bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — : Nej, jag var på handelsministermöte i . : Var det någon annan personal frånutrikeshandelsavdelningen med? : Jag kan inte svara på vilka som varnärvarande, men jag kan återkomma till utskottetmed uppgifter om vilka personersom deltog. : Har regeringen stoppat enexport till som enligt pressuppgifter skulle vara avsedd för ? : Jag har kontrollerat saken med KMl, och detfinns ingen exportansökan hos KMl. : Så den uppgiften är felaktig? : Ja, såvitt jag kan förstå. Frågan kom tillmigi går eftermiddag. Jag har frågat KMl om det ingivits någon ansökan avseendeIran urider . : Exporten skulle gå till menvara avsedd för . : Uppgiften gällde att det skulle firinas enexportansökan avseende . : Har man avslagit någon ansökan omexport till ? : Det kan jag icke svara på. Jag har ickehandlagt sådana ärenden . : Men du ingick ändå i regeringen. Fannsdet misstankar om att exporten var avsedd för ? : Vi får skaffa fram uppgifter om det påannat sätt. Vi har en praxis att meddela statsråden vilka, frågor vi skall taupp. Jag antar att det inte är någon svårighet att få fram den uppgiften. : Vet om har rättatt tillverka Robot 70? : Du menar licens? : Jag vågar inte svara på om har lämnatnågon licens till . : I vårt underlag från svenska ambassadenantyds att det 454 finns ett sådant avtal medBofors. Men det kanske vi också kan få bekräftat KU 1986/87:33 . : Sådana uppgifter kan vi nog få skriftligt från utrikeshandelsavdelningen. AnitaGradin: Det har väl kunnat svara på när han var här. AndersBjörck: Har man inom upprättat någon promemoria under densenaste tiden över vilka informationer som har givits till olika personer såvälinom regeringen som bland partiledarna med en redogörelse för de kontakter somhållits med KMl eller ? AnitaGradin: Nej. Men alla har vi väl liksom jag arbetspapper där man skriver uppsaker och ting. AndersBjörck: Men KMl har inte upprättat någon sådan? AnitaGradin: Nej. : Inga ytterligare har anmält sig för att ställa frågor. Dåuttalar jag vårt tack till för att du kompletterat vår skriftiigainformation med dina muntiiga svar. PM om regeringens sammansättning och regeringskanslietsorganisation I regeringsförklaringen redovisadestatsministern en regeringsombildning. Statsministern beslöt omföljande förordnanden m. m. från . Statsrådet och chefen för SvanteLundkvist Till nychef för förordnades statsrådet Tillstatsråd förordnades riksdagsmannen och StatsrådetAnita förordnades att i utrikesministerns ställe föredraärenden om utrikeshandel. StatsrådetLönnqvist förordnades att i jordbruksministerns ställe föredraärenden om idrott och turism och att i utbildningsministerns ställeföredra ärenden om lotterier och ungdomsverksamhet. förordnades att i arbetsmarknadsministerns ställeföredra ärenden om invandrare. Det kan anmärkas att regeringsombildningen även innebaralt ansvaret för jämställdhetsärendena lades på chefen för ,statsrådet . I regeringsförklaringen meddelade statsministern även attregeringen avsåg att inrätta ett miljö- och energidepartement och attstatsrådet skulle komma att utses till chef för delta departementså snart de praktiska förutsättningarna förelåg. Inom statsrådsberedningen och berörda departement inleddesomgående det nödvändiga organisationsarbetet. Ansvaret för samordning avarbetet m. m. låg hos statssekreteraren i statsrådsberedningen med biträde avrättschefen i statsrådsberedningen. Arbetet med omorganisationen leddes iövrigt främst av berörda tre statssekreterare i jordbruks- och industridepartementen.Regeringskansliets förvaltningskontors förvaltningsdirektör ochförhandlingschef biträdde i avtals- och förhandlingsfrågor samt med lokalfrågan. I prop, 1986/87:57 om vissa frågor om anslag /87 till departementen lade regeringen fram de förslag i vissaanslagsfrågor som fordrades för att den anmälda förändringen av departementsindelningenskulle kunna genomföras. I propositionen anförde statsministern bl. a. attmiljö- och avsågs svara främst för miljö- och naturvårdsamt energipolitik. Till departementet skulle således föras ärenden som då hördetill verksamhetsområdena för jordbruks- och industridepartementen. - Vidareskulle från tillföras ärendenom lotterier och ungdomsverksamhet. KU 1986/87:33 Bilaga B 1 A m. m.skulle påverkas av omorganisationen på så sätt att de efter denna skulle KU1986/87:33 komma att byta departementstillhörighet. Bilaga B 1 A Riksdagenantog förslagen i propositionen (JoU 14, rskr. Organisationsarbetet innefattade även information till ochförhandlingar med personalorganisationerna i organisations-, personal- ochlokalfrågor. I samband härmed beslöt regeringen enförordning om tillsättning av tjänster i samband nried inrättandet av miljö-och (SAVFS 1986:13). Regeringen fattade flera beslut omden nya organisationen inom regeringskanshet. Departementsindelningen ändradesmed verkan från , se departementsförordningen (1982:1177,omtryckt 1986:1417). Därmed inrättades miljö- och ochöverfördes ärenden mellan departementen på sätt tidigare angivits här. Vidarebeslöt regeringen regleringsbrev för det nya departementet innevarandebudgetår och lämnade i budgetpropositionen förslag om en ny huvudtitel istatsbudgeten för miljö- och (fjortonde huvudtiteln; prop.1986/87:100 bil. Regeringen godkände ett mellan statens arbetsgivarverkoch berörda personalorganisationer träffat avtal om lönegradsplacering m. m. avtjänster i det nya departementet. Vidare förordnade regeringenstatssekreterare, expeditions- och rättschef och sju departementsråd i det nyadepartementet. förordnade statsministern statsrådet till chef för miljö- och . 'Vildare förordnadesstatsrådet att i jordbruksministerns ställe föredra ärenden omidrott, turism, lotterier och ungdomsverksamhet. I fråga om miljö- och organisationbör nämnas att uppgifterna för expeditionschef resp. rättschef lagts på en ochsamma befattningshavare, en expeditions- och rättschef. Det kan i sammanhangetnämnas att sådana tjänster tidigare inrättats i utrikesdepartementetshandelsavdelning och och att expeditionschefs- ochrättschefsgöromål förenats hos samma befattningshavare i justitie- ochförsvarsdepartementen. - Miljö- och har organisatorisktindelats i enheter, alla med departementsråd som chefer. Efter beslut avstatsministern, jfr 12 § fjärde stycket departementsförordningen, har därvid idet nya departementet - i stället för sekretariat - inrättats en rättsenhet, enenhet för personal, budget och administration samt en internationell enhet. Departementethar fått sina lokaler i kv. Tigern (under en övergångstid år dock två enheterplacerade i kv. KU 1986/87:33 Bilaga Bl B Översiktöver antal anställda inom (exkl. UD) Antal perdepartement (inkl. statssekreterare)' Totaltper Varav pol. departement sakkunniga (exkl.statsråd)' Varav 21 st. statssekreterare. KU 1986/87:33 Bilaga B2 A 8 Dispens- och övriga partsärenden' 10 Övriga ärenden 3 1 328 1 600 1 4.50 2 992 1 970 1 193 3 456 1 408 1 084 1 279 22 029 ' Inkl. författningar som kungjorts i någon annanförfattningssamling än SFS. Inkl.1 711 nådeärenden. " Ärenden som inte omedelbarthar oflenlliggjorts. KU 1986/87:33 Bilaga B2 B 8 Dispens- och övriga partsärenden' 1 321 1 517 1 101 3 052 1 816 1 207 4 347 1 306 ' Inkl. författningar som kungjorts i någon annanförfattningssamling än SFS. "Inkl. 1 701 nådeärenden. ' Ärendensom inte har offentliggjorts. PM omremisser till lagrådet propositioner ku 1986/87:33 Gällande rätt m. m. För alt avge yttrande över lagförslag skall det enligt 8kap. 18 § regeringsformen (RF) finnas ett lagråd med domare i högsta domstolenoch regeringsrätten. Om lagrådets sammansättning och arbetsformer finnsbestämmelser i en särskild lag om lagrådet (1979:368). Lagrådet kan bestå avhögst fyra avdelningar. Regeringen bestämmer med hänsyn till arbetsbördan ilagrådet om det skall bestå av mer än en avdelning. Normalt skall varjelagrådsavdelning bestå av tre ledamöter. Såväl justitieråd som regeringsrådskall ingå i varje avdelning. Lagrådsremiss beslutas av regeringen. Möjlighet finnsockså för riksdagsutskott att höra lagrådet med stöd av 4 kap. 10 §riksdagsordningen. Vilka lagförslag som i princip bör lagrådsgranskas anges i8 kap. 18 § RF. Yttrande bör inhämtas innan beslutar lag som tillhörnågon av följande kategorier: 1. grundlag om tryckfriheten, 2. lag ombegränsning av rätten att få ta del av allmänna handlingar, 3. annan lag somangår begränsning av någon av de grundläggande fri- och rättigheterna, 4. lag om kommunalbeskattning, 5. lag om svensktmedborgarskap och civilrättslig lag, 6. offentligrättsliglag som gäller åligganden för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildaspersonliga eller ekonomiska förhållanden samt 7. lag omrättegången, lag om offentligrättsliga tjänstemåns rättsställning och annan lagsom avses i 11 kap. RF. Det är inte all lagstiftning enligt punkterna 1-7 som bliraktuell för granskning av lagrådet. Grundlagsregeln om när lagrådet bör hörashar försetts med några undantag. För det första är regeln tillämplig bara omden föreslagna lagen är viktig för enskilda eller från allmän synpunkt. Ärlagen inte av sådan karaktär behöver yttrande alltså inte inhämtas. Vidare kanremiss till lagrådet underlåtas om lagrådets hörande skulle sakna betydelse pågrund av frågans beskaffenhet eller om remissen skulle fördröja lagstiftningsfrågansbehandling så att avsevärt men skulle uppkomma. I de fall regeringen utan attha inhämtat lagrådets yttrande föreslår att stifta lag som tillhörnågon av de ovan uppräknade kategorierna skall regeringen redovisaskälen till att lagrådet inte har hörts. Underlåtenhet att remittera ettlagförslag till lagrådet när så bör ske påverkar inte giltigheten av den lagsom blir resultatet av lagstiftningsarbetet. En domstol eller annat offentiigtorgan kan således inte med stöd av sin lagprövningsrätt underlåta att tillämpaen lag enbart av det skälet att förslaget till lagen inte lagrådsgranskats. Nuvarande system för lagrådsgranskning tillkom genomlagstiftning som har trätt i kraft (prop. 1978/79:195, KU 1978/79:39, rskr. 1978/79:359, KU 1979/80:1, rskr. 1979/80:2, SFS 1979:933). Det ersatte då en 44 ordningsom hade beslutats och som innebar att det inte fanns någon KU1986/87:33 skyldighet att höra lagrådet. hade det emellertid funnitsen sådan Bilaga B 3 skyldighet bl. a. när det gällde civilrättslig ochstraffrättslig lagstiftning. uttalade i sitt av riksdagengodkända betänkande (KU 1978/79:39), att det nya systemet för lagrådsgranskningkunde karakteriseras som ett mellanting mellan ett obligatoriskt system ochett system med en helt fakultativ granskning. Härigenom kunde enligt utskottethelt undvikas risken för att ett uteblivet hörande av lagrådet över ett förslagtillen lag leder till att lagen i efterhand genom lagprövning åsidosätts irättstillämpningen. Utskottet underströk att det alltid i sista hand ankommerpå att avgöra om lagrådet skall höras över ett lagförslag eller inte.Enligt utskottet borde del nya systemet leda till att lagrådet inom ramen försin kapacitet får granska alla de lagförslag som behöver dess granskning meninga andra. Inriktningen av lagrådsgranskningen regleras också i 8kap. 18 § RF. Lagrådets uppgifter består i att undersöka hur ett lagförslagförhåller sig till grundlagarna och till rättsordningen i övrigt samt hurförslagets föreskrifter förhåller sig till varandra och till rättssäkerhetenskrav. Lagrådet skall vidare överväga om förslaget är utformat så att det kanantas tillgodose angivna syften och vilka problem som kan uppstå vidtillämpningen. När det gäller lagrådsgranskningens inriktning ochomfattning uttalade i sitt nämnda betänkande attförslag till nya regler för granskningen borde prövas mot bakgrund av vissautgångspunkter om vilka i stort sett allmän enighet råder. En väsentlig sådanutgångspunkt är, anförde utskottet, att lagrådets verksamhet upplevs som ettvärdefullt led i arbetet på att få fram fullgoda lagförslag. Granskningen ilagrådet har enligt utskottet setts som en garanti för atträttssäkerhetsintresset och kravet på enhetlighet, konsekvens och klarhetiakttas. Som en annan utgångspunkt angavs att granskningen uteslutande bordeägnas åt lagförslagens juridiska sida och sålunda aldrig omfatta deras allmännapolitiska grunder. På omfattningen av lagrådsgranskningen måste enligtutskottet inverka att man inte gärna kan låta lagrådsgranskning få ta i anspråkflera ledamöter i de högsta domstolarna än ungefär det antal som då förekom. Granskningen av lagrådsremisserna propositioner lämnades 117 propositioner som innehölllagförslag. Detta är en minskning i förhållande till de närmast föregående tvååren då det lämnades 152 resp. 138 lagpropositioner. Av lagpropositionerna innehåller 97 propositionerlagförslag inom området för lagrådets granskning. Av dessa innehåller 43lagförslag som har lagrådsgranskats, se underbilaga 1. Som jämförelse kannämnas att motsvarande antal var 38,198155,1982 58,1983 44,1984 57och 1985 53. då lagrådsgranskningen var fakultativvarierade antalet lagrådsgranskade förslag mellan 10 och 26. I underbilaga 2 redovisas propositioner i vilka ingårlagförslag som inte har remitterats till lagrådet och där regeringen har lämnat motivering enligt någon eller några av undantagsreglerna. Förteckningen upptar 61 propositio- 465 ner ellerbilagedelar till propositioner. Som en jämförelse kan nämnas att KU1986/87:33 antalet inte remitterade men motiverade propositioner under 1980uppgick Bilaga B 3 till 51,1981 60,1982 80,1983 68,1984 78 och 1985 74.Andelen inte granskade förslag i förhållande till förslag inom området förlagrådets-granskning utgör . För tydlighets skull bör nämnas att vissa propositionerredovisats både på underbilaga 1 och underbilaga 2.1 några fall har nämligenvissa lagförslag len och samma proposition varit föremål för granskning ochandra motiverats. Som skäl för att avstå från lagrådsgranskning har liksomtidigare år i flertalet fall anförts att lagrådets hörande skulle saknabetydelse på grund av frågans beskaffenhet. I ett femtiotal fall har dettaensamt varit avgörande. Vid förra årets granskning uppmärksammade utskottet attdet i flera fall då lagrådsremiss underlåtits hade viigts in i bedömningen allliknande lagstift- / ning tidigare granskats av lagrådet. Det hade ävenförekommit fall där ett sådant förhållande syntes ha haft en mer självständigbetydelse. En utveckling i riktning mot att departementen mera rutinmässigtstämmer av sina lagförslag mot tidigare motsvarigheter och lägger detta tillgrund för bedömningen i remitleringsfrågan ansåg utskottet inte vara acceptabelfrån grundlagssynpunkt. Utskottet betonade att vid bedömningen av frågan omlagrådet skall höras måste, om inte ett avstående sker på andra giltigagrunder, lagförslagets beskaffenhet bedömas mot bakgrund av innehållet i 8 kap.18 § tredje stycket regeringsformen, vilket varit avsett enUgt ettmotivuttalande till stadgandet (prop. 1978/79:195, s. 65), I ett fall har som skäl att avstå frånlagrådsremiss hänvisats till tidigare motsvarande lagstiftning och att lagrådets hörande därför inte ansågs erforderligt. Det gäller proposition 1986/87:27 om fortsatt kreditpolitisk lagstiftning, ' Lagförslagen i propositionen remitterades sedermera tilllagrådet av finansutskottet (se om detta nedan under rubrik Remisser frånriksdagen till lagrådet). lagrådsgranskning av liknande lagförslag hari ett fall anförts som skäl att avstå från lagrådsremiss, I proposition1985/86:90 om följdlagstiftning till den nya , lagen omexploateringssamverkan samt lagen om hushållning med naturresurser m.m.föreslogs följdändringar i bl.a. lagen (1973:1150) om förvaltning avsamfälligheler, lagen (1970:990) om förmånsrätt för fordran på grund avfastighetsbildning samt lagen (1973:1152) om förmånsrätt för fordringar enligtlagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheler. Dessa förslag stämde enligtpropositionen i allt väsentligt överens med tidigare förslag som lagrådetgranskat med anledning av en remiss av den dåvaranderegeringen. En förnyad lagrådsgranskning skulle enligt propositionen på grundhärav sakna betydelse. Till propositionen fogades som bilagor lagrådetstidigare yttranden beträffande de ifrågavarande lagförslagen. Överenskommelser med andra länder införlivas i vissa fallmed svensk rätt genom att överenskommelsen i en särskild lag förklaras i dess helhet eller i vissadelar gälla i . Det nämnda förfararidet tillämpades i fråga om 1986 års överenskommelse mellan om suveränitetshol marna i , Muonio och Könkämä älvar. För att de finska suveränitets holmarna i skulle kunna undantas från svensk jurisdiktion såvitt 466 gäller defastighetsrättsliga frågorna krävdes att överenskommelsen med KU 1986/87:33'i dessa delar införlivas i svensk rätt genom lag. Denna inskränkning iBilaga B 3 den svenska jurisdiktionen påverkade enligt propositionen inte pånågot nytt och avgörande sätt inflytande över holmarna. Enligtpropositionen har de svenska myndigheterna i praxis avstått från att tillämpade svenska fasiighetsrättsliga reglerna på de finska holmarna i Sverige.Eftersom överenskommelsen hade i huvudsak samma innehåll som den praxis somredan i dag gäller beträffande rättsförhållandena på suverånitetsholmarna varfrågan enligt propositionen av sådan beskaffenhet att det inte varit nödvändigtatt höra lagrådet i ärendet (prop. 1986/87:38). Vad gäller dubbelbeskattningsavtal med andra länder, som ilag förklarats skall gälla för del, har som anledning att inte höralagrådet åberopats att avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i denmån de medför inskränkning av den skattskyldighet i som annars skulleföreligga (prop, 1985/86:172,1986/87:15,1986/87:17), I ett fall har därutöverhänvisats till att det ifrågavarande avtalet utformats i huvudsakligöverensstämmelse med modellavtal och därmed i enlighet medinternationellt vedertagna normer. En ändring i dubbelbeskattningsavtalet mellan ochMalta har införlivats i den svenska rättsordningen utan: beslut i lagform.Genom förordning (1976:850) har tidigare, med stöd av ett äldre bemyndigande i72 § kommunalskattelagen, förklarats att avtalet skall lända till efterrättelseför del. Detta bemyndigande gäller fortfarande i enlighet med punkt 6första stycket andra meningen i övergångsbestämmelserna till regeringsformen.De grundläggande reglerna om normgivningen i regeringsformen innebär attdubbelbeskattningsavtal som träder i stället för svensk skattelag skallinförlivas i den svenska rättsordningen genom lag och inte genom förordning.Detta senare förfarande torde regelmässigt ha tillämpats vid införlivande avnya dubbelbeskattningsavtal . Eftersom dubbelbeskattningsavtaletrhed ursprungligen införlivats i svensk rätt genom förordning haremellertid det gamla bemyndigandet använts även vid ändringar i avtalet.Ändringar har tidigare skett genom förordningarna 1979:839 och 1982:1226. På grund av att lagrådets hörande endast kan avselagförslag kommer lagrådsgranskning inte i fråga när det nämnda förfarandet medförordning i stället för lag tillämpats. Följaktligen återfinns i propositioneninte heller någon kommentar rörande denna fråga. Det torde falla utanför ramen för detta granskningsärendeatt närmare undersöka förfarandet vid införlivande i svensk rätt avdubbelbeskattningsavtal. Problemet med en del äldre kvarstående bemyndigandenpå skatteområdet, bl, a, i fråga om dubbelbeskattningsavtal, har tidigareuppmärksammats av i samband med en bredareundersökning rörande normgivningsmakten (KU 1980/81:25, s, 15 och s. 135). Att lagstiftningsfrågan skulle fördröjas så att avsevärtmen skulle uppkomma till följd därav samt att ärendena dessutom var av enkelbeskaffenhet har åberopats i två fall, I ett lagstiftningsärende har som endaskäl att underlåta lagrådsremissangivits lagstiftningsfrågans brådskande natur (prop. 1986/ KU 1986/87:33 87:46). Vid årets granskning har också, påträffats tre lagförslagsom kan bedömas gälla ämnen som anges i 8 kap. 18 § RF utan att lagrådet hörtseller motivering varför så inte skett lämnats. Vilka dessa lagförslag är framgårav underbilaga 3. Som jämförelse kan nämnas alt motsvarande antal under 1980var 15, 1981 5, 1982 3, 1984 6 och 1985 3. Beskaffenheten av de nämndalagförslagen torde-utom i ett fall-vara sådan att lagrådets hörande får antasha saknat betydelse. Det fall där detta torde kunna ifrågasättas gälldeproposition 1985/86:115 om ändring i körkortslagen (1977:477). I propositionenföreslogs bl. a. en ändring som öppnade en möjlighet alt läggaalkoholutandningsprov till grund för beslut om provisoriskt omhändertagande avkörkort. Eftersom analysresultat från alkoholutandningsprov inte godtas"som bevis i mål om ansvar för promillekörning, byggde förslaget på attpromillegränsen för omhändertagande grundat på utandningsprov fick läggas på enhögre nivå än som gäller för obligatoriskt omhändertagande. Vilkensäkerhetsmarginal som skulle gälla överläts på berörda myndigheter att bedöma. 1 propositionen (s. 29) nämns endast att något yttrandefrån lagrådet över förslaget i denna del inte bör inhämtas. Någon motiveringhärför finns emellertid inte. Behov av skyndsamhet i lagstiftningsprocessentorde inte ha förelegat. Propositionen beslutades den 20 mars 1986.Lagförslaget skulle i denna del träda i kraft . Åtgärden attunderlåta lagrådsremiss torde därför närmast ha grundals på att 8 kap. 18 § RFom lagrådsgranskning är utformad som en inte tvingande regel, dvs, den anger ivilka fall lagrådsgranskning bör ske. Vid de senaste årens granskningar har ägnats särskild uppmärksamhetåt förfarandet i samband med lagrådsgranskningen. Därvid har undersöktsomfattningen av föredragning som sker innan en lagrådsremiss formelltfärdigställts och expedierats från samt i vad mån ändringarsker vid sådan föredragning. Undersökningarna har visat att sådana föredragningartidigare förekommit i betydande omfattning. Detta har föranlett utskottet attunderstryka vikten av att s. k. underhandsföredragning undviks. Antalet sådanaföredragningar har därefter minskat avsevärt. Även vid årets granskning har en undersökning gjorts om ivilka fall föredragning i lagrådet påbörjats före del remissen registrerats sominkommen i lagrådet (se underbilaga 4). I samband med granskningen av lagrådsremisserna i 1985 årspropositioner uppmärksammade utskottet två fall där lagrådsremiss underlåtitsmed hänvisning till att lagrådets arbetssituation varit ansträngd. Vidgranskningen framkom även att de listor över planerade remisser somstalsrådsberedning- en sammanställde pågrundval av uppgifter från departementen ofta inte KU 1986/87:33 kunde följas. Utskottetkonstaterade att det som framkommit vid granskningen tydde på attdepartementens arbetsplanering inte fungerade på ett helt tillfredsställandesätt. Utskottet hade tidigare (KU 1982/83:30) framhållit som mycket angelägetatt regeringen skulle se till att departementen planerar sitt arbete på ettsådant sätt att arbetsbelastningen i lagrådet inte tillåts bli det avgörandeskälet för att underlåta lagrådsremiss när sådan i och för sig bör ske.Utskottet ansåg att det fanns skäl att ånyo betona vikten av en god planeringav lagstiftningsarbetet i . Enligt utskottet skulle det varavärdefullt om statsrådsberedningen kunde till nästa års granskning göra enredovisning av de rutiner som tillämpas vid planeringen av föredragningar ilagrådet. Ensådan redovisning har lämnats av rättschefen i statsrådsberedningen.Redovisningen fogas till denna promemoria som underbilaga 5. Irättschefens promemoria framhålls bl. a. att erfarenheterna från senare årvisar, att det är svårt att ge ett tillräckligt säkert underlag för planeringenav lagrådets arbete på grundval av den periodiska rapporteringen. Trots de tätakontakterna mellan statsrådsberedningen och departementen resp! mellanregeringskansliet och lagrådet som förekommer, medför arbetsformerna iregeringskansliet att tidpunkterna för avlämnandet ofta måste senareläggås medkraftiga variationer i lagrådets arbetsbörda som följd.