bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — Omden ena parten torgför sin argumentering men den andra parten inte behöver göradet, blir det ingen balans. AndersBjörck: Sekretesslagstiftningen varierar ju mycket i . Gäller i KU1986/87:33 princip samma regler om sekretess i de länder som harundertecknat Bilaga A 13 om de mänskliga rättigheterna? Hans CoreU: Jag kan inte svara på hur det är med dennationella sekretessregleringen i andra länder - vår egen är svår nog. Vad jagkan säga är att länderna är mycket noga med att observera den sekretess som'föreligger i processen. Man kan tycka att det är märkligt att sekretessenregleras av en enda artikel i konventionen, artikel 33, som innehåller i stortsett bara att kommissionen skall sammanträda inom stängda dörrar. Men tankensom ligger bakom är att förhandlingarna i kommissionen är sekretessbelagda. Personligen beklagar jag det. Jag har t. o. m. berörtsaken med kolleger från andra länder, men där möter jag en helt annan syn påsekretessfrågan än vi har i . Det kan ibland vara plågsamt att intekunna upplysa allmänheten om dessa fall. Det gäller särskilt när exempelvisjournalister ringer, som är vana vid att kunna gå upp på ett svensktdomstolskansli och få ta del av handlingarna i de mål som finns där. För densom har tjänstgjort i domstolar detta smärtsamt, men det är den internationellaregleringen som gäller. : Om konventionstexten påbjuder sekretess isådana frågor och en nationell lagstiftning, t. ex. en svensk, skulle ha enannan mening, nämligen att offentlighet råder, vilket av de båda lagrummen tardå över det andra? : Den svenska lagstiftningen tillämpas avsvenska myndigheter. Det är regeringens och skyldighet att se tillatt vår lagstiftning står i överensstämmelse med internationella avtal. Vårsekretesslag kopplas in här genom att den här regeln finns i konventionen.Skulle något land bryta mot konventionens regler, skulle detta väcka storuppmärksamhet i och bland de övriga fördragsslutande parterna. Deneffekten kopplas sedan in i 2 kap. 1 § sekretesslagen, och det är den som slårtill här i . : Föreligger det enligt uppfattningnågon konflikt mellan de här båda regelverken? : Nej, det kan jag inte såga. Konfliktenföreligger mellan de grundläggande värderingarna, som i är för öppenhet, men i konventionen är av motsatt slag. Om inte utskottet redan känner till det vill jag erinra om att utrikesminister i en riksdagsdebatt har berört att bakgrunden är att man har bedömt det lättare att införkommissionen, som också är ett förlikningsorgan, åstadkomma sådana förhållandenmellan parterna som underlättar förlikning. : var inne på att det ibland kanvara besvärligt eller ovant att tillämpa sekretessreglerna med tanke på dentradition vi har i . Bör enligt uppfattning någraförändringar vidtas och eventuellt initieras från svensk sida i det häravsnittet? Hans CoreU: Man träffar agenter från de andraregeringarna. organiserasdet sammanträden mellan agenterna och kommissionens sekre- KU 1986/87:33 tariatjust för diskussion av de praktiska frågorna. Jag har i sådana Bilaga A13 sammanhanghört mig för litet hur man ser på sekretessproblematiken. reaktionjag fått från alla länder är att systemet skall vara som det är. länder harman inte samma syn på offentlighet och sekretess som vi har i : Kan det då inte vara ett problem för demänniskor som vänder sig till för att få hjälp, i varje fall som deuppfattar det, att grunderna för hur den ena parten - regeringen - fattar siriabeslut inte är offentliga? Innebär det inte att det kan bli oklarhet om vad somegentligen gäller? Den sökande parten är ju normalt i underläge vad gällerresurser. Hans CoreU: Det brukar heta så. Men konventionen är somutskottet väl känner till ganska komplicerad, och kan det varabesvärligt att försvara målen just därför att det är så svårt att förutsägautgången. Jag tycker inte att man kan se det så som ordförandenbeskriver saken i sin fråga. Det här är först och främst en process mellan tvåparter. Det är inget självändamål att den processen skall leda till ettavgörande av typen beslut av ministerkommittén eller en dom där domstolenredovisar skälen för sin slutsats. Tvärtom är en grundtanke i konventionen skall kunna uppnå förlikning, och i förlikningens natur ligger attingendera parten behöver eller skall uttala sig om bevekelsegrunderna förförlikningen. Jag är övertygad om att det skulle väcka utomordentligt stortuppseende i om den efter att en förlikning harträffats skulle redovisa bevekelsegrunderna för den. Jag föreställer mig attden andra parten då skulle känna sig fri att lägga fram sin syn på saken, ochman skulle få en diskussion efter förlikningen som verkligen inte skulle vara iförlikningens anda. Förlikningen finns där, den redovisas öppet till sittinnehåll, och därmed är målet avgjort. Att regeringen sedan kan dra slutsatseroch erfarenheter av ett sådant mål liksom av alla andra mål är självklart. Detår en sak som det ansvariga statsrådet själv bedömer. : Min fråga om resurser syftade närmast påatt det normalt år betydligt fler från regeringssidan sorn deltar iförhandlingarna i än det är från den andra sidan. Jag noterar attsökanden hade en företrädare medan regeringssidan hade sex. Jag har i och försig ingenting emot det, men det förefaller mig som om regeringssidan i varjefall inte är i underläge. : Men motparten har ett mål att hantera; jaghar jag har varit ombud hanterat närmare 60 mål vid sidan av minaandra huvudsakliga arbetsuppgifter. Dessutom tycker jag att regeringen har ennärmast folkrättslig förpliktelse att föra en strarri process i Strasbourg.Regeringens agerande påverkar utvecklingen av praxis där, och denna praxis ärvägledande inte bara för utan också för andra länder. "har efter förhöret lämnat följandeupplysningar: 1 allmänhet företräds regeringen av ombudet och ytterligare en eller två tjänstemän fränregeringskansliet. 1 de aktuella fallen representerades regeringen av ombudet, tvä andra regerings tjänstemän och en tjänsteman frän resp. kommun. 1 ett av fallen medföljdedessutom 272 ytterligare en person pä särskild begäran av kommunen." BertUFiskesjö: Den riksdagsledamot som har ställt frågan har önskat att vi KU1986/87:33 skulle sepå de lagliga förutsättningarna för att man inte redovisar innehållet i Bilaga A 13 förlikningarna.Om jag uppfattat rätt finns det inga speciella indikationerutöver att det kan vara besvärliga ärenden, men regelverket som sådantinnefattar inte några bekymmer ur svensk synpunkt utöver de : Nej, jag kan inte se att regelverketinnefattar några bekymmer. Tvärtom måste jag säga att kommissionen och särskiltdess sekretariat hanterar förhandlingarna på ett fint sätt. Det är angelägetatt båda parterna respekterar de förutsättningar under vilkaförlikningsförhandlingarna förs. Jag är inte övertygad om att den riksdagsledamot som harställt frågan har haft det exakta läget klart för sig. Skälen för fråganhandlar om de rättsliga grunderna för besluten, medan själva frågan tar siktepå att regeringen inte har redovisat innehållet i förlikningarna. Det sista harfaktiskt gjorts. Så fort kommissionen, som gör ett slags officialprövning, hargodkänt förlikningen tas den in extenso in i en rapport som kommissionenöverlämnar till ministerkommittén. Utskottet har tillgång till båda rapporternai det här fallet. Innehållet i förlikningarna är alltså verkligen redovisat.Bevekelsegrunderna och övervägandena kan man inte gå in på. Där hoppas jag attjag har klargjort vilken komplicerad procedur det innebår att ta ställning. BertU Fiskesjö: Vad inträffar då om andra parten finnerdet förenligt med sina intressen att lämna en redovisning? Hans CoreU: Den frågan ställs jag ibland inför. Jag bliruppringd av journalister som av allt att döma fått information av någon. Detgäller inte de här båda målen, utan jag talar nu rent generellt. Jag vet att dehar underrättats av någon. Man kan då misstänka att det är ombudet eller denklagande själv som har underrättat massmedia. I det läget resonerar jag så, att oavsett hur motpartenagerar får det inte råda någon som helst tvekan om att regeringen och dessombud följer de regler som gäller. : När ambassadör som sakkunnig ochhovrättsjurist är här har jag som opolitisk tjänsteman i konstitutionsutskottetett önskemål om att vill tänka på en fråga. Han representerar alltså . Vi har ivårt granskningsarbete oupphörligen med att göra. Vilkabeslut i dokumenteras såsom regeringsbeslut? Jag kan tasom exempel instruktioner till vår FN-ambassadör om vad han skall säga i FNeller utvisningen av tjeckiska diplomater. Dokumenteras detta i regeringsbeslut? Jag begär inte att få svar , men jag vore tacksam fören analys av vad som gäller i om denna typ avdokumentation. Hans CoreU: Jag fick reda påatt konstitutionsut skottet i samband med granskningen av ett speciellt ärende har ställt den här frågan. Så fort jag fick reda på det började jag analysera saken. 18 1986/87. Det visade sig att det ären rätt komplicerad fråga. Vad det handlar om är KU 1986/87:33gränsdragningen mellan vad som är förvaUningsärenden och vad som är BilagaA 13 faktiskt handlande i . Men jag är inte riktigt färdig,och dessutom är det en sak för utrikesministern och regeringen att ta ställningtill. Jag är inte beredd att redovisa någon uppfattning . Det var ju inteheller frågestållarens mening. AndersBjörck: Det gäller alltså utvisningen av några tjeckiska diplomater för en tidsedan. Vitycks inte ha några ytterligare frågor. Jag tackar för att vi harfått en bra belysning av den problematik som anmälaren har velat få behandlad. Utfrågningmed statssekreterare ku1986/87:33 angående export av krigsmateriel Bilaga a i4 : Jag hälsar statssekreterare välkommen till . Anledningen till besöket är känd:det gäller den granskning som vi gör av svensk vapenexport till ochIndonesien m.m. Jag vet inte om önskar göra någon inledningeller om vi genast skall gå in på frågorna. : Nej, ingen annan inledning än att jagvill säga att jag uppfattar min roll så att jag i första hand skallförsöka svara på vissa frågor som gäller oljeuppköp från och viss utbildningsom har med att göra, men jag står självfallet till förfogande också iandra ärenden som kan ha med dessa granskningsärenden att göra. BertU Fiskesjö: Jag är tacksam om vi får en redovisning avhur dessa en gång så omdiskuterade affärer slutfördes. Vad blev av det hela? Jag vill också höra om det allmänna motivet förintensifieringen av handelsförbindelserna med särskilt ,då jag har sett att såväl export som import har gått upp kraftigt. Det harframgått att har varit starkt involverad i de här frågorna. : Den statliga upphandlingen av olja frånIran var ju föremål för en ingående granskning av /85 och var föremål för en utförlig behandling i granskningsbetänkandetvåren 1985. Samma sak gäller även utbildningsfrågorna. Mycket enkelt uttryckt kan jag väl svara på fråga, att det icke har hänt någonting . Det har icke varitnågra kontakter i fråga om uppköp av olja för svensk statlig beredskapslagringunder den period som har följt efter utskottets förra granskning. Det enda som man möjligen kan notera i sammanhanget är attdet ursprungliga uppdraget till ÖEF-numera ÖCB-ligger kvar. Det kan finnasanledning att fråga varför man inte har tagit tillbaka detta. Då kan jag förstnotera att ärendet formellt sett inte ligger på och desshandelsavdelning, utan det ligger på energienheten på industridepartementet,numera miljö- och . Anledningen till att man inte har avskrivit detta ärendeännu är att man ville göra det i samband med att man behandlar hela frågan omberedskapslagringen, vilket kommer att ske under innevarande riksdag.Försvarskommittén har föreslagit - en tanke som sedermera har följts upp iriksdagspropositionen - att man skall välja en helt annan politik på det härområdet. I ljuset av denna politik, som alltså innebär en lägre grad avförsörjningsberedskap, är det naturiigt att också skriva av det här uppdraget. Men som sagt: några kontakter med vare sig påoljeområdet eller i fråga om utbildning - del gällde närmasttandläkarutbildning, i första hand kanske i - har inte tagits under dennaperiod. När det gäller andra fråga är det alldelesriktigt att det har varit en betydande handel med särskilt under åren 1983och 1984. var då, i varje fall när det gäller exporten, en av Sverigesstörre marknader Dock vill jag hävda att detta var någonting som i KU1986/87:33 huvudsak kännetecknade exporten och inte importen. Det blev ettväxande Bilaga A 14 problem för oss. Anledningen till att man nu hardragit ner importen till från så dramatiskt är väl att det blev ensådan obalans i handelsutbytet mellan våra länder. Det var i ljuset av denna obalans som frågan om statligoljeupphandling kom upp 1983 och 1984. Men eftersom vi inte kunde hitta någrakommersiellt gångbara vägar blev det inga statliga oljeuppköp och inte hellernågra uppköp från de större oljehandlarna i landet. Eftersom kräver ganskamycket av balans i handelsutbytet med varje enskilt land medförde det att mandrog ner inköpen från , och exporten från till har sjunkitkraftigt både 1985 och 1986. BertU Fiskesjö: Jag har ett par kompletterande frågor. Hur kunde det komma sig att uppdraget legat kvar så längehos överstyrelsen och att det är först nu som man har tankar på att avföra det?Vad är orsaken till att överstyrelsen, om man skall köpa in olja, inte skallköpa den till billigaste möjliga pris? : Den första frågan försökte jag besvarautan att egentligen vara befullmäktigad till det, eftersom det är ett ärendesom ligger på miljö-och , men enligt vad jag upplysningsvisinhämtat ansåg man att det var naturligt att göra detta i samband med att manredovisade inför och även inför omvärlden att nu har valt enannan väg för att trygga sin försörjningsberedskap vad gäller olja. I detsammanhanget kommer det in på ett logiskt och naturligt sått. Det finns uppteckningar om detta i de förrautfrågningsprotokollen. Efter det att vi hade konstaterat att det inte gick attåstadkomma kommersiellt försvarbara uppköp i har frågan inte varit aktuellför oss. Jag vill upplysa att jag inte är den som ämbetsmässigt äransvarig för denna del av verksamheten. Sedan måste jag tillstå att jag inte riktigt förstod denandra delen av fråga. Så länge man höll på att köpa försökte mannaturligtvis få konkurrenskraftiga priser för ÖEF":s uppköp. Det problemsom man sedan konfronterades med var att ÖEF behövde sälja ut en betydande delav sitt beredskapslager, så situationen år den precis motsatta. BertU Fiskesjö: Om jag inte minns fel var problemet näröverstyrelsen fick uppdraget att man redan då ansåg att man inte hade behov avatt köpa denna olja, och om man skulle köpa olja kunde man få den billigare påannat håll. En enig styrelse inom ÖEF motsatte sig köpet. Då återstår det attbesvara frågan, varför man var så angelägen om att göra detta ganska storaoljeinköp just från . : är vi inne på den del som var föremålför utskottets granskning . Låt mig upprepa vad som sades vid det tillfället, att hade fattat ett beslut om att vissa oljekvantiteterskulle köpas, och regeringen hade att fullfölja beslut. Det var desto viktigare att man i uppdraget till ÖEF lade in detta kriterium om kommer siellt försvarbara priser. En bakgrund var att om man köpte till kommersiellt 276 gångbarapriser skulle man inte behöva ta någon större risk för förluster om KU1986/87:33 man - vilket förutsågs av ÖEF vid det tillfället - i en framtidbehövde sälja de Bilaga A 14 här kvantiteterna. BertU Fiskesjö: Vi kommer kanske inte längre i dennafråga. Jag vill då bara ställa en allmän fråga till medanledning av alla uppgifter som har funnits i pressen om vapenleveranser bl.a.till . Jag vill ställa frågan helt generellt, omstatssekreteraren under alla dessa kontakter med hört de härfrågorna komma på tal. : Från vilket håll? BertU Fiskesjö: Över huvud taget i samband med kontakternamed iranska myndigheter. : På den punkten kan jag svara att detaldrig har förts på tal i några officiella samtal. Då måste jag precisera vad som avses. Man har en helhierarki av kontakter med ett land. Jag har varit svenskordförande när vi har haft handelsöverläggningar med , en gång i Teheranoch en gång i - i var det 1983 och i var det 1985.Sedan besökte jag för att inviga den svenska paviljongen påTeheranmäs-san , och då förde jag vissa officiella samtal. Intevid något av dessa tillfällen har man från iranskt håll fört dessa typer avfrågor på tal. Vid s.k. underhandssamtal mellan mig och iranskaofficiella representanter har vi däremot fått frågor om den svenskainställningen till vapenexport från till . Svaret från min sida alla de tillfällena varit ett utomordenthgt klart och kategoriskt nej: detfinns inga möjligheter att ge några sådana tillstånd till . De samtalen är enligt vad jag kan erinra mig inteprotokollförda. Jag är mån om att nyansera bilden genom att såga att det vorefel att påstå att det aldrig har förts på tal. Det har aldrig förts på tal inågra officiella sammanhang, men vid informella samtal har sådana möjlighetersonderats. BertU Fiskesjö: Kompletteringen som lämnades efter det:att jag begärde ordet besvarade delvis min andra tänkta fråga. Det har alltsådiskuterats informellt att önskade importera vapen från . Det har inte vid dessa mer informella samtal någonsinframkommit att svenska vapen på illegala vägar letat sig fram till ? : På den punkten tror jag att jag kansvara ett ganska klart nej. Som jag sade; vid dessa informella samtal har detinte förts protokoll. Vid vissa av dem har jag fört minnesanteckningar, men jagvill inte påstå att jag har antecknat allt. Å andra sidan skulle det vara såuppseendeväckande om de fört en sådan sak på tal, att jag vågar hävda att mittminne i så fall icke skulle ha svikit mig på den punkten. : Jag har en fråga som delvis anknyter tillden vidgning av ämnet som gjorde. När man exporterar vapen kan det ibland hända aft manändrar uppfatt ning från beslutstillfället till leveranstillfället om det lämpliga i denvapenex- 277 port som man har beslutat om. Har det under tid som statssekreterarehänt att regeringen har gripit in och annullerat redan KU 1986/87:33 underskrivna kontrakt om vapenexport? : Också det är en fråga om minne. Hade jagvetat aft frågan skulle ställas till mig, hade jag naturligtvis gått tillbaka ihandlingarna och undersökt detta. : Det har förekommit uppgifter i massmedia omPakistan, m.m. : Det kan jag inte erinra mig. I någrafall har det hänt att man inte har behandlat ansökningar utan att man så attsäga lagt dem på is. En annullering som jag kommer ihåg - inte därför att jagupplevde den, men därför att den innebar ett mycket klart ingripande - var densom skedde beträffande vapenexporten till 1978. : I samband med vapenexporten till hardet såvitt jag förstår blivit diskussioner om skadestånd. Har i diskussioner om skadestånd för uteblivna leveranser? : På den punkten vet jag inte annat ån detsom stått i tidningarna. Jag har deltagit i flera förhandlingar mellan Sverigeoch om ekonomiska skadestånd, men de har icke gällt vapen eller liknande. Birgtt : Jag skulle först vilja fråga om det ärriktigt att ambassadör har fått ett speciellt uppdrag att handha deinternationella kontakterna i samband med polisutredningen om Boforsaffärerna. : Jag känner inte till något sådantuppdrag. Det enda uppdrag jag har varit inblandad i är att jag tog kontakt medSverker för att fråga om lian stod till förfogande föratt resa till och där diskutera vissa frågor som har att göra medsvensk vapenexport till . Det hade inte till någon del med denegentliga polis- eller tullutredningen att göra, utan det gällde, som ni fårtillfälle om att fråga själv om, att för regeringklargöra innebörden i de svenska exportbestämmelserna. Birgtt : De uppgifter är alltså helt felaktiga somstått i tidningarna att har setts i polishuset, att han skulleha fått i uppdrag att sköta de diplomatiska kontakterna och aft det indirektskulle innebära att polisen inte själv fick åka utomlands och försöka kartläggaaffärerna fullt ut? : Får jag vara ofin att ställa enmotfråga; i vilket polishus - i eller i ? BirgU : I . : Jag har inte klart för mig vad SverkerÅström har i polishuset i att göra. Men på en punkt kan jag vara helt explicit: det har icke något som helst samband med polisutredningen. uppdrag var avslutat i och rned att han kom tillbaka och avrapporte rade sitt uppdrag för regeringen. Sedan har vi inte utnyttjat för den här typen av uppdrag. : Finns det anledning att tro att det skett leveranser till KU 1986/87:33 av vapen eller komponenter utan att de haft militärabeteckningar, så att Bilaga A 14 leveranserna inte kommit underkrigsmaterielinspektionens granskning? : På sådana här punkter kan man aldrigvara hundraprocentigt säker, eftersom vi vet att det förekommer smuggling ochsmugglingsförsök. En del av dessa misstankar utreds nu av både tull och polis.Det enda jag kan säga på den punkten är att närhelst sådana uppgifter kommertill vår kännedom överlämnar vi dem till vederbörande undersökande myndighet. : Men det har alltså kommit rapportereller,på något sätt väckts misstankar i departementet om den här typen avleveranser - skall vi tolka det så? : Det har väckts misstankar successivtunder 1984 . Det väcktes misstankar och 1981 underborgerliga regeringar. ~ Jag vet att lät föranstaltaom vissa undersökningar, som dock inte ledde till någonting. Sedermera kom det fram ett mer handfast material näringenjören överlämnade en del papper till Svenska Freds som han hadetagit ut från egen bokföring och orderstatistik. Vi hade tidigare intehaft nägra handfasta tecken på oegentligheter. Det föranledde då kraftfulla mentyvärr i tiden utdragna undersökningar som polisen gjorde. Man har ännu inteansett sig kunna klart säga huruvida oegentligheter har blivit begångna. Enbart det material som har presenterats som"bevis" för smuggling har inte av polisen tolkats som tecken på attdet förekommit smuggling. Polisen har tagit på sig för attkonstatera om de uppgifter som finns håller som bevis på smuggling. : Har den polisanmälan som gjordes 1984inneburit att man granskar vapenexport exempelvis till på ettannorlunda sätt och är noggrannare i sin prövning? : Jag kan allmänt säga att det förekommerför vissa länder en noggrannare granskning i samförstånd med båderikskriminalen och länsåklagare , men jag anser mig inte ha rätt att sägavilka de länderna är. : Jag har en fråga om ammunition somsålts till . Det förekommer en uppdelning på komponenter ochammunition. Framför allt var det stora leveranser. Skulle vilja kommentera de leveranserna?Då var här begärde jag att vi skulle få en uppdelning på exportsom skedde före resp. efter uppehållet och . Nuhar vi fått papper, men det är en teknisk redovisning, och där framgår inte hurstora leveranserna är. Det framgår t.ex. inte hur stor exporten var i kronorefter uppehållet resp. före. Har någon uppfattning om densaken? : Jag måste nog i så fall be att få taIngela fråga med mig tillbaka. Vi har sagt att vi skall på alltsätt medverka till att bringa klarhet isaken, men jag vill inte vid sittande bord ge mig in på det. Jagskall ta KU1986/87'33 med mig frågan, så skall vi komplettera vårt svar. : Jag vill ställa en sista fråga somgäller engagemang i den kemiska anläggningen i och typen avproduktion där. : I en promemoria dagtecknad den 17/3 harvi försökt redogöra för bakgrunden. Det är ett gammalt projekt, som daterar sig frånshahtiden. Den nya regimen ville ta upp den frågan igen och fortsätta att byggafabriken efter det att arbetena hade stått stilla . När detta kom till vårkännedom efter det att hade återupptagit kontakterna gjordekrigsmaterielinspektören en noggrann genomgång av vad som skulle tillverkas ifabriken. Ambassadör gjorde också tillsammans med handelsrådet ett besökpå platsen för att bilda sig en uppfattning om det. Enligt vad jag kan förståav ambassadör redogörelse var det inte liitt, kompliceradeprocesser. uppgav mycket klart att det är en fabrik somtillverkar en rad baskemikalier. Enligt gällande vapenexporllagstiftning äringen av dessa klassificerad som krigsmateriel.