bet · GA01BoU1 · 1986-12-31 00:00:00 — Beträffande allmänna platser och områden för andraanläggningar än byggnader skall tillgänglighetskraven enligt förslaget - 3 kap.18 § - tillämpas i skälig utsträckning. Exempel på åtgärder som enligtbostadsministern härvid kan behövas är att gångvägar görs släta och halksäkra,att räcken anordnas vid ramper och trappor, att övergångsställen markeras pårätt sätt eller att extra stark belysning ordnas på vissa ställen. Kraven på tillgänglighet i den yttre miljön tas upp i tremotioner, varav två från allmänna motionstiden . I motion 1984/85:1478 (s) från allmänna motionstiden 1985hemställs att yttre arrangemang inom ett friluftsområde skall görastillgängliga och användbara för handikappade. Med tanke på att motions- ochrekreationsintresset domineras av verksamhet i utemiljö är enligt motionärentillgängligheten i den yttre friluftsmiljön oerhört viktig för handikappade. I motion1984/85:2135 (s), också den från allmänna motionstiden , föreslåsatt i nuvarande lagstiftning skall införas bestämmelser om nårmiljöns ochgångvägars tillgänglighet för människor med handikapp. Enligt motionärerna ärdet angeläget att tillgängligheten i den yttre miljön säkerställs av enlagstiftning motsvarande den som gäller för fastigheter och allmänna färdmedel. Enligt motion 1985/86:77 (s) yrkande 1 bör föreskrifterutfärdas till 2 kap. 4 § första stycket punkt 5 avseende handikappanpassning avden yttre miljön. I sin motivering hänvisar motionärerna till att det enligtmotivuttalandena till den aktuella bestämmelsen inte skall utfärdas någraföreskrifter till densamma. Med hänsyn till att nästan all handikappanpassningi vårt samhälle i stort sett skett genom föreskrifter och bindande krav så börsådana, enligt motionärerna, utfärdas också till 2 kap. 4 § punkt 5. Även frågan om den yttre miljöns tillgänglighet tas upp avsocialutskottet i dess yttrande SoU 1985/86:1 y. anser dethärvid inte möjligt att gå längre än propositionen i vad avser kraven påtillgänglighet med hänsyn till de avvägningar som alltid måste göras vidplanering och byggande. Enligt socialutskottet bör handikappanpassningsjälvklart ske när det finns ett befogat intresse därav och erforderligaåtgärder kan genomföras utan alltför stor olägenhet eller kostnad. Vidare bördet ökade medvetandet på detta område, enligt socialutskottet, leda till mera uppmärksammar olika sätt att underlätta för handikappade. har i det föregående betonat vikten avatt öka tillgängligheten såväl i bostäder som i den omgivande miljön. Dessasträvanden bör enligt utskottets uppfattning omfatta inte bara den omedelbaranärmiljön, t.ex. tomten, utan hela den yttre miljön. Utskottet kan också noteraatt regeringsförslaget i denna del innebär en skärpning av kraven påtillgänglighet i jämförelse med vad som gäller. Vidare vill utskottet erinraom att fr. o. m. ett statligt bidrag om av kostnadenkan lämnas för åtgärder som görs för att förbättra tillgängligheten i den yttremiljön. Vad i motionerna 1984/85:1478 (s) och 1984/85:2135 (s) -som båda är väckta innan förslaget till PBL lagts fram - föreslagits fårsålunda anses i inte ringa grad tillgodosett genom nu föreliggande förslag.Motionerna avstyrks med hänvisning härtill. Utskottet kan inte heller ställa sig bakom förslaget imotion 1985/86:77 (s) yrkande 1 om att tillämpningsföreskrifter skall utfärdastill 2 kap. 4 § punkt 5. Som bostadsministern framhåller (s. 477) i ettmotivuttalande skall det aktuella stadgandet ses som en sammanfattning av dekrav på tillgänglighet som ställs i 3 kap. på byggnader, tomter samt allmännaplatser. Till dessa bestämmelser i 3 kap. avses tillämpningsföreskrifter bliutfärdade, varför något behov av särskilda föreskrifter till den sammanfattandebestämmelsen i 2 kap. 4 § inte torde föreligga. Motion 1985/86:77 (s) yrkande 1avstyrks med hänvisning till det nu anförda. BoU 1986/87:1 5 Krav på byggnader I 3 kap. 15 § ställs krav på utrymmen bl. a. förparkering. 1 lagrådsremissen uttalade bostadsministern att kravet påfastighetsägarna att själva eller i samverkan svara för behovet av parkering påkommunalt initiativ kunde omvandlastill en skyldighet att ekonomiskt bidra till en parkeringsanläggningstillkomst och drift. Parkeringsköp nämndes som exempel på sådan samverkan.Lagrådet framhöll att det råder osäkerhet om i vilkenutsträckning det är lagligen möjligt att av en byggande kräva åtaganden avdetta slag. Också frågan om förutsättningarna och formerna för ett åtagande varenligt lagrådet ovissa. Med anledning av lagrådets invändningar vidhöll intebostadsministern sina uttalanden i lagrådsremissen. Enligt utskottets uppfattning finns emellertid anledningför att förorda ytterligare överväganden i avsikt att utforma ettsystem med parkeringsköp. Det bör överlåtas åt regeringen att avgöra i vilkaformer dessa överväganden skall ske. Vad utskottet nu anfört om vissa överväganden börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. m. m. Inledningsvis tar utskottet i detta avsnitt upp förslageti den under allmänna motionstiden väckta motionen 1984/85:2801 (fp)yrkande 10 vari, såvitt nu är i fråga, hemställs att en skyndsam översyn avlagstiftningen på bostadsområdet skall göras i syfte att åstadkomma enavreglering och en minskad detaljstyrning. Genom föreliggande förslag till PBL- ett förslag som intevar framlagt för motionens väckande - förordas en ordning sominnebär ett smidigare förfarande än dagens. Det gäller t.ex. en förenkling ochmodernisering av plansystemet, den minskade bygglovsplikten i vissa fall ochde ökade möjligheterna att få bygglov. Vad i mofion 1984/85:2801 (fp) yrkande10 såvitt nu är i fråga föreslagits får enligt utskottets mening anses i interinga grad tillgodosett genom det,föreliggande förslaget och genom regeringensuppdrag till planverket att utarbeta föreskrifter till PBL. Motionsyrkandetavstyrks med hänvisning härtill. I kommunisternas parfimofion 1985/86:73yrkande 4 ställs krav på att uppdraget till planverket att utfärdatillämpningsföreskrifter fill PBL bör utsträckas till att också omfattabestämmelserna i 3 kap. om friytor i 15 §, vid nybyggnad och i 10 § vidombyggnad, om terrasser i 2 § samt om vissa övriga anläggningar och anordningari 14 §. Utskottet delar inte motionärernas uppfattning om behovetav tillämpningsföreskrifter i nu aktuella avseenden. Avslutningsvis tar utskottet i detta avsnitt upp tvåmotioner från allmänna motionstiden om vissa säkerhetsfrågor. I motion 1985/86:502 (s) anförs att ett antal mycketallvarliga olycksfall har inträffat i vattenrutschbanor. Det är enligtmotionärerna därför anmärkningsvärt att några åtgärder inte har vidtagits. Medhänvisning härtill föreslås att föreskrifter om vattenrutschbanor inarbetas iordningsstadgan. Förslaget till 8 kap. 2 § innebär att anläggningar föridrotts- och frifidsän-damål kommer att bli bygglovspliktiga. I ärenden ombygglov kommer därmed anläggningar av detta slag att prövas med avseende på omde uppfyller kraven i 3 kap. Häri innefattas bl. a. krav på att en anläggningskall ge ett tillfredsställande skydd mot olycksfall. Vid ny- och ombyggnad av vattenrutschbanorkommer sålunda bygglovsprövningen att innefatta vissa grundläggandesäkerhetsaspekter. Stadgandena i 3 kap. innebär vidare att anläggningar skallunderhållas så att bl. a. deras säkerhetsegenskaper bevaras. Frågor kring säkerhetsföreskrifter m.m. avseendetivolianordningar, dvs. karuseller, pariserhjul, bergbanor, bilbanor ochliknande anordningar har tagits upp av ordningsstadgeutredningen i betänkandetOrdningslag (SOU 1985:24). Betänkandet är efter sedvanlig remissbehandlingunder beredning i . Enligt bostadsutskottets mening börytterligare överväganden i hithörande frågor anstå i avvaktan på resultatet avdenna beredning. Motion 1985/86:Bo502 (s) avstyrks med hänvisning härtill. Enligt motion 1985/86:Bo503 (s) bör lagstiftningen kringlock på brunnar ändras så att krav ställs på att nyinstallerade brunnar ellerbrunnslock skall ha säkerhetsanordningar. Särskilt anmärkningsvärt är detenligt motionärerna att brunnar i mer tättbefolkade områden inte harbarnskyddade lock, t.ex. brunnar som ligger i närheten av platser där barn oftavistas som daghem, lekplatser och skolor. vill för sin del betona vikten av attåtgärder vidtas för att undanröja riskerna för såväl barnolycksfall som andraolycksfall. Med stöd av bestämmelserna i 3 kap. kommer också krav på skydd motolyckor med avseende på brunnar att kunna ställas. Utskottet utgår från attdessa skyddsföreskrifter, i likhet med vad som gäller, kommer att omfattabyggnader och tomtmark. Även frågan om skyddsåtgärder vid brunnar har tagits uppav ordningsstadgeutredningen i det ovan nämnda betänkandet. a. innefattarutredningens förslag till ordningslag en paragraf av innebörden att brunnarskall vara försedda med säkerhetsanordning ar för att skydda mot framför alltolyckor med barn. Ansvaret för att säkerhetsanordningar kommer till stånd ochhålls i fullgott skick skall enligt utredningens lagförslag åvila ägaren avbrunnen. Som utskottet redovisat ovan är utredningens förslag under beredning iregeringskansliet. Pågående överväganden får avvaktas även beträffande dennafråga. Det finns skäl förutsätta att i dessa överväganden även ingår frågan omhur och i vilken omfattning säkerhetsanordningar avseende brunnslock skallhävdas. Syftet med motion 1985/86:Bo503 (s) får därför anses tillgodosett. BoU1986/87:1 6 Översiktsplan 6.1 översiktsplanens innehåll och utformning Utskottet har ovan (avsnitt 2) vid behandlingen avplansystemets förenlighet med regeringsformens normbegrepp redogjort för sinsyn bl. a. på översiktsplanens roll i plansystemet och därvid anfört att detfinns skäl för uppfattningen att planformen bör regleras i lag; en uppfattningsom också kommit till uttryck såväl i propositionen som i lagrådets yttrande.Utskottet kan sålunda inte dela den i moderata samlingspartiets partimotion1985/86:66 motivledes framförda meningen att den översiktliga planeringen skallvara frivillig. I detta avsnitt behandlar utskottet- bl. a. med anledningav vissa motioner BoU 1986/87:1 - den närmare utformningen m.m. av reglerna omöversiktsplan i 4 kap. 6 Översiktsplan lagförslaget. 1 två motioner behandlas innehållet i översiktsplanen. Detgäller partimotion 1985/86:69 yrkande 12, vari hemställs att riksdagenbeslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts. Såvittrör översiktsplanerna betonas i motionen vikten av att planerna anpassas efterkommunens situation och att behovet av översiktsplanering är ett helt annat ien kommun med många motstående intressen än i en glesbygdskommun med litenexpansion. Ambitionsnivån i de kommuner som bedrivit försöksverksamhet medplan- och bygglagens plansystem bör enligt motionärernas uppfattning inteanvändas som riktmärke i flertalet kommuner eftersom denna planering varitmycket ambitiös. Även i partimotion 1985/86:80 yrkande 3 bbehandlas översiktsplanerna. 1 motionen förordas att innehållet i dembegränsas. Enligt motionärerna får införandet av översiktsplanerna inte ledatill att ett omfattande och kostsamt planeringsarbete påbörjas i kommunerna. Förutom vad utskottet i avsnitt 2 anfört omöversiktsplanens innehåll och utformning bör erinras om vad i propositionen(bl. a. s. 123129) anförts i frågan. Där förordas bl.a. att i översiktsplanenbör behandlas de stora dragen i användningen av mark- och vattenområden.Översiktsplanen bör vidare behandla de långsiktiga strategiska frågorna ommarkanvändning och bebyggelse och närmast vara av programmässig och vägledandeart samt ge uttryck för hur bestämmelserna i 2 kap. om allmänna intressen iprincip bör tillgodoses inom kommunen. Enligt lagrådets förslag till utformning av 4 kap. 1 §skall av översiktsplanen framgå grunddragen för tillkomst, förändring ochbevarande av bebyggelse. Vidare skall av planen framgå hur kommunen avsertillgodose riksintressen enligt NRL. I propositionen anges att översiktsplanskall finnas för hela kommunen. Dock anförsatt det i de fiesta kommuner finnsområden där några särskilda planeringsöverväganden av långsiktig art intebehöver göras. Av planen bör framgå i vilka delar av kommunen denna situationråder. Till bemötande av vissa farhågor om att översiktsplaneringen skulle blialltför ambitiös oeh omfattande anförs i propositionen att planen självklartskall utformas utfrån de olika uppgifter den skall tillgodose. Det fårförutsättas att översiktsplanernas innehåll, liksom dagens informella översiktligaplanering varierar avsevärt mellan kommuner med skiftande planeringsbehov ochresurser. Planens innehåll bör inte detaljregleras i PBL. Om så ej sker skapasmöjligheter till en successiv förbättring av planläggningens arbetsmetoder ochplanernas innehåll. I detta ligger att kraven på den första översiktsplaneninte bör ställas för högt. I propositionen föreslås (17 kap. 25 §) attkommunerna före skall ha antagit översiktsplan. Med anledning av vad i propositionen och i centerpartietsoch partimotioner anförts om översiktsplanens innehåll villutskottet anföra följande. Både i propositionen och i partimotionerna ges uttryck föruppfattningen att översiktsplanens innehåll inte bör detaljregleras i PBL utan att planernas innehåll och utformning bör utvecklas successivt alltefter att planläggningens ' arbetsmetoderförbättras och fördjupas. Det har visat sig att den informella översiktligaplaneringen som utvecklats i anslutning till dagens byggnadslagstiftningföreter skiftande kvalitet och ambitionsnivå. Utskottet finner det väsentligtatt planeringen får utvecklas i takt med de kommunala intentionerna och ienlighet med kommunernas uppfattning om de kvalitetskrav som bör ställas på denöversiktliga planeringen. Utskottet utgår från att planerna ges ett sådantinnehåll att den översiktliga planeringen, sådan den utvecklats ,inledningsvis kommer att utgöra grunden för den översiktliga planering somkommer att föras inom ramen för PBL. Utskottet vill också fästa uppmärksamhetenpå att kommunerna i översiktsplanerna bör redovisa sina avsikter vad gällerefterföljande reglering av markanvändningen. Redovisar kommunen att det behövssärskilda naturvårdshänsyn, bör således också redovisas om kommunen avser attta upp frågan om bindande förordnanden. I propositionen anförs att kraven på de förstaöversiktsplanerna i kommunen inte bör ställas för högt. Detta har i motionernatydligen tolkats så att översiktsplanerna kommer att göras alltförambitiösa. Det får enligt utskottets mening anses både naturligt ochrimligt att planering allteftersom planeringsprocessen framskrider förfinas oehfördjupas. Det finns ingen bärande invändning mot en sådan utveckling, enutveckling som ytterst bärs upp av kommunernas insatser oeh ambitioner och somligger helt i linje med uppfattningen om ett till kommunerna decentraliseratplaneringsansvar. Det finns inte skäl för att genom ett uttalandegripa in i den utveckling avseende den översiktliga planeringens utformning m.m. som kan antas bli följden bl. a. av att denna planering nu lagfästs.Lagstiftningen ger heller inte möjlighet till någon styrning genom föreskrifterutfärdade av statliga myndigheter. Sammanfattningsvis finner emellertidutskottet att någon nämnvärd motsättning inte finns mellan vad i propositionenoch i partimotionerna från och förordats om denöversiktliga planeringens innehåll. I den mån motionerna inte kan ansestillgodosedda genom vad i propositionen förordats och utskottet nu anförtavstyrker utskottet bifall till motionerna. Utskottet föreslår sålunda med hänvisning till det anfördaatt avslår partimotion 1985/86:69 yrkande 12 såvitt nuär i fråga och partimotion 1985/86:80 yrkande 3 b. För att markera att planernas innehåll och utformningskall få utvecklas successivt alltefter att planläggningens arbetsmetoderförbättras och fördjupas föreslår utskottet att de särskilda kraven påplanhandlingar i 4 kap. 2 § första stycket första meningen slopas. Attredovisningen av en översiktsplan alltid sker med hjälp av såväl text som eneller flera kartor får anses självklart. Däremot finns det ingen anledning attförhindra att den erforderliga texten placeras direkt på kartan i stället för ien särskild handling i de fall detta är lämpligt. Frågan om möjligheterna att i den översiktliga planeringenkunna avgränsa områden för fritidsbebyggelse tas upp i den väckta partimotionen 1984/85:2707 från moderata samlingspartiet.I yrkande 20 föreslås författningsändringar som gör det möjligt attdifferentiera servicenivån mellan olika detaljplaneområden. De boende inom ett fritidsområde skall enligt motionärerna inte kunna påräkna BoU1986/87:1 6 Översiktsplan skolskjutsar,snöröjning och kommunalt vatten och avlopp. BoU 1986/87:1 Motionen väcktes innan innehållet i propositionen varkänt. Att låta den 6 Översiktsplan översiktliga planeringen ha den avmotionärerna föreslagna bindande verkan beträffande det kommunalaserviceansvaret strider mot vad utskottet ovan (avsnitt 2) enhälligt anfört omplanformens förenlighet med regeringsformen. Vad i motionen yrkats omdifferentierad servicenivå låter sig inte förenas med kommunallagens regler om likabehandlingav kommunens innevånare. Enligt utskottets mening bör de av motionärernaföreslagna författningsändringarna ej genomföras. 6.2 Samråd vid utarbetande av översiktsplanen m.m. I 4 kap. 3 § anges att kommuner, när översiktsplanutarbetas eller ändras, skall samråda med samt medregionplaneorgan och kommuner som berörs av planen eller ändringen. Andra somhar ett väsentligt intresse av planen skall beredas tillfälle till samråd.Enligt specialmotiveringen till paragrafen (s. 536) anges att t. ex.hyresgästorganisationer, handikapporganisationer, LRF, företagarföreningar ochfackliga organisationer på distriktsnivå är sådana intressenter som skallberedas tillfälle till samråd. I motion 1985/86:68 (s) föreslås, såvitt nu är i fråga,som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts omobligatoriskt samråd med de handikappades organisationer i planarbetet. Imotion 1985/86:Bo505 (c) yrkande 1 såvitt nu är i fråga föreslås- medhänvisning till motion 1985/86:So218 - ett tillkännagivande om dehandikappades möjligheter att påverka samhällsplaneringen. Utskottet delar motionärernas uppfattning beträffandevikten av att de handikappades organisationer ges möjlighet att delta iplanarbetet. I propositionen har givits uttryck för en liknande uppfattning.Emellertid föreskrivs där inget obligatoriskt samråd. Vad i propositionenanförts grundas enligt utskottets mening inte på någon annorlunda uppfattningän den motionärerna för fram om vikten av att handikapporganisationerna kommertill tals i planarbetet. Utformningen av lagförslaget i denna del bör ses somen möjlighet att få till stånd ett flexibelt och obyråkratiskt arbete närplanerna utarbetas. Det kan förmodas inträffa att planer av mindre omfattningupprättas eller planändringar av mindre genomgripande natur företas i vilkahandikappfrågor inte alls eller endast i ringa grad berörs. Att i dessasammanhang föreskriva obligatoriskt plansamråd kan inte anses nödvändigt ellerlämpligt. En sådan ordning skulle kunna bidra till en onödig byråkratisering avplanarbetet, något som också motionärerna finner olyckligt. De motiv som vägleder lagstiftningen om samråd m. m. fåranses vara väl ägnade att i erforderlig utsträckning och vid bedömning i detenskilda fallet ge bl. a. de handikappades organisationer möjligheter tillinsyn i och påverkan på planarbetet. I socialutskottets yttrande tillbostadsutskottet SoU 1985/86:1 y ges uttryck för en liknande uppfattning. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion1985/86:68 (s) såvitt nu är i fråga och tillstyrker 4 kap. 3 § regeringsförslaget. Motionen får anses vara i allt väsentligt tillgodosedd genom den utformning propositionen givits. ' Detsamma gäller även motion 1985/86:Bo505 (c) yrkande 1såvitt nu är i BoU 1986/87:1 fråga. Vad i övrigt föreslagits ipropositionen om utformningen av lagförslaget i områdesbestämmelser vadavser 4 kap. har inte mött gensaga i motioner. Utskottet tillstyrker 4 kap. ivad det inte behandlats ovan i detta betänkande. Utskottet har ovan (avsnitten 2 och 3) behandlat vissa frågorom detaljplan och områdesbestämmelser. 1 detta kapitel behandlar utskottet vadi propositionen anförts om detaljplan och områdesbestämmelser främst såvittvad där förordats mött erinran i motioner. Innan utskottet går över till attbehandla propositionen och motioner lämnas en sammanfattning av 5 kap.lagförslaget i propositionen. Avsikten är att stadsplan och byggnadsplan skall ersättasav en enda planform kallad detaljplan. Prövningen av markens lämplighet förbebyggelse samt reglering av bebyggelsemiljöns utformning skall ske genomdetaljplan för ny samlad bebyggelse, för ny enstaka byggnad vars användningfår betydande inverkan på omgivningen eller som skall förläggas till ett områdedär det råder stor efterfrågan på mark för bebyggelse om tillkomsten inte kanprövas i samband med prövning av ansökan om bygglov eller förhandsbesked.Vidare skall genom detaljplan prövas befintlig bebyggelse som skall förändraseller bevaras på ett sådant sätt att detta behöver närmare regleras i ettsammanhang. I detaljplan skall anges områdenas huvudändamål, dvs.allmänna platser, kvartersmark och vattenområden. Andra inslag i miljön änbyggnader, t. ex. idrotts- och rekreationsanläggningar, parkeringar ochanläggningar under mark kan regleras genom detaljplan. Skyldigheten att sökalov kan ökas eller minskas bl.a. genom detaljplanebestämmelser. För bebyggelsemed särskilt bevarandevärde kan skyddsbestämmelser meddelas. Vid planläggningskall skälig hänsyn tas till befintliga förhållanden inom och i anslutning tillplanområdet. Detaljplan skall antas av kommunfullmäktige som dock får uppdra åtkommunstyrelsen eller att anta planer som inte är avprincipiell beskaffenhet. Planarbetet bör grundas på ett program. När förslag tilldetaljplan upprättas skall kommunen samråda med ,fastighetsbildningsmyndigheten och kommuner som berörs av förslaget. Sakägareoch de bostadsrättshavare, hyresgäster och boende som berörs av förslaget samtde myndigheter, sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligtintresse av förslaget skall beredas tillfälle till samråd. Detaljplan skall haen genomförandetid. Denna fråga har utskottet behandlat ovan (avsnitt 3). För begränsade områden som inte omfattas av detaljplan kanområdesbestämmelser antas för att säkerställa att syftet med översiktsplanenuppnås eller att ett riksintresse enligt NRL tillgodoses. Områdesbestämmelserkan utgöra bindande bestämmelser om användning av mark- och vattenområden samtom bebyggelsemiljön. Någon byggrätt för enskilda eller lösenrätt till mark för kommuner uppstår integenom områdesbestämmelser. Områdesbestämmelser föreslås inte ha någongenomförandetid. 7.2 Detaljplanens innehåll och utformning avseende byggnadersanvändning m.m. De mera övergripande bestämmelserna i 2 kap. om allmännaintressen som skall beaktas vid planläggning m.m. samt i 3 kap. om krav påbyggnader preciseras genom att detaljplan antas för ett visst område.Detaljplanen är ett uttryck för vilka allmänna intressen som den kommande ellerbefintliga bebyggelsen skall uppfylla. Alltså bör kommunen vid antagande avplanen ha tagit ställning till markens lämpliga användning ochbebyggelsemiljöns utformning. Enligt förslaget till 5 kap. 1 § skall sålundaprövning av markens lämplighet för bebyggelse och reglering avbebyggelsemiljöns utformning ske genom detaljplan bl.a. för ny samladbebyggelse. Utskottet har inga invändningar i sak mot regeringsförslaget idenna del. Som utskottet i det föregående (avsnitt 5.3.2) anfört bör dockuttrycket "samlad bebyggelse" förbehållas de i lagförslagets 8 kap.av utskottet förordade bestämmelserna om bygglovsbefrielse för vissa åtgärderpå byggnader som inte ingår i samlad bebyggelse. Det aktuella begreppet bör alltsåi förevarande sammanhang bytas ut mot begreppet "sammanhållenbebyggelse".