bet · GA01NU31 · 1986-12-31 00:00:00 — Aktiebolagslagen (1975:1385) är i höggrad uppbyggd med utgångspunkt i de varuproducerande företagens situation,heter det i SIND:s rapport. Där sägs också att det inom vissa tjänsteområden har vuxitfram informella monopol som försämrar konkurrenssituationen för berördaföretag. SIND påpekar att t. ex. offentliga myndigheter har bildat egna bolagsom med ensamrätt tillhandahäller myndigheterna vissa tjänster. Andra företagges sålunda ingen möjlighet att konkurrera med dessa bolag vid myndigheternastjänsteupphandling. SIND anser att fiera sädana förhållanden kan vara svåra attmotivera och menar att en översyn av dessa skulle bidra till en ökad öppenhetoch effektivitet i produktionen. Enligt verket är den allmänna kunskapen om tjänsteföretagensvillkor bristfällig. Verket redovisar i rapporten en ambition att stimulera en upp byggnad av denna kunskap hos centrala, regionala och kommunala myn digheter samt hos bl. a. banker och försäkringsbolag. SIND framhåller ock så att statistiken om tjänstesektorn är den del av den offentliga statistikpro duktionen som är sämst utvecklad. SCB har inlett ett projekt för att utveckla en förbättrad tjänstenäringsstatistik. SCB:s ambition är bl. a. att åstadkom ma en bättre klassificering av tjänsteaktiviteterna och en fördjupad upp giftsinsamling i olika avseenden för att därmed på ett mer korrekt sätt kun na beskriva företeelser och utvecklingstendenser inom de olika tjänstenä ringarna. SIND finner det angeläget att SCB ges möjlighet att fortsätta att 11 utvecklastatistiken kring tjänstesektorn. Behovet av att statistiken om tjäns- NU1986/87:31 tenäringarna förbättras har också påtalats av statistikutredningen ibetänkandet Framtida statlig statistik (SOU 1983:74). Som tidigare nämnts har SIND:s förslag till åtgärderangående tjänstesektorn överlämnats till regeringen i september 1986.Förslagen har därefter remissbehandlats och bereds inomregeringskansliet. 1 budgetproposition (prop. 1986/87:100 bil. 14)har regeringen i syfte att stödja tillväxten av tjänstesektorn i orter närastödområdena föreslagit en viss ändrad inriktning av ett av deregionalpolitiska stöden, det s. k. offertstödet. Detta stöd kan ges i form avbidrag eller villkorliga lån till företag när andra stödformer inte ärtillämpliga. Stödet kan t. ex. användas för att bekosta kvalificerad utbildningeller för att finansiera speciella marknadsförings- ochproduktutvecklingskostnader. För att ett företag skall erhålla detta stöd krävsdet sålunda inte att företaget investerar i maskiner eller byggnader. Förnärvarande kan offertstöd lämnas endast till företag i stödområdena och i deandra orter som regeringen särskilt har förordat. Regeringen har i budgetpropositionenföreslagit att stödet fortsättningsvis skall kunna utgå även tillstödberättigade företag inom den privata tjänstesektorn som är stationerade iorter med nära anknytning till stödområdena. Förslaget har tillstyrkts avarbetsmarknadsutskottet (AU 1986/87:13, res. m, fp; c) men har ännu intebehandlats av . uppgick värdet av export av tjänster finansiella och reala till ca . Härav svarade finansiellatjänster för ca . 1 detta belopp ingår huvudsakligen räntor,utdelningar och royalties samt ersättningar för licenser, patent ochförsäkringar. Värdet av exporten av finansiella tjänster ökade frän är 1984till är.l985 . Bland de reala tjänsterna ingår transporttjänster,turism, entreprenader och andra tekniska tjänster, provisioner ochadministration. Av värdet på den reala tjänsteexporten ca 46miljarder kronor svarade sjöfarten för ca och turismenför ca . Exporten av reala tjänster ökade i värde frän år1984 . För de tekniska tjänsterna noterades en minskningmed , medan inkomsterna från turismen i ökade . Värdet av tjänsteexporten motsvarade av dettotala exportvärdet. Andelen har varit relativt oförändrad under senare är. Enviss förskjutning har dock ägt rum mellan de finansiella och de realatjänsterna. Sålunda har de reala tjänsternas andel av det totala värdet avtjänsteexporten sjunkit från fill är 1985. Detta förklarastill stor del av att sjöfartens betydelse för den svenska utrikeshandeln harminskat . har den realatjänsteexporten ökat i värde med i genomsnitt per är, vilket kan jämförasmed värdet av varuexporten som har ökat med i genomsnitt15 % . 1 samband med att diskuteradeolika utri- keshandelspolitiska frågor behandlades även handeln, med tjänster. ringsutskottet(NU 1986/87:9) lämnade en utförlig redogörelse för de aktu- NU 1986/87:3 1 ellahandelspolitiska frågorna inkl. dem som berör tjänstehandeln. Utskottetframhöll att det var av stort värde att det vid ministermötet i iseptember 1986 under aktiv medverkan frän svensk sida hade nätts enighet omatt de nya GATT-förhandlingarna skall omfatta även handeln med tjänster. Medhänvisning till den träffade överenskommelsen om riktlinjerna för GATT-rundanavstyrkte utskottet ett motionsyrkande frän om att regeringen iskilda sammanhang skulle verka för en fri internationell handel med bl. Även ett liknande yrkande från moderata samlingspartiet avstyrktes avutskottet. 1 en reservation (m, fp) anfördes att de restriktioner av olika slagsom gäller för produktionen av tjänster i främst de offentligatjänsterna försvårar för svenska företag att uppträda som trovärdigaexportörer av motsvarande tjänster. borde därför genom ett särskiltuttalande fästa regeringens uppmärksamhet pä att en fortsatt avreglering ochavmonopolisering i är en viktig förutsättning för att de svenskaföretagen skall kunna dra fördel av den liberalisering av tjänstehandeln som denya överläggningarna inom tar sikte på. Regeringen häri proposition 1986/87:74om näringspolitikinför lämnat en allmän redovisning av sin syn på näringslivetsutveckling och därvid föreslagit ett antal åtgärder inom industridepartementetsområde. Utskottet behandlar denna proposition jämte motioner i ett betänkande(NU 1986/87:30) om näringspolitik. I det följande tar utskottet upp sex motionsyrkanden somexplicit är inriktade på tjänstesektorn. Föreliggande betänkande avlämnassamtidigt med nyssnämnda betänkande. Tjänstesektorn har i visat en stadig tillväxtunder hela efterkrigstiden. Ökningen har varit särskilt markant sedan börjanav . Framväxten kan sägas vara en funktion av den industriellatillväxten dels genom att tjänster utvecklas i anslutning till denindustriella produktionen, dels genom att samhällets och individernas ökadeinkomster skapar en efterfrågan på mer specialiserade tjänster. Tillväxten avtjänstenäringarna har också sin förklaring i den kraftiga urbaniseringen isamhället. Tjänstesektorns ökade betydelse är inte unik för , utanflertalet andra industriländer uppvisar en liknande utveckling. är ungefär två tredjedelar av desysselsatta pä den svenska arbetsmarknaden verksamma inom tjänstesektorn.Klassificeringen har härvid gjorts efter den huvudsakliga verksamhet sombedrivs vid det arbetsställe där de sysselsatta är verksamma. Personer somarbetar med tjänsteproduktion i ett industriföretag har sålunda inteinkluderats i tjänstesektorn. Underperioden 1986 har antalet verksamma personer i tjänstesek- torn ökatmed i genomsnitt ca 45 000 . Sysselsättningen i den varupro- NU 1986/87:31 ducerande sektorn har minskat med i genomsnitt ca 20000 personer . Bland tjänstenäringarna uppvisar tjänsteproduktionen ikommunal regi den kraftigaste sysselsättningsökningen ; antalet personer som är verksamma med undervisning, sjukvårdoch socialvård har ökat med i genomsnitt ca 30 000 . Även vissahuvudsakligen producentinriktade tjänster främst konsulttjänster har noteraten omfattande ökning av sysselsättningen under senare är. Vissa tjänstenäringar uppvisar en relativt kraftigkoncentration till . var av antalet sysselsattapersoner inom bank-, försäkrings- och uppdragssektorerna bosatta i . Länets andel av landets totala sysselsättning var samma är , En mer utförlig beskrivning av tjänstesektorns utvecklinghar lämnats i det föregående (s. 4 f.). Allmänna förutsättningar för tjänstesektorn Såväl i är som har i partimotionerom näringspolitiken - 1985/86:N302 och 1986/87:N343 - begärt au bäureförutsättningar skall skapas för tjänstesektorn. Näringspolitiken får inte blienbart en industripolitik utan den måste också beakta tjänsteföretagens villkor,menar motionärerna. I motionerna berörs också den svenska exporten av tjänster.Det påpekas all endast av den privata tjänsteproduktionen exporteras.1 sistnämnda motion sägs vidare att tjänsteexporten värdemässigt har ökatmindre än varuexporten . Detta beror enligt motionärerna främstpä att stora delar av tjänstesektorn är avskärmad från konkurrens till följdav olika regleringar och det offentliga tjänstemonopolet. Det hävdas i motionenatt den offentliga sektorn saknar stimulans för exportsatsningar. Ett handlingsprogram i syfte att skapa en vitalaretjänstesektor krävs i motion 1985/86:N28I (fp). En tillväxt av den privata tjänstesektorn är nöd vändig, menar motionärerna, för att en hög sysselsättning skall kunna upp näs. Varusektorns andel av sysselsättningen kan förväntas minska även i fortsättningen och en ökad sysselsättning inom den offentliga sektorn är, anförs det, inte önskvärd ur samhällsekonomisk synvinkel. Det handlings program som föreslås i motionen omfattar bl. a. en översyn av de regler inom t. ex. regional- och skattepolitiken som enligt motionärerna missgyn nar tjänsteföretagen. Vidare krävs att de offentliga organen konsekvent skall använda sig av ett upphandlingsförfarande och att de bestämmelser som inskränker kommunernas möjlighet att besluta om entreprenad skall upphävas. De regleringar som berör t. ex. transport-, bank- och försäkrings verksamhet bör granskas i syfte att skapa en friare marknad. Motionärerna kräver också att marginalskatterna skall sänkas för att tjänstesektorns kon kurrenssituation skall stärkas. Slutligen begärs det att den officiellastatisti ken beträffande tjänsteproduktion och tjänstehandel skall förbättras. En mer detaljerad redovisning av innehållet i denna motion och andra här behandlade motioner har lämnats i det föregående (s. 2 f.). I proposition 1986/87:74 om näringspolitik inför1990-talet har tjänste- NU 1986/87:31 sektorns framväxt berörts. Till följd avtjänstenäringarnas ökade betydelse för den ekonomiska utvecklingen används ipropositionen termen näringspolitik i stället för det tidigare användabegreppet industripolitik. Föredraganden industriminister framhåller (s. 12) att olika former av tjänsteproduktion är av lika storbetydelse som renodlad industriproduktion. Det konstateras att det föreliggerett nära samband mellan olika aktiviteter i näringslivet och attkonkurrenskraften bestäms av samspelet mellan dessa aktiviteter. Vidare sägs(s. 37) att tjänsteinnehåll, designfrågor och andra mer kvalitativa aspekterkommer att spela en allt viktigare roll för industrins utveckling och export.Gränsen mellan industriproduktion och tjänsteproduktion blir alltmer otydlig,heter det. Den svenska tjänsteexportens omfattning och utveckling harbeskrivits tidigare (s. 12). Värdet av tjänsteexporten är 1985 77 miljarderkronor motsvarade av det totala exportvärdet. Andelen har inteförändrats i någon större utsträckning . Med tjänsteexport avseshär exporten av både reala och finansiella tjänster (se s. 12). Under1980-talets första hälft har exporten av reala tjänster värdemässigt ökatmindre än varuexporten, främst till följd av sjöfartens minskade betydelse:Exporten av finansiella tjänster har dock ökat mer än varuexporten. Deuppgifter om tjänsteexporten som redovisas i motion 1986/87:N343 (fp) bygger påuppgifter frän nationalräkenskaperna. Enligt denna redovisning omfattartjänsteexporten huvudsakligen exporten av reala tjänster. I proposition 1986/87:74 anförs (s. 37) att det är mindresannolikt att den frislående reala tjänsteexporten kommer att öka mer änvaruexporten . Detta förklaras med att de realatjänsterna är utsatta för en härd internationell konkurrens. Flera av de synpunkter som framförs i de tre nu redovisademotionerna rör frågor som ligger utanför näringsutskottets beredningsområde.Utskottet går inte närmare in på dessa utan behandlar motionerna ur allmän näringspolitisksynvinkel. Dock vill utskottet beträffande den i detta sammanhang centralafrågan om rollfördelningen mellan den privata och den offentliga sektorn ochom hur den offentliga upphandlingen skall ske erinra om vad finansutskottetanförde då senast tog ställning i denna fråga. konstaterade (FiU 1986/87:1) attverksamheter som värd, omsorg och utbildning är av så grundläggande betydelse för männi skorna att de måste tillkomma alla medborgare på lika villkor utan hänsyn till deras individuella ekonomiska resurser. underströk finansut skottet att det självfallet finns områden av tjänsteproduktionen, främst tek nisk sådan, där få fördelningspolitiska invändningar mot privata alternativ kan resas. Inom dessa områden är det värdefullt om statligt, kommunalt, kooperativt och privat företagande kan konkurrera på lika villkor. Offent lig verksamhet kan, sade finansutskottet, också i vissa fall utformas så att politiskt uppställda mål kan förverkligas även genom att lämpliga entrepre nader utnyttjas. Det är de fördelningspolitiska aspekterna som måste få avgöra om produktionen skall kunna ske även utanför den offentliga sek torn, hävdade finansutskottet. På vissa områden exempelvis järnvägs-, 15 post- ochtelekommunikationer ansåg finansutskottet det vara av stor NU 1986/87:31vikt att medborgarna kan få en någorlunda likvärdig service till samma kostnadoavsett bostadsort. Något riksdagsuttalande med anledning av motionerna ansågfinansutskottet inte erforderligt. De avstyrktes därför. Moderata samlingspartiets och företrädare ifinansutskottet gav i en reservation uttryck för en annorlunda inställning. Deansåg att de offentliga monopolen måste brytas och att det måste skapas utrymmeför fri konkurrens inom den offentliga sektorn. a. borde rådandeetableringshinder och olikformiga konkurrensvillkor undanröjas. Det anfördesockså att kommunerna borde öka sin entreprenadverksamhet sä att inte enskildaföretag undanhålls från en viktig och växande marknad. Reservanterna föreslogatt med anledning av motionerna skulle göra ett uttalande tillregeringen av den innebörd som de hade angivit. Riksdagenbeslöt i enlighet med finansutskottets förslag. Näringsutskottetvill i övrigt framhålla följande. Trots att det i många fall finns en enkel och klaråtskillnad mellan produktionen av varor och tjänster är det, som också anförsi proposition 1986/ 87:74, tydligt att det ömsesidiga beroendet mellan varu-och tjänsteproduktionen växer i betydelse. Detta gäller exempelvis mellanutbildnings- och forskningsinsatserna och den industriella utvecklingen. Utanbredd och djup i utbildningen har industrin små möjligheter att utvecklas. Omsatsningarna på såväl grundforskning som tillämpad forskning uteblir kommerindustrin att ha svårigheter att hävda sig i den internationella konkurrensen. Under senare är har samverkan mellan varu- ochtjänstenäringarna blivit betydligt mera konkret än sä. På fiera för Sverigeviktiga industriella områden förekommer en direkt integration mellan varu- ochtjänsteproduktionen. Ökad internationell konkurrens har medfört ett ökattjänsteinnehäll i produktionen. För att företagen skall kunna hävda sig krävseffektivitet i alla led i produktions- och distributionskedjan. Ny teknik,framför allt informationsteknologin, har givit nya möjligheter tillförbättringar. En av de mest expansiva tjänstenäringarna är justuppdragssektorn, där företag med juridisk, kameral och tekniskkonsultverksamhet samt ADB-verksamhet ingår. Ett annat utmärkande inslag i utvecklingen under senaretid är att företagen i ökad utsträckning erbjuder inte bara varor ellertjänster utan båda delarna. Alltmera blir företagen kvalificerade distributörerav hela system av produkter baserade på fiera underleverantörer elleraffärspartner. Denna förskjutning leder till en förändring av näringslivet ochtill en ny typ av sysselsättning. Utvecklingen skall, menar utskottet, inte uppfattas som enövergång från ett industrisamhälle till ett tjänstesamhälle utan snarare som enfördjupning av näringslivet där den strikta åtskillnaden mellan varor ochtjänster blir allt svårare att upprätthälla. Utskottet kan mot denna bakgrund inte finna skäl attförorda någon särskild politik eller något speciellt handlingsprogram för tjänstesektorn. Tjänsteföretagens villkor får sålunda prövas utifrån den generella närings politiken. Som tidigare nämnts behandlar utskottet regeringens förslag till 16 inriktningav näringspolitiken inför 1990-talet i ett betänkande om närings- NU1986/87:31 politiken (NU 1986/87:30). Någon särskild åtgärd med anledning avhär behandlade motioner är enligt utskottets mening inte motiverad. Motion1985/86:N281 (fp) och berörda delar av mofionerna 1985/86:N302 (fp) och1986/87:N343 (fp) avstyrks därför. Utredning om tjänsteföretagens villkor () har på regeringens uppdrag ien rapport om de regionalpolitiska utvecklingsmöjligheterna för den privatatjänstesektorn (SIND PM 1986:8) lämnat förslag till åtgärder för att stimuleraexpansionen av tjänstenäringarna i de regionalt avgränsade stödområdena.Rapporten överlämnades till regeringen . SIND har där bl. a.föreslagit att möjligheterna att göra avsättning till resultatutjämningsfonderskall utökas för företag som bedriver uppdragsverksamhet och som är stationeradei stödområdena. Enligt SIND bör vidare de regionalpolitiska stöden kunna utgåäven för immateriella investeringar. Dessa stöd är inriktade påatt främja investeringar i byggnader och maskiner. I rapporten har SIND även påtalat vissa generella problemför tjänstesektorn. SIND har bl. a. påpekat att gällande bestämmelser förföretagens ekonomiska redovisning innebär att de materiella och de immateriellatillgångarna i ett företag blir behandlade pä skilda sätt. Någon möjlighet attperiodisera investeringar i immateriella resurser finns vanligen inte. SIND harockså uppmärksammat förekomsten av informella monopol inom den offentligasektorn. Verket har vidare påkallat en förbättrad kunskap om tjänsteföretagensvillkor. En utförlig redogörelse för SIND:s studie av den privatatjänstesektorn har lämnats i det föregående (s. 9 f.). Verkets rapport beredsför närvarande inom . Den har under hösten 1986remissbehandlats. De problem för tjänsteföretagen av generellnäringspolitisk karaktär som har redovisats av SIND bör blir föremålför en utredning, anförs i motion 1986/87:N357 (c). De frågor som SIND haruppmärksammat är enligt motionärerna av sådan dignitet att de kräver ensärskild belysning. har mycket att vinna pä att underlätta förtjänsteproducerande företag att starta, konsolideras och utvecklas, uttalasdet i motionen. De problem för tjänsteföretagen som SIND har uppmärksammatberör främst vissa skatte- och redovisningsfrågor. Vissa av dessa torde kommaatt behandlas i den översyn som görs av utredningen (Fi 1985:05)om reformerad företagsbeskattning. En viktig uppgift för utredningen är attpröva möjligheten att åstadkomma en mer likformig beskattning av arbete ochkapital. Den skall också ta ställning till vilka ändringar i skattereglerna somkan genomföras för au stimulera kapitalet till en ökad rörlighet mellan olikaföretag och branscher. Med hänsyn till den pågående utredningen omföretagsbeskattningen och i avvaktan på regeringens beredning av SlND:s rapport är utskottet inte berett att tillstyrka motionärernas förslag om en utredning om tjänste företagens villkor. Motion 1986/87:N357 (c) i nu behandlad del avstyrks: sålunda. Utredningom tjänsteexporten NU 1986/87:31 I motion 1986/87 :N357 (c) påkallas även en utredning omtjänsteexporten. Den skulle få till uppgift att undersöka problem vid export avtjänster. För att export av tjänster skall kunna öka måste, menarmotionärerna, de lagar och regler som berör den svenska tjänsteproduktionen i ochutanför landet stå i samklang med varandra. I motionen sägs bl. a. att bosättningsbegreppetbör ges samma innebörd i skattelagstiftningen, valutalagstiftningen ochsociallagstiftningen. inrättades en särskild delegation förtjänstehandel. Delegationen har till uppgift att gagna och utvecklatjänstehandeln genom att tjäna som ett forum för informationsutbyte ochdiskussion. I delegationen ingår representanter för näringslivet, departementoch myndigheter. Ordförande är statsrådet . Att en tjänstehandelsdelegation skulle inrättas aviseradesdet om i proposifion 1984/85:140 om tjänsteexportfrågor. (NU1984/85:33, rskr. 1984/85:358) beslöt om de olika åtgärder för attfrämja tjänsteexporten som hade föreslagits i denna proposition.Riksdagsbeslutet innebar bl. a. att exportråd fick en större roll iolika frågor rörande tjänsteexporten. Det särskilda konsultstöd som Exportrådetadministrerar och som fidigare var inriktat på utvidgades till attomfatta samtliga länder. Beslutet innebar även att försök inleddes med endatoriserad förmedling av information kring internationella projekt. Vidarebeslutades att de ändamål för vilka allmänna och särskilda investeringsfonderfår tas i anspråk skulle utsträckas till att avse även kostnader för att främjatjänsteexport. Till grund för nyssnämnda proposition lågtjänstehandelsutredningens förslag i betänkandet (SOU 1984:33) Handla medtjänster. I utredningen har bl. a. den svenska tjänsteexportens omfattning ochvillkor beskrivits. Enligt utskottets mening bör de problem och svårighetersom uppmärksammas för tjänsteexporten behandlas i första hand inomtjänstehandelsde-legationen. Utskottet förutsätter att delegationen intar enpådrivande roll i sådana situationer. Någon ny utredning om tjänsteexporten sombegärs i motion I986/87:N357 (c) kan därför inte anses erforderlig. Förslagetavstyrks sålunda av utskottet. Utskottet behandlar slutligen eU yrkande i mofion1986/87:N330 (fp). Där krävs en aktiv och positiv politik för detaljhandeln. Företagen skall kunna etablera sig i fri konkurrens och en fri prisbildning skall tillämpas. Distribu tionssystemet bör, sägs det i motionen, kännetecknas av allsidighet och alternativ vad gäller varuutbud, kvalitet, pris, service och komfort. Det är viktigt med en fungerande konkurrens även i grossistledet, framhåller mo tionärerna. Alltför stora blockbildningar kan minska detaljhandelns möj ligheter att differentiera varuutbudet och kan leda till dyrare varor för kon sumenterna. Detaljhandeln har, påpekas det, stor betydelse för glesbygden och den fyller också en social funktion. I motionen begärs att i ett 18 uttalandeskall ansluta sig fill motionärernas uppfattning om vikten av en NU1986/87:3 1 livskraftig detaljhandel. Ett liknande motionsyrkande behandlades av utskottet vären1986. Utskottet (NU 1985/86:15) säg dä ingen anledning för attuttala sig till regeringen pä grundval av motionärernas allmänna synpunkter.Yrkandet avstyrktes sålunda av utskottet men fick stöd i en reservation (m,fp, c). Utskottet anser att det inte har tillkommit några nyafaktorer som föranleder ett ändrat ställningstagande från sida.Motion 1986/ 87:N330 (fp) i här behandlad del avstyrks alltså. 1. beträffandeallmänna förutsättningar för tjänstesektorn attriksdagen avslår motion 1985/86:N28I, motion 1985/86:N302 yrkande 7 och motion1986/87:N343 yrkande 4, 2. beträffandeutredning om tjänsteföretagens villkor att avslår motion I986/87:N357yrkande 1, 3. beträffandeutredning om tjänsteexporten attriksdagen avslår motion I986/87:N357 yrkande 2, attriksdagen avslår motion 1986/87:N330 yrkande 13. Närvarande: (), (),(), (), (), Per (), BoFinnkvist (s), (vpk), (), (), (), (), () och OlaviViitanen (s). Allmänna förutsättningar för tjänstesektorn (mom. 1) (), (), Per (),(), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande som börjar på s.16 med "Trots att" och slutar på s. 17 med "avstyrksdärför" bort ha följande lydelse: Som tidigare nämnts har i den nu aktuella proposifionen omnäringspoli tiken begreppet industripolitik bytts ut mot näringspolitik. Regeringen vill därmed markera att tjänstesektorn har fält en ökad betydelse i den ekono- 19