bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — I 3 kap. riksdagsordningen finns bestämmelser som harbetydelse för planeringen av regeringens propositionsarbete. Där finns bl. a.bestämmelser om när propositioner senast måste lämnas till för attkunna behandlas under pågående (2 och 3 §§). De tidsgränser som finnsär följande: försärpropositioner med anslag för kommande budgetår för övriga propositionerutom kompletteringspropositionen föreutgången av april för kompletleringspropositionen Tiderna får överskridas bara om del finns synnerliga skäl(4 § andra stycket tredje punkten). Vidare sägs det alt regeringen bör avlämnasina propositioner på sådana tider att anhopning av arbete hos ommöjligt förebyggs (5 § första stycket). Erfarenheterna av propositionsarbetet i regeringskanslietvisar att propositionerna i stor omfattning lämnas till riksdagenkoncentrerade till tiden närmast före de här redovisade slutdagarna. Det händerockså att lagpropositioner lämnas till så sent att det efterriksdagsbehandlingen blir svårt för regeringen att hinna promulgeraförfattningarna i tillräckligt god tid före ikraftträdandet. Enligt statsrådsberedningens rekommendationer ärhuvudregeln att det bör förflyta minst från det alt en författningkom ut av trycket till dess den träder i kraft (Gröna boken punkt 142, s. 68).Konstitutionsutskottet har också vid ett flertal tillfällen kritiserat denbristande planeringen i av propositionsarbetet. För att underlätta propositionsplaneringen harstatsrådsberedningen ställt samman bilagda "lathund" för de olikamoment och tider som propositions-arbetet normalt kräver i regeringskanslietoch i . Denna lathund kan givetvis anses ge endast riktmärken. Dentidsåtgång som här anges kan te sig väl ordentligt tilllagen och därmedorealistisk för ärenden som läsaren har egen erfarenhet av.Statsrådsberedningen har ändå utgått ifrån att det kan vara värdefullt fördepartementen att på detta sätt få en samlad överblick över hur arbetstiden förde olika momenten kan tänkas fördela sig när arbetet bedrivs utan tidspress.Självklart måste dock varje tidsplan i det enskilda fallet bero av frågansbeskaffenhet i sak och departementets allmänna arbetsläge. Lathunden bygger påmaterial från statsrådsberedningens introduktionskurser förpropositionsskrivning och en sammanställning som kanslichefen i riksdagensutbildningsutskott har gjort. Under arbetet har departementens rättschefergetts tillfälle att lämna synpunkter. Sammanfattningsvisger lathunden beskedet att en proposition med förslag som avses att verkställasden , normalt bör lämnas över till KU 1986/87:33 riksdagenredan före sommaruppehållet året innan. Det år i och för sig Bilaga B 5 Cmöjligt för regeringen att lämna över en proposition till även närriksmöte inte pågår (3 kap. 5 § andra stycket riksdagsordningen). Eftersom"semesterregeringar" normalt inte bör besluta i viktigare frågor,står denna möjlighet i dessa fall öppen främst för propositioner som regeringenbeslutar före eller efter regeringens sommaruppehåll. KU 1986/87:33 Bilaga B 5 C STATSRÄOSBEREDNINGEN 1 (3) DC OLIKA NOMENTEN 1 PROrailTIONSAlSETET - ENLATWMD TIdsberSknlngarna utgårfrSn en proposition pl 30 - 50 sidor. 1 Arbetet 1 reseHngsknnsllet fBre aviaMMnde tillriksdagen > 1.1 Primär beredning 2-4 nSn. Föredragning Införenhetschef/rättschef/ Föredragning vid allniän beredning (ev.) Ställningstagande till synpunkter Inrättning Stordelning (minst ) Kontrolläsning (2 personer) 1.3Yttrande frin datainspektionen (DI) Fr.o.M. under förutsättning att godkänner avtalet ommedbestämnande vid beredningen av regeringsärenden. KU1986/87:33 Bilaga B 5 C Regeringsbeslut (sammanträde ) (sonnaruppehlllmitten av juni - början av sept.) Ställningstagande till lagrådets synpunkter Sändning per tråd till tryckeriet Korrekturläsning (2 personer) Rättelser, läsningav avdrag 1.6Regeringsbeslut (sammanträde ) Trycklov Tryckning Bindning (ev.) SuMtnfattnlngav avsnitt 1 (exkl. primär beredning): Ej intern delning " yttrande från DI " lagrådet 1-1,5 månader Interndelning Yttrande från DI Lagrådet KU 1986/87:33 Bilaga B 5 C (kontakt bör alltid tas med utskottet när prop. arbetet 1 dep. Bordläggning, motionstid 15dagar Inläsning, utarbetande av föredragnings- promemoria, m.m., utsändning, föredrag ning, ev. hearing, uppvaktning 5-10 " Skrivning av utskottsbetiinkandet, Utsändningsdag - justering 5-7 " Justering,korrekturläsning, trycklov() (5)- 12 " Trycklov -bordläggning () 3 " Bordläggning - kamnarbehandling () 5 " Arbete 1 : soa till stor del kan utföras under riksdagsbehandlingen (endcistlagpropositioner) Delning avförfattningste>:ter, sättning, korrekturläsning och Inrättningar 5-15 " Arbetet 1 regerlngskansllfit efter rlksdagsbelut Regeringsbeslut(sammanträde ) Trycklov författningar () Kungörande i SFS () Ikraftträdande av författriingar(bör vara minst efter kungörandet) **************** 5 De olika tiderna saaunrSknade(sammanträdes fri a perioder i ejInräknade): Lagpropositioner: övriga propositioner: PMangående redovisning av KU1986/87:33 bemyndigandeni normgivningshänseende, m. m. har tidigare aktualiserat frågan omett särskilt register över bemyndiganden i normgivningshänseende (seKU 1979/ 80:50 s. 13, 1983/84:30 s. 5 och 1985/86:25 s. 10). Önskemålet om ett särskilt register för riksdagensbemyndiganden har sin grund i det förhållandet att bestämmelser som riksdagenslår fast i lag ofta utgör en liten del av alla de ytterligare regler i form avförordningar och myndighetsföreskrifter som ett riksdagsbeslut ger upphov till.Det saknas emellertid ett bra hjälpmedel för att skall kunna få en samladöverblick över den delegerade regelgivningens volym och karaktär och deförändringar häri som äger rum. har tidigare genomförtundersökningar av hur regeringen använt sin normgivningsmakt enligt riksdagensbemyndiganden inom vissa områden. Sådana undersökningar kräver ett omfattandearbete och det är därför svårt att göra kontinuerliga uppföljningar och snabbtfå en bild av de förändringar som sker. I samband med granskning överlämnadestatsrådsberedningen en promemoria i vilken redovisades ett förslag om att medhjälp av det s. k. fulltextregistret över upprättaen sammanställning av de bemyndiganden som lämnat i lag. Medanledning av statsrådsberedningens förslag yttrade (KU1985/ 86:25) att en sådan sammanställning borde kunna öka överblickbarheten ochutgöra ett första steg i ett arbete för att få fram ett grundmaterial med varshjälp det skall vara möjligt att fortlöpande undersöka hur normgivningsbemyndigandentillämpas. Inom utskottet hade även diskuterats vilka åtgärder som kundebehövas för att registret skall kunna användas så effektivt som möjligt. Någrakonkreta ställningstaganden borde dock enligt utskottet inte göras innanstatsrådsberedningens material färdigställts. Enligt utskottets mening var delnaturligt att även andra utskott i skulle undersöka om de kundeanvända materialet för uppföljningar av hur lämnade bemyndiganden tillämpasinom deras beredningsområden. Det borde enligt utskottet också kunna övervägasom revisorer skall få ett ansvar för registerhållning och på vadsått de kan engageras i uppföljningsarbetet. Arbetet med ett särskilt register övernormgivningsbemyndiganden har resulterat i att statsrådsberedningen tagit framen förteckning över bemyndiganden. Förteckningen har överlämnats tillkonstitutionsutskottet. 1 underbilaga till denna promemoria redovisarstatsrådsberedningen de principer efter vilka förteckningen utarbetats.Avsikten är att förteckningen skall hållas aktuell genom halvårsvisarevisioner. I anslutning till detta granskningsärende har GunnarBiörck i (m) väckt en fråga om regeringens kontroll av hurföreskriftsmakten utövas av myndigheterna. har härvid efterlysten redovisning av hur de s. k. stupstocks- och solnedgångsteknikerna tillämpatsi det regelförenklingsarbete som pågår inom . En redovisning av det pågående regelförenklingsarbetet,bl. a. vad gäller tillämpningen av de nämnda teknikerna, finns intagen i ett avsnitt 505 budgetproposition (prop. 1986/87:100, bilaga 2 Gemensamma frågor, KU 1986/87:33avsnitt 1 Regelförenkling och delegering, s. 1 10). Detta avsnitt ibudget- Bilaga B 6 propositionen kommer att behandlas avkonstitutionsutskottet tillsammans med proposition 1986/87:99 om ledning av denstatliga förvaltningen. Förteckning över vissa av riksdagensnormgivningsbemyndiganden I granskningsbetänkande (KU1985/86:25 s. 10) har aktualiserat frågan om ettsärskilt register över bemyndiganden i normgivningshänseende.Statsrådsberedningen har färdigställt en förteckning över vissa avriksdagens normgivningsbemyndiganden till regeringen beslutade eller ändradeår 1975 och . Förteckningen har utarbetats efter följande principer. 1 förteckningen redovisas de författningsbestämmelser ivilka har lämnat regeringen normgivningsbemyndiganden. Endast deparagrafer redovisas som har beslutats i en författning publicerad i Svenskförfattningssamling (SFS). Uppgifterna i förteckningen har främst tagits fram medhjälp av det dataregister över författningar i fulltext som förs ijustitiedepartementet, det s. k. fulltextregistret. Dataregistreringen fördetta register började år 1977.1 registret finns intaget alla nya författningaroch alla ändringsförfattningar samt omtryck som publicerats i SFS sedan år1977. Successivt tillförs registret också författningar ur det äldreförfattningsbeståndet. Uppgifterna ur fulltextregistret har tagits fram med hjälpav följande sökord: "regeringen", "föreskriva","föreskrift", "bestämma" och "bestämmelse" iolika böjningsformer. Uttaget ur registret har omfattat samtliga paragrafer sombeslutats eller i något avseende ändrats , då den nya regeringsformenbörjade tillämpas, eller . Uppgifterna från fulltextregistret harkompletterats med uppgifter som manuellt hämtats från SFS åren 1975 1976.Författningar som utkommit av trycket t. o. m. utgången av harbeaktats. omfattar inte vissa viktiga lagar påskatte- och tullagstiftningens område. Så är fallet med bl.a.kommunalskattelagen (1928:370), uppbördslagen (1953:272) och taxeringslagen(1956:623). Dessa har fått genomgås manuellt vid undersökningen. På dettaområde har det ansetts vara av intresse att redovisa även vissa bemyndigandenatt meddela verkställighetsföreskrifter, liksom vissa äldre bemyndiganden. De uttagna författningstexterna har granskatsindividuellt. I några fall har det varit tveksamt om ett bemyndigande överhuvud taget bör tas med i förteckningen. Som ett exempel kan nämnas fall därdet inte står klart huruvida föreskriften skall tolkas som ettnormgivningsbemyndigande eller endast som ett bemyndigande aft i enskilt fallbesluta om avvikelse från författningens bestämmelse. Ett annat exempel rör denstatsrättsliga valören hos vissa bemyndiganden på skattelagstiftningens område.Utgångspunkten för arbetet har varit alt i de oklara fallen tolka föreskriftensom ett normgivningsbemyndigande. De s. k. kvasibemyndigandena, dvs. föreskriftersom endast erinrar om regeringens normgivningskompetens direkt på KU 1986/87:33 Underbilaga till bilaga B 6 grund avregeringsformen, har även i viss begränsad utsträckning tagits med. De redovisade paragraferna har granskats av olikahandläggare. Urvalet Underbilaga kan därför visa sig vara inkonsekvent påenskilda punkter. Härtill kommer till bilaga B 6 att erfarenheterna avarbetet gör det nödvändigt att reservera sig för det framtagna underlagetsfullständighet. .Bemyndigandena redovisas med hänvisning till aktuell paragraf under denförfattning till vilken de hör. Författningarna redovisas i kronologiskordning. Till förteckningen hör ett sökordsregister. Orden i dettaregister är hämtade från författningarnas rubriker. Varje författning redovisasmed endast ett sökord. Sökorden motsvarar det huvudsökord som finns upptagetför resp. författning i registret över gällandeSFS-författningar och följer i övrigt principerna för detta register. Statsrådsberedningen är beredd att under en försöksperiodhålla förteckningen aktuell genom halvårsvisa revisioner. Utdrag ursocialutskottets betänkande 1985/86:13 ku 1986/87:33 Bilaga B 7 A Legitimation för medicintekniska assistenter antog en ny lag om behörighet attutöva yrke inom hälso- och sjukvården (prop. 1983/84:179, SoU 32, rskr 376).Lagen trädde i kraft (SFS 1984:542). I 2 § behörighetslagen uppräknas de yrken för vilkalegitimation kan meddelas. Det gäller barnmorska, glasögonoptiker, logoped,läkare, psykolog, psykoterapeut, sjukgymnast, sjuksköterska och tandläkare. 1paragrafen anges vidare vilken utbildning, i allmänhet viss angiven examen,som krävs för legitimation för resp. yrke. Även den praktiska tjänstgöring somkrävs finns angiven. Förutom den angivna utbildningen och praktiskatjänstgöringen finns enligt särskild bestämmelse i paragrafen möjlighet att iindividuella fall meddela legitimation åt den som visar att han på annat sättförvärvat motsvarande kompetens. Det är den som ansöker om legitimation somskall visa att han har de kunskaper och färdigheter som krävs (prop. s. 36).Frågor om legitimation prövas av . I samband med behandlingen av lagförslaget behandladeutskottet en motion om övergångsbestämmelser om legitimation för operations-,röntgen- och radioterapiassistenter med äldre utbildning. Syftet med motionenvar att dessa skulle kunna erhålla legitimation som sjuksköterskor och såledesgenom särskilda övergångsbestämmelser jämställas med personer medsjuksköterskeexamen enligt den nya studieordningen. Utskottet redogjorde i betänkandet (s. 14 f) förskillnaderna mellan de olika utbildningarna och anförde härefter följande. Enligt 2 § BehörighetsL får legitimation för ett iparagrafen angivet yrke meddelas - förutom den som har genomgått den utbildningoch i förekommande fall den praktiska tjänstgöring som anges för yrket - densom visar att han på annat sätt förvärvat motsvarande kompetens. Möjlighetfinns sålunda för en operations-, röntgen- eller radioterapiassistent med äldreutbildning som visar sig ha kunskaper m. m. motsvarande dem som den nyautbildningen ger att erhålla legitimation som sjuksköterska. Som framgått av den tidigare framställningen är dock deäldre utbildningar som tas upp i motionen inte i alla avseenden jämförbara medden nya sjuksköterskeutbildningen med motsvarande inriktning. Utskottet ärdärför inte berett att generellt uttala sig för att alla här aktuellautbildningar direkt skall berättiga till legitimation som sjuksköterska. Det framstår emellertid som rimligt att de assistenter sominte kan visa att de ändå har tillräcklig kompetens för att erhållalegitimation som sjuksköterska ges tillfälle att i erforderlig mån kompletterasin utbildning. Detta kan t. ex. ske genom alt de fullgör vissa moment av dennya sjuksköterskeutbildningen. Utskottet förutsätter att regeringenuppmärksammar och universitets- och högskoleämbetet på dennafråga. Utskottet förutsätter vidare att regeringen inom ramen föröversynen av förordningen (1982:771) om behörighet till vissa tjänster inom den lands tingskommunala hälso- och sjukvården och om tillsättning av sådana tjänster överväger bestämmelser som säkerställer att ifrågavarande assistenter även 509 fortsättningsviskan uppehålla de tjänster de innehar vid den nya lagens KU 1986/87:33ikraftträdande. Motion 1983/84:2856 (s) synes därför inte böra föranleda gilasa B 7 A något initiativ av . Motionen avstyrks därför. 1 motion So434 av () och Ing-MarieHansson (s) yrkas att ger regeringen till känna att frågan omlegitimation av medicinlekniska assistenter bör prövas. a. att överlämnat en utredning i vilken det föreslåsatt de äldreutbil-dade assistenterna skall genomgå en kompletteringsutbildningpå omkring för att kunna erhålla legitimation. Behovet av denna långakompletteringsutbildning ifrågasätts av motionärerna, som också påpekarsvårigheterna att jämföra olika utbildningar på det sätt socialstyrelsengjort. Enligt motionärerna bör man vidare beakta att assistenterna förutom sinformella kompetens också har lång yrkeserfarenhet och därigenom förvärvatpraktiska kunskaper som måste tillmätas betydelse i sammanhanget. Utskottet har erfarit att regeringen genom beslut den 27februari beslutat om viss ändring av övergångsbestämmelserna till förordningen(1984:545) om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvärden m. m.Ändringen innebär att vid bedömning av fråga om legitimation som sjuksköterskaenligt behörighetslagen den sökande skall anses ha förvärvat en kompetens somär likvärdig med sjuksköterskeexamen med motsvarande inriktning om den sökandedels genomgått någon av de här aktuella utbildningarna (operationsassistent,radioterapiassistent, röntgenassistent, oftalmologassistent), dels arbetat inomyrket motsvarande heltidstjånstgöring . Utskottet konstaterar alt regeringens åtgärd innebär attden fråga som tagits upp av motionärerna fått en lösning. Motionen påkallardärför inget uttalande. 8. beträffande legitimation förmedicinlekniska assistenter att avslår motion 1985/86:So434, beträffande reglering av krav för legitimation av DanielTarschys (fp), (), Per (), ()och () som anför följande. Regeringen har genom beslut beslutatom vissa ändringar i övergångsbestämmelserna till förordningen (1984:545) om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m. m. Innebörden av regeringens beslut är att vissa medicinsk-tekniska assistenter med äldre utbildning skall anses ha en kompetens som är likvärdig med sjuksköterske examen med motsvarande inriktning i vad gäller rätten till legitimation som sjuksköterska. Vianser den formella handläggningen av denna fråga felaktig. Enligt vår KU1986/87:33 mening borde en sådan åtgärd ha underställts prövningoch Bilaga B 7 A genomförts i lagform, ej i förordning. Skälen härtill ärföljande. I2 § lagen (1984:542) om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvårdenm.m. (behörighetslagen) anges den utbildning som krävs för erhållande avlegitimation. För legitimation som sjuksköterska skall den sökande ha genomgåttutbildning för sjuksköterskeexamen. Det finns dock enligt samma lagrummöjlighet att meddela legitimation även för den som visar att han på annat sättförvärvat motsvarande kompetens. Det år den som ansöker om legitimation somskall visa att han har de kunskaper och färdigheter som krävs (prop.1983/84:179 s. 35-36). Frågor om legitimation prövas enligt 3 § aysocialstyrelsen. I12 § behörighetslagen finns bemyndigande för regeringen att meddela ytterligareföreskrifter i frågor som avses i lagen. 1 propositionen (s. 43) angavs ihuvudsak att dåvarande bestämmelser behövde ses över i syfte att samlabestämmelserna i en författning och hålla nere antalet nivåer i regelgivningen. Någonallmän dispensmöjlighet för regeringen finns inte enligt behörighetslagen. Iövergångsbestämmelserna till behörighelslagen finns regler om rätt för den somfått kompetensbevis enligt äldre lag eller som uppfyller bestämmelserna försådant att erhålla kompetensbevis enligt de nya bestämmelserna. I propositionen(s. 31) anfördes att det övergångsvis kan behövas bestämmelser dels för deyrkesutövare som legitimerats enligt äldre bestämmelser, dels för dem somuppfyller kraven för legitimation enligt äldre bestämmelser men ännu inte fåttlegitimation. Övergångsbestämmelserna till lagen omfattar alltså bl. a.personer som legitimerats som sjuksköterska enligt äldre ordning eller somkunnat få sådan legitimation enligt äldre ordning. k. medicinsk-tekniska assistenterna hade inte rätt till legitimation somsjuksköterska enligt äldre ordning och omfattades alltså inte av lagensövergångsbestämmelser. Frågan om att utsträcka dessa övergångsbestämmelser isyfte att göra det möjligt även för denna grupp att få legitimation somsjuksköterska enligt den nya lagen behandlades av i samband medlagens tillkomst. I betänkandet SoU 1983/84:32 avstyrkte utskottet ettmotionsyrkande härom och uttalade att utskottet inte var berett att generellt uttalasig för att alla här aktuella utbildningar direkt skulle berättiga tilllegitimation som sjuksköterska. Utskottet ansåg det däremot rimligt att deassistenter som inte kunde visa att de hade tillräcklig kompetens för atterhålla legitimation som sjuksköterska skulle ges tillfälle att i erforderligmån komplettera sin utbildning (betänkandet s. 15). Lagenoch dess förarbeten visar enligt vår mening alt behörighetslagen uttömmandereglerar de allmänna kraven för legitimation som sjuksköterska. En utvidgningav möjligheten till legitimation till nya grupper förutsätter därför ändringeller komplettering av behörighetslagen eller dess övergångsbestämmelser.Möjligheten till legitimation efter individuell prövning av sökandens kompelenskan inte tas till intäkt för att utfärda generella regler Om hur prövningenskall ulfalla. Det bör även påpekas deninkonsekvens som ligger i att lagform ansetts 511 erforderlig när det gällersjuksköterskor med legitimation enligt äldre KU 1986/87:33 bestämmelsereller däremot svarande kompetens, men alltså inte när det Bilaga B 7 Agäller en grupp som inte heller tidigare kunde få legitimation som sjuksköterska. Sammanfattningsvisanser vi att regeringen förfarit felaktigt genom att lösa frågan omassistenternas rätt till legitimation genom förordning i stället för attframlägga erforderliga lagförslag för . Regeringens beslut i ärendetbör prövas av . PMangående regeringens beslut om föreskrifter som ku 1986/87:33 gör det möjligt för vissa medicinsk-tekniska Bilagab 7 b assistenteratt få legitimation som sjuksköterska trädde lagen (1984:542) om behörighet attutöva yrke inom hälso- och sjukvården m. m. (behörighetslagen) i kraft (prop.1983/84:179, SoU 32, rskr. Propositionen grundas på förslagen i 1981 årsbehörighetskommittés betänkande (SOU 1983:33) Kompetens inom hälso- ochsjukvården. I lagen har samlats de bestämmelser om kompetensbevis och ombehörighet för hälso- och sjukvårdspersonalen som bör meddelas i lag och somtidigare var spridda på ett tämligen stort antal författningar, oftast enförfattning för varje yrkesgrupp. Med kompetensbevis avses bevis om legitimation, bevis omspecialistkompetens och vissa behörighetsbevis. Bevis om legitimation kan meddelas för nio yrkesgrupper,nämligen barnmorskor, optiker, logopeder, läkare, psykologer, psykolerapeuter,sjukgymnaster, sjuksköterskor och tandläkare. LegiUmaiion som sjuksköterska kan meddelas den som haravlagt svensk sjuksköterskeexamen. - För den som avlagt sjuksköterskeexamenutomlands finns särskilda bestämmelser i förordningen (1984:545) om behörighetatt utöva yrke inom hälso- och sjukvården m: m. - Legitimation somsjuksköterska kan också meddelas den som visar att han eller hon på annat sättän genom avlagd sjuksköterskeexamen förvärvat motsvarande kompetens. 2 Den nya vårdutbildningen infördes nya vårdutbildningar inom denkommunala delen av högskolan. Tre allmänna utbildningslinjer inrättades, bl.a.hälso- och sjukvårdslinjen som leder fram till sjuksköterskeexamen. Hälso- och sjukvårdslinjen har fyra inriktningar på nivån80 poäng och två inriktningar på nivån 90 poäng. 1 nedanstående tabell angesdessa utbildningsinriktningar i den vänstra kolumnen. Inriktningarna 14omfattar 80 poäng. Inriktningarna 5 och 6 90 poäng. I den högra kolumnen angesde äldre utbildningar som ersatts av de nya utbildningarna. 33 1986/87. Nyautbildningar Äldre utbildningar KU 1986/87:33 Allmän hälso-och sjukvård 1.Sjuksköterskeutbildning med vida- reutbildning'i medicinsk och kirurgisk sjukvård Psykiatrisk vård 2. Vidareutbildning i psykiatrisk sjukvård Utbildning till förste skötare och över skötare ' Operationssjukvård 4'. kombinerad med vidareutbildning i ' ' Utbildning till röntgenassistent(radiologi) ' Radioterapi (radiologi) 6. I samband med att den nya vårdutbildningen genomfördesdebatterades huruvida den nya sjuksköterskeutbildningen hade sådant innehålloch sådan omfattning alt samtliga sex inriktningar kunde läggas till grund förlegitirha-tion som sjuksköterska. behörighetskommitté ansåg att dekunde göra det, och regering och riksdag delade kommitténs uppfattning (seprop. 1983/84:179, SoU 32, rskr.