bet · GA01LU20 · 1986-12-31 00:00:00 — Att uppställa enundantagslös regel om lika rösträtt skulle emellertid enligt utskottets meningföra för långt och kunna strida mot det demokratiska synsätt som bör prägla dennya lagen. Som motionärerna själva föreslår bör sålunda avsteg frånhuvudprincipen kunna göras i ekonomiska föreningar vilkas medlemmar helt ellerdelvis utgörs av andra föreningar. Också i andra typer av föreningar kan detemellertid vara befogat att särskilda rösträttsvillkor får tillämpas. mening är det svårt att i den nya lagen på ett heltäckande sätt angealla de typer av föreningar där avsteg från principen om lika rösträtt bör varatillåten. I likhet med departementschefen anser utskottet därför attdet grundläggande demokratiska synsättet bäst tillgodoses om föreningarna liksomhittills får en möjlighet att i stadgarna differentiera medlemmarnas rösträtt.En sådan ordning har gällt sedan 1951 års föreningslag kom till och har såvittkänt inte inneburit några nackdelar. Utskottet tillstyrker således bifall tillpropositionen i denna del och avstyrker bifall till motionen i motsvarande del. Vad härefter angår frågan om styrelseval vill utskottetstryka under att huvudprincipen bör vara att styrelsen i en ekonomisk föreningutses på föreningsstämman. Om en tvingande regel angående styrelseval infördesskulle det enligt utskottets mening innebära ett ingrepp i föreningarnasbeslutanderätt i interna frågor och kunna stå i strid med det demokratiskasynsätt som bör prägla föreningslivet. Den nuvarande möjligheten för enförening att i stadgarna ta in föreskrifter om hur styrelsen skall utses harfunnits sedan 1951 års föreningslag kom till. Också enligt lag förelågen sädan möjlighet. Såvitt känt har något missbruk av den inte förekommit. Vidremissbehandlingen av kooperationsutredningens förslag har inte hellerframförts något som tyder på att gällande regler skulle behöva ändras.Motionärernas farhågor för att bestämmelserna skall missbrukas får därför ansesbetydligt överdrivna. På grund av det anförda anser utskottet att det intefinns anledning att tillmötesgå motionärernas önskemål i förevarande hänseende.Utskottet tillstyrker således bifall till propositionen också i denna del ochavstyrker bifall till motion Ll 12 i motsvarande del. I enlighet härmed böräven yrkande 3 i motionen om en översyn av bostadsrättslagen avslås. Vad slutligen gäller motionärernas förslag beträffandebeslut om stadgeändringar kan utskottet av i huvudsak samma skäl som anförtsovan inte finna det motiveratatt gällande ordning nu skall frångås. Något missbruk av LU 1986/87:20nuvarande regler synes sålunda inte ha förekommit. Det demokratiska synsättetgynnas därför bäst om föreningarna även i fortsättningen själva får uppställade villkor som utöver nuvarande bestämmelser i föreningslagen -skall gällaför giltigheten av beslut om stadgeändringar. Utskottet tillstyrker således propositionen även iförevarande hänseende och avstyrker bifall till motion L112 yrkande 1 i dennadel och yrkande 2. Effektivare revision m.m, I propositionen föreslås att de regler om en effektivarerevision som har uppställts för aktiebolag och sådana företag som omfattas avlagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i vissa företag skall gälla också förekonomiska föreningar. Syftet med dessa regler är att ge bättre möjligheter attfå med revisorerna i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Förslaget innebär att revisorerna skall granska hurföreningen fullgjort sina skyldigheter när det gäller skatter och avgifter (8 kap.13 §). Revisorerna blir också.skyldiga att lämna uppgifter om föi-eningarnasangelägenheter till den som leder en förundersökning i brottmål (8 kap. 16 S).Förslaget innebär även att i vissa fall får besluta bl. a. att enförening som inte har kvalificerad revisor skall ha sådan revisor (8 kap. 6 §).Vidare införs en skyldighet för revisor som avgår att underrättalänsstyrelsen härom (8 kap. 8§). Motionärerna i motion 1986/87:L113 (m) yrkar avslag påpropositionen i denna del. Motionärerna hänvisar till att de motsatte sig attreglerna om effektivare företagsrevision infördes i aktiebolagslagen ochårsredovisningslagen. Enligt motionärerna kan samma invändningar som dåframfördes riktas också mot den nu föreslagna ordningen, nämligen att denskadar det förtroendefulla förhållande mellan företagsledning och revisorer somär en förutsättning för revisionsarbetet.' kan förslaget också ledatill en försvagning av revisorsfunktionen. Även motionärerna i motion 1986/87:L112 (fp) påtalar attde motsatte sig att reglerna om en effektivare företagsrevision skulle intas iaktiebolagslagen. Frågan om behovet av effektivare regler omföretagsrevision och konsekvenserna för revisionsarbetet övervägdes ingåendeav utskottet då de nuvarande reglerna infördes i aktiebolagslagen ochårsredovisningslagen (prop. 1984/85:30, LU 1984/85:13). I sitt av riksdagengodkända betänkande tillstyrkte utskottet att reglerna antogs och avstyrktebifall till de dä aktuella motionerna med yrkanden om avslag på propositionen. Som skäl för ställningstagandet anförde utskottet bl. a.att det med hänsyn , till vikten av att skatte- och avgiftssystemet äreffektivt behövs en fortlöpande granskning av hur företagen sköter sinabetalningsåligganden och att det är naturiigt att man tar till vara den resurssom revisorerna utgör för denna granskning. Utskottet framhöll därvid attrevisorerna enligt då gällande regler inte hade rättslig skyldighet att göranågon granskning av hur företagen iakttog sina förpliktelser när det gällerskatter och avgifter utan deras verksamhet var i första hand inriktad på attsäkerställa étt rättvisande Iviss utsträckning inbjöd emellertid god revisionssed att revisorer /87:20 också ägnade uppmärksamhet åt skatte- och avgiftsfrågor. Utskottetunderströk att frågan var så viktig att det var väl motiverat att revisorernagavs stöd i lag när det gäller att hävda en ny syn i fråga om skatter ochavgifter. Utskottet framhöll också att med den utformninggranskningsskyldigheten fått i propositionen man inte torde behöva hysa någrafarhågor för att förslaget skulle leda till en förtroendeklyfta mellanföretagsledningen och revisorn och till andra negativa effekter. I fråga omreglerna om ökad . uppgiftsskyldighet i brottmål anförde utskottet att enligtdå gällande regler revisor endast kunde bli skyldig att vittna underförundersökningen, när denna framskridit så långt att mera konkreta misstankarriktats mot en person. Utskottet framhöll att det i många fall kunde varavärdefullt om revisorn kunde höras på ett tidigare stadium av förundersökningenoch utskottet ansåg att samhällets intresse fick anses vara överordnat deintressen som bestämmelserna om revisors tystnadsplikt avsåg att skydda. Enligt utskottets mening har de anförda skälen giltighetäven när det gäller revisorsfunktionen i ekonomiska föreningar. Någon anledningtill att bestämmelser motsvarande dem som gäller för revisorer i aktiebolagoch vissa andra företag inte bör uppställas beträffande revisionen i ekonomiskaföreningar kan utskottet inte finna. Att regler om effektivare företagsrevisioninte infördes beträffande de ekonomiska föreningarna redan i samband med 1984/85års lagstiftning berodde för övrigt, som närmare redovisas i propositionen, påatt departementsbehandlingen av kooperationsutredningens förslag då inte varavslutad. På grund av det anförda tillstyrker utskottet bifall tillpropositionen i aktuell del och avstyrker bifall till motion L113. I propositionen föreslås att nuvarande regler om vem somkan utses till revisor i ekonomisk förening förs över till den nyaföreningslagen utan några sakliga ändringar. Bestämmelserna som finns i 8 käp.3 § förslaget till ny föreningslag innebär bl. a. att revisor i princip skallvara svensk medborgare samt att den som är omyndig eller i konkurs inte fårvara revisor. Vidare uppställs vissa allmänna kvalifikationskrav. De redovisadereglerna överensstämmer i huvudsak med vad som gäller för revisor iaktiebolag. Enligt ett i proposition 1986/87:12 om ny banklagstiftningframlagt förslag till bankrörelselag skall för revisor i bankaktiebolag,sparbank och föreningsbank gälla samma krav som för revisor i ekonomisk förening.Utöver dessa krav finns i förslaget till bankrörelselagen en föreskrift om attrevisor inte får vara underkastad näringsförbud. Näringsförbud kan enligt lagen (1986:436) om näringsförbudmeddelas näringsidkare och företrädare för juridiska personer som begått brotti näringsverksamhet, underlåtit att betala skatter, tullar och avgifter ellersom eljest i vissa avseenden grovt åsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare.Den som är underkastad näringsförbud får inte bl. a. driva näringsverksamhet. Enligt utskottets mening talar starka skäl för attnäringsförbud bör utgöra ett hinder att vara revisor i ekonomiska föreningar och aktiebolag. Utskottet förordar därför att det i förslaget till ny föreningslag tas in en bestämmelse om att den som är underkastad näringsförbud inte får vara revisor. förutsätteratt frågan om en motsvarande ändring i aktiebolagslagens regler LU1986/87:20 om revisorer tas upp till prövning av regeringen i lämpligtsammanhang. Frågor om firmaskydd och registrering Enligt gällande rätt registreras ekonomiska föreningar hoslänsstyrelserna i länsvis förda register. Någon ändring av reglerna härvidlagföreslås inte i propositionen. Däremot föresläs att föreningens ensamrätt tillsin firma på grund av registrering skall utsträckas till att gälla inom helalandet och inte som gälla endast inom det län där föreningen 14 kap. 1 §). Utskottet delar departementschefens uppfattning attregistreringen även fortsättningsvis bör ombesörjas av länsstyrelserna och attdet i vart fall inte finns anledning att frångå gällande ordningför registrering av ekonomiska föreningar. För ett bibehållande av regionalaregister talar bl. a. att föreningarnas behov av service i form av rådgivningoch information lättare tillgodoses med en regional hantering avregistreringsärenden. Mot bakgrund av att kooperationens starka frammarschunder senare år har lett till att allt fler företag med riksomfattande verksamhethar skapats inom ramen för den kooperativa rörelsen anser utskottet emellertidatt det föreligger ett behov av att utsträcka skyddsområdet för registreradeföreningsfirmor till hela landet. Med hänsyn till att enligt propositionen detallmänna företagsregistret, som inrättades hos år1984, tillhandahåller uppgifter om samtliga i landet registrerade firmor förekonomiska föreningar finns det också förutsättningar, även med ettbibehållande av de länsvis förda registren, för att länsstyrelserna vid sinförhandsgranskning skall kunna beakta registrerade firmor. Utskottet förordarsåledes att förslaget pm ett utvidgat firmaskydd genomförs. Ett system där firmaskyddet för en ekonomisk föreninggäller i hela landet kommer att medföra ökade krav på länsstyrelserna när detgäller kontrollen av att hinder mot en firmaregistrering inte möter med hänsyntill redan registrerade firmor. Den nödvändiga kontrollen torde som nämntskunna ske genom utnyttjande av det centrala företagsregistret hos statistiskacentralbyrån. I den mån uppgifterna i detta register inte är helt aktuella kanemellertid viss annan kontroll bli erforderlig. Av propositionen (s. 73)framgår att vid vissa länsstyrelser handläggningstiden för registreringsärendenär betydande. Med hänsyn inte minst till de rättsverkningar som är knutna registrering i föreningsregistret är det enligt utskottets mening angelägetatt registreringsärendena handläggs så skyndsamt som möjligt. Den nu föreslagnareformen får inte leda till att handläggningstiderna förlängs. Utskottet villdärför understryka vikten av att man i samband med förberedelsearbetet införden nya lagstiftningen noga överväger hur länsstyrelserna på ett smidigt sättskall kunna få aktuella uppgifter ur bl.a. register.I sammanhanget vill utskottet påpeka att, enligt vad som upplysts, inte någotföreningsregister förs med stöd av ADB. Med det anförda tillstyrker utskottet att de föreslagnareglerna om registrering av ekonomiska föreningar genomförs. En redaktionelländring bör dock göras i 15 kap. 5 § förslaget till ny föreningslag. Utskottet övergår härefter till frågan om kostnaden förregistrering av ekonomiska föreningar. Enligt 8 § kungörelsen (1952:495, ändrad 1981:249) omförande av register LU 1986/87:20 för ekonomiska föreningar m,m. skall enavgift på . erläggas till då ansökan görs omregistrering. För nyregistrering av enskild näringsidkare, handelsbolag, ideellförening eller stiftelse uppgår motsvarande avgift enligt 12 §handelsregisterförordningen (1974:188, ändrad 1981:248) till , I motion1986/87:L207 (c) yrkas (yrkande 2), med hänvisning till betydelsen av att bildandetav kooperativa föreningar underlättas, att hos regeringen begärförslag om att registreringsavgiften för en ekonomisk förening sänks elleravskaffas. Utskottet erinrar om att det till grund för nuvarandeavgifter ligger en taxeöversyn av avgifter vid handels- och föreningsregistrensom företogs av () på regeringens uppdrag.Syftet med översynen var att visa vilka avgifter som borde erläggas för attlänsstyrelsernas kostnader för handläggning och kungörande skulle täckas.RRV:s förslag, som godtogs av regeringen, innebar också full kostnadstäckningvid pris- och lönenivå. Skälet till att kostnaden för nyregistreringav ekonomisk förening är betydligt högre än motsvarande kostnad för enskildnäringsidkare m.fl. angavs av RRV vara att den lagstiftning som reglerarekonomiska föreningar är bindande, vilket innebär att måstekontrollera att föreningens stadgar inte står i strid med några författningar.Ingen sådan kontroll krävs vid registrering i handelsregister. RRV gjorde denbedömningen att en kostnadsanpassad avgift för registrering av ekonomiskaföreningar inte skulle få nägon nämnvärd negativ styreffekt. Bl.a. hänvisadestill att det i regel måste finnas minst fem medlemmar i en ekonomisk förening,vilket innebär att avgiften per medlem blir lägre än vid registrering avenskild näringsidkare. har, med anledning av ett motionsyrkande medsamma syfte som det nu aktuella, tidigare prövat frågan omregistreringsavgiften för ekonomiska föreningar (NU 1985/86:14). godkända betänkande hänvisade näringsutskottet till vadriksrevisionsverket hade anfört i samband med den ovan nämnda taxeöversynen ochavstyrkte bifall till motionen. Enligt lagutskottets mening har några nya omständighetersom bör föranleda att frångår sitt tidigare ställningstagande inteframkommit. Utskottet avstyrker således bifall till motion L207 yrkande 2. Utöver vad utskottet ovan anfört föranleder propositioneninte några uttalanden från utskottets sida. 1. beträffande medlemsantal att med avslag på motionerna 1985/86:L263 och 1986/ 87:L207 yrkande 1 antar det i proposition 1986/87:7 framlagda förslaget till lag om ekonomiska föreningar såvitt avser 2 kap. 1 §, ' 2. beträffande medle/nsi/iflyiande LU 1986/87:20 att med avslag på motion 1986/87:L112 yrkande 1 i denna del antar6 kap. 1 § samt 7 kap. 1 och 14 §§ förslaget till lag om ekonomiska föreningar, 3. beträffandeöversyn av bostadsrätislagen attriksdagen avslår motion 1986/87:L112 yrkande 3, 4. beträffandeeffektivare revision attriksdagen med avsläppa motion 1986/87:L113 antar8 kap. 6, 8, 13 och 16 §§ förslagettill lag omekonomiska föreningar, attriksdagen avslår motion 1986/87:L207 yrkande"2, 6. beträffandeförslaget lill lag om ekonomiska föreningar attriksdagen antar förslaget till lag om ekonomiska föreningar i den mån det inteomfattas av vad utskottet hemställt ovan med den ändringen att 8 kap. 3 S och15 kap. 5 § erhåller i bilaga 2 som Utskottets förslag betecknade lydelse, 7. beträffande/öri/age/ lill lag om införande avlagen o/n ekonomis ka föreningar att riksdagenmed avslag på motion 1986/87:L112 yrkande I i denna del antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag om införande av lagen (1987:000) omekonomiska föreningar, 8. beträffandeförslaget till lag o/h ändring i bostadsrättslagen attriksdagen med avslag på motion 1986/87:Ll 12 yrkande 2 antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i bostadsrättslagen(1971:479), 9. beträffandeövriga lagförslag attriksdagen antar de i propositionen framlagda förslagen till dels lag om ändringi lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, dels lag om ändring ilagen (1975:417) om sambruksföreningar, Närvarande: (), (), (), (), (), (), (), (), (), BeritLöfstedt (s), (), (), (). () och (). Reservationer lu 1986/87:20 1, Medlemsantal (mom, 1) (), (), (), (), (), '() och MonaSaint Cyr () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "Utskottet vill" och slutar med "yrkande 1" bort haföljande lydelse: Som framhålls i motiveringarna till motionerna1985/86:L263 (c) och 1986/87:L207 (c) är syftet med motionerna att på olikasätt underlätta och stimulera kooperativ verksamhet inte minst bland ungdom ochkvinnor. Utskottet delar motionärernas synpunkter på vikten av att reglerna förkooperativ verksamhet är sådana att startande av sådan verksamhet inte i onödanförsvåras. Eftersom det inte minst i utpräglade glesbygder kan vara svårt attuppfylla kravet på minst fem medlemmar för att få bilda en ekonomisk förening finnsdet enligt utskottet skäl för att pröva motionskraven om att det endast skallfordras tre medlemmar härför. Bostadsrättslagen ses över av en särskilttillkallad utredare. I direktiven för utredningsarbetet (Dir. 1986:5) hänvisardepartementschefen bl.a. till utskottets ovan angivna betänkande och anför atthan delar uppfattningen att kravet på minsta antal medlemmar i enbostadsrättsförening och det i praxis gällande kravet på minsta antallägenheter även fortsättningsvis bör gälla. Utredaren bör dock överväga om intekravet på minsta antal medlemmar i inledningsskedet av en förenings verksamhetbör kunna minskas från fem till tre. Ett motiv för en sådan förändring skulleenligt direktiven vara det praktiska tillviigagångssättet med föreningsbildninggenom s. k. kontorsstiftning, dvs. att föreningen bildas utan de boendesmedverkan. Projekt av servicehuskaraktär med t. ex. kommunen och organisationersom stiftare skulle då kunna genomföras på ett smidigare sätt. Det särskilda skäl som sålunda kan föreligga för attbostadsrättsföreningar under en övergångstid bör kunna tillåtas att ha färremedlemmar än fem har enligt utskottets mening bärkraft även när det gällerekonouiiska föreningar i allmänhet. På grund av det anförda anser utskottet att regeringen börlåta pröva förutsättningarna för och lämpligheten av att tillåta att ekonomiskaföreningar - åtminstone i ett inledningsskede - har endast tre medlemmar. I avvaktan på resultatet av en sådan prövning börpropositionen i denna del kunna godtas. Vad utskottet anfört i anledning av motionerna1985/86:L263 och 1986/ 87:L207 yrkande 1 bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder mom. 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande medlemsantal attriksdagen dels antar det i proposition 1986/87:7 framlagda förslaget till lagom ekonomiska föreningar såvitt avser 2 kap. 1 §, dels med anledning avmotionerna 1985/86:L263 och 1986/87:L207 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om en översyn av reglerna om minstaantal medlemmar i en ekonomisk förening. 2.Medlemsinflytande (mom. 2) LU1986/87:20 (), (), (), () och () anser dels att den del av utskottets betänkande som börjar pä s.9 med "I linje" och slutar på s. 10 med "yrkande 2" bort haföljande lydelse: Som framhålls i motion L112 finns det i samband medöverförande av tidigare verksamhet till föreningslivet risk för attkommunen skaffar sig fortsatt kontroll över verksamheten genom att förbehållasig vetorätt vid stadgeändringar, omfattande styrelserepresentation och/elleromfattande rösträtt på föreningsstämman. En sådan utveckling skulle kunna ledatill att föreningslivet blev en del av den offentliga makten. Mot bakgrund avdet demokratiska synsätt som bör prägla de ekonomiska föreningarna är detenligt utskottets mening i högsta grad angeläget att motverka en sådanutveckling. I sammanhanget kan också framhållas den olyckliga effekt som dennautveckling skulle kunna få på den väsentligen positiva tendensen att överföratraditionell kommunalt bedriven verksamhet i andra händer. Starka skäl talarsåledes för att lagstiftningen måste vara utformad så att risken för missbrukav verksamhetsformen undanröjs. Ett sätt att motverka missbruk är attmedlemmarna tillförsäkras avgörande inflytande över de centrala frågorna om valav styrelse och om stadgeändringar. En första förutsättning för att denna målsättning skall uppnåsär att kravet på lika rösträtt lagfästs. Utskottet får erinra om att kooperationsutredningeni sitt betänkande också framlade förslag om en tvingande regel om lika rösträtt för alla föreningar med undantag för kooperativa centralorganisationer, dvs. sammanslutningar av ekonomiska föreningar. I propositionen avvisas detta förslag med hänvisning till att det kan finnas föreningar bestående av såväl fysiska personer som andra föreningar i vilka en formellt sett lika rösträtt skulle strida mot det grundläggande demokratiska synsättet. Om medlem marna är föreningar kan det exempelvis vara naturligt att en medlemsföre nings röstetal får bero av det antal medlemmar som föreningen har. Utskottet kan ställa sig bakom denna uppfattning. Utskottet anser emellertid att det demokratiska synsättet bäst bibehålls med en tvingande regel om lika rösträtt, från vilken undantag görs för centralföreningar av angivet slag, dvs. föreningar där medlemskap kan beviljas såväl andra föreningar som fysiska personer. I lagen bör således, som föreslås i motion Ll 12, tas in endefinition av en centralförening, vilken med hänvisning till den terminologi som används i propositionen bör benämnas ekonomisk centralförening. Att det skulle finnas andra föreningar med ett berättigat behov av att tillämpa avsteg från regeln om lika rösträtt kan utskottet inte se. Enligt utskottets meningbör vidare kravet vara lika rösträtt och inte att varje medlem har en röst. Detta krav anknyter för övrigt till bestämmelserna om kooperativa föreningar i skattelagstiftningen. I 2 § 8 mom. tionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt anges bl. a. att en ekonomisk förening är att anse som kooperativ om den är öppen och i sina angelägenheter tillämpar lika rösträtt. Av bestämmelsen framgår vidare att en centralorganisation inte berövas sin kooperativa karaktär om rösträtten bland dess förstahandsmedlemmar, föreningarna, utövas efter deras medlemsantal. Enligt utskottets mening bör 16 kravet pålika rösträtt i föreningslagen ges innebörden att medlemmar i 1986/87:20centralorganisationer exempelvis kan sända samma antal ombud till stämman.Vidare innebär det att föreningar som upplåter lägenheter med kooperativhyresrätt kan anta stadgar där varje hushåll ges en röst, dvs. i stort settsamma princip som gäller enligt bostadsrättslagen om en röst per lägenhet.Utskottet förordar med det anförda att de i motion L112 framförda förslagensåvitt gäller utformningen av reglerna om lika rösträtt och en definition avbegreppet ekonomisk centralförening genomförs. Utskottet delar också denuppfattning som framförs i motionen att de nya rösträttsreglerna endast skallgälla för föreningar som registreras efter ikraftträdandet av den nyaföreningslagen. Utskottettillstyrker således bifall till motion Ll 12 yrkande 1 i dessa delar. När det gäller frågan om styrelseval kan det, mot bakgrundav vad som anförts om vikten av att medlemmarna tillförsäkras det avgörandeinflytandet, inte accepteras att hela styrelsen får utses av andra änmedlemmarna. Eftersom styrelsen i en förening skall bestå av minst treledamöter anser utskottet att högst en tredjedel av ledamöterna skall få utsespå annat sätt än genom val på stämman. Med en sådan ordning uppnås att antaletledamöter som företräder medlemsintresset alltid är minst dubbelt så många somantalet ledamöter.