bet · GA01BoU1 · 1986-12-31 00:00:00 — De riktlinjer som ges i propositionen liggerenligt utskottets uppfattning väl i linje med vad tidigare uttalat.Den utveckling och forskning som pågår kan ge underlag för mera specificeradekrav. När det finns fullgoda ersättningsmaterial att tillgå bör sådana självfalletanvändas om det inte ter sig helt orimligt med hänsyn till byggnadensanvändning. Utskottet avstyrker med det anförda motion 1985/86:73 (vpk) yrkande5 i motsvarande del samt motion 1985/86:77 (s) yrkande 2. Beträffande frågan om tolkningen av uttrycket"nedsatt rörelse- och orienteringsförmäga" i 3 kap. 7 § måstekonstateras att det skulle strida mot ordalydelsen att därmed förstå ävenallergi. Utskottet anser det inte heller möjligt att uppställa ett generelltkrav pä att alla bostäder, arbetslokaler etc. skall vara byggda så att de intekan framkalla allergiska besvär. Som föreslås i propositionen bör såledesfrågor om byggnadsmaterials betydelse för hälsan hänföras till 3 kap. 5 § oehbedömas med utgångspunkt frän begreppet sanitär olägenhet. Utskottet avstyrkermed hänvisning till det anförda även yrkande 3 i motion 1985/86:77 (s). SoU 1985/86:1 y 1 motion 1985/86:68 av m. fl. /.rj behandlassamrådet vid planläggning. 1 motionen anförs bl. a. att det är nödvändigt genom debatt och information får fram ett sä fullständigt beslutsunderlagsom möjligt. Det kan endast nås om samråd sker med kommunmedlemmarna iallmänhet, men också med olika intresseorganisationer. Speciellt viktigt är attöverlägga med de handikappades organisationer. Det skulle säkert vid mångatillfällen både förenkla och förbilliga det framtida byggandet. Motionärernavill därför ha obligatoriskt samråd med de handikappades organisationer isamband med bygg- och planarbetet i kommunerna. Jämfört med nuvarande regler föresläs i PBL en utökadskyldighet för kommunen att samräda när planer upprättas. Enligt propositionenbör formerna för samrådet inte lagregleras utan anpassas till deförutsättningar som råder i olika situationer. Enligt 4 kap. 3 § skall kommunenbereda alla som har ett väsentligt intresse av en översiktsplan tillfälle tillsamråd. Motsvarande bestämmelse finns beträffande detaljplan i 5 kap. 20 §. I propositionen (s. 536) anförs i anslutning till 4 kap. 3§ att med "andra som har ett väsentligt intresse av planförslaget"avses bl. a. intresseorganisationer, natur- och friluftsorganisationer, handikapporganisationer,fackliga organisationer pä distriktsnivå m. fl. Avser planförslaget ettbegränsat område kan det enligt propositionen vara skäl att samräda med t. ex.vägförening, villaägarförening. Hem och skola, lokala miljögrupper m. fl. 1propositionen framhålls att kommunen frän fall till fall bör avgöra vilken omfattningsamrådet skall ha och anpassa formerna för samrådet därefter. Kommunen behöverinte heller gå ut till var och en av intressenterna med information. Däremotskall kommunen vara verksam för att det hälls samrådsmöten. Utskottet anslutersigtill den lösningsom föreslås ipropositionen, nämligen att det bör ankomma pä resp. kommun att frän fall tillfall avgöra omfattning och former för samrådet. Utskottet vill tillägga att detfinns mänga olika organisationer som har angelägna intressen att bevaka i sambandmed planläggningen av markanvändning och byggande. Utskottet anser det intemöjligt att generellt bestämma vilket inflytande handikapporganisationerna börha jämfört med andra intressenter. Utskottet utgår frän att kommunernaregelmässigt bereder de lokala handikapporganisationerna tillfälle till samrådi alla mera betydande planfrågor. Formerna får emellertid bestämmas avkommunen. Utskottet avstyrker sålunda motion 1985/ 86:68 (s). I motion 1985/86:77(s) anförs att det i vissa situationermåste vara möjligt för en handikapporganisation på orten att överklaga ettärende från allmän tillgänglighetssynpunkt, t. ex. beträffande allmännabyggnader. Det yrkas därför att en precisering sker så att dessahandikapporganisationer i vissa fall skall ha möjlighet att anföra besvär(yrkande 9). Enligt lagförslaget överklagas vissa beslut, bl. a. omöversiktsplan, genom kommunalbesvär (13 kap. I §). Kommunalbesvär innebär attbeslutet bara kan prövas i de avseenden som anges i 7 kap. I § kommunallagen(1977:179), däremot inte i vad avser dess allmänna lämplighet. Besvärsberättigadeär, om inte annat föreskrivits, endast den som är medlem av kommunen. 1propositionen anförs (s. 810 f.) att de besvärsgrunder som främst torde komma iblickfånget när det gäller översiktsplaner är att beslutet inte har kommit tilli laga ordning eller att det överskrider kommunfullmäktiges befogenhet. Andra beslut av kommunfullmäktige och kommunala nämnder ände som avses i I § får enligt 13 kap. 2 § överklagas genom besvär hoslänsstyrelsen, s. k. förvaltningsbesvär. Det gäller sålunda bl. a. beslut omdetaljplan, områdesbestämmelser samt bygglov. Av motion 1985/86:77 (s) framgåratt det är lagförslagets avgränsning av rätten att anföra förvaltningsbesvärsom avses med yrkandet. Förvaltningsbesvär skiljer sig från kommunalbesvär genomatt bevärs-myndigheten även kan pröva beslutets lämplighet. Vad gäller frågorom besluts överklagbarhet, rätten att anföra besvär m. m. gäller vid förvaltningsbesvärreglerna i förvaltningslagen (1971:290), i den män inte special-bestämmelserhar givits. Enligt 11 § förvaltningslagen får talan mot sådant beslut avmyndighet som kan överklagas genom besvär föras av den som beslutet angår, omdet gått honom emot. En omfattande rättspraxis finns beträffande innebörden avuttrycken "den som beslutet angår" och att beslutet "gått honomemot". 1 förslaget till PBL har man anknutit tillförvaltningslagens bestämmelser om besvärsrätt. I propositionen, som i dennadel bygger pä lagrådets yttrande, anförs (s. 822) att bestämmelser om vem somär besvärsberältigad kan avvaras på grund av att det av allmänna grundsatser,som har utbildats i praxis, följer vem som får överklaga beslut. Grundtankenkommer till uttryck i 11 § förvaltningslagen. Att exakt bestämma kretsen avbesvärsberättigade med ledning av uttrycket "den som beslutet angår"låter sig av natur- SoU1985/86:1 y 23 RiksdagenI986/87.19saml.Nrl liga skälofta inte göra. De beslut enligt PBL där det kan vara vanskligt att avgörakretsen besvärsberättigade är beslut i planärenden. Här ger emellertid, enliglpropositionen, bestämmelser om förfarandet god vägledning. I det sammanhangetnämns 5 kap. 30 S. vari regleras bl. a. till vem beslut medfullföljdshänvisning skall sändas. Dessa adressater får enligt propositionenanses saklegitimerade. 1 5 kap. 30 § anges au beslut med fullföljdshänvisningskall sändas bl. a. till "sakägare, bostadsrättshavare, hyresgäster ochboende, samt sådan organisation som avses i 25 § första stycket 2" (dvs.vederbörande hyresgästförening). Med anledning av motionsyrkandet om allhandikapporganisationer på orten skall ha rätt att anföra besvär, kankonstateras att en sådan rätt enligt allmänna förvaltningsrättsliga grundersällan torde föreligga. Ideella föreningar har i praxis som regel inte ansettsha besvärsrätt i fråga om beslut som rör en eller flera medlemmar personligen.En representativ organisation kan dock ibland framstå som en naturligföreträdare för medlemmarna i allmänhet och har då undantagsvis tillerkäntsbesvärsrätt. Om man vill säkerställa att t. ex. handikapporganisationer skallkunna anföra besvär torde deras ställning på ett eller annat sätt böra markerasi lagen på det sätt som skett beträffande hyresgästorganisationer (se 5 kap. 25och 30 §§). vill understrykadet angelägna i att handikappsynpunkterna kommer fram under beredningsarbetetmed varje ny plan. Som utskottet ovan anfört bör det emellertid ankomma påkommunen att avgöra omfattning och samråd för att t~å erforderlig kontakt medbl. a. handikapporganisationer. Det är enligt utskottets mening i första handgenom ett sådant samråds- och inforinationslorfarande som synpunkter bör inhämtas.Att ge handikapporganisationer en särställning vad gäller besvärsrätl framfört. Hem och skola osv. anser utskottet inte motiverat.Det är också angeläget att den besvärsberättigade kretsen inte görs för vid(jfr prop. s. 359). Utskottet \\l\ även erinra om propositionens uttalande (s.363) om att det är lämpligt att när har gått från PBL:s ikraftträdandeutvärdera konsekvenserna av den besvärsberättigade kretsens omfattning.Utskottet avstyrker sålunda motion 1985/86:77 (s) yrkande 9. Utskottet vill i sammanhanget nämna att frågan ombesvärsrättens,omfattning också berörs i motion 1985/86:80 av . (fp). I motiveringen till yrkande 3 k anförs att det inte finnsanledning att begränsa besvärsrätten när det gäller organisationer till attendast omfatta hyresgästorganisationer. I anslutning härtill föreslås vissändring av 5 kap. 25 §. Utskottet konstaterar att en ändring av det slag somföresläs i fp-motionen vilken tekniskt även rör 5 kap. 30 J; skulleinnebära ökade besvärsmöjligheter också för handikapporganisationerna. Från desynpunkter socialutskottet har att beakta finns emellertid ingen anledningtill uttalande i fråga om den allmänna avgränsningen av besvärsberättigade iplanärenden. SoU1985/86:1 y Förutom de nu behandlade frågorna finns det ytterligare enaspekt pä PBL som socialutskottet önskar aktualisera, nämligen socialtjänstensmedverkan i samhällsplaneringen. I 5 § socialtjänstlagen (1980:620, senast ändrad 1985:395)anges att skall medverka i samhällsplaneringen och i samarbetemed andra samhällsorgan, organisationer, föreningar och enskilda främja godamiljöer i kommunen. I 7 § anges att socialnämndens medverkan skall bygga pånämndens sociala erfarenhet och särskilt syfta till att påverka utformningen avnya och äldre bostadsområden i kommunen. Nämnden skall också verka för attoffentliga lokaler och allmänna kommunikationer blir lätt tillgängliga föralla. I hälso- och sjukvårdslagen (1982:763, senast ändrad1985:570) anges bl. a. att hälso- och sjukvården skall arbeta för att förebyggaohälsa (2 b §). I 8 § föreskrivs att landstingskommunen i planeringen av hälso-och sjukvården skall samverka med samhällsorgan, organisationer och enskilda. I propositionen till PBL hänvisas (s. 112) tillpropositionen (1979/80:1) om i fräga om vad som bör inrymmas ien god social miljö. Bostadsministern ställer sig bakom de strävanden somangavs i socialtjänstpropositionen. Han anser att de delmål som är uppställdaför kan utgöra grund för tillämpningen av bestämmelsen i 2 kap.I § PBL om att planläggningen skall skapa förutsättning för en från socialsynpunkt god bostads-, arbets-, trafik- och fritidsmiljö. Bostadsministernbetonar också vikten av att bestående samverkansformer mellan berördasamhällsorgan utvecklas i enlighet med intentionerna bakom socialtjänstlagenoch hälso-och sjukvårdslagen. 1 propositionen (s. 433) anvisas översiktsplanen som ettsamordningsinstrument i den kommunala verksamhetsplaneringen. Beslut om bl. a.bostadsförsörjningsprogram, program för barntillsyn, äldreomsorg och annansocial omvårdnad bör i den mån besluten har anknytning till markanvändningsfrågorsammanvägas i översiktsplanen. Samordning med kommunens ekonomiska planeringär också nödvändig. Översiktsplanen bör enligt propositionen bli ett underlagför fördelning av resurser av olika slag i både tid och rum. Hur samrådet i samband med utarbetande av översiktsplanskall ske är som tidigare nämnts inte reglerat i lagförslaget. Propositionenhar sålunda valt att överlämna till den enskilda kommunen att bestämmasamrådets omfattning och utformning. Utskottet har i det föregående ställt sigbakom denna lösning. Utskottet vill dock understryka att ett stort ansvarhärigenom har lagts på kommunerna. har genom sin verksamhet enunik kunskap om kommunen och de problem som finns där. Denna kunskap måste tastill vara i arbetet med att försöka skapa goda sociala miljöer. Omöversiktsplaner skall bli det samordningsinstrument som beskrivs ipropositionen är det en förutsättning att socialnämnden redan på ett tidigtstadium får komma med och påverka utformningen av planerna. Socialutskottetvill därför avslutningsvis framhålla önskvärdheten av att man i varje kommunutarbetar lämpliga rutiner för samråd mellan bygg- SoU1985/86:1 y nadsnämndoch socialnämnd med sikte på ett kontinuerligt utbyte av infor- BoU1986/87:1 mation och synpunkter i planeringsfrågor. SoU 1985/86:1 y Vad som i övrigtanförs i propositionen och motionerna föranleder inget uttalandefrån socialutskottets sida. Närvarande:Daniel Tarschys (fp), (), (). (), (), (), (), (), (), (vpk), (),(), (), ()och (). 1. beträffande frågan om avslag på propositionen i desshelhet av (), (), BlendaLittmarck (m), (), (), () och () som anser att den del av utskottets yttrandesom börjar på s. 346 med "behandlar" och slutar på s.356 med "från socialutskottets sida" bort ha följande lydelse: I de angivna motionerna yrkas bl.a. att hos regeringen begär ett nytt förslag till plan- och bygglag ienlighet med motionerna. Det anförs också att förevarande förslag inte är förenligtmed grundlagen. Utskottet instämmer i vad som har anförts ochtillstyrker yrkandena om avslag på propositionen. Med denna inställning i huvudfrågan anser sig utskottetinte ha anledning att gå in pä de enskilda yrkandena i övriga motioner. 2. beträffande lillgänglighet/handikappanpassning avbyggnader oeh be träffande allergiska reaktioner av (vpk) som anser dels att det avsnitt i utskottets yttrande som börjar pås. 348 med "delar" och slutar på s. 349 med"aktuell del" bort ha följande lydelse: Enligt utskottets uppfattningmåste möjligheten till trevnad, god arbetsmiljö osv. innefatta merapreciserade krav då det gäller tillgänglighet för den som bor och arbetar inomett område. Det som sägs i förslaget till PBL är otillräckligt och ger utrymmeför tolkningar som kan försvåra eller omöjliggöra berättigade krav fränfunktionshindrade. Man får inte lämna öppet för mer eller mindre godtyckligaskälighetsbedömningar eller kompromisser sä att dessa krav kan sättas lägre ängrundläggande tillgänglighetskrav. dentidigare nämnda motionen 1985/86:73 (vpk) yrkas att kraven skall skärpas påflera punkter. Utskottet delar denna uppfattning. I propositionen föresläs sålunda undantag från krav påhiss e. d. i hus med färre än tre våningar. Huset skall dock byggas så au hisseller annan lyftanordning kan installeras utan svårighet. Utskottet instämmer imotionärernas åsikt att det är en halvmesyr att endast förbereda för hiss. Somframhålls i motionen är en komplettering i efterhand dyrare och det är storrisk att den inte kommer till stånd. En ändring bör därför göras i 3 kap. 7 §sä att hiss eller annan lyftanordning krävs även för tväväningshus. Enligt propositionen skall det vidare utfärdasföreskrifter till PBL. En av de aspekter som enligt utskottets uppfattningmåste klarare framgå är att större hänsyn måste tas till personer med nedsattorienteringsförmåga. Yrkande 5 i motionen tillstyrks således i här aktuelldel. I motionen framhålls också särskilt att kravet påtillgänglighet vid ombyggnad har fått speciellt dålig genomslagskraft. Avstegfrån hisskravet har t. ex. snarare blivit regel än undantag i de flestakommuner. Enligt utskottets uppfattning medför inte den omständigheten att detfinns andra hus i området med god tillgänglighet att man kan ställa lägre kravvid ombyggnad. Utskottet tillstyrker med hänvisning till vad som anförs imotionen yrkandena 6 och 9 b. Merparten av bebyggelsen med dålig tillgänglighet är inteaktuell för ombyggnad. Deätgärdersom är mest aktuella i 5060-talsbebyggelsenkan ofta genomföras utan byggnadslov. En kommun med en ambitiös planering förökad tillgänglighet har enligt utskottets bedömning därför små möjligheter attfå planeringen genomförd. Som anförs i den nu aktuella motionen bör PBLkompletteras med en möjlighet för kommuner att ställa krav även när ombyggnadej planeras. Utskottet tillstyrker sålunda yrkande 9 c i motionen. Vidare bör reglerna om ombyggnad också tillföras enuttrycklig förklaring att stor hänsyn skall tas till byggnadens brukare vidombyggnad. I enlighet med vad som anförs i motionen bör denna bestämmelseinföras i 3 kap. 10 § första stycket. Utskottet tillstyrker således ävenyrkande 9 a. Synpunkter liknande de nu behandlade anförs även i dentidigare nämnda motionen 1985/86:77 (s). 1 yrkandena 47 framförs olikaförslag som syftar till att skärpa PBL:s krav på tillgängligheten i byggnader.Utskottet tillstyrker även dessa förslag. dels att det avsnitt i utskottets yttrande på s. 352 sombörjar med "vill" och slutar med "yrkande2" bort ha följande lydelse: vill framhålla att antalet människor medallergiska problem har ökat kraftigt, såsom påpekas i den tidigare behandlademotionen /86:73 (vpk). Man har i olika sammanhang uttalat stor förståelseför dessa människors problem. Utskottet anser att denna förståelse på ettbättre sätt måste återspeglas i PBL och i uttalanden till lagen. uppfattning är det ett kvalitetskrav som måste tillgodoses att mannär man bygger hus använder material som är bra från allergisynpunkt. Utskottetställer sig därför bakom yrkandet i motionen om att större BoU 1986/87:1 SoU1985/86:1 y hänsynmåste tas i denna del än vad som framkommer i propositionen. Det BoU1986/87:1 bör också utfärdas tillämpningsföreskrifter med preciserade krav pädetta Bilaga 7 område. Utskottet tillstyrker således yrkande 5 i häraktuell del. Liknande SoU 1985/86:1 y synpunkter framförs även i dentidigare nämnda motionen 1985/86:77 (s) yrkande 2. Utskottet tillstyrker ävendetta motionsyrkande. 1985/86:2 y om ny plan- och bygglag samt lag om hushållning mednaturresurser m. m. 1985/86:1 delvis och 1985/ 86:3 delvis) Bostadsutskottethar beslutat inhämta yttrande från kulturutskottet över proposition 1985/86:1med förslag till ny plan- oeh bygglag samt proposition 1985/86:3 med förslagtill lag om hushållning med naturresurser m. m. jämte de med anledning avpropositionerna väckta motionerna samt de under allmänna motionstiden 1985väckta mofionerna 1984/85:548, 664, 783, 785, 1478, 2135, 2146, 2152 yrkande 5,2217, 2319, 2674, 2676, 2677, 2684, 2707 yrkande 20, 2801 yrkandena 10 och 12samt 2878 yrkande 13. Utskottethar inhämtat information från . Vidare har utskottetuppvaktats i ärendet av företrädare för . KrU1985/86:2 y Detförslag till plan- och bygglag (PBL) som läggs fram i proposition 1 utgår frånprincipen att mark skall prövas från allmän synpunkt lämplig för ändamålet föratt den skall få användas för bebyggelse och därmed sammanhängande anordningar.Om man vill främja en på lång sikt lämplig utveckling är det viktigt attbehovet av en långsiktig hushållning med naturresurserna beaktas vid beslut somrör markanvändning. Den i proposition 3 föreslagna lagen om hushållningen mednaturresurser m.m. (NRL) utgör därför ett vikfigt komplement fill PBL.Förslaget till PBL bygger på att även NRL antas. PBLbygger på nu gällande byggnadslagstiftning. Den skall ersätta byggnadslagen(1947:385), byggnadsstadgan (1959:612) och lagen (1976:666) om påföljder ochingripanden vid olovligt byggande. Reformen kännetecknas av strävan attdecentralisera beslutsfattandet och att ge medborgarna ökat inflytande ochansvar. Det plansystem som introduceras i PBL innebär i huvuddrag följande. Allakommuner skall ha en översiktsplan som i stort anger hur mark- ochvattenområden skall användas och hur riksintressen enligt den nya naturresurslagenskall fillgodoses. Översiktsplanen haringa direkta rättsverkningar. Dagensstadsplan och byggnadsplan ersätts med detaljplan. Andra plantyper ärregionplan och fastighetsplan. Utanför område med detaljplan kan kommunenanta områdesbestämmelser för att t. ex. säkerställa syftet med översiktsplaneneller tillgodose ett riksintresse. Planbesluten decentraliseras till kommunerna.Länsstyrelsernas fastställelseprövning slopas. Kommunerna får möjlighet attbåde inskränka och utvidga bygglovplikten. De nuvarande nybyggnadsförbuden avvecklas. Enligt PBLskall en ansökan om bygglov i princip bifallas om vissa i lagen angivnaförutsättningar föreligger. I fråga om bygglov skall kommunerna kunna minskabygglovplikten i vissa fall. Å andra sidan vidgas bygglovplikten till attomfatta t. ex. anläggningar för idrotts- och fritidsändamål. Rivningslov skall normalt krävas inom områden meddetaljplan. Rivningslov skall kunna vägras bl.a. för att kulturhistorisk ellermiljömässigt värdefull bebyggelse skall bevaras. Kommunen får inomdetaljplaneområde föreskriva marklovplikt för trädfällning ellerskogsplantering. I områdesbestämmelser kan krävas marklov för sammaåtgärder om det behövs för att skydda bebyggelseområden eller vissa försvars-och energianläggningar m.m. Fastighetsägare har rätt till ersättning av kommunen förskada i vissa angivna fall. Ersättning kan utgå dels oberoende äv skadansstorlek, dels vid viss kvalifikationsgräns. Markägare har rätt till ersättningom pågående markanvändning avsevärt försvåras. Fastighetsägare har rätt tillersättning om skadan är betydande i förhållande till värdet av berörda delar avfastigheten. Förslaget till ny PBL avvisas av moderata samlingspartieti motion 1985/86:66, bl. a. med hänvisning till att lagrådet har funnit attförslaget strider mot grundlagen. Partiet anser att den nuvarandebyggnadslagstiftningen bör revideras genom delreformer inom angelägna områden.Även föreslår i motion 1985/86:80 att propositionen skall avvisasoch att regeringen bör lägga fram ett nytt förslag. yrkar imofion 1985/86:69 i första hand att skall avslå lagförslaget. I andrahand föreslås en rad ändringar i förslaget till PBL. Enligt förslaget till NRL skall marken, vattnet och denfysiska miljön i övrigt användas så att en från ekologisk, social ochsamhällsekonomisk synpunkt god hushållning främjas. Syftet med NRL är att fåfill stånd en samordnad syn på mark- och vattenhushållningen i samhället. Lagenär därför övergripande i förhållande till ett antal andra lagar. Dess bestämmelserskall iakttas när beslut fattas enlig PBL och vissa andra lagar såsom miljöskyddslagen(1969:387), vattenlagen (1983:291) och naturvårdslagen (1964:822). De av fastlagda riktlinjerna i den fysiskariksplaneringen skall upphöra att gälla när NRL har trätt i kraft. Istället lämnas i lagen vissa grundläggande hushållningsbestämmelser, bl. a. förvissa geografiska områden av riksintresse. I motion 1985/86:88 föreslår moderata samlingspartiet attförslaget till naturresurslag skall avslås. Som skäl för att regeringens förslag om en ny plan- ochbygglag bör avvisas anförs i motionerna 66, 69 och 80 att förslaget strider motgrundlagen. De konstitutionella aspekterna på lagförslaget behandlas avkonstitutionsut- BoU 1986/87:1 KrU1985/86:2 y skottet.Kulturutskottet tar i det följande upp endast frågor med en nära BoU1986/87:1 anknytningtill utskottets beredningsområde, nämligen beträffande förslaget Bilaga 8 omplan- och bygglag, stadsförnyelse- och bevarandefrågor samt beträffande KrU1985/86:2 y förslagettill NRL frågor om i vilken utsträckning hänsyn bör tas till kulturvärdena, turismen och friluftslivet i den fysiskamiljön. Bestämmelseri PBL rörande stadsförnyelse- och bevarandefrågor I propositionen redovisas i ett särskilt avsnitt (s.432-448) PBL:s tillämpning på stadsförnyelse- och bevarandefrågor.Departementschefen uttalar inledningsvis att lagförslaget har utformats så attdet skall kunna tillgodose dels önskemålen att främja och styra önskvärda förändringarav byggnader och bebyggelseområden, dels behovet av att bevara kulturhistorisktoch miljömässigt värdefull bebyggelse. När det gäller stadsförnyelse bör enligt propositionen nyplanläggning, ombyggnad och kompletteringar utgå från befinfiiga kvaliteter ochresurser så att husens och områdets goda egenskaper utnyttjas. Översiktsplanenkommer att få stor betydelse i stadsförnyelsesammanhang. Den kan oeh bör, sägsdet, också utnyttjas som ett samordningsinstrument i den kommunalaverksamhetsplaneringen. Detaljplanen motsvarar i allt väsentligt dagensstadsplan och byggnadsplan. Den förutsätter en tydligare reglering ochredovisning av allmänna platsers funkfion och utformning.