bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — Man skall då lägga in i bilden att spaningsledningen komatt vara den kunskapsbank för information som var nödvändig för att fortsättaatt ta initiativ och fortsätta att styra verksamheten. Omfattningen av det härmålet är svår att bilda sig en uppfattning om när man inte har sett mängden,men vi har på olika sätt försökt att mäta mängden av information. Vi har kommitfram till att det rör sig om 30 000 A4-sidor med information. Jag och några a vmina närmaste män har bokfört litet översiktligt de insatser vi har gjort iform av att samla information och tillgodogöra oss olika uppgifter. Den insatsjag för egen del gjorde ligger på mellan 4 000 och . BertU Fiskesjö: Utöver vad som här har berörts finns detandra originella inslag i spaningsledningen. Det som är av särskilt intresseför oss är naturligtvis direkta representation genom eninformatör i spaningsledningen. Vem kom på idén med detta? En annan fråga som jag i detta isammanhang vill ställa ärvilken uppgift denna person egentligen skulle ha. Det har framgått att HansHolmér även i övrigt vid mycket täta kontakter med hardirekt informerat justitieministern. HansHolmér: Som jag sade tidigare började det . Jag KU1986/87:33 tyckte detvar ett bra system att ha med en person som kunde informera Bilaga A 9 kanslihusetom vad som hänt i spaningarna . fram någotslags gemensam inställning hos mig och , att det var enförträfflig anordning för att garantera information till regeringen. Att densom satt där skulle vidareföra informationen om spaningsläget var vad dethandlade om. Något annat var inte avsikten. BertU Fiskesjö: Denna informatör skulle alltsåkontinuerligt informera justitieministern om vad som hände. Vilken typ avinformation som inte gav själv till justitieministern skulle ensådan informatör vidarebefordra? : hade vi två sammanträdenom dagen, sammanträden som ibland var långa. Den löpandeinformation till departementet som hade betydelse för säkerhetsbedömningen ochför allmänna kunskaper om vart spaningarna var på väg var inte möjlig för migatt sammanfatta på ett vettigt sätt vid de möten jag hade med justitieministern.Det jag förmedlade till honom varde grova dragen-sammanfattningar och viktigareinslag. Jag vet inte i vilken mån informatören har delgivit ministern detaljer. BertU Fiskesjö: Jag uppfattade inte riktigt svaret på minfråga om vem som tog initiativet till att denne särskilde informatör skullefinnas i spaningsledningen. : Något initiativ i den meningen att jag ellerministern sade hur vi skulle göra togs inte. Det började, som jag sade förut,med att när jag kom till fanns ihuset. Sedan fortsatte det. Vi konstaterade från både departementets och minsida att det var bra. Jag fick naturligtvis frågor, om jag hade någonting emotdet här. Det hade jag definitivt inte. Jag tyckte det var praktiskt. Detbefriade mig från en skyldighet som jag ansåg mig ha att fortlöpande informeradepartementet. BertU Fiskesjö: Skall man tolka det så att det egentligainitiativet kom från och att sedan arrangemanget godtogsav ? : i agv et inte om man skall tolka det så. Jagkan bara berätta hur jag har upplevt det. BertU Fiskesjö: Jag hade ytterligare några frågor som jagskulle vilja ställa av helt annan karaktär och som anknyter till deredovisningar vi har fått av åklagarna. Jag håller mig i varje fall till enbörjan till vad har uppgivit. I ett dokument som tillställts utskottet av K.G. Svenssonstår det i en passus: "En annan väsentlig brist i spaningsarbetet som jagansåg mig kunna konstalera genom samtal med olika befattningshavare var attmotivfrågor ej utretts på ett tillfredsställande sätt med utgångspunkt frånoffrets förhållanden." utveckla vad han avsåg med detta när vi hade 217 Det gjorde han också. Jag skall inte citera allt vad han KU1986/87:33 sade utan nöjer mig med det som kan betraktas som en sammanfattning.Han Bilaga A 9 slutade sitt inlägg med följande: "Detta gjorde attjag drog slutsatsen att det måste ha förelegat brister när det gällde att gåden normala vägen i en mordutredning, dvs. att börja med att undersöka offretsförhållanden." Jag skulle gärna vilja ha kommentar på denpunkten, även om något diskuterade de sakerna i den inledanderedovisningen. : Är detta en fråga som KU skall granska? : Frågeställaren bör kanske motiveraanknytningen till regeringen. BertU Fiskesjö: Mycket av det som har sagts i den debattsom har förekommit har varit sådant att jag inte vill ta ställning till om detligger någonting i det, exempelvis att man har tagit särskild hänsyn vidundersökningarna till olika omständigheter, hänsyn som man annars inte skulleha tagit, och att detta har påverkat spaningsarbetet. var ju statsministernen offentlig person, och det är undersökningen av mordet på statsministern somär av intresse för oss. Det sägs i redovisning att det t.ex.inte gjordes någon ordentlig arbetsplatsundersökning. Jag vill gärna hasynpunkter på detta från . Det tycker jag i högsta grad rör vår delav den här frågan. : Om det är utskottets mening att det här ärett område som utskottet skall uppehålla sig vid, skall jag gärna svara påfrågan. : Jag tycker det är tveksamt. Det finns möjlighetatt precisera den frågan senare, men här tycker jag inte vi bör ta upp den. BertU Fiskesjö: Jag har tidigare inte upplevt alt detförnekats mig att få svar på de frågor jag har ställt. Jag har frågat medutgångspunkt från vad sade här i utskottet. Han tvekade inte attge sin syn på saken, och utskottet hade då ingenting emot alt frågan ställdeseller att svarade, men jag får naturligtvis böja mig för önskanatt inte gå närmare in på den frågan. : Jag tillåter gärna att svara,om han vill. : Jag har ingenting emot att svara, men jagtycker inte att det är särskilt angenämt att uppleva det som om det är jag somär föremål för KU:s granskning. Men det kan vara bra att få frågan ur världen. Det som gjorde att jag ville velEi hur utskottet ställersig är att det har funnits i svang så många uppgifter, såmånga rykten och så många påståenden, att om vi kommer in på alla dem år jagrädd att det blir ett långt sammanträde. BertU Fiskesjö: Får jag göra ett inpass. Min avsikt varinte att efterfråga upplysningar t.ex. om statsministerns personligaförhållanden, utan min avsikt var att få kommentar till K.G.Svenssons påstående att undersökningen om offrets personliga förhållanden varitbristfällig och att man integjort de undersökningar som man normalt borde göra i brottmål av KU1986/87:33 detta slag. : Utredningen av mordet har skett såprofessionellt som man kan begära ~ det är min uppfattning. Vi har myckettidigt gått igenom de motivbilder som finns och lagt upp spaningarna efter det.De första dagarna kom vi in på ungefär 100 motiv och teorier som hadeanknytning till internationella verksamhet, till hans nationellaverksamhet, till hans privatiiv osv. Jag vet inte vad påståendei den här delen bottnar i. Jag kan bara konstatera att han inte vet vad hantalar om i det avseendet. : Har de undersökningar som gjorts avbrottsoffrets förhållanden helt följt de mönster som brukar gälla normalt imordfall? : Ja, självfallet. Birgtt : Jag avstår från att ställa mina frågor omrelationerna mellan regeringen och spaningsledningen som har tillställtskonstitutionsutskottet. Jag kommer att dra mina slutsatser av vad Hans Holmérsade, och så får vi föra debatten i kammaren. : Min fråga gäller den sista perioden då HansHolmér deltog i arbetet. sade alt han gjorde en bedömning i sambandmed spaningsledningen. Ingick också departementets representant i spaningsledningen? : Jag vet inte vilket tillfälle du menar. Vardet när jag åkte hem från kanslihuset ? : Du sade att när du fått besked om att detskulle lyftas upp på chefsnivå gjordes en bedömning tillsammans medspaningsledningen. Var då representant med ispaningsledningen? Jag kan fortsätta med min nästa fråga. Du sade; "Viställde upp i stabsgruppen." Vilka var "vi"? Var det spaningsledningen, ochvar då departementet representerat? : Departementets representanter var inte medvid de här två tillfällena. De har över huvud taget inte varit med i någrabeslutssammanträden. De har varit med vid de sammanträden vi haft regelbundetsom huvudsakligen gällt information. : Jag vill ställa en fråga beträffande KlasBergenstrand och någon annan från departementet som varit närvarande: alla som är närvarande i spaningsledningen ansvariga för vad som därsker? : De har varit observatörer. De har inte ingåtti spaningsledningen. : Tiden är knapp, men jag vill ändå återgå tillfrågan om det s.k. huvudspåret, som jag antar att justitieministern och regeringen var informe rade om på ett tidigt stadium via . Min fråga till är i vilken utsträckning justitieministern begärde ytterligare in- 219 formationkring PKK-affären och i vilken mån det förekom att regeringen 1986/87:33 framförde synpunkter på PKK-teorin. : Det har inte framförts några synpunkter frånregeringen på PKK-teorin eller någon annan teori. Jag har inte fått någrapropåer om ytterligare information. Jag har upplevt att man varit nöjd med deninformation man fått vid de tillfällen jag varit där. Sedan har man kommit igenefter . Det är så det har gått till. : PKK är ju ändå ett slags politisk organisation,även om man kan diskutera om det är en terrorgrupp. Men låt oss säga att detändå har någon sorts politiska implikationer. Då är min fråga om intespaningsledningen har vänt sig till den politiska nivån för att få en politiskbedömning av denna grupp. säger att PKK har gjort sig skyldigt till ettantal mord. Det har i hög grad handlat om inre uppgörelser mellan kurder. Hardet funnits något behov för spaningsledningen att få information på politisknivå? Är det sannolikt att en sådan grupp ägnar sig åt terrormord som drabbarandra parter? Har sådana diskussioner förts på politisk nivå, inte bara medjustitieministern utan också med ? : Vi har naturligtvis skaffat oss kunskaper omPKK på olika sätt, men några politiska diskussioner har inte förts: Oavsett hurman betecknar PKK så är PKK i polisens ögon i en mördarliga. Birgtt : Jag skulle vilja fråga om jag fattaträtt, att det var del faktum att det fanns representanter för regeringen somgjorde att frågan om konfrontationer kom upp och att information om detta nådderegeringen. Det var också det som senare ledde till de överläggningar somfördes mellan åklagarna, polisen och regeringen? : Jag vet inte om det bara var det. Jag harförstått - eller jag skall vara försiktig och säga att jag tror - att K.G.Svensson vid åtskilliga tillfällen hade kontakt med . Jag vetinte om detta har nått på två kanaler, men att det nådde tilldepartementet via den här kanalen vet jag. Sedan har jag läst att MagnusSjöberg och träffades under någon privat middag. Birgtt : Bedömer du att det även i en onormalsituation som denna är behövligt att justitieministern får information i ensådan fråga som det handlar om? : Jag har tyckt att det varnaturligt att kanslihuset har fått information på det här sättet. Det tyckerjag även . Men en sådan här fråga kan man naturligtvis diskutera. : Pågick det några förhandlingar? : Nej, det är inte korrekt uttryckt. Detförekom inga som helst diskussioner mellan och mig iförhandlingsform inför ministern, utan jag sade att jag tyckte att de 20konfrontationer som man hadebeslutat om var för litet. Skälet var att jag ville gå till botten med det KU 1986/87:33 här. Birgtt : Men ni informerade om att ni hade olikauppfattningar. I vad mån kunde regeringen bidra till att man skötte sitt arbetebättre genom att få denna information? : Det är en fråga som de får svara på. Birgtt : Uppenbarligen var det justitieministernsinitiativ att kalla in er? : Ja, för att bli informerad. Sedan togs ingenkontakt från dem, utan det var som gick ut. Birgtt : Du sade inledningsvis att kontaktmännendels skulle hållas informerade därför att regeringen var intresserad av frågan,dels att det handlade om säkerhetsaspekter. Jag kan förstå att det var så i ettinledningsskede när man inte visste vilka hot det handlade om. Men sedan harman normalt suttit med vid av sammanträdena . Närsäkerhetsfrågor och liknande behandlas går väl informationen till säkerhetspolisenoch andra. På vad sätt kunde de här informatörerna bidra till attsäkerhetsläget prövades? : De har naturligtvis inte haft någonbeslutsfunktion, men de har försett kanslihuset med fortlöpande uppgifter omhur spaningarna har utvecklats och också hur säkerhetsläget har förändrats. Detär ingenting som har gått i febertoppar, utan det har varit en lugn och stabilutveckling. De har funnits med i bilden. : Det var dä bara ett allmänt intresse atthålla sig informerad, ett slags nyfikenhet? : Jag har inte sett det som nyfikenhet. : Jag beklagar att jag måste användatidningsurklipp. Du har i för någon dag sedan sagt att huvudspårethade anhängare i både och . Villdu kommentera det mot bakgrund av diskussionerna om närkontakter mellan polisenoch regeringen och eventuella direktiv? : Jag tror det är reporterns kommentar. Det ärinte lagt i min mun. Birgtt : "Han intygar också att huvudspårethade anhängare " : Jag menar att jag inte skulle ha uttryckt migprecis på det sättet. Jag har förstått att man har delatuppfattningen att det har funnits misstankar mot PKK, men det är inte så har sagt åt mig att det finns misstankar mot PKK som vi måste utreda. : Det betyder att även om kanslihuset inteyttrade ett enda ord som kommentar, kan man ändå få uppfattningar om saker och ting liksom i vanligt mänskligt beteende av att ögonbryn höjs eller av en suck. uppenbarligen underarbetets gång ändå uppfattat att det har funnits åsikter KU 1986/87:33 om spaningsledningen av relevans för huvudspåret? HansHolmér: När du ställer frågan kommer jag egentligen bara att tänka på en saksom har fått mig att tycka att det har funnits något slags kvitto på detta. Detvar när i anslutning till - jag vet inte riktigtom det var före eller efter - uttalade sig mot bakgrund av att åklagarna hadesagt att PKK-spåret inte är någonting man skall ägna sig åt. då i massmedia att det är viktigt att alla de spår utreds som initieradebedömare anser bör utredas. : Vi år därmed färdiga med utfrågningen. Det återstår för mig bara attlacka för att du har ställt dig till förfogande och givit oss dennamuntliga komplettering av värt skriftliga material. Utfrågningmed jordbruksminister ku1986/87:33 och statssekreterare angående Bilaga a lo : Vi har på vår särskilda föredragningslistadiskussionen om regeringens handläggning av olika frågor som rör vapenexport.Vi bör kanske behandla ämnet område för område för att det inte skall bliförvirrande, och jag vill att vi börjar med . Enligt den praxis vihar ger jag ordet till , som vi har inbjudit hit. : Den anmälan som lämnats in av BirgitFriggebo m. fl. gäller om besluten och redovisade motiveringar överensstämmermed riktlinjerna för vapenexport. Jag är självfallet beredd att gå in på enallmän principiell diskussion, om det är önskvärt, men jag kanske kan inledamed den direkta frågan, alltså de leveranser av kanoner till sombeslöts av regeringen. Där har ställts frågan, om det var nya åtaganden eller omde var knutna till tidigare åtaganden. Man har ifrågasatt att det skulle varapå det sättet. Jag har också sett att en ledamot av utskottet har uttalat sig itidningarna före förhöret med mig. Låt mig redovisa det som är sagt i vårpromemoria som har lämnats in till . framfördes det önskemål från om att fåleverera ytterligare kanoner till . Regeringen intar en restriktivhållning. Utgångsläget är att regeringen i fråga om vapenexport tillIndonesien bara godkänner leveranser som är knutna till tidigare gjordaåtaganden, och den svenska försvarsindustrin har informerats om att man intekan påräkna tillstånd för nya engagemang. Vid den värdering vi har gjort avläget på och över huvud taget i har vi bedömt attleveranser som är knutna till tidigare åtaganden får fullföljas, men vi harinte velat gå in på nya områden. Det har också meddelats till den svenskaförsvarsindustrin. Den parlamentariska nämnden och regeringen bedömde 1985att man borde säga nej till kanoner på nya båtar som yrkat att fåleverera. Något halvår senare återkom med en redovisning avpå vilket sätt yrkandena var knutna till det system av marinartilleri som redanhade levererats . 1 den promemoria som delvis är citeradi vår framställning till beskrivs hur islutet av bestämde sig för vapensystem och redan iutgångsläget gjorde ett systemval. Då man sedan börjat med en del av leveranserna under1970-talet, som finns redovisade i våra papper, beslöt man göra en nyanskaffning av tolv patrullbåtar. hade inte självt kapacitet att bygga de båtarna - detta har i och för sig inte med att göra, men det har betydelse för kontrakten. Man beslöt sig för att successivt bygga upp en egen kapacitet att bygga båtar. Därför lade man ut beställningen av de tolv båtarna på olika varv. De första skulle byggas i och levereras därifrån. De åtta följande patrullbåtarna ville man bygga dels på ett västtyskt varv, dels senare var tanken att man skulle ha lärt sig så mycket teknik och skaffat sig så stort kunnande att de sista bålarna kunde byggas i . I Nobelindustriers PM som delgavs regeringen KU 1986/87:33 säger man att detta är skälet till attbeställningen av vapen och utrustning från Bilaga AIO har delats upp itre kontrakt. Det är alltså samma system och samma patrullbåtar i programmet,men eftersom de skulle byggas på olika varv, vilket beror på att indonesiernaskulle skaffa sig denna kunskap själva, blev det olika kontrakt och enuppdelning i tiden. De båtar som de skulle bygga själva kommer naturligtvissist i serien. påvisar ytterligare i promemorian hur den beväpningsom båtarna avses få hänger ihop med beväpningen på de tidigare båtarna, attdetta är ett system och att man inte kan bryta systemet mitt i utan att det fårkonsekvenser också för de redan levererade båtarna. Det gäller samverkan mellanfartygen, det gäller också underhåll och utbildning och annat som hänger ihop iett sammantaget vapensystem. Det är utifrån detta sammanhängande vapensystemsom indonesierna har gjort successiva beställningar inom ramen för etttotalprogram. Det var den information som Nobelindustrier gav tillregeringen. Vi lät oss icke nöja enbart med detta, utan vi ville få enoberoende kommentar från experter vid till hur frågornatekniskt hänger ihop och vad som händer om man säger nej till de sista båtarnai ett sådant program. FMV:s redovisning finns som en inlaga i de papper vi harsänt till . Där skriver FMV om effekterna av att avbrytaleveranserna.Fartygen i fråga konstrueras och byggs kring den utrustning somskall utgöra beväpningen. Likaså konstrueras stridslednings- ocheldledningssystem så att de kan systemmässigt arbeta tillsammans med en vissvapenutrustning. Tvingas man vid produktion av fartyg med standardiseradbeväpning byta till en annan pjäsleverantör, medför det betydandeomkonstruktioner både av skrov och av utrustning från andra leverantörer. Detär en process som är svår och får konsekvenser framåt. Vidare måste utbildnings- och underhållssystem läggas om.Man måste alltså gå in och ändra också i de redan levererade båtarna, och detär en kostsam procedur. Så nära hänger leveranserna av beväpningen till desista båtarna ihop med beväpningen av de levereradebåtarna. Mot den här bakgrunden gav vi givetvis den parlamentariskanämnden tillfälle att göra kommentarer. ansåg att manskulle tillstyrka. Den parlamentariska nämnden ansåg också att man skullebetrakta det som följdleveranser och tillstyrkte. ledamot varicke närvarande, men de närvarande partierna tillstyrkte att regeringen skullefatta ett positivt beslut och att leveranserna skulle ses som följdleveranseri förhållande till det tidigare programmet. Det är bakgrunden till regeringens beslut. Vi menar att deanalyser som gjordes var noggranna och visade att yrkandena som framställdes av när det gällde en utbildningspjäs och början av 1986 hängde så . intimt ihop med de tidigare åtagandena att det hade varit direkt fel att säga nej till beställningen. Det var ett sammanhängande vapensystem, och att säga nej skulle få konsekvenser för de redan levererade båtarna..Det är en totalbedömning vi gör. Mot bakgrund av situationen i landet har vi bedömt i vilken mån man är bunden av tidigare leveransåtaganden. Regeringen har gjort en prövning just på den punkt därkritik har framförts KU 1986/87:33 från ledamöter avkonstitutionsutskottet. Först har vi sagt nej. Sedan har Bilaga A 10Bofors kommit tillbaka' med preciseringar. Regeringen har funnit attsystemet hänger ihop och att det blir konsekvenser för redan levererad materielom man säger nej till det senare yrkandet. Prövningen är gjord på just depunkter som man har frågat om i . Sedan vill jag ta upp en sak som inte hänger ihop medanmälan som gjorts men med den reservation som gjordes i KU . Den härfrågan restes i utskottet men då inte med en anmälan, utan denkom upp under förhöret med mig, och sedan grundade och enreservation på det. Där säger man att det skulle vara fel att handla så att mantillåter vissa leveranser av vapen till ett land men säger nej till andra - detvar väl innebörden i reservationen. Jag vill såga att en sådan uppfattning inte har någon somhelst grund i de riktlinjer som gäller för vapenexport. Tvärtom - som viredovisar i promemorian - är det inte ovanligt att man tillåter vissaleveranser av defensiv materiel men är försiktig med andra leveranser. harman gjort en åtstramning på den punkten, och även när det gäller defensivmateriel skall vi göra en totalbedömning. Men man har möjlighet att säga nejtill en typ av vapen och ja till en annan. Det sägs också i riktlinjerna atttill ett land med inre oroligheter kan man exportera vapen som inte ansespåverka den rådande situationen. Och även i den yttersta avkonfliktsituationer, alltså ett krig, kan man leverera reservdelar. Det har sagts i i KU-sammanhang att jag skulleså att säga ha låtit reservdelar bli kanoner, att vi skulle ha slirat pådefinitionerna och betraktar kanoner som reservdelar. Varje sådantpåstående är fullständigt grundlöst. De uttalanden som regeringen gör omvapenexporten får icke föregripa framtida prövningar. När vi uttalar ossoffentligt görs det knapphändigt, eftersom det finns ett regelsystem enligtvilket vi icke kan offentliggöra enskilda köp, inte heller i riksdagensfrågestunder, som bekant. Vi samråder däremot i utrikesnämnden och denparlamentariska nämnden, och redovisningar lämnas inför utrikesutskottet. Vadvi uttalar oss om är hur vi hanterar vapenexport då fråganställs. då jag har fått frågor omIndonesien har jag sagt att leveranserna har gällt reservdelar och ammunition.Det innebär inte att jag uttalat mig om framtiden - det vore fel av mig. Detinnebär inte heller att vi när vi fattat beslut om ytterligarekanoner skulle ha omdefinierat dem till att vara reservdelar. Ändå har jag hörtdetta upprepas också i . Den prövning som gjordes 1986 gällde om beställningarna avde nya kanonerna hängde så nära ihop med de tidigare beställningarna att dettaär att betrakta som ett sammanhängande vapensystem så att det skulle fåkonsekvenser för den materiel som redan har levererats under en följd av år, omvi sade nej till nya leveranser. Den bedömning som har gjorts här gäller hur närasystemet hänger ihop och hur nära yrkandena om leveranser hänger ihop medtidigare leveranser. BirgttFriggebo: Vi har under arbetets gång kunnat konstatera att de kontrakt 15 1986/87. somgrundar sig på beslutet var tecknade , KU1986/87:33 alltså efter det att tillträdde somutrikeshandelsminister. Vi Bilaga A 10 har också fått bekräftat under enutfrågning med krigsmaterielinspektören att det inte har funnits några bindandebeslut tidigare vad gäller exporten. Jag skulle vilja citera ett uttalande som i som svar på en fråga: "Det gäller inganya vapensystem utan en uppföljning av tidigare åtaganden - bindande åtagandensom går tillbaka till deregeringar där partivänner dellog." inte"om några nya åtaganden, utan den vapenexport som tillåts är en följdav tidigare åtaganden".