveckling inom världsekonomin. Systemet har varitutsatt för betydande påfrestningar bl.a. till följd av energikrisen och enlångvarig internationell lågkonjunktur. Obalanser i världsekonomin haravspeglats i instabila valutakurser och en växande skuldbörda för u-länderna.Även om den successiva avvecklingen av tunar på industrivaror har kunnatfortsätta , i vart fall mellan industriländerna, har andra slagav handelshinder fått ökad betydelse. Det har i många länder funnits starka tendensertill protektionism, särskilt på områden med stora strukturella problem. I flera av de motioner som utskottet nu har att behandlaframförs principiella synpunkter på inriktningen av den svenskahandelspolitiken mot bakgrund av den aktuella internationella utvecklingen påområdet. Moderata samlingspartiet och redovisar i partimotioner enstarkt positiv syn på värdet av ett fritt utbyte av varor och tjänster övergränserna. En fri handel bidrar tin dynamisk effektivitet, sägs det imotion 1985/ 86:N216 (m). Motionärerna noterar med gillande att den svenskaregeringen har anslutit sig till kraven på ökad frihet också för detinternationella utbytet av tjänster. Samma regering, sägs det, har emellertidinte velat inse att samma frihet bör gälla för den servicesektor som arbetarinom . I motion 1985/86: N302 (fp) anförs att regeringen i allainternationella sammanhang bör verka för en fri handel. De s.k. icke-tariffärahandelshindren synes vara det största problemet på många marknader.Motionärerna pekar vidare på att exportandelen av den privatatjänsteproduktionen i uppgår till . Av den totala exportenav varor och tjänster har tjänsteexportens andel minskat, vilketantas bero bl. a. på handelshinder av skilda slag som olika länder ställer upppå tjänsteområdet. bör därför, anförs det, verka för att kommandeGATT-runda också behandlar liberaliseringsmöjligheterna inom deninternationella handeln med tjänster. Liknande önskemål om att skallaktivt verka för en fortsatt liberalisering av den externa ekonomiska politikenförs fram i motion 1985/86:405 (fp), som gäller konsumentfrågor. I motion 1985/86: U530 redovisas en delvisannorlunda syn på handelspolitiken. Motionärerna konstaterar att en öppen internationell handel är ett livsvillkor för ett litet land med högt specialiserad produktion och starkt importberoende på flera varuområden. En öppen och fri handel är emellertid bara ell av flera medel för all nå ett väl fungerande samhälle. Det kan därför bli nödvändigt med modifieringar av frihandeln. Motionä rerna menar att valet inte står mellan ytterligheterna total protektionism och total frihandel. Det gäller snarare i vilken grad vid utformning- '7 en ochtillämpningen av sin handelspolitik bör ta hänsyn till sociala, NU 1986/87:9miljömässiga, hälsopolitiska, regionalpolitiska och säkerhetspolitiska konsekvenser.Det krävs vissa skyddselement i den svenska handelspolitiken.