bet · GA01NU40 · 1986-12-31 00:00:00 — om träfiberprövning (prop. 1986/87:105) NU 1986/87:40 I detta betänkande behandlas delsproposition 1986/87:105 (industridepartementet) om träfiberprövning, dels fyramotioner som har väckts med anledning av propositionen, dels en mofion frånallmänna motionstiden och - helt eller delvis -fem motioner frånallmänna motionstiden , huvudsakligen angående användningen avreturpapper. Upplysningar i ärendet har inför utskottet lämnats dels avrepresentanter för , dels av enföreträdare för Svenska värmeverksföreningén. Skrivelser har inkommit från denförstnämnda föreningen och . Utskottet anser att én fortsatt prövning avskogsindustrins och bränslesektorns träfiberanvändning erfordras ochfillstyrker regeringens förslag till lag om träfiberråvara. gällandeprövningsföreskrifter finns i byggnadslagen, vilken upphör att gälla den 1 juli1987 i anslutning till att och naturresurslagen träder ikraft. De nya bestämmelserna innebär att prövningsskyldigheten i vissaavseenden begränsas. Från de borgerliga parfiernas sida avvisas lagförslaget. reservafion (m, fp, c) hävdas att det inte behövs någon reglering avträfiberråvarans, användning. Enligt regeringens förslag skall returpapper inte omfattasav prövningsskyldigheten i fortsättningen. En motion (vpk) med krav på attsådant papper skall förbli bland de prövningspliktiga råvarorna avstyrks avutskottet men får stöd i en reservation (vpk). Enligt utskottets mening finnsdet ingen anledning att befara en ökad förbränning av insamlat returpapper.Motioner (s; fp; c; vpk) med förslag till åtgärder för att öka användningen avreturpapper avstyrks av utskottet. Härvid hänvisas till att det inom pappersindustrinhar fattats beslut om investeringar som kommer att leda till ökad förbrukningav returpapper. Vänsterparfiet kommunisternas företrädare föreslår i enreservation att en returpappersfond skall inrättas i syfte att stimulerapappersbrukens intresse för denna råvara. 1 1986/87. Propositionen ,,; nu 1986/87:40 Regeringen föreslår efter föredragning avindustriminister - att antar förslag till lag omträfiberråvara. Lagförslaget har granskats av lagrådet. Det återges sombilaga fill detta betänkande (s. 18). I propositionen läggs fram förslag till en lag omträfiberråvara. ersätta debestämmelser om prövning av träfiberanvändning som finns i 136 a §byggnadslagen (1947:385), vilken upphör att gälla . Med dennya lagen kommer prövningsskyldigheten att begränsas i vissa avseenden.Tillstånd att använda träfiberråvara skall krävas för större skogsindustriellaanläggningar och för anläggningar inom bränslesektorn Begreppet träfiberråvara föreslås få en något snävare De motioner som har väckts med anledning av propositionenär-följande: 1986/87:N159 av Berfil Måbrink m. fl. (vpk), varihemställs att 1. avslår propositionensförslag om att regeringen skall kunna delegera träfiberprövningen till enförvaltningsmyndighet, 2. som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs om behovet av produktion avpapper baserat på inblandning av returpapper i , 3. hos regeringenbegär förs|ag till returpappersfond i enlighet med motionens förslag, 4. beslutar attreturpapper skall vara prövningspliktig råvara enligt vad som i motionenanförts. 1986/87:N160 av m.fl. (c), vari hemställs attriksdagen 1. avslårproposifion 1986/87:105 med förslag till lag om träfiberprövning i enlighet medvad som anförs i motionen, 2. beslutar,därest yrkandet ovan ej skulle vinna bifall, att anta följandeförslag till ändring i lydelsen av 3§ punkt 1: Eldningsanläggning eller anläggning för framställning avträdbränsle om användningen av träfiberråvara uppgår fill minst 25000 m'' fastmått per kalenderår. 1986/87:N161 av m.fl. (fp), vari hemställs attriksdagen avslår proposifion 1986/87:105. 1986/87:N162 av m.fl. (m), vari hemställsatt 1. avslårregeringens förslag till lag om träfiberråvara, 2. som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs angåendeenergibeskattningen. ' Den motionfrån allmänna motionstiden som behandlas här är NU 1986/87:40 1985/86:N410 av m. fl. (s), vari hemställsatt begår att regeringen, lämpligen genom statens industriverk, låtergöra en prognos för industrins behov av fiberråvaror och hur långteldning med sådana produkter kan tillåtas utan att industrins utveckling störsav råvarubrist. De motioner från allmänna motionstiden sombehandlas här är följande: 1986/87:Jo307 av i m. fl. (m), såvittgäller hemställan (6) all som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om 136a§ bygglagen. 1986/87:N342 av m. fl. (s), vari hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom avsättningsmöjligheter för returpapper. 1986/87:N350 av (), vari hemställs attriksdagen hos regeringen begär en utredning om åtgärder för ökad användning avreturpapper. 1986/87:N418 av () och (),vari hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen föreslås för ökad återanvändning av papper och plast. 1986/87:N419 av () och iGamleby (s), vari hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om återvinning av returpapper. Enligt 136 a § byggnadslagen (1947:385) skall tillkomstenoch lokaliseringen av industriell eller liknande verksamhet som är av avgörandebetydelse för hushållningen med energi, träfiberråvara eller landets samlademark- och vattentillgångar prövas av regeringen. Bestämmelser om prövningangående träfiberråvara infördes i lagen (prop. 1975/76:56,CU 1975/76:8, rskr. 1975/76:123). Till en början gällde denna prövning vidnyanläggning av sågverk med en viss minsta kapacitet, massafabriker,pappersbruk och fabriker för tillverkning av fiberskivor, spånskivor ochplywood. beslöt med anledning av en mofion (s) i ärendet attutöka prövningsskyldigheten fr. o. m. till att - med vissaundantag - även omfatta utvidgning av verksamheten vid de angivnaanläggningarna (CU 1975/76:17, rskr. 1975/76:278). Införandet av prövningsplikten för dessa skogsindustriellaanläggningar motiverades med att det ansågs nödvändigt att hålla tillbaka enökad förbrukning av skogsråvara. Om skogsindustrin byggdes ut i en sådanomfattning att den i ett längre tidsperspektiv inte kunde förses med råvara i 1 * 1986/87. fillräckligutsträckning skulle betydande struktur- och sysselsättningspro- NU1986/87:40 blem kunna komma att uppstå. beslöt att även användningen avträfiberråvara för eldningsändamål skulle kontrolleras (prop. 1982/83:167, CU1982/83:32, rskr. 1982/83:359). Det befarades att den sedan slutet av1970-talet ökande förbrukningen av träfiberråvara som bränsle kunde komma attförsvåra skogsindustrins råvaruförsörjning. Sedan den Ijuli 1983 omfattassålunda även anläggningar för framställning av träfiberbränsle (flis, pelletso. och anläggningar för eldning med träfiberråvara avprövningsskyldigheten. I anslutning till att (1987:10) ochnaturresurslagen (1987:12) träder i kraft den Ijuli 1987 upphör byggnadslagenatt gälla. Huvuddelen av dess bestämmelser ersätts av föreskrifter i de två nyalagarna. I dessa finns ingen motsvarighet till bestämmelserna i byggnadslagenom användningen av träfiberråvara. Enligt regeringens uppfattning är det dock nödvändigt attbibehålla prövningen av skogsindustrins och bränslesektorns användning av dennaråvara. I proposition 1986/87:105 föreslås därför att en lagom träfiborråvaraskall stiftas. Motivet med denna är inte primärt att främja hushållning medlandets totala tillgångar av skogsråvara, vilket anfördes som skäl när dennuvarande prövningsskyldigheten för skogsindustriella anläggningar infördes.Behovet av långsiktig hushållning med skogsresurserna tillgodoses numera, menarregeringen, genom bestämmelserna i den skogsvårdslag (1979:429) som trädde ikraft . Syftet med den nu föreslagna lagen är (1 §) att motverka bristeri skogsindustrins virkesförsörjning. Utskottet behandlar i det följande först frågan om behovetav reglering av träfiberråvarans användning och tar därefter upp regeringensförslag till utformning av lagen i de delar som har föranlettmotionssynpunkter. Behovet av lagreglering, m. m. Det anförs i propositionen att skogsindustrins kapacitet ivissa regioner är eller planeras bli utbyggd för en råvaruförbrukning somligger på eller över gränsen för vad som är en möjlig försörjningsnivå inomregionen. Om utbyggnaden fortsätter i stor omfattning kan, menar regeringen,obalanser på virkesmarknaden uppkomma med utslagning av industrier som följd.Det befaras att dessa obalanser kan bli särskilt besvärande i Norrlandslänen.Störst synes enligt regeringen risken vara att sågverk i inlandet drabbas avråvarubrist vid utbyggnader av den kustlokaliserade massa- och pappersindustrin. Den fortsatta prövningen av bränslesektornsträfiberanvändning är, anförs det, nödvändig för att inte tillförseln tillskogsindustrin av industriellt förädlingsbara råvaror skall förhindras. Enligtregeringen är de volymer skogsavfall som kan komma fram vid nuvarandeavverkningsnivåer i vissa regioner i stort sett intecknade genom deprövningstillstånd som har meddelats för eldningsanläggningar och anläggningarför framställning av träfiberbränsle. Därmed finns risk för att anspråken iökad utsträckning kommer att riktas mot industriråvara, så längeavverkningsnivån och arealerna för gallring inte ökar påtagligt. Från de borgerliga partiernas sida yrkas samstämmigtavslag på regering- NU 1986/87:40 ens förslag; någon reglering avträfiberråvarans användning anses inte behövlig. Råvarutillförseln till olikaförbrukare bör, hävdar man, fritt få styras av marknadskrafterna. Regeringens förslag är ett utslag av planekonomiskttänkande, anförs i motion 1986/87:N162 (m). Konkurrens aren samhällsekonomisktönskvärd företeelse som inte bör regleras bort, uttalar motionärerna. De anservidare att det är olyckligt att inhemska bränslen genom skattebefrielse gynnasi förhållande till importerade bränslen. Detta förhållande har enligt motionärernaskapat konkurrens mellan träfiberråvarans användning i skogsindustrin och ibränslesektorn. Energibeskattningen måste utformas så att den blir neutral iförhållande lill olika slags bränslen. Endast uppenbara miljöfördelar bör kunnamotivera nedsättning av energiskatten, anför motionärerna och föreslår ettriksdagsuttalande av denna innebörd. I motion 1986/87:Jo307 (m).från allmänna motionstidenkrävs att 136 a § byggnadslagen inte skall ersättas med några nyalagbestämmelser när denna lag upphör att gälla vid halvårsskiftet 1987.Motionärerna anser att de människor som är sysselsatta i skogsnäringen ärbättre skickade att bedöma möjligheterna till råvaruförsörjning än statligaplaneringsorgan. Det är fel att tro att man på central nivå kan avgöra denoptimala fördelningen av träfiberråvaran, sägs från sida i motion1986/ 87:N161. Om marknadskrafterna tillåts verka och om en fri prisbildningfår råda kommer råvaran att tillfalla den producent som har den störstabetalningsbenägenheten och som bäst kan utnyttja råvaran, heter det i motionen. I motion 1986/87:N160 anförs att fördelningen avskogsråvaran mellan olika användningsområden måste få avgöras av pris, kvalitetoch efterfrågan inom ramen för en social och miljöanpassad marknadsekonomi.Enligt motionärerna kommer den nya lagen om träfiberprövning att leda till ensämre totalekonomi än om fri handel med virkesråvaran fick råda. I sammanhanget tar utskottet även upp motion 1985/86:N410(s) från allmänna motionstiden . Där begärs att regeringen skall låtautarbeta en prognos över industrins framtida behov av träfiberråvaror och överi vilken omfattning eldning med sådana produkter kan tillåtas utan attindustrins utveckling störs av råvarubrist. Motionärerna hävdar att marknadsekonomiskainstrument inte fungerar för träfiberråvaran, då pappersindustrin styrs avinternationellt betingade konjunkturer medan energileverantörerna vanligen haren tryggad monopolställning. Utskottet vill beträffande behovet av reglering avträfiberråvarans användning anföra följande. Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att enfortsatt reglering av denna råvara är erforderlig. Som anförs i propositionenkan en alltför omfattande utbyggnad av skogsindustriella anläggningar leda tillregionala obalanser på virkesmarknaden med åtföljande hårdnande konkurrens områvarorna. Sågverken är av väsentlig betydelse för näringslivet ibl.a. Även för skivindustrin gäller att flera anläggningar ärlokaliserade till områden som är känsliga från sysselsättningssynpunkt, t. ex.Jämtland, norra Enligt utskottets mening kan en försämrad NU 1986/87:40råyaruförsörjning för dessa sågverk och skivfabriker, bl.a. till följd av destora skogsbolagens starka ställning på virkesmarknaden, få omfattandekonsekvenser för de berörda regionerna. Det är mot den bakgrunden nödvändigt,menar utskottet, att staten har kontroll över kapacitetsutvecklingen inomskogsindustrin i syfte att kunna motverka att bristsituationer påråvarumarknaden uppkommer. Att hävda att dessa råvaruproblem kan lösas ommarknadsekonomin tillåts verka fritt kan knappast betecknas som ett socialteller regionalpolitiskt ansvarstagande. Utskottet finner det också angeläget att prövningen avbränslesektorns användning av träfiberråvara bibehålls. Av såväl energi- somskogsbrukspolitiska skäl är det värdefullt att denna råvara i vissutsträckning tas till vara för bränsleändamål. Detta får dock, som också sägs ipropositionen, inte medföra att skogsindustrins råvaruförsörjning hotas.Bränslesektorns träfiberförsörjning bör i första hand avse sådana produktersom inte har någon industriell användning. Av vad som här har anförts framgår att utskottet avstyrkermotionsyrkandena om avslag på propositionen. Med hänsyn till lagförslagetanser utskottet vidare att motion 1985/86:N410 (s) med krav på en utredning omskogsindustrins behov av träfiberråvaror inte bör föranleda någotriksdagsinitiafiv. Utskottet förutsätter härvidlag att statens industriverk - ierforderlig utsträckning i samarbete med statens energiverk - följerutvecklingen inom detta område. Även denna motion avstyrks alltså. Vad beträffar yrkandet i motion 1986/87:N162 (m) omenergibeskattningen vill utskottet påpeka att påförslag av skatteutskottet (SkU 1986/87:30) har avslagit ett antal motioner omprinciperna för beskattningen på energiområdet. hänvisade tillatt man hade erfarit att det inom pågick överväganden omuppläggningen och inriktningen av kommande utredningsarbete rörande bl. a.principerna för den framtida energibeskattningen. Härvid erinradeskatteutskottet om att hade uttalat (SkU 1985/86:38, rskr.1985/86:364) att en utvärdering av principerna för beskattningen av energiborde genomföras. förutsatte att detta uttalande skulle kommaatt beaktas i samband med övervägandena kring det föreståendeutredningsarbetet. En motion (c) med krav på en parlamentariskskatteberedning följdes upp i en reservation (c). Där anfördes attenergibeskattningen även i fortsättningen borde utformas från främstenergipolitiska utgångspunkter. I ett särskilt yttrande (m, fp) sades att detfinns skäl som talar för en omfördelning av energiskatterna från företagen tillkonsumtionen. Därför borde frågan om mervärdebeskattning av energi tas upp pånytt. Dessa partiers företrädare i skatteutskottet förutsatte att regeringenprövar denna fråga vid uppläggningen av den kommande utredningen. Regeringen har framlagt proposition 1986/87:159om vissa utgångspunkter för energisystemets omställning, vilken planeras blibehandlad av . I propositionen säger föredraganden-miljö- och energiminister att energiskattefrågorna lämpligenkan tas upp av den kommitté med parlamentarisk sammansättning som avses blitillkallad för att utreda frågor om de indirekta skatterna. Enligt utskottets mening bör synpunkterna i motion1986/87:N162 (m) NU 1986/87:40 angående energibeskattningen inte föranledanågon åtgärd från sida. I likhet med skatteutskottet hänvisarnäringsutskottet till det aviserade utredningsarbetet. Prövningspliktiga råvaror, m. m. Regeringen föreslår att prövningsskyldigheten enligt lagen(2 §) skall omfatta rundvirke och sädana råvaror som härrör från rundvirke. Meddessa råvaror avses dels spån, ribb och avkap som uppstår då stockarna sågas,dels flis och det spån som uppkommer vid hyvling. Förslaget innebär en viss begränsning av prövningspliktensomfattning jämfört med nu gällande bestämmelser. Med den föreslagna lagenkommer sålunda grenar, kvistar och toppar samt klent röjningsvirke att från den1 undantas från prövningsskyldigheten. Av regeringens förslag följerockså att prövningen i fortsättningen inte kommer att omfatta returpapper samtde bearbetade bränslena träpulver, pellets och briketter. Vänsterparfiet kommunisterna riktar i motion 1986/87:N159kritik mot att returpapper inte föreslås bli kvar bland prövningspliktigaråvaror. Enligt motionärerna är det av såväl hushållnings- som energiskälväsentligt att returpapperet återanvänds och inte eldas upp. I motionen begärsdärför att returpapper skall omfattas av träfiberprövningen. Föreldningsanläggningar som utnyttjar returpapper borde tillstånd krävas när man eldarmer än returpapper . Enligt regeringen tyder erfarenheterna från denhittillsvarande prövningen inte på att massa- och pappersindustrin harhindrats av avfallsförbränningsanläggningar från att försörja sig medtillräckliga volymer returpapper. Regeringen menar därför att returpapper kanundantas från prövningsplikten. Utskottet har inget att erinra mot regeringens förslagtill avgränsning av vilka råvaror som skall vara prövningspliktiga.Motionärernas oro för att returpapper i fortsättningen delvis kommer att eldasupp delas inte av utskottet. Returpapper betraktas allmänt som en industriellråvara och inte som ett bränsle. En företrädare för har inför utskottet framhållit att man från värmeverkenssida inte har någon ambition att elda upp insamlat returpapper. Utskottettillstyrker alltså lagförslaget i nu berörd del. Motion 1986/87:N159 (vpk)avstyrks såvitt här är i fråga. I denna motion framställs också två yrkanden med syfte attöka den industriella förbrukningen av returpapper. Motionärerna hävdar att detinte finns någon pappersfabrik i som använder returpapper i sinproduktion. De anser mot den bakgrunden att det vid i utanför bör påbörjas en tillverkning av papperbaserad på inblandning av returpapper. I motionen föreslås ettriksdagsuttalande av denna innebörd. Motionärerna anser vidare att en returpappersfond börinrättas. Fonden skulle finansieras genom en avgift på papperstillverkningen.Enligt förslaget skulle bidrag lämnas från fonden till företag som investerar ianläggningar för returpappersanvändning.Det begärs i motionen alt regeringen skall lägga NU 1986/87:40 fram förslagom inrättande av en sådan fond. Motioner med krav på åtgärder för att öka användningen avreturpapper har också avlämnats under den allmänna motionstiden. Dessa yrkandenhar till viss del sin bakgrund i att lagren av insamlade tidningar under år1986 ökade relativt kraftigt. Regeringen bör, anförs i motion 1986/87:N342 (s), låtautreda industrins långsiktiga behov av bl. a. returpapper och vidtaerforderliga åtgärder för att skapa balans mellan tillgång och efterfrågan påreturpapper och andra återvinningsprodukter. I motion 1986/87:N419 (s) hävdasatt staten genom såväl stimulanser som uppställande av villkor förpappersindustrin kan uppnå en bättre styrning av förbrukningen av returpapper.Liknande synpunkter framförs i motion 1986/87:N350 (fp). Där krävs att en utredningskall filisättas med uppgift att föreslå åtgärder som stimulerar användningenav returpapper. Det finns, sägs i motion 1986/87:N418 (c), all anledning attställa krav på maximal användning av returpapper vid de pappersbruk som harfått tillstånd för sådan förbrukning. Av de pappersbruk som i fortsättningenfår tillstånd för papperstillverkning borde det vidare krävas en ökadreturpappersanvändning. beslöt om olika åtgärder som syftadetill att en ökad återvinning och ett bättre omhändertagande av avfall skulleuppnås (prop. 1975:32, JoU 1975:10, rskr. a. bestämdes det atten obligatorisk insamling av pappersavfall i form av tidningar och tidskrifterskulle påbörjas. Enligt beslut borde pappersinsamlingen vara fulltgenomförd i alla de delar av landet där sådan insamling ärprakfiskt genomförbar och motiverad. uppger atttidningsinsamling förekommer i ca 250 av landets 284 kommuner. Det beräknasatt av de svenska hushållens förbrukning av tidningar ochtidskrifter återvinns. Enligt beräkningar av Svenska cellulosa- ochpappersbruksföreningen insamlades ca returpapper. Häravavsåg ca fidningar och tidskrifter. Insamling från hushållen svaradeför av denna mängd. Tidningsinsamlingen från hushållen ökade från år1984 med . ökade insamlingen med ytterligare9 %. Pappersindustrins förbrukning av returpapper i form avtidningar och tidskrifter uppgick till ca , vilket vårenminskning med ca jämfört med året innan. Nedgången i förbrukningenförklaras enligt av attpappersindustrin till följd av minskad efterfrågan påpapper genomförde vissa produktionsinskränkningar. Till följd bl. a. häravökade lagren av insamlade tidningar . Enligt föreningen harlagertillväxten också sin förklaring i att insamlingen från hushållen ökademer än vad som hade förutsetts. har i april 1987beslutat att investera i en fjärde tidningspappersmaskin. Råvaran för dennatillverkning, som enligt planerna skall starta , skall till stor delutgöras av returpapper. Även Fiskeby och har fattatbeslut om att öka användningen av returpapper. Miljö- och energiminister besvarade nyligeni en NU 1986/87:40 interpellation (1986/87:236) av andre vice talmanKarl () om användningen av returpapper. Statsrådet framhöll attinsamlingen av returpapper är värdefull utifrån både miljö- ochnaturresurssynpunkt. Insamlingen har medfört att efterfrågan på skogsråvaranhar kunnat hållas tillbaka som avfallsmängderna har minskats. Honpåpekade också att användningen av returpapper kan minska behovet av energi.Miljö- och energiministern sade sig inte finna någon anledning till oro för attdet insamlade papperet inte skulle kunna tas om hand av pappersindustrin.Härvid refererades till överläggningar hon hade haft medrepresentanter för denna industri. Statsrådet förklarade dock att hon avsåg attäven i fortsättningen följa utvecklingen noggrant. Även i den här aktuella propositionen om träfiberprövningpåpekas att användningen av returpapper är angelägen av hushållnings- ochmiljöskäl. Föredraganden industriminister - säger sig förväntaatt massa- och pappersindustrin gör sådana investeringar för returpappershanteringatt det finns avsättning för insamlat papper. Det aviseras i propositionen attstatens industriverk kommer att få i uppdrag att i samråd med statensnaturvårdsverk utreda formerna för returpappersanvändning och särskilt följautvecklingen inom området. Den industriella användningen av returpapper är enligtutskottets mening värdefull i många avseenden, inte minst från energi- ochnaturresurssynpunkt. En viktig förutsättning för att denna angelägnaåtervinning skall kunna bedrivas och utvecklas i positiv riktning är dock attde insamlade volymerna kan avsättas inom pappersindustrin. I annat fall finnsrisk för att hushållens motivation för att delta i insamlingsarbetet kan kommaatt försvagas. Med hänsyn till de investeringsbeslut som har fattats inompappersindustrin bl. a. av - för att öka användningen avreturpapper delar utskottet dock inte motionärernas farhågor för att insamlatreturpapper inte kommer till industriell användning. Den ökning avreturpapperslagren som skedde torde sålunda vara av tillfälligkaraktär. Utskottet anser emellertid att det finns anledning attkontinuerligt följa utvecklingen inom detta område. Härvid noterar utskottetdet uppdrag till statens industriverk som har aviserats i propositionen.