bet · GA01FiU31 · 1986-12-31 00:00:00 — Enligt utskottets mening ärinnebörden av den inriktning av stabiliseringspolitiken som förordas i motionFill3 (c) motsägelsefull. som det i motionen betonas att målet fullsysselsättning är ovillkorligt slår motionärerna fast att en fast växelkursmåste betraktas som en orubblig norm. Finans- och penningpolitiken skall, sägsdet i motionen, i första hand användas till att understödja en sådan politik. Utskottet vill på denna punkt framhålla att det inte ärmöjligt att prioritera det fulla sysselsättningsmålet och uppställaen fast växelkurs som en oeftergivlig norm. Om en öppen ekonomi av typutsätts för svåra störningar som tenderar att ge ett permanent och betydandeunderskott i bytesbalansen blir, vid ett vidmakthållande av motionärernas kravpå fasta växelkurser, en utpräglat kontraktiv politik den enda utvägen för attnå balans i utrikeshandeln. Att detta leder till en betydande arbetlöshet ärofrånkomligt, som effekterna av en sådan politik sannolikt också blirfallande reallöner och svåra regionala obalanser. Vad gäller lönebildningen,penning- och fördelningspolitiken återkommer utskottet till dessa frågor senarei betänkandet. Vidare krävs i motion Fill3 (c) yrkande 4 att denekonomiska politikens mål kompletteras med krav på ren miljö, resurshänsyn ochregional balans. Till den ekonomiska politikens mål räknas emellertidutöver full sysselsätt ning, hög tillväxt, fast penningvärde, jämn fördelning av levnadsstandarden och balans i utrikesbetalningarna även regional balans. Utskottet delar motionärernas uppfattning att regering ochriksdag måste FiU 1986/87:30 ge miljöpolitiken en hög prioritet. Utskottetanser emellertid inte att något särskilt tillkännagivande med anledning avmotionen på denna punkt är erforderligt. Yrkandena 7 och 12 i motion Fill3 (c) innebär att åtgärderinom bl.a. kommunikations-, tjänste- och utbildningssektorn bör vidtas för attskapa förutsättningar för en balanserad fillväxt. Yrkanden med samma ellerliknande innebörd har under innevarande vår behandlats av (AU1986/87:13). En enhällig riksdag beslöt i enlighet med arbetsmarknadsutskottetsförslag att tillsätta en regionalpolitisk utredning med parlamentarisksammansättning, som bl. a. skall behandla de frågor som tas upp i här aktuellayrkanden. I alternativa budgetförslag som presenterades ien partimotion i anslutning till finansplanen föreslogs att tre utsatta grupper- pensionärer, barnfamiljer och ungdomar - skulle prioriteras ifördelningspolitiken. I motion Fil 13 (c) upprepas dessa förslag. Motsvarandeyrkanden avstyrktes i socialförsäkrings-, social-, arbetsmarknads- resp.försvarsutskottet (SfU 1986/87:10, SoU 1986/87:34, AU 1986/87:11 samt FöU1986/87:11). Utskottet finner ingen anledning att ompröva dessa utskottsställningstaganden. 1 motion Fil 13 (c) anförs vidare att den offentligasektorn måste tillåta en ökad konkurrens i sin verksamhet. Det kan ske genomatt såväl privata som kooperativa lösningar erbjuds som alternativ till deoffentliga institutionerna. I motionen ställs även krav på stabila politiskavillkor i den ekonomiska politiken. Utskottet har tidigare i betänkandet lämnat sin syn pådessa frågor vid behandlingen av motionerna Fil 12 (m) och Fil 14 (fp). Som framgår av vad utskottet här anfört kan utskottet integodta de riktlinjer för den ekonomiska politiken som föreslås i motion Fil 13(c) yrkandena 1,4, 7, 11, 12 och 13. Dessa avstyrks sålunda. I motion Fill6 (vpk) hävdas att regeringens tolkning avvad som är de verkliga balansproblemen i den svenska ekonomin inte är riktig.Budgetunderskottet kan inte längre ses som en restriktion för den ekonomiskapolitiken. Motionärerna anser i stället att det grundläggande balansproblemetär att den inhemska efterfrågan har utvecklats så svagt att företagens vinsterinte kan nyttiggöras inom landet. Vidare anförs att även regeringensföreställning om vad som driver upp prisnivån är felaktig. Motionärerna menaratt det inte är stigande lönekostnader som främst förklarar inflationsutvecklingen.Det är i stället sådana faktorer som företagens prissättning och spekulativaelement i ekonomin. Det finns därför ingen anledning för regeringen att försökabidra till att löneökningarna hålls på en rimlig nivå. Vidare hävdas att denoffentliga sektorn av fördelningspolitiska skäl måste tillåtas att expanderakraftigt, som hushållens ekonomi måste förbättras genom en successivsänkning av priserna på matvaror medelst ett etappvis slopande avmervärdeskatten på livsmedel och ökade livsmedelssubventioner. Slutligenföreslås ett flerårigt regionalpolitiskt program som skall finansieras genomindragning av likvida medel från företagen. Likviditetsindragningen skall varaav storleksordningen . Utskottetvill inledningsvis framhålla att det är riktigt, som framhålls i 29 motionen,att de finansiella obalanserna inom den offentliga sektorn minskat FiU1986/87:30 Den finansiella kris för den offentliga sektorn som varhotande nära vid inledningen av har avvärjts. avsnittetom budgetpolitiken förklaras emellertid en stor del av minskningen ibudgetunderskottet av den nominella lönestegringen och av de senaste årenskraftiga ökning i den privata konsumtionen. Utskottet delar inte motionärernas uppfattning att det iden nuvarande ekonomiska situationen är möjligt att vidta åtgärder för att ökaden inhemska efterfrågan. Som utskottet tidigare framhållit i betänkandet ärden förväntade försämringen av bytesbalansen ytterst oroande. En permanentkonsu-mentledd tillväxt som finansieras genom en växande utländsk upplåning,vilket blir resultatet om förslagen i motion Fil 16 (vpk) genomförs, skullesnart visa sig motverka sina syften. Den ekonomiska politiken måste i stället inriktas mot en ökad kapitalbildning för att den vägen skapa förutsättningarför en högre ekonomisk tillväxt. Detta är villkoret för att full sysselsättningskall kunna uppnås och bibehållas. I motionen kompletteras det tidigare föreslagnaindustrialiseringsprogrammet med ett omfattande regionalpolitiskt program. framförde i FiU 1986/87:10 (se s.40) utgör knappast sådana stelbenta,formaliserade program någon lösning på vare sig arbetslöshets- eller deregionalpolitiska problemen. I stället leder förslag av denna karaktär lillsnedvridande effekter på investeringsverksamheten och hämmar företagensinvesteringsvilja, vilket bromsar tillväxten och därför också kan leda till att. öka de regionala obalanserna. Utskottet är av samma uppfattning som motionärerna attslentrianmässiga höjningar av priserna i näringslivet gör det svårt att brytainflationsförväntningarna. Det är därför viktigt att företagen medverkar iinflationsbekämpningen genom att hålla tillbaka prishöjningarna. Det finns ettflertal ytterligare faktorer som utgör en tänkbar förklaring till attinflationen i är högre än i våra viktigaste konkurrentländer. Detta kaninte, som motionärerna hävdar, tas till intäkt för att kraftiga nominellalöneökningar är av mindre betydelse för prisutvecklingen. Tvärtemot vad somsägs i motionen vill utskottet understryka att låga nominella löneökningar ären förutsättning för att pressa ned inflationen till den nivå som gäller förvåra viktigaste konkurrentländer. Detta är en förutsättning om den svenskaekonomin skall kunna bibehålla sin konkurrenskraft. Det bör även betonas ättenlåg inflation är viktig från fördelningspolitisk synpunkt. Som framhålls imotionen innebär en hög inflation utifrån all erfarenhet en"klassmässigt" orättvis fördelning av produktionsresultatet. I motion Fil 16 (vpk) krävs även attrealisationsvinstbeskattningen vid försäljning av fastigheter och bostadsrätterhöjs. Någon motivering till yrkandet återfinns ej i motionen. Vid sin behandling av motsvarande frågor rörande bl.a.realisationsvinstbeskattningen konstaterade skatteutskottet (SkU 1986/87:31 s.7-8) att dessa frågor, med anledning av de förslag bostadskommittén lagt fram,är under beredning i . Med hänvisning härtill avstyrkerutskottet motion Fill6 (vpk) yrkande 23. Mot bakgrund av vad utskottet anfört avstyrks motion Fill6(vpk) FiU 1986/87:30 yrkandena 1, 3, 4, 7, 8, 15 och 23. Utskottet sammanfattar sin syn på inriktningen av denekonomiska politiken på följande sätt. Den internationella ekonomiska situationen har försämratsefter det att finansplanen presenterades . Den svenska ekonomin haremellertid under årets första månader utvecklats positivt, men risken för enförsämring av bytesbalansen blir alltmer påtaglig. De senaste årens utveckling har givit upphov till enkonsumtionsledd tillväxt. Eftersom en bestående tillväxt förutsätter ökadkapitalbildning måste industriinvesteringarna även fortsättningsvis ligga på enhög nivå. En ökning av investeringstakten i ekonomin och en samtidigförbättring av bytesbalansen kan emellertid endast uppnås om ökningstakten iden privata konsumtionen dämpas. Utskottet förordar därför en fortsatt stramfinanspolitik, vilket bl.a. innebär att regeringens höjning av bilaccisen börgenomföras. Utrymmet för löneökningar är under loppet av år 1988mycket begränsat. Det är därför nödvändigt att skapa förutsättningar för enåterhållsam avtalsrörelse. De alternativ till inriktning av den ekonomiska politikensom presenteras i motionerna Fill2 (m), Fill3 (c), Fill4 (fp) och Fill6 (vpk)minskar inte risken för betydande försämringar i bytesbalansen. Ej hellermedverkar de till att skapa förutsättningar för en lugnare avtalsrörelse.Utskottet kan följaktligen inte ställa sig bakom dessa förslag. Detta gälleräven de förslag till inriktning av den ekonomiska politiken som redovisas imotion Fill5 yrkande 5 av (). För del har inneburit en snabbarepris- och löneökning än i våra konkurrentländer. De negativa effekterna på densvenska ekonomin till följd härav har tillfälligt dämpats beroende på dels engod produktivitetsutveckling i samband med ett snabbtstigande kapacitetsutnyttjande i industrin, dels att viktiga valutor har stigiti värde gentemot den svenska kronan. Den högre löneökningstakten i jämfört med i vårakonkurrentlän- . der på världsmarknaden är sålunda alltjämt ett av de centrala samhällseko nomiska problemen. I har löneökningstakten halverats från till . Den betydande nedgång av världsinflationen som de sjunkande internationella räntorna och det lägre oljepriset förde med sig 1986 återspeglas i en fortsatt dämpning av löneökningstakten. Timlöneökningen i industrin för OECD- området var 1986. väntas löneökningstakten inom OECD-området sjunka till . I viktiga konkurrentländer som För bundsrepubliken och beräknas timlöneökningar na i industrin 1987 bli resp. . I bedöms, ,, timlöneökningarnai industrin bli mycket låga 1987, omkring] %. I diagram 1 piU 1986/87:30jämförs timlöneutvecklingen i svensk industri med motsvarande utveckling iOECD-området. Timlön inom industrin. Åriig procentuellförändring, nationell valuta 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 Källa:Reviderad finansplan 1987. I detsvenska näringslivet ökade timlönerna med något , och församtliga löntagare blev ökningen . bedöms de faktiska löneökningarna till följdav avtalen bli något lägre än vad som anges i löneavtalen. Orsaken är att decentrala löneöverenskommelserna som slöts på LO- ochPTK-områdena bl.a. innefattade vissa avräkningsklausuler. Sammantaget väntaslönestegringen för bli . Utskottet vill i detta sammanhang understryka att en sådandämpning av lönestegringstakten inte innebär att en anpassning skett tillutvecklingen i våra viktigare konkurrentländer. Det kan nämnas att ilångtidsutredningen betonas att pris- och lönebildningen under de närmaste årenblir avgörande för om den svenska ekonomin skall kunna fortsätta att röra sigmot balans. Slutsatsen av långtidsutredningens s.k. kravkalkyler är att detotala lönekostnadsökningarna 1988-1990 måste ned inivå med dem i omvärlden, dvs. Det gör det möjligt förreallönerna att öka, eftersom också inflationen då minskar, till perår. Sker inte detta kan hotet om svåra störningar på ekonomin med bl.a.stigande arbetslöshet bli en realitet. 1 motion Fill2 (m) anförs att regeringen när det gällerden svenska industrins konkurrenskraft alltför ensidigt fokuserat problemen påkostnads- läget.Svensk industri har under föriorat marknads- FiU1986/87:30 andelar även vid oförändrat kostnadsläge. Orsakerna till detta är,menar motionärerna, den svenska ekonomins svårigheter att tillräckligt snabbtanpassa sig till förändringar i främst världsmarknadstillväxtens geografiskafördelning. Om den svenska ekonomin uppnår tillräcklig flexibilitet - dvs. omnuvarande tillväxthinder avskaffas - kan ökade marknadsandelar och förbättradbytesbalans uppnås även vid ett oförändrat och t.o.m. stigande relativpris. Omkvarvarande tillväxthinder avlägsnas skulle anpassningsbördan påarbetsmarknadens parter sålunda lättas. Den stelbenta regleringspolitiken sominnebär att tillväxthindren bibehålls går, sägs det i mofionen, stick i stävmed löntagarnas intressen. Regeringens förklaring att den är beredd att sänka denallmänna löneavgiften, om kommande avtal ingås på en rimlig nivå, ses imotionen som ett exempel på bakvänd politik. Statsmakterna måste i stället såtidigt som möjligt klargöra förutsättningarna för kommande avtalsförhandlingar.Det rimliga är, menar motionärerna, att nu lägga ett konkret förslag förriksdagen om en sänkning av arbetsgivaravgiften motsvarande den höjning somregeringen genomfört, dvs. För att ytteriigare underiättaavtalsrörelsen bör marginalskatterna sänkas. I motionen kritiseras även regeringen för att den sätteralltför stor tilltro till överläggningar mellan regeringen och arbetsmarknadensparter. Utskottet delar uppfattningen att åtgärder bör vidtas föratt öka flexibiliteten i ekonomin. Detta har också skett. Det kanske hittillsbästa exemplet på detta är avregleringen av kreditmarknaden som påbörjadeshösten . Utskottet har emellertid en avvikande mening när det gällerpåståendet i motionen att den svenska ekonomin och särskilt den svenska industrinskulle ha dålig förmåga att anpassa sig till förändringar av de internationellabetingelserna. Utskottet vill i denna fråga anföra följande. Vid analysav den svenska industrins konkurrenskraft jämförs i allmänhet hur kostnadslägeoch priser utvecklas i och i våra viktigaste konkurrentländer. Somframhålls i motionen finns det många andra faktorer som bör beaktas vid en merallsidig belysning av konkurrenskraften. En vikfig förutsättning för attförbättra och bibehålla konkurrenskraften är exempelvis att flexibiliteten inomindustrin är hög. Studier gjorda bl.a. långtidsutredning visar attflexibiliteten ökat inom svensk industri jämfört med under1970-talet. Vidare torde den svenska industrins höga internationaliserings- .grad utgöra en relativ fördel'gentemot många konkurrenter. Studier har gjorts av de svenska företagens förmåga attanpassa sig till förändringar i världsmarknadstillväxtens geografiskafördelning. Dessa studier av olika orsaker till förluster av marknadsandelarvisar (prop. 1986/87:74 bil. Svenskt näringsliv i ett internationelltperspektiv s. 289-297) . att den svenska exportens fördelning på länder ochvarugrupper är en mindre viktig faktor bakom de tio senaste årens svagaexportutveckling. Viktigare är förmågan att med priser och på annat sättupprätthålla konkurrenskraften. Utskottet vill med det anförda framhålla att den svenskaindustrin visat en mycket god anpassningsförmåga till ändrade internationella förhållanden. Det bör emellertid understrykas att även om åtgärder vidtas för att 33 3 1986/87. ökaflexibiliteten i ekonomin går det inte, sett mot de senaste årens FiU1986/87:30 erfarenheter, att dölja det faktum att lönestegringstakten måstepressas ned till samma nivå som våra konkurrentländers. I en värld medavtagande tillväxt och en allt hårdare konkurrens är detta ett nödvändigtvillkor för en positiv utveckling av vår ekonomi. Utskottet delar regeringens bedömning att utrymmet för dentotala lönekostnadsökningen, dvs. ökningen av löner och arbetsgivaravgifter,under loppet av ärniycket begränsat. Mot bakgrund av löneutvecklingende ter sig utgångsläget för den kommande avtalsrörelsensynnerligen besvärligt. Det är därför av stor vikt att om möjligt åtgärdervidtas och incitament skapas för att underlätta avtalsförhandlingarna. 1 motion Fill2 (m) hävdas att regeringen bör lägga fram eUförslag fill om sänkning av arbetsgivaravgiften innan avtalsförhandlingarnapåbörjas. Utskottet ser emellertid inga nackdelar med att, som regeringenföreslår, utlova en sänkning av löneavgiften om parterna sluter ett avtal pårimlig nivå. En fördel med en sådan incitamentskapande åtgärd kan vara attregeringen på förhand inte måste ange hur stor sänkningen blir. Denna kan görasberoende av nivån på avtalet. Av motionen framgår vidare att man ser överläggningar ianslutning till avtalsrörelsen mellan regeringen och arbetsmarknadens partersom helt meningslösa. Utskottet är inte av samma uppfattning. Det kan i dettasammanhang nämnas att regeringen kommer att inifiera en översyn avarbetsgivaravgifterna som finansieringskälla till olika utgiftsprogram.Regeringen kommer därvid att inbjuda arbetsmarknadens parter tillöverläggningar om den framtida avvägningen mellan höjda reallöner ochexpanderande utgiftsprogramsom finansieras med arbetsgivaravgifter. Utskottetser en sådan överläggning som en viktig del av förhandlingsarbetet. Som utskottet framhöll vid behandlingen av åretsfinansplan (FiU 1986/87:10 s. 34) är det, som också framhålls i motion Fil 12(m), givetvis betydelsefullt att en framtida skattereform utformas så attlöneavtalen kan slutas på en lägre nivå än . Utskottet är emellertid avden uppfattningen att de långtgående förslag till skattesänkningar, somframförs i motionen, innebärande kraftigfi marginalskattesänkningar, lindrigarerealisationsvinstbeskattning på aktier, lägre bolags-, arvs- ochförmögenhetsskatter inte skulle underiätta avtalsförhandlingarna. Det äruppenbart att en skattereform med denna inriktning i stället ytteriigareskulle skärpa de fördelnings-pohtiska spänningar som råder mellanolika organisationer och grupper. Med hänvisning till vad utskottet här anförtavstyrks motion Fil 12 (m) yrkande 19. I motion Fill4 (fp) föreslås att följande åtgärder börvidtas för att skapa bättre förutsättningar för avtalsrörelsen: - böromedelbart deklarera att arbetsgivaravgifterna inte kommer att höjas . - En förstasänkning av marginalskatterna genomförs för allaheltidsarbetande. - En reformeringav arbetslöshetsförsäkringen bör genomföras. En sådan bör dels ta sikte på attlägga en större del av finansieringen hos arbetsmarknadens parter, dels på attvidga försäkringens område. Utskottet konstaterar att kritiken och motionärernasalternativ till rege- FiU 1986/87:30 ringens förslag att sänka den allmännalöneavgiften i anslutning till avtalsrörelsen är desamma som framförs i motionFill2 (m). Utskottet har sålunda tidigare i betänkandet lämnat sin syn på dennafråga. I likhet med moderata samlingspartiet föreslår ävenfolkpartiet att en ytterligare marginalskattesänkning bör göras årsavtalsrörelse. Som utskottet framhöll vid behandlingen av samma yrkande ianslutning till finansplanen (FiU 1986/87:10 s. 36) skulle en sådan sänkningnärmast få motsatt effekt mot vad vill uppnå. En isolerad sänkningav marginalskatten skulle närmast ge intryck av att skatterna endastsänks för dem som har höga inkomster utan att något görs åt de orättvisor-exempelvis möjligheten att nolltaxéra - och det krångel som finns iskattesystmet. Utskottet vill även tillägga att förslaget att sänka marginalskatternabör behandlas vid den kommande översynen av hushållens totala beskattning. 1 motion Fill4 (fp) föreslås en reformering avarbetslöshetsförsäkringen. har vid ett flertal tillfällen ochsenast i den nu aktuella motionen understrukit vikten av att åtgärder vidtasför att underlätta de kommande avtalsförhandlingarna. Utskottet är därvidlag avsamma uppfattning. Från den utgångspunkten ser utskottet det som mindrevälbetänkt att nu föreslå ett minskat statligt stöd tillarbetslöshetsförsäkringen. Med hänvisning till vad utskottet anfört avstyrks motionFil 14 (fp) yrkande 4. ' I motion Fil 13 (c) understryks att säger nej tillalla former av statlig inkomstpolitik. Däremot har motionärerna ingainvändningar mot regeringens förslag till en villkorad sänkning av denallmänna löneavgiften. Vidare uppställer krav på att en fast växelkursskall ses som en orubblig norm. Uppkommande problem i vår ekonomi orsakade avexempelvis utifrån kommande störningar skall mötas med en återhållsamlöneökningstakt. I likhet med vad som anförs i motion Fil 14 (fp) föreslås imotion Fil 13 (c) en sänkning av marginalskatterna och en reformering avarbetslöshetsförsäkringen för att därigenom skapa förutsättningar för lägrelöneavtal. Enligt utskottets uppfattning är begreppet"inkomstpolitik" ej klart definierat i motionen. Utskottet delarmotionärernas uppfattning i så måtto att regeringen bör undvika att inträda somavtalsslutande part i avtalsrörelsen. Det finns emellertid andra områden,exempelvis den svenska jordbrukspolitiken, som självklart är ett exempel på enklart uttalad statlig inkomstpolitik. Som utskottet ser det kan en regeringaldrig ställa sig helt utanför en avtalsrörelse. Om det skulle vara uppenbartatt ett kommande löneavtal resulterar i alltför kraftiga prisökningar ochsnabbt stigande arbetslöshet är det regeringens ansvar ätt informeraarbetsmarknadens parter om detta. krav på en fast växelkurs som en orubblig normför den ekonomiska politiken har utskottet kommenterat tidigare i betänkandet.Vad gäller förslagen att sänka marginalskatterna och att reformera arbetslöshetsförsäkringenhänvisar utskottet till vad utskottet anfört i dessa frågor vid behandlingen avmotion Fil 14 (fp). Med detanförda avstyrker utskottet motion Fil 13 (c) yrkande 6. . I motionFill6 (vpk) hävdas att den förda ekonomiska politiken, bl.a. 35 genom sinstarka inriktning mot att hålla tillbaka löneökningar, har kommit FiU1986/87:30 att karakteriseras som starkt högerorienterad. Det är enligtmotionärerna tid att öka utrymmet för löneökningar för de sämst ställda påarbetsmarknaden och att göra något åt de generellt lägre kvinnolönerna. Utskottet kan på flera punkter dela den allmänna syn på defördelningspolitiska frågorna som framförs i motionen. Däremot kan inteutskottet, som också framgår av vad utskottet anfört tidigare i betänkandet omvänsterpartiet kommunisternas förslag till inriktning av den ekonomiskapolitiken, i något avseende dela den uppfattning som motionärerna har i frågaom sambandet mellan ökade lönekostnader och stigande inflation. Alltförkraftiga löneökningar leder ofrånkomligen till en alltmer svårbemästradinflation. De negativa fördelningspolitiska effekterna av en sådan utvecklinghar klart belagts inte minst från erfarenheterna av 1980-talets första år.Utskottet vill i detta sammanhang stryka under vikten av att fördelningspolitiskaöverväganden ges en framträdande plats vid utformningen av den ekonomiskapolitiken. Så har också skett . Den fördastabiliseringspolitiken har kompletterats med åtgärder som direkt syftat tillatt omfördela bördorna i samhället. Med detanförda avstyrker utskottet motion Fil 16 (vpk) yrkande 12. Lönebildningen inom den offentliga sektorn har lönekostnadsökningen varit mycketsnabb i den offentliga sektorn. Skulle den utveckligen fortsätta, kommerskattehöjningar eller nedskärningar av den offentliga verksamheten att tvingasfram. För att undvika detta är det nödvändigt att begränsa den nominellalönestegringen i den offentliga sektorn samt att stimulera till ökadproduktivitet. Mot denna bakgrund föreslås i den reviderade finansplanenatt regeringen inför kommande avtalsrörelse skall klargöra vilket totaltlönekostnadsutrymme den anser föreligga inom den statliga sektorn.Löneanslagen bör därvid räknas upp endast med det belopp som angivits somsamhällsekonomiskt försvarbart. Kostnadsökningar som går utöver denna ram skallmötas med effektivitets- och produktivitetshöjande åtgärder eller andra slag avbesparingar. 1 propositionen föreslås också att motsvarande handlande börstimuleras även i kommuner och landsting.