bet · GA01KrU15 · 1986-12-31 00:00:00 — om kulturminnesvård (prop. 1986/87:100 bil. Idetta betänkande behandlar utskottet de förslag i proposition 1986/87:100 bil.10 () som under huvudavsnittet F. Kulturverksamhet m.m. lagts fram under rubriken samt mofioner som väckts ianslutning härtill. Utskottetlämnar utan erinran riktlinjer som redovisas i propositionen för ett pågåendearbete med kulturminnesvårds- och kulturmiljöfrågor. I sammanhanget förordarutskottet att skall uttala sig för att tillförsökade ordinarie resurser för vård av fornläm-ningar och kulturlandskap. Då detgäller frågan om ökade resurser i övrigt för kulturminnesvården bör enligtutskottets mening frågorna övervägas i samband med den pågående översynen. Motbakgrund av förslag av arkeologiutredningen behandlas i betänkandet olikafrågor om arkeologiska undersökningar i samband med exploateringar. Utskottetanser i likhet med regeringen att den grundläggande regeln om kostnadsansvar ifornminneslagen bör bibehållas. Regeln innebär att den som får fillstånd att tabort en fornlåmning skall svara för kostnaden för den arkeologiska undersökningsom krävs för dokumentation av fornlämningen, såvida det icke på grund avsärskilda förhållanden finnes obilligt. Utskottet ställer sig positivt fillåtgärder inom det befintliga regelsystemets ram för att undvika attexploatörerna belastas med höga arkeologiska undersökningskostnader och attförbättra möjligheterna för dem att bära sådana kostnader. Utskottettillstyrker regeringens förslag till medelsanvisning påkulturminnesvårdsområdet. Tillbetänkandet har fogats två reservafioner av företrädarna för moderatasamlingspartiet och en gemensam reservation av företrädarna för ochcenterparfiet. Regeringenhar i proposition 1986/87:100 bilaga 10 () delsi ett avsnitt med rubriken (s. 386-397) föreslagit riksdagenatt I 1986/87. 1. ta del av de riktlinjer förarbetet med kulturminnesvårds-och kulturmil- KrU 1986/87:15 jöfrågor somredovisats i propositionen, 2. godkänna de riktlinjer förarkeologiska undersökningar i samband med exploateringar som förordats ipropositionen, 3. godkänna att intäkter frånförsäljning av vissa fastigheter får användas för tillskapande av en fond för ipropositionen angivet ändamål, delsunder punkt F33 (s. 397-399) föreslagit att till Riksantikvarieämbetet:Förvaltningskostnader för /88 anvisa ett förslagsanslag av51120000 kr., delsunder punkt F34 (s. 399-401) föreslagit att 1. godkänna vad som ipropositionen anförts angående beslut om bidrag som föranleder utgifter undersenare år än /88, 2. till Kulturminnesvård /88 anvisa ett reservationsanslag av . delsunder punkt F 35 (s. 401) föreslagit att till Riksantikvarieämbetet:Uppdragsverksamhet för /88 anvisa ett förslagsanslag av . Imotion 1986/87:Kr226 av () och () yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om generella krav på dokumentation före exploatering. Imotion 1986/87:Kr239 av () och () yrkas 1. att som sin meningger regeringen till känna vad som anförts om behovet att förstärkakuhurminnesvårdens ansvar, 2. att beslutar attutöver vad regeringen föreslagit anvisa . fill riksanfikvarieämbetetför /88. Imofion 1986/87:Kr252 av () och () yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om en ändring av fornminneslagen så attden kan tillämpas till att skydda under mark dolda fasta fornlämningar somhotas av pågående markanvändning. Imofion 1986/87:Kr265 av m. fl. (m) yrkas, såvitt nu är i fråga, .14. att till Kulturminnesvård för /88 anvisar ett reservationsanslagav . Imotion 1986/87:Kr278 av () och () yrkas 1. att avslårpropositionens förslag i vad avser formerna för statens stöd fill arkeologiskautgrävningar, 2. att hos regeringen anhållerom förslag till nya rikfiinjer för arkeologiska utgrävningar i enlighet med vadsom anförts i motionen. Imofion 1986/87:Kr303 av () och () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av kulturbevarande insatser i . I mofion 1986/87:Kr304 avAnne () och () KrU 1986/87:15 yrkas 1. att under anslaget B2. husgerådskamrnaren (prop. 1986/87:100, bil. 3) anslår 200000 kr.utöver vad regeringen har föreslagit under vartdera /88 och1988/89, 2. att anslaget : Förvaltningskostnader minskas med motsvarande summa. Imotion 1986/87:Kr306 av () och () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna behovet av att tillförariksantikvarieämbetet ordinarie medel för vården av fornlämningar. Imofion 1986/87:Kr318 av m.fl. (m) yrkas, såvitt nu är i fråga, 6.att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om arkeologiska undersökningar. Imofion 1986/87:Kr319 av (c) och (fp) yrkas attriksdagen beslutar att utöver vad regeringen föreslagit anvisa Imilj. tillKulturminnesvård för /88. Ibudgetpropositionen redovisas att det inletts ett arbete med attse över möjligheterna att effektivisera och bredda insatserna inomkulturminnesvårdens område. Utgångspunkten för arbetet är att de fysiskakulturkvaliteterna i vid mening i den byggda och odlade miljön behöver tas fillvara med en ökad medvetenhet. Av skäl som nedan redovisas bedrivs arbetet isamverkan mellan ett antal departement. Ett moment i översynen gällerkulturminnesvårdens s.k. speciallagstiftning, bl. a. fornminnes- ochbyggnadsminneslagarna. Avsikten är att de båda lagarna skall sammanföras i ensamlad kulturminneslag. Avsikten är också att den nuvarande lagsfiftningen ivissa avseenden skall moderniseras och anpassas efter nya behov och krav. Kulturministernanför att han räknar med att det samlade resultatet av översynsarbetet skallredovisas för fidigast /88. Han finner dock anledningatt redan i den nu aktuella budgetpropositionen ge en samladredovisning av de regeringsförslag som läggs fram med anledning av eller avbetydelse för översynsarbetet. Kulturministernframhåller att ett kulturmiljöarbete med den inriktning som redovisats i detföregående bör bedrivas på bred front och få utslag inom flerasamhällssektorer. Det bör omfatta den mera traditionella vården av kulturminneni form av t. ex. byggnadsminnen och fornlämningar men också åtgärder för att tatill vara värden i kulturlandskapet och i den stora mängden av icke exklusivabebyggelsemiljöer. Av betydelse är därför frågor som i budgetpropositionenredovisas under olika huvudfitlar. I proposifionen görs därefter ensammanfattning av vissa frågor som behandlas av miljö-, bostads-ocharbetsmarknadsministrarna. Vidare redovisas förslag med anledning av arkeologiutredningensbetänkande (SOU 1985:13) Fornlämningar och ex- KrU 1986/87:15 ploateringsamt vissa frågor rörande fastighetsförvaltning.Förslag rörande anslagsberäkningar för kulturminnesvården läggs slutligen fram. Dådet gäller de frågor som i enlighet med det sagda behandlas av miljö-, bostads-och arbetsmarknadsministrarna hänvisar utskottet till budgetproposifionen ochtill framställningen i det följande. Frågorna avser vård av fornlämningar ochkulturlandskap samt bebyggelsemiljön. Riktlinj er för arbetet med kulturminnesvårds- ochkulturmiljöfrågor, resursfrågor Utskottethar inte något att erinra mot de riktlinjer för arbetet med kulturminnesvårds-och kulturmiljöfrågor som i korthet redovisas i proposifionen. Frågan ominnehållet i fornminneslagen behandlas i följande huvudavsnitt. I sammanhangetvill utskottet särskilt understryka vikten av att regeringen ägnar de angivnafrågorna samma uppmärksamhet som andra miljöfrågor. Som framgår avbudgetpropositionen har miljöfrågorna en hög prioritet i regeringens polifik.Enligt utskottets mening är det nödvändigt att de värderingar som ligger bakomdetta ställningstagande får ett genomslag inom samtliga de sektorer som hörtill miljöområdet. Idetta sammanhang tar utskottet upp till behandling två motionskrav som medutgångspunkt i vad som anförs i proposifionen i här aktuell del har fill syfteatt förstärka kulturminnesvårdens resurser. Kraven finns i motionerna Kr239(fp, c) och Kr306 (s). I förstnämnda motion görs en allmän genomgång avkonsekvenserna för kulturminnesvården av huvudförslagets tillämpning förriksantikvarieämbetet under en följd av år och av att resurserna fill bl. a.byggnadsvårdsanslaget och till fornvården inte varit tillräckliga under senareår. I motion Kr306 tas upp det bekymmersamma läget för fornvården. Som närmareredovisas i motionen och som ytterligare berörs i det följande har fornvårdentidigare så gott som helt bedrivits i form av beredskapsarbeten. Dessa harminskat kraffigt , och i vissa län och länsdelar utgårinte längre beredskapsmedel för fornvård. Motionärerna vill attriksanfikvarieämbetet skall filiföras ordinarie medel för vården av fornlämningar. Utskottettar först upp frågan om resurser för vård av fornlämningar och kulturlandskap. Arbetsmarknadsutskottethar i sitt av godkända betänkande AU 1986/87:11 medanledning av motioner ingående behandlat frågor om beredskapsarbeten inomnatur- och kulturminnesvården. hänvisar i första hand till denutförliga redovisning som finns i nämnda betänkande (s. 79-81).Arbetsmarknadsutskottet anför för egen del bl. a. följande: Arbeteninom natur- och kulturminnesvården har spelat en stor roll vid insatserna avsysselsättningsskapande åtgärder genom att man på dessa områden kanfillhandahålla ett varierat urval av lämpliga objekt för beredskapsarbeten. Ensådan viktig roll kommer dessa arbeten att ha även i fortsättningen. Det liggeremellertid i sakens natur att beredskapsarbetenas omfattning varierar medkonjunkturförändringarna. Arbetena skall syssel- KrU 1986/87:15 sättaarbetslösa, och de minskas därför vid konjunkturförbättringar och ökadefterfrågan på arbetskraft. Det är inte heller givet att det behov av särskiltanordnad sysselsättning som behövs för grupper av arbetslösa även i ett gottkonjunkturläge gör sig gällande i områden där insatser inom natur- ochkulturminnesvården bedöms som mest angelägna. Fluktuationernai beredskapsarbetenas omfattning - och de kan vara stora - ställer självfalletnatur- och kulturminnesvården inför stora problem, inte minst påplaneringssidan. från den sidan är det, som framhålls även i deföreliggande motionerna, angeläget att man försöker göra natur- ochkulturminnesvården mindre beroende än hitfills av insatser genom beredskapsarbeten.Samma uppfattning gav utskottet uttryck åt vid förra årets behandling avlikartade frågor (AU 1985/86:11 s. 67-68) och kan av utskottet bekräftas ocksåi detta sammanhang. Kulturutskottetinstämde fullt ut i vad arbetsmarknadsutskottet då anförde i angivnahänseende (KrU 1985/86:18 s. 68). Kulturutskottetdelar den uppfattning som redovisas i årets budgetproposition om behovet avatt ytterligare utveckla samarbetet mellan ocharbetsmarknadsstyrelsen då det gäller att ge ochlänsstyrelserna bättre förutsättningar för en långsiktig planering avfornvårdsarbeten. I överensstämmelse med vad arbetsmarknadsutskottet anförttalar emellertid flera skäl för att en utveckling av detta samarbete inte ärtillräckligt för att ge fornvården de resurser som är nödvändiga. Ett skäl äratt man inte heller i fortsättningen kan räkna med att beredskapsarbeten bliraktuella i alla områden där angelägna behov av fornvårdsarbete finns. Ett annatskäl är att det bör finnas viss möjlighet för att bl. a.ge stöd åt kommuner som åtar sig att göra fornvårdsinsatser. I detta sammanhangkan det också finnas anledning erinra om att arbetsmarknadsstyrelsenbeträffande sysselsättningsskapande åtgärder i en särskild rapport införtreårsbudgeten /89-1990/91 anfört att statliga huvudmän inom ramen för sinaordinarie medel bör kunna få resurser så att de när arbetsmarknadsläget såerfordrar kan anordna beredskapsarbeten med bidrag på samma villkor somlandsting och kommuner. En sådan ordning skulle gynna ett rationelltutnyttjande och utgöra incitament för god planering och hushållning med desamlade resurserna. Utskottet vill uttala sin anslutning till detta förslag,såvitt avser . Dådet gäller tillvaratagandet av kulturminnesvårdens intressen närnaturvårdsåtgärder i odlingslandskapet skall vidtas kan det enligt utskottetsmening behövas särskilda resurser hos . Även dennaomständighet talar för att myndigheten får ökade resurser för vård avfornlämningar och kulturlandskap. Sammanfattningsvisanser utskottet att det är oundgängligen nödvändigt att riksantikvarieämbetettillförs ökade ordinarie resurser för vård av fornlämningar och kulturlandskap.Det får ankomma på regeringen att ta ställning till frågan om och i vilkenutsträckning sådana ökade resurser skall tas fram genom överföring frånarbetsmarknadshuvudtiteln. Vad utskottet sålunda anfört med anledning av motionKr239 yrkande 1 i motsvarande del och motion Kr306 bör som sin meningge regeringen till känna. Då det gäller resursernaför och kulturminnesvår- den iandra avseenden än dem som behandlats i det föregående har utskottet KrU1986/87:15 kommit fram till slutsatsen att frågan om behovet av förstärkningarav resurserna lämpligen bör prövas i första hand i samband med regeringensställningstagande fill resultatet av det översynsarbete som pågår inomregeringskansliet. Utskottet förutsätter att regeringen vid sina övervägandenbeaktar bl. a. vad som anförs i motion Kr239. Med hänsyn fill det anfördapåkallar motionen inte någon åtgärd i aktuell del (yrkande 1 delvis). Arkeologiska undersökningar och bostadsbyggande m.m. Vid 1979/(KrU 1979/80:12, rskr.1979/80:51) uttalade att det fanns anledning att se övermöjligheterna att underlätta för arbetsföretagen att finansiera de arkeologiskaundersökningarna och eventuella åtgärder i övrigt som kan komma i fråga. Enutredning, arkeologiutredningen, fillsattes av regeringen . a. det inledningsvis redovisade betänkandet Fornlämningar ochexploatering. En sammanfattning av betänkandet och en sammanställning avinnehållet i remissyttrandena har fogats som bilagor fill budgetpropositionen(bil. 10 s. 609-630). Bestämmelserna om skydd av fasta fornlämningar finns somframgår av det anförda i fornminneslagen. Grundprincipen bakom lagen är attfornlämningar skall bevaras på platsen. Undantag kan göras om fornlämningar isamband med.planerat arbetsföretag medför hinder eljer olägenhet som ej står irimligt förhållande till fornlåmningens betydelse. Om tillstånd fillborttagande av fornlåmning ges, förenas detta som regel med villkor attdokumentation av denna skall ske genom arkeologisk undersökning. Det föreskrivsi lagen (9§ första stycket) att, om det med anledning av allmänt eller störreenskilt arbetsföretag som berör fast fornlåmning erfordras att särskildundersökning av fornlämningen företas eller särskild åtgärd vidtas för attbevara den, kostnaden därför skall åvila företaget, såvida det icke på grund avsärskilda förhållanden finnes obiUigt. Tvist om kostnad för sådan undersökningskall prövas av fasfighetsdomstol. En utgångspunkt för övervägandena i propositionen i häraktuell del är att den grundläggande regeln om kostnadsansvar i fornminneslagenskall bibehållas. Kulturministerns överväganden redovisas mot den angivnabakgrunden i fyra särskilda avsnitt med rubrikerna Tilläggslån till undersökningar i samband med bostadsbyggande, Information och planering kring fornläm ningar. Riktlinjer för skälighetsprövning och De arkeologiska fältarbetena m.m. , Regeringen föreslår att skall godkänna deriktHnjer för arkeologiska undersökningar i samband med exploateringar somförordats i propositionen. Med utgångspunkt i det angivna ställningstagandet,att någon ändring inte är mofiverad av fornminneslagens grundläggande regel omkostnadsansvar, innebär rikfiinjerna sammanfattningsvis följande: Deförändringar som är påkallade för att förbättra företagens möjligheter att bäraarkeologiska undersökningskostnader bör tillgodoses inom ramen KrU 1986/87:15för bostadsfinansieringssystemet och inte genom ändringar i fornminneslagen.Möjligheterna att minska företagens kostnader bör i första hand fillgodosesgenom effekfivare informafion om fornlämningar och planering av arbetsföretagensamt genom metodutveckling och effektivisering av de arkeologiska fältarbetena.Riksantikvarieämbetet bör ges vissa resursökningar för att säkerställa enutveckling på dessa punkter. Det närmare innehållet i propositionen i denna del framgårav framställningen i det följande och av propositionen. Fråga om kostnadsansvaret m. m. i fornminneslagen 1 motion Kr278 (m) tas till utgångspunkt för yrkandena dehöga kostnaderna för arkeologiska utgrävningar som drabbar exploatörer vidbyggföretag i , , och andrastäder med medeltida stadskärnor.Det är i sista hand de blivande hyresgästerna som drabbas av kostnaderna,framhåller motionärerna. De anser att statsmakterna skall låta utarbeta nyariktlinjer för arkeologiska utgrävningar som syftar till att begränsa verksamhetenstotala omfattning. En precisering bör ske av vad som i framfiden skall ansesvara av riksintresse, och staten bör ensam svara för kostnaderna, när dettariksintresse skall hävdas genom en arkeologisk utgrävning. Det får i ökadutsträckning överlåtas till kommande generationer att svara för de utgrävningarsom med hänsyn till de samhällsekonomiska konsekvenserna inte kan komma tillstånd . Mofionärerna anför ytterligare synpunkter iämnet. Utskottet hänvisar även fill mofionsmofiveringen. Utskottet vill för sin del framhålla följande.Motionärernas förslag synes stå i strid med såväl de principer som dennuvarande fornminneslagen bygger på som de förslag som arkeologiutredningenlagt fram och som fått stöd av det stora flertalet remissinstanser. Riksdagenuttalade , då översynen av fornminneslagen initierades, att någon sakligförsämring av skyddet för fornlämningar inte borde komma i fråga. mening skulle ett bifall till motionsförslaget kunna leda fill ett sådantresultat. Som kulturministern anför skulle ett väsentligt utökatkostnadsansvar också resultera i en ökad stadig planering och styrning av denarkeologiska undersökningsverksamheten och därmed påverka kommunernas ochexploatörernas planering. Utskottet vill också uttala sin anslutning till vadarkeologiutredningen anfört av innehåll att det är ett nationellt intresse attbevara fornlämningarna, medan det allmänt sett inte är något riksintresse attlåta ta bort dem. Den för vars skull fornlämningen måste avlägsnas bör därförbekosta den arkeologiska undersökningen. Det finns emellertid - som arkeologiutredningen föreslagit- anledning att inom det befintliga regelsystemet vidta åtgärder i syfte attundvika att exploatörerna belastas med höga arkeologiska undersökningskostnaderoch att förbättra möjligheterna för dem att bära sådana kostnader. Här finns skäl att särskilt nämna att regeringen ibostadshuvudtiteln (bil. 13) föreslagit att visst belopp skall fådisponeras för filläggslån till arkeologiska undersökningskostnader i sambandmed bostadsbyggande. Enligt proposifionen bör långivningen begränsas tillområden med samlad äldrebebyggelse där dels allmänintresset av att byggnader kommer till stånd KrU1986/87:15 är störst, dels möjligheter saknas att anpassa exploateringen så attfornlämningar inte berörs och dels de arkeologiska undersökningskostnaderna ärrelativt sett höga. Förslaget behandlas av bostadsutskottet. Kulturutskottettar i det följande i viss utsträckning även upp frågan om insatser för attbegränsa exploatörens undersökningskostnader. I övrigt hänvisar utskottet fillpropositionen. I enlighet med det anförda avstyrker utskottet motionKr278. Propositionens förslag bör godkännas av . I propositionen föreslås (bil. 10 s. 392-393) attriksantikvarieämbetet skall ges ökade möjligheter att i vissa fall bekostafördjupade inventeringar och arkeologiska prospekteringar, som föregår särskiltmer omfattande exploateringar och som utförs frivilligt efter länsstyrelsensrekommendafion. Detta gäller fall då resultatet blir att inte kange tillstånd till det planerade ingreppet i fornlämningen. Det föreslås ocksåatt arbetsföretag som i övrigt helt eller delvis enligt fornminneslagens reglerär befriade från kostnadsansvar för arkeologisk undersökning inte heller skallbehöva stå för sådana prospekteringskostnader. Utskottet tillstyrker attriksdagen godkänner propositionen i denna del. Utskottet har inte något att erinra mot att ökade resursertillförs för att i enlighet med vad som anförs ipropositionen (bil. 10 s. 393) myndigheten skall få bättre möjligheter att vidbillighetsprövningen svara för oförutsedda kostnader i fall då kostnadernablir höga. 1 samband med medelsberäkningen behandlar utskottet ettmotionsyrkande om storleken av resurserna för billighetsprövningen. Den arkeologiska undersökningsverksamheten i samband medexploateringar utförs i flertalet fall av , som har ensärskild uppdragsenhet (UV) med regionala kontor ute i landet. Även vissaregionala och kommunala museer utför arkeologiska uppdrag. I motion Kr 318 (m) förordas att även andra institutionermed vetenskaplig kompetens - i och utlandet - bör få möjlighet attkomma in med anbud då en undersökning är aktuell. Detta skulle bl. a. innebäraen värdefull kostnadspress på undersökningen, menar motionärerna (yrkande 6). Utskottet vill framhålla att det inte finns något somhindrar att även andra institutioner än de som i allmänhet utförarkeologiska undersökningar utnyttjas för ändamålet. Ävenuniversitetsinsfitutionerna gör undersökningar, men universiteten saknar enorganisafion för att kunna åtaga sig uppdragsverksamhet. a. mofionsmofiveringen och genom vad som anförsi den ovan behandlade motion Kr278 har för utskottet aktualiserats frågan omvilka möjligheter det kan finnas att begränsa undersökningskostnaderna förarbetsföretagen utan att staten drabbas av någon motsvarande kostnadsökning.Utskottet vill i detta hänseende hänvisa till propositionen (bil. Det framhålls där bl. a. att det behövs en utveckling av undersökningsverksamheten,och föreslås få vissa ökade resurser för ändamålet. Detframhålls att det år angeläget att de möjligheter som finns att rationaliseraverksamheten väl tas till vara i vad gäller förändringar av defältarkeologiska metoderna. Det är också angeläget att resultaten från KrU1986/87:15 tidigare undersökningar kan bearbetas och utvärderas med sikte påatt bl. a. i möjligaste utsträckning reducera omfattningen av undersökningarna,t. ex. beträffande fornlämningstyper som fidigare väl utforskats. I propositionenframhålls vidare att det är angeläget att de kunskaper som löpande vinns genomde arkeologiska undersökningarna kan ligga till grund för länsstyrelsernasbeslut och bedömningar av erforderliga undersökningar vid tillstånd tillborttagande av fornlämningar. Det är en viktig del av riksanfikvarieämbe-tetsuppgift som central myndighet för kulturminnesvården att stödjalänsstyrelsernas kunskapsuppbyggnad i dessa avseenden. Utskottet vill här ocksåframhålla att frågor om förbåttrade handläggningsrutiner, säkrareförhandsbesked om undersökningskostnader m. m. i anslutning fill fornminneslagensregelsystem behandlas i regeringens översyn av kulturminnesvårdensspeciallagstiftning. Utskottet får således anledning att i samband medregeringens kommande redovisning av översynen ånyo överväga frågor som harbetydelse för arbetsföretagens undersökningskostnader. Med hänsyn till det anförda är det inte erforderligt mednågot initiativ av utskottet i här aktuell del. bör godkänna de rikfiinjer för arkeologiskaundersökningar i samband med exploateringen som anges i proposifionen i den månriktlinjerna inte behandlats i det föregående. 1 motion Kr252 (fp) tas med utgångspunkt i förhållandena ivisst område i upp frågan om skyddet för fornlämningar som saknar synligamärken ovan jord och som kan förstöras av de moderna jord- och skogsbruksmaskinerna.Motionärerna pekar särskilt på att plogningen blir allt djupare och attfornlämningar av angivet slag förekommer främst inom de fornlämningsrikafullåkersbygderna, där intensiv odling under långa fider utplånat de synligamärkena efter fornlämningar, som främst består av förhistoriska bosättningslämningaroch gravar. Utskottet vill, på grundval av information som inhämtatsfrån bl.