bet · GA01AU2 · 1986-12-31 00:00:00 — AU 1986/87:2 I betänkandet behandlas sex motioner från det förrariksmötet berörande olika sidor av den statliga personalpolitiken. Två avmotionerna gäller ersättningsfrågor, nämligen arvodena för statligaförtroendeuppdrag resp. nattraktamentet i det allmänna reseavtalet. Två andramotioner avser utlandstjänstgöring. Den ena tar sikte på tjänstgöring ienskilda organisationers biståndsarbete. Den andra aktualiserarersättningsvillkoren vid invaliditet efter sjukdom eller skada. En motion tarupp meritvärdet av kunskaper i finska språket vid anställning i den offentligasektorn. Slutligen förespråkas i en motion möjlighet att i efterhand geutmärkelsen nit och redlighet i rikets tjänst till vissa pensioneradetjänstemän.. Utskottet har vid sina överväganden inte funnit detpåkallat att föreslå någon åtgärd med anledning av motionerna. 1985/86:A802 av (), vari yrkas attriksdagen begär att regeringen vidtar åtgärder för att förbättrainvaliditetsskyddet vid tjänstgöring utomlands för statstjänstemän och isynnerhet för svensk FN-personal. 1985/86:A805 av (), vari yrkas attriksdagen beslutar att hos regeringen anhålla om vidtagande av sådan åtgärd,att bl.a. vissa pensionsavgångna statstjänstemän i efterhand kan tilldelasmedaljen För nit och redlighet i rikets tjänst, därest de enligt tidigarepraxis varit uteslutna från att få något slag av statlig hedersbevisning. 1985/86:A806 av och (m, c),vari yrkas att hos regeringen anhåller om åtgärder i syfte attunderlätta enskilda organisationers anställning av biståndsarbetare genomändring av reglerna för tjänstledighet och meritvärdering av statligt anställdpersonal vid sådan tjänstgöring. 1985/86:A807 av (), vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs omhöjning av nattraktamentet. 1986/87. 1985/86:A808av (), vari yrkas att beslutar att hos AU 1986/87:2regeringen begära lagförslag angående kunskaper i finska språket som merit vidanställning inom den offentliga sektorn. Motiveringentill yrkandet återfinns i motion 1985/86:Ub832. 1985/86:A809 av (), vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom en översyn av ersättning till offentligt anställda med statligaförtroendeuppdrag. Utskottet behandlar i den följande framställningen sexmotioner från den allmänna motionstiden under det närmast föregående riksmötet.Motionerna berör olika delar av den statliga personalpolitiken. Två av de föreliggande motionerna aktualiserarersättningsfrågor. Den ena motionen, 1985/86: A809 av (),gäller ersättningarna för statliga förtroendeuppdrag. Motionären önskar enöversyn av dessa ersättningar i de fall det är fråga om uppdrag åt offentligtanställda och hänvisar särskilt till att anställda hos kommunerna kanekonomiskt förlora på att åta sig ett offentligt uppdrag till följd av attersättningen inte täcker det löneavdrag som görs vid ledighet för uppdraget.Motionären påtalar vidare att det inte förefaller vara möjligt att geersättning för förlorade semesterdagar på grund av ledighet för offentligtuppdrag. I motionen nämns att det för jordbruksdepartementetsverksamhetsområde finns ett regeringsbeslut som under /85 gerstatligt och kommunalt anställda rätt till ersättning för mistadeavlöningsförmåner för statliga uppdrag. Vad som åsyftas är de beslut regeringenårligen meddelar om arvoden m.m. för vissa uppdrag, des. Deutfärdas inte bara för utan även för övrigadepartements verksamhetsområden. I dessa beslut finns intagen en bestämmelsemed det innehåll som refererats i motionen. Detta innebär attoffentliganställda generellt sett har rätt till kompensation för löneavdrag pågrund av ledighet för att fullgöra de uppdrag i styrelser, nämnder ochdelegationer inom statsförvaltningen för vilka arvoden fastställts på det sättsom nu angivits. Ersättningarna för kommittéuppdrag regleras i en annanordning, men även för sådana uppdrag finns en motsvarande rätt till ersättningför mistade avlöningsförmåner. Det sagda innebär att syftet med motionen iförevarande del - att offentliganställda inte skall riskera inkomstförluster påatt åta sig statliga förtroendeuppdrag - redan är fillgodosett, och motionenpåkallar sålunda i den delen inte någon åtgärd. Vad sedan beträffar frågan om semesterförmåner så påverkasinte en statstjänstemans rätt till sådana förmåner av ledighet för offentligauppdrag, bortsett från riksdagsmannauppdrag och kommunala uppdrag på helfid.Däremot kan semesterförmånerna för kommunaltjänstemän påverkas av ledighet förstatliga uppdrag liksom av ledighet för kommunala uppdrag om dessa inteavser den kommun där tjänstemannen är anställd. Skillnaderna i AU 1986/87:2semesterförmåner går tillbaka på olikheter i den avtalsreglering av semesterfrågornasom gjorts för stats- resp. kommunaltjänstemännen. Den förbättring avsemesterförmånerna i det aktuella hänseendet som motionen avser bör i förstahand ske avtalsvägen. Det är dock en sak för parterna på det kommunala områdetatt ta ställning till, och därför bör motionen inte heller i denna delföranleda någon åtgärd. Vid övernattningar i samband med tjänsteresor utgårersättning för "styrkt logikostnad", dvs. i praktiken kostnaden förett hotellrum. Om förrättningsmannen inte har haft någon logikostnad ellerinte kan styrka denna utgår naltraktamente med . Om förrättningen pågårlängre tid, , sänks beloppet fill . () förespråkar i motion 1985/86:A807att skall ge regeringen till känna att nattraktamentet bör höjas. Motionären hävdar att nuvarande belopp är så lågtatt det direkt motverkar intresset hos förrättningsmännen att försöka ordnaprivat logi hos släktingar eller bekanta. En sådan logiform skulle dock kunnamedföra betydande besparingar för staten och andra arbetsgivare med tanke på dehöga kostnaderna för hotellrum. Resekostnads- och traktamentsersättningar förstatstjänstemän är reglerade genom det allmänna reseavtalet (). Det ärriktigt som påpekas i motionen, att det nuvarande nattraktamentet har varitoförändrat under en följd av år. Det har lett till att en beloppshöjningaktualiserats vid olika tillfällen i samband med förhandlingar om statstjänstemännenslöne- och anställningsvillkor. Det får förutsättas att frågan återkommer isådana sammanhang. bör därför avstå från att ge till känna en meningsyttringav det slag som begärs i motionen. Denna avstyrks följaktligen. Enligt en kungörelse (nr 519) om ersättning ivissa fall i anledning av sjukdom eller skada, som ådragits utom riket utgårersättning vid bestående fullständig invaliditet med . GunhildBolander (c) anser i mofion 1985/86:A802 att beloppet är orimligt lågt för enperson som skall komma i gång med en helt ny tillvaro. Åtgärder bör vidtas somförbättrar invaliditetsskyddet, i synnerhet gäller det för svensk FN-personal. Det belopp motionären kritiserar har varit oförändratalltsedan kungörelsen utfärdades . Därefter haremellertid tillkommit möjligheter fill ersättning enligt kollektivavtal.Innevarande år har träffats ett nytt sådant avtal om ersättning vid personskada(PSA). Detta vidgar möjligheterna att få ersättning inte bara enligtkungörelsen utan också enligt avtal. Vid invaliditet utgår avtalsenligersättning enligt den konstrukfion och med de belopp som gäller på den privataarbetsmarknaden. Det innebär bl. a. att beloppet är åldersrelaterat. Maximaltkan det uppgå fill . om den invalidiserade är högst 25år. Beloppet sjunker sedan med stigande ålder". Det angivna beloppet ärmaximerat också i den meningen att det reduceras av den ersättning som beviljasenligt kungörelse eller annan författning. Med hänvisning till attersättningsnor- mernaenligt kungörelsen numera fått karaktär av ett grundskydd som byggts AU1986/87:2 ut avtalsvägen får kravet på åtgärder för ett förbättratinvaliditetsskydd anses vara tillgodosett, och motionen bör därför inte ledatill någon åtgärd från sida. () och (c) påkallar imotion 1985/ 86:A806 ändrade regler för tjänstledighet och meritvärdering i defall statsanställda deltar i biståndsarbete som bedrivs av enskildaorganisationer. Motionärerna ser det som angeläget att de enskildaorganisationernas rekrytering av biståndspersonal underlättas genom vidgademöjligheter till tjänstledighet och rätt att tillgodoräkna sigu-landstjänstgöringen i merithänseende. Vad först beträffar meritvärderingen skall här erinras omde förändringar som gjordes under det förra i de i meritsammanhanggrundläggande begreppen förtjänst och skicklighet (prop. 1984/85:219 s. 18 f.,AU 1985/86:6 s.9 f., resp. prop. 1985/86:116, AU 1985/86:17). I fråga omförtjänsten, dvs. antalet tjänsteår i föregående anställningar, var dettidigare vanligt att endast statlig tjänstgöring fick tillgodoräknas.Statsmakternas ställningstaganden innebar den förändringen att allanställning, offentlig som privat, samt egen verksamhet skall jämställas vidberäkning av förtjänsten. Detta innebär att exempelvis biståndsarbete hos enenskild organisation i förtjänsthänseende nu skall vara lika mycket värt somarbete i en statlig verksamhet. Så långt är alltså kravet uppfyllt attanställning i enskild biståndsverksamhet skall få tillgodoräknas som merit vidanställning eller befordran hos staten. bör framhållas att meritvärdetav förtjänsten med förra årets ställningstaganden har fått en minskad betydelsei och med att det är den andra faktorn, skickligheten för arbetsuppgiften, somskall sättas främst vid tillsättning av statliga tjänster. Vid bedömning avskickligheten skall vägas in bl. a. teoretisk och praktisk utbildning, personligaegenskaper, kunskaper och erfarenheter från tidigare anställningar m. m. Detbetyder att den erfarenhet av verksamhet i och ideellt arbete samt despråkkunskaper som därvid förvärvas skall vägas in även vid bedömningen avskickligheten under den i och för sig självklara förutsättningen att dessamoment är relevanta för tjänsten. Vad sedan gäller frågan om tjänstledighet får konstaterasatt ledighetsreglerna för de statsanställda är mer liberala om det är fråga omstatlig eller statsunderstödd biståndsverksamhet än om enskild verksamhet utanstatligt stöd. I det senare fallet kan påräknas ledighet upp till sex månadermed vissa möjligheter till förlängning. Utskottet anser det önskvärt med enutjämning av föreliggande skillnader i möjligheterna till tjänstledighet. Meddetta uttalande och med hänvisning i övrigt till vad ovan anförts får motionA806 anses vara tillgodosedd, och utskottet föreslår därutöver inte någonåtgärd med anledning av densamma. Meritvärdet av kunskaper i finska språket I motion 1985/86: A808 uttalar sig () föratt kunskaper i finska språket skall få ett stärkt meritvärde vid anställninginom den offentliga sektorn. För alla yrken och befattningar hos stat,landsting och kommun bör gälla attden som har goda kunskaper i finska språket skall få tillgodoräkna AU1986/87:2 sig detta som merit. Detta bör lagfästas, och motionären vill attriksdagen av regeringen skall begära ett lagförslag med den angivna innebörden. Enligt utskottets mening är det oomtvistligt atttvåspråkighet skall utgöra en merit vid tjänstetillsättningar när det finnsbehov av sådan språkfärdighet. De nya meritvärderingsreglerna istatsverksamheten ger, soni nämnts i det föregående, ökad vikt åt skicklighetenför arbetsuppgifterna. Däri ingår för tjänsten relevanta språkkunskaper.Tvåspråkig personal behövs självfallet även inom den kommunala vård- ochomsorgsverksamheten, och det'kan noteras att olika landsting ger särskiltmeritvärde åt kunskaper i finska språket. Däremot kan det inte anses motiveratatt, som följer av motionärens förslag, upphöja tvåspråkighet och då särskiltkunskaper i finska till en allmän merit på den offentliga sektorn Oavsett vilkaarbetsuppgifter det gäller. Utskottet avstyrker därför att initiativ tas tilllagstiftning med den inriktning som förordas i motion A808. Utmärkelsen nit och redlighet i rikets tjänst gäller ett enhetligt belöningssystem förstatsanställda. Dessa kan eller i vissa fall anställningtilldelas utmärkelsen nit och redlighet i rikets tjänst (). Utmärkelsenär efter den belönades val ett guldur, ett signerat konstglas eller en medalj.Den delas ut efter regler som är lika för alla statsanställda oberoende avanställningsform och tjänsteställning. Det fidigare gällande belöningssystemet innebar däremot endifferentiering så att till högre statstjänstemän utdelades en orden medanlägre tjänstemän och arbetarpersonal belönades med . Tjänstemän i vissamellanlönegrader kunde få antingen en orden eller . Å andra sidan kunde,såsom påvisas i motion 1985/86:A805 av (), inträffa att tjänstemäni ordensberättigande lönegrad på grund av skiftande opraxis i de olikadepartementen fick varken orden eller medalj. Detta kom att drabba ett antalunder pensionsavgångna tjänstemän. Mofionären föreslår attriksdagen hos regeringen begär åtgärder som gör det möjligt att i efterhandtilldela i fall av i motionen angivet slag. Utskottet kan hålla med motionären om att de åsyftade f.d. statstjänstemännen kan ha anledning känna sig missgynnade av att de harblivit utan någon form av hedersbevisning på grund av att praxis istatsdepartementen inte var enhetlig utan tvärtom skiftade departementenemellan. Motionären medger att de tjänstemän som härigenom inte fick vare sigorden eller medalj väl i de flesta fall inte har funnit detta särskiltstötande. Med hänvisning härtill och då det påtalade problemet går tillbaka påen ordning som rådde för närmare eller ännu längre tillbaka i fidenkan utskottet inte finna det tillräckligt motiverat att föreslå någonåtgärd av det slag som motion A805 syftar till. Hemställan aCi 1986/87:2 1. beträffandeersättningarna för statliga förtroendeuppdrag att avslår motion 1985/86:A809, att avslårmotion 1985/86:A807, 3. beträffande ersättning för invaliditei utiderutlandstjänstgöring att avslår motion 1985/86:A802, 4. beträffande tjänstledighet och meritvärdering isambänd med enskilda organisationers u-landsarbete att avslårmotion I985/86:A806, 5. beträffande meritvärdet av kunskaper i finskaspråket att avslår motion 1985/86:A808, 6. beträffande utmärkelsen nii och redlighet iriketi tjänst att avslår motiori 1985/86:A805. Närvarande:Lars Ulander (s), (), 'g (s), (), (), (), (), (),()) (), Sottja Rembo (m), (),i Bengtsfori (c), (vpk) och ().