bet · GA01JuU24 · 1986-12-31 00:00:00 — I någon mån bör dock dessabrister kunna avhjälpas som följd av att praktisk forskning nu möjliggörs genomden nya dispensregeln i 4 § TBL som utskottet har behandlat i det föregåendeoch som har till syfte just att kartlägga de prestationsnedsättande effekternaav droger av olika slag. Mot den nu redovisade bakgrunden anser utskottet att detsaknas anledning för att ta sådana initiativ som begärs i motionen.Utskottet avstyrker bifall till motion 634. Enligt vad som anförs i motionerna 107 och 642 börupprepad trafikbrottslighet, främst trafiknykterhetsbrott, medföra skärpningav straffet. Förslag till skärpt lagstiftning efterlyses. Påföljden för rattfylleri är enligt 4 § 1 mom. TBLfängelse i högst eller, där omständigheterna är mildrande, böter, docklägst tjugofem dagsböter. Påföljden för rattonykterhet är enligt 4 § 2 mom. TBLböter, dock lägst tio dagsböter, eller fängelse . Förolovlig körning är enligt 3 § första stycket TBL påföljden böter eller, ombrottet är att anse som grovt, fängelse . I den återkallade propositionen omtrafiknykterhetsbrotten föreslogs bl. a. en ökad användning av fängelse föråterfall i trafiknykterhetsbrott i förhållande till nuvarande ordning. Därefter har fängelsestraffkommittén i betänkandet (SOU1986:13-15) Påföljd för brott mer generellt behandlat frågan om och i så fallpå vilket sätt hänsyn vid straffmätningen bör tas till att ett brott utgöråterfall. Betänkandet har remissbehandlats och övervägs iregeringskansliet. I den nu aktuella propositionen anför departementschefenatt han har för avsikt att återkomma till frågan om straffskärpning vidåterfall i trafikbrott i sambandmed att ställning tas till förslagen i fängelsestraffkommitténs JuU1986/87:24 betänkande. Mot bakgrund av att frågan om återfallets betydelse förstraffmätningen sålunda är under övervägande i ett större sammanhang inomregeringskansliet anser utskottet det inte lämpligt att nu tarställning i fråga om en speciell brottstyp. Pågående överväganden bör avvaktas.Utskottet avstyrker bifall till motionerna 107 och 642 i här aktuella delar. 1 motionerna 108 och 612 begärs att s.k. kontraktsvårdskall införas som påföljd för vissa trafiknykterhetsbrott. I motionernaframhålls att det ofta är alkoholproblem som medför trafiknykterhetsbrott ochatt därför påföljdssystemet måste ge möjligheter till nykterhetsvårdandeinsatser som alternativ till fängelse. I en nyligen till avlämnad proposition (prop.1986/87:106) har regeringen () föreslagit ändringar i BrBsom syftar till att göra det möjligt att använda en form av s. k. kontraktsvårdsom en ny variant av kriminalvård i frihet och som ett alternativ tillfängelsestraff. Förslaget tar sikte på fall där det kan antas att missbruk avberoendeframkal-lande medel eller något annat särskilt förhållande som påkallarvård och behandling har bidragit till att någon har begått brott. Förslaget iövrigt innebär sammanfattningsvis följande. Om den tilltalade förklarar sig villig att undergå lämpligbehandling enligt en för honom uppgjord plan och behandlingen kan anordnas,skall den nya påföljdsvarianten kunna användas. Den tilltalade åläggs därvidatt genomgå den avsedda behandlingen. Kontraktsvård skall ådömas genom en kvalificerad form avföreskrift vid skyddstillsyn. Om den planerade behandlingen i avgörande gradhar bidragit till att påföljden bestämts till skyddstillsyn, skall rätten idomslutet ange hur långt fängelsestraff som skulle ha ådömts, om fängelse istället hade valts som påföljd. Den institution eller liknande som svarar förbehandlingen skall i sådana fall kunna åläggas att anmäla tillåklagarmyndigheten och skyddskonsulenten, om den dömde inte fullföljerbehandlingen enligt planeri. Skyddstillsynen kan då ersättas med fängelse. När kontraktsvård ådöms, skall domstolen kunna föreskrivasatt den dömde skall stå under övervakning än vad som normaltgäller vid skyddstillsyn. Vidare föreslås att domstolen, när skyddstillsynundanröjs och ersätts med fängelse, skall kunna förordna att den dömde skallvara omhändertagen, till dess att beslutet vinner laga kraft. Tiden för sådantomhändertagande skall räknas som verkställighetstid. Den föreslagna påföljdsvarianten är inte specifiktinriktad på rattfylleri men avses, enligt vad som utvecklas närmare ipropositionen (s. 58 ff), kunna få betydelse även vid sådan brottslighet. Dennya lagregleringen om kontraktsvård föreslås träda i kraft . Propositionen om s. k. kontraktsvård kommer att behandlasav utskottet och därefter av senare under innevarande . Med hänsyn härtill finner utskottet inte anledning att närmare gå in på frågan om U kontraktsvårdför rattonykterhetsbrott i detta sammanhang. Utskottet JuU 1986/87:24avstyrker därför bifall till motionerna 108 och 612 i här aktuella delar. Möjligheterna att upptäcka rattfyllerister I motion 224 lämnas en beskrivning av hur rutinerna hospolisen kan vara i ett fall av misstänkt rattfylleri. Motionären påtalar attdet tar alltför att genomföra blodprovstagning och att dettaförhållande gör att polismännen kan dra sig för att ingripa då de befinner siglångt ifrån polisstationen, särskilt i polisdistrikt med stor yta och litenbemanning. Det bör därför göras en undersökning om var rattfyllerister grips,menar motionären, som också föreslår att en enskild polisman inte skall behövavända sig till vakthavande befäl utan få rätt att själv besluta omblodundersökning. Utskottet gör för sin del den bedömningen att detsäkerligen är riktigt, som motionären anför, att det ibland kan ta avsevärd tidatt få blodprov taget på en misstänkt rattfyllerist. För att i någon mån rådabot på detta missförhållande, som alltså inte är obekant för utskottet,infördesår (prop. 1974:154, JuU 37, rskr. 352) möjlighet för legitimeradesjuksköterskor att - förutom läkare - ta blodprov. I vad mån denna reform harhaft avsedd verkan är emellertid ovisst. Som mofionären själv antyder kommer dockde nuvarande problemen att elimineras eller i vart fall begränsas avsevärt, omalkoholutandningsprov - såsom är att förvänta - kan användas sombevismedel. Utskottet hänvisar här till vad utskottet har redovisat i dennafråga under ett tidigare avsnitt. Där framgår att arbete pågårmed att få fram fillförlitliga mätningsmetoder. Utskottet anser att resurserna' bör koncentreras på detta utvecklingsarbete och kan inte förespråka enundersökning av den innebörd och omfattning som motionären önskar. Vad därefter gäller motionärens önskemål att den enskildepolismannen skall ha rätt att besluta om blodprovstagning får utskottetredovisa följande. Enligt 28 kap. RB, som behandlar bl.a. det processuellatvångsmedlet kroppsbesiktning, får blodprov tas vid kroppsbesiktning, om deterfordras. Beslut om tvångsmedel enligt kapitlet fattas enligt huvudregeln avundersökningsledaren eller åklagaren. Enligt 28 kap. 13 § första stycket RBfår dock bl. a. kroppsbesiktning beslutas av polisman, om det är fara idröjsmål. Härigenom måste motionärens önskemål i tillräcklig grad anses varatillgodosett. Utskottet avstyrker med hänvisning fill det anförda bifall tillmotion 224. I motion 625 anförs att s. k. efterförtäring, dvs.alkoholkonsumtion mellan körningens slut och blodprovstagningen, medför attäven förare med höga halter alkohol i blodet blir frikända vid rättegången.Motionären hänvisar till en regel i norsk lag enligt vilken det under vissaförutsättningar är straffbart att förtära alkohol efterkörningens slut. En motsvarande regel borde införas i anser motionären. De s. k. promillereglerna i TBL (4 § 1 mom. tredje stycketoch 2 mom.) förutsätter att föraren har fört fordonet efter att ha förtärt alkohol och deti 12 sådanmängd att alkoholkoncentrationen i hans blod under eller efter färden JuU1986/87:24 uppgick till visst angivet promilletal. Förtäring som sker efterfärdens slut är däremot inte straffbelagd och kan, om den förekommer, medföraatt analysresultatet av ett därefter taget blodprov blir oanvändbart som bevismedel. gäller i en ansvarsbestämmelse motefterförtäring. Bestämmelsen innebär i huvudsak att en förare av ettmotorfordon inte får använda alkohol eller annat berusningsmedel efter avslutad körning när han inser eller borde inse att han kan bliföremål för polisutredning på grund av körningen. Straffskalan för detta brottär lika sträng som för rattfylleri enligt norsk lag. Frågan om kriminalisering av efterförtäring har behandlatsäven i . Den behandlades sålunda av 1949 årstrafiknykterhetsut-redning (SOU 1953:20 s. 172 ff), trafiknykterhetskommitté(SOU 1963:72 s. 73 ff) samt av trafiknykterhetsbrottskommitté (SOU1970:61 s. 155 ff). kommitté föreslog en presumtionsregel av innebördatt det skulle ankomma på den tilltalade att styrka att en påståddefterförtäring i sin helhet hade skett efter färdens slut; i annat fall skulledet presumeras att hela förtäringen hade skett före färdens slut. Förslagetledde inte till lagstiftning. kommitté avvisade tanken på en motsvarandepresumtionsregel, eftersom den skulle innebära ett klart avsteg från dengrundläggande principen om åklagarens skyldighet att styrka åtalet. Också kommitté tog på liknande grunder avståndfrån tanken på att införa en presumtionsregel. Däremot föreslog kommittén enregel som under vissa förutsättningar skulle kriminalisera alkoholförtäringefter färden som ett särskilt brott. Denna tanke hade behandlats också av 1949års och kommittéer men avvisats av dessa. Som skäl mot en sådanreglering anfördes därvid främst att den skulle komma att peka på möjlighetenatt genom öppen förtäring efter färden undgå ansvar för rattfylleri och därmedersätta ett hotande fängelsestraff med en lindrigare påföljd. Inte heller förslaget av kommitté har lett tilllagstiftning. Av remissvaren i det lagstiftningsärendet framgår att flertaletremissinstanser uttryckte stark tveksamhet mot förslaget. Det var tre argumentsom därvid främst fördes fram. För det första ansågs det alt en regel avföreslagen innebörd skulle strida mot en allmän princip som gäller inomstraffrätten, nämligen att det inte är straffbart att försöka dölja sin egenbrottslighet. För det andra ansågs problemet med s. k. efterförtäring varalitet. För det tredje anfördes oro för att regeln skulle kunna medföra att ävenoskyldiga personer dömdes till ansvar. Utskottetgör nu följande bedömning. Frågan om kriminalisering av efterförtäring har behandlatsgrundligt vid tre olika tillfällen utan att leda till lagstiftning. I likhetmed vad som har framförts från olika håll i dessa tidigare ärenden görutskottet den bedömningen att problemet med påstådd efterförtäring torde vararelativt sett litet i förhållande till samtliga förekommandetrafiknykterhetsbrott. Även de invändningar av straffrättsteoretisk natur ochav rättssäkerhetsnatur, som tidigarehar framförts mot införandet av en regel av nu aktuellt slag, finner JuU1986/87:24 utskottet vara tungt vägande. Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet bifall till motion 625. Utöver vad som anförts i det föregående föranlederpropositionen och motionerna inte något uttalande från utskottets sida. 1. beträffande/örver/concieav motorfordon attriksdagen med avslag på motion 1986/87:Jul05, motion 1986/ 87; Jul07 i dennadel (yrkande 1) och motion 1986/87: Jul08 i denna del antar det genomproposition 1986/87:81 framlagda förslaget lill lag om ändring i lagen (1951:649)om vissa trafikbrott såvitt gäller 7 §, 2. beträffandeutvärdering av förverkanderegeln attriksdagen avslår motion 1986/87:Jul04 och motion 1986/87;Jul06, 3. beträffandebeslag av motorfordon att avslår motion 1986/87;Jul03, 4. att riksdagenantar det under moment 1 nämnda lagförslaget i övrigt, attriksdagen avslår motion 1986/87:Ju612 i denna del (yrkande 1), motion1986/87:Ju622 och motion 1986/87:Ju628, 6. beträffandegränsvärde för narkotika alt avslår motion 1986/87:Ju634, 7. beträffandestraffskärpning vid återfall attriksdagen avslår motion 1986/87:Jul07 i denna del (yrkande 2) och motion1986/87;Ju642 i denna del (yrkande 1), attriksdagen avslår motion 1986/87;Jul08 i denna del och motion 1986/87:Ju612 idenna del (yrkande 2), 9. beträffande undersökning angåenderattfyllerister m. m. att avslår motion 1986/87:Ju224, 10. beträffande kriminalisering av efterförtäring att avslår motion 1986/87:Ju625. Närvarande: (), (), HansPettersson i (s), (), (), (), Hans GöranFranck (s), i (fp), (), BirtheSörestedt (s), (), (), 14 (), (), () Reservationer JuU 1986/87:24 1.Förverkande av motorfordon (mom. 1) BjörnKöriof (m), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 6med "Det förslag" och slutar på s. 7 med "utskottetsunalanden" bort ha följande lydelse: Utskottet vill inledningsvis erinra om att det är etterkänt problem att finna adekvata påföljdsformer för notoriskaåterfallsförbrytare inom trafikbrottsområdet, främst för dem som gör sigskyldiga till olovlig körning och rattfylleri. har det därför iden allmänna debatten och i andra sammanhang ventilerats möjligheterna attrikta åtgärderna mot brottsredskapen, dvs. fordonen, så att brotten därigenomförhindras. Och det skall erkännas att den allmänpreventiva effekten av sådanaåtgärder naturligtvis inte skulle vara ringa. Invändningarna mot en sådan ordning har dock varit många.Den främsta invändningen - som är av principiell natur - är enligt utskottetsmening att förverkandeinstitutet inte skall användas i bestraffande syfte.Förverkande kan vara en särskild rättsverkan av brott men inte en påföljd i sigför brottet. Det föreslagna förverkandeinstitutet skulle i betydande grad kunnakomma att minska användningen av de gängse påföljderna på ett sätt som står istrid med legalitetsprincipen i straffrätten. Härtill kommer enligt utskottets bedömning- vilkenöverensstämmer med vad som framförts i flera motioner - att riskerna inte ärförsumbara för atl förverkande enligt förslaget i propositionen kan komma attdrabba slumpmässigt och ekonomiskt mycket ojämnt, även med de betydandebegränsningar som är inlagda i förslaget. Utskottet anser också att det finnsrisk för att ett inslag av kollektiv bestraffning inte går att undvika även omoskälighetsrekvisitet i den föreslagna lagbestämmelsen synes sätta vissa hinderhärför. Utskottet har också beaktat att remissinstanserna iyttrande över lagförslaget har varit mycket tveksamma. Utskottet vill härsärskilt understryka vad fängelsestraffkommittén, ochFöreningen anfört om att användningsområdet för denföreslagna regeln i praktiken kommer att bli ytterligt begränsat. Utskottetdelar denna bedömning och vill understryka att en så principiellt vittgåenderegel som den föreslagna inte rimligen bör sättas i kraft mot en så ytteriiglbegränsad grupp lagöverträdare som det skulle bli fråga om i praktiken. Enligt utskottets mening hade det varit mer motiverat anlösa påföljdspro blemen för dessa notoriska och farliga trafikbrottslingar genom att söka sig fram efter linjen med successiva straffskärpningar vid återfall och häri ingående möjligheter till frihetsberövande påföljder. Det synes utskottet vara mer adekvat att enligt gällande principer för straffrätten beröva den som notoriskt återfaller i trafikbrott friheten än att förverka fordonet. Mycket talar dessutom för att den kategori som den föreslagna regeln siktar på inte kommer att avhållas från fortsatt brottslighet av olika slag enbart genom ett fordonsförverkande. Utskottet återkommer till frågan om straffskärpning vid återfall i ett följande avsnitt av betänkandet. Med hänvisning till vad utskottet sålunda har anfört -främst med JuU 1986/87:24 anledning av motion 107 - avstyrker utskottetbifall till den av regeringen föreslagna förverkandebestämmelsen. dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse; 1. beträffandeförverkande av motorfordon attriksdagen med bifall till motion 1986/87: Jul07 i denna del (yrkande 1) och medanledning av motion 1986/87;Jul05 och motion 1986/ 87:Jul08 i denna del avslårdet genom proposition 1986/87:81 framlagda förslaget till lag om ändring ilagen (1951:649) om vissa trafikbrott såvitt gäller 7 §. Utvärdering av förverkanderegeln (mom. 2) (), i (fp), ElvingAndersson (c) och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Med anledning" och slutar med "sida" bortha följande lydelse: 1 motionerna 104 och 106 har begärts en utvärdering av denföreslagna förverkanderegelns tillämpning vad avser såvälrättssäkerhetsaspekterna som effekterna på trafikbrottsligheten. Utskottet finner i likhet med motionärerna starka skältala för att tillämpningen av den nya förverkanderegeln utvärderas. Resultatetav utvärderingen, som enligt utskottets mening bör kunna påbörjas inom två årefter ikraftträdandet, bör regeringen redovisa för i lämpligtsammanhang. Vad utskottet sålunda har anfört med anledning av motionerna 104och 106 bör som sin mening ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under moment 2 bort haföljande lydelse:, 2. beträffandeutvärdering av förverkanderegeln att med anledning av motion 1986/87:Jul04 ochmotion 1986/87;Jul06 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört i detta hänseende. 3.Promillegränserna (mom. 5) () och i (fp)anser dels att den del av utskottets ynrande på s. 9 som börjarmed "Utskottet konstaterar" och slutar med "och 628" bortha följande lydelse: Utskottet vill inledningsvisframhålla att starka skäl uppenbarligen talar för atl trafiksäkerheten skullefrämjas genom en sänkning av den tillåtna nedre promillegränsen vidtrafiknykterhetsbrott. Utskottet, som inte har erforderligt underiag for att taställning till vilket promilletal som därvid bör väljas, anser därför all tidennu är mogen atl hos regeringen begära förslag till en ny lägsta promillegränsvid vilken ansvar för trafikonykterhet inträder. Detta bör som sinmening med bifall till motion 612 i här aktuell del och i linje med motionerna622 och 628 ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under moment 5 bort haföljande lydelse: 5.beträffande promillegränserna JuU 1986/87:24 attriksdagen med bifall till motion 1986/87:Ju612 i denna del (yrkande 1) och medanledning av motion 1986/87:Ju622 och motion 1986/87:Ju628 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört i detta hänseende. Gränsvärde för narkotika (mom. 6) (), () och ()anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 10 sombörjar med "Då frågan" och slutar med "motion 634" bort haföljande lydelse: Utskottet har i det föregående tillstyrkt förslaget ipropositionen till en ny dispensregel i 4 § TBL. Genom bestämmelsen möjliggörspraktisk forskning om de prestationsnedsättande effekterna av olika droger.Härigenom blir det enligt utskottets mening också möjligt att fastställa enhögsta godtagbar koncentration av narkotika i en förares blod på samma sätt somgäller för alkohol. De hinder som har ansetts föreligga mot enpresumtionsregel om narkotikakoncentrafionens betydelse för körförmågan avsamma typ som de nuvarande promillereglerna avseende alkohol i TBL utgör måstedärmed vara undanröjda. Utskottet delar motionärens uppfattning att det är högtid att ta itu med problemet med narkotikaberusade motorfordonsförare.Utskottet anser därför att regeringen nu skyndsamt bör utarbeta ett förslagtill lagstiftning gällande ett högsta fillåtet gränsvärde för narkotika i enförares blod och återkomma till härmed. Farhågorna för att ett sådantgränsvärde skulle så att säga legitimera förekomsten av en viss mängd narkotikai blodet kan lätt mötas om gränsvärdet bestäms enbari med hänsyn till de medförfarandet förenade felmöjligheterna. Detta bör med anledning avmotion 634 ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder moment 6 bort ha följande lydelse: 6. beträffande gränsvärde förnarkotika att med anledning av motion 1986/87:Ju634 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört i detta hänseende. Straffskärpning vid återfall (mom. 7) (), (), iRöstånga (fp), (), (), () ochIngbritt Irhammar (c) anser dels an den del av utskottets ynrande på s. 11 som börjarmed "Mot bakgrund" och slutar med "aktuella delar" bort haföljande lydelse: Utskottet har i ett föregående avsnitt framhållit att detär motiverat alt nu söka sig fram efter linjen med successiva straffskärpningarvid återfall i trafikbrott och ta till vara de därmed följande möjligheternalill frihetsberövande påföljder. Detta är i och för sig något som kanåstadkommas inom ramen för tillämpningen av gällande regler. Utskottet anserdet emellertid vara påkallat med lagstiftningsåtgärder för att snabbt nå eneffektiv ordning. Det finnshärvidlag inte anledning att avvakta de överväganden i fråga om 17 återfalletsbetydelse för straffmätningen i allmänhet som pågår inom regeringskanslietoch som departementschefen har hänvisat till som skäl för JuU 1986/87:24ett ytterligare dröjsmål. Det bör därför ankomma på regeringen att redan nuvidta de åtgärder som behövs för alt säkerställa den önskade utvecklingen. sålunda anfört bör med anledning av motionerna 107 och 642i här aktuella delar ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder moment 7 bort ha följande lydelse: 7. beträffande straffskärpning vidåterfall att med anledning av motion 1986/87:Jul07 i denna del(yrkande 2) och motion 1986/87;Ju642 i denna del (yrkande 1) som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört i detta hänseende. Kontraktsvård (mom. 8) (), (), iRöstånga (fp), (), (), () ochIngbritt Irhammar (c) anför; Vi vill markera att vi inte godtar det förslag till s. k.kontraktsvård som regeringen har lagt fram i proposition 1986/87:106 och somhar beskrivits i detta utskottsbetänkande. Våra synpunkter på förslaget har viutvecklat närmare i tre motioner (1986/87:Jul 13, Jul 17 och Ju 120) som harväckts med anledning av propositionen om konlraktsvård. Innehållsförteckning juU 1986/87:24 Propositionen m. m............................................ ...... 1 Proposifionenshuvudsakliga innehåll...................... 4 Förverkande av motorfordon................................ 5 Proposifionen.................................................... ...... 5 Motionerna....................................................... ...... 6 Utskottets bedömning ....................................... 6 Andra frågor medanknytning fill TBL..................... ...... 8 Promillegränserna.............................................. ...... 8 Straffskärpning vidåterfall.................................. .... 11 Kontraktsvård vidtrafiknykterhetsbrott................. .... 11 Möjligheterna att upptäckarattfyllerister............... .... 12 Kriminalisering av s. k.efterförtäring..................... .... 12 Utskottetshemställan ....................................... .... 14 Reservafioner................................................... ..... 15 Förverkande av motorfordon(mom. 1) (m) .:... Utvärdering avförverkanderegeln (mom. 2) (fp, c) 16 Promillegränserna (mom. 5) (fp).................... ..... 16 Gränsvärde för narkotika (mom.6) (m)........... ..... 17 Straffskärpning vid återfall(mom. 7) (m, fp, c) ........ 17 Särskilt ynrande................................................ ..... 18 Kontraktsvård(mom. 8) (m, fp, c) ...................... ..... 18