bet · GA01TU25 · 1986-12-31 00:00:00 — För sina på flygtrafiken inriktade tjänster tarluftfartsverket ut följande slag av avgifter, nämligen landnings-, passagerar-,undervägs-, ramp- och expeditionstjänsts- samt parkerings- och hangaravgifter.Nivåerna för de tre förstnämnda slagen av avgifter bestäms av regeringen.Luftfartsverket bestämmer de övriga avgifterna. I motion T723 (m) framhålls att alltför högaluftfarisavgifter kan leda till att svenska flygplatser förlorar flygtrafik iförhållande till alternativa utländska flygplatser eller att det inte blirmöjligt att bedriva flygverksamhet, där marginalerna är små. För att denpositiva trafikutveckling som skett såväl inom landet som till utlandet skallfortsätta, måste bl.a. avgiftssättningen balanseras så att den medverkar iutvecklingen - inte tvärtom. I motion T711 (m) framhålls att en hämmande faktor försvensk flygverksamhet i allmänhet och för flygverksamheten på Malmö-Sturupsflygplats i synnerhet är det faktum att de svenska avgifterna för flygverksamhetär betydligt högre än flertalet andra länders. Genom närheten till Kastrupdrabbas hårdare än andra svenska flygplatser av denna danskakonkurrensfördel. Motionärerna vill att de svenska flygavgifterna successivtskall anpassas till flygavgifterna i andra länder i syfte att stärka de svenskaflygplatsernas möjligheter att konkurrera om flygtrafiken. I motion T710 (c) framhålls att inrikesflygets utvecklingunder hämmats av att myndigheternas tillsyn av verksamheten tagit en växande del ,q av detekonomiska utfallet. Samhällets avgiftsuttag på inrikesflyget måste TU1986/87:25 förändras och tillsynsmyndighetens verksamhet effektiviseras ikostnadsbesparande syfte, sä att kan få ett fungerande folkflyg. Utskottet vill med anledning av samtliga dessamotionsyrkanden erinra om att luftfartsverket har att söka stärkaflygtransportsektorns konkurrensförmåga och att upprätthålla enflygsäkerhetsstandard som är lägst i nivå med den som finns i övrigavälutvecklade luftfartsnationer. Dessa mål för : verksamheten liksom kraven påfull kostnadstäckning och förräntning på det av staten och berörda kommuner tillskjutnakapitalet bestämmmer nivån på avgifterna för flygverksamheten. Enligt en av luftfartsverket framlagd rapportberäknades på grundval av 1978 ärs pris- och taxenivå avgifterna till verketför huvuddelen av trafiken motsvara av det totala biljettpriset.Även om taxorna - och flygföretagens biljettpriser - har höjts ,torde någon större förskjutning i nämnda relation inte ha skett. Utskottet, som förutsätter att luftfartsverket bedriversin verksamhet så effektivt som möjligt, är med hänvisning till det anfördainte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av demotionsyrkanden soiu nu är i fråga, varför dessa avstyrks. 1 motion T723 (m) framhålls att luftfartsinspektionensavgifter för besiktning av privatflygplan är högre än kostnaderna förverksamheten och att avgifterna bör anpassas till kostnaderna. Enligt vad utskottet erfarit överstiger inte desammantagna intäkterna för luftfartsinspektionens tjänster kostnaderna för dem.Verket avser dock att se över inspektionens prissättning i syfte att söka sånära som möjligt anpassa denna till reursinsatserna. I avvaktan pä resultatetav översynen torde motionsyrkandet kunna lämnas utan särskild åtgärd. Bidrag till kommunala flygplatser m.m. Enligt riktlinjer för luftfartsverkets verksamhet ochorganisation som godkände (prop. 1967:57, SU 107, rskr. 267)skulle luftfartsverket driva och förvalta statliga flygplatser för linjefart(kallade primärfiygplatser). Även landsting, kommuner eller enskildaintressenter skulle enligt dessa riktlinjer kunna anlägga, driva och förvaltaflygplatser för linjefart (kallade sekundärflygplatser). Andra flygplatser änsådana med linjefart borde även i fortsättningen vara en angelägenhet förlandsting, kommun eller enskild intressent. luftfartspolitiska beslut fastslogs att deflygplatser som huvudsakligen betjänade allmänflyget inte heller ifortsättningen borde vara en statlig angelägenhet utan en angelägenhet förkommun, landsting eller enskild intressent. De statliga flygplatserna är kostnads- och intäktsmässigtintegrerade i det totala flygplatssystemet. De avgifter som fastställts för nyttjandet av deolika flygplatserna har sålunda baserats på den samlade kostnaden för driften av de flygplatser som staten förvaltar. Dettainnebär att de lönsamma flygplatserna lämnar bidrag till olönsamma flygplatser och att sålunda en resultatutjäm ning sker mellan flygplatserna. luftfartspolitiska beslut avgränsades ettinterregionalt flyglinje- /87:25 nät (primärnät). I det interregionalaflygnätet, som skulle gälla för tiden , ingick deflyglinjer som trafikerades med tunga jetflygplan (flygplan av typerna DC 9 ochFokker F 28). Flygplatser som ingick i nätet (de statliga flygplatserna samtvissa kommunala flygplatser) betecknades i beslutet som interregionalaflygplatser. Det förutskickades att luftfartsverket skulle få i uppdrag attutarbeta riktlinjer i frågan om vilka fiygplatser med annat huvudmannaskap änstatligt som skulle omfattas av systemet för resultatutjämning. I enlighet med det luftfartspolitiska beslutet har tillhuvudmännen för de kommunala flygplatserna i och fr.o. /83 utgått kostnadsersättningar från luftfartsverket tillkostnadstäckning enligt ett särskilt avtal. Föredraganden erinrar att frågan om resultatutjämningmellan statliga och kommunala flygplatser behandlades i fjolårets budgetpropositionpå grundval av ett av luftfartsverket utarbetat förslag i rapportenResultatutjämningssystemet ("RESULT"). Till detresultatutjämningssystem som gäller för de statliga flygplatserna skulle enligtförslaget även föras flygplatserna i , , ,, och . Kostnaden för att genomföra förslagetberäknades till ca 12 milj. kr. För sin del ansåg emellertid föredraganden att det skullevara principiellt olämpligt att låta luftfartsverkets resultatansvar omfattasådan verksamhet som ligger utanför verkets eget ansvarsområde ochpåverkansmöjligheter. Som en följd av detta ställningstagande förordadeföredraganden att bidragen till och flygplatser skulleavvecklas, då avtalet om bidrag till dessa flygplatser skulle upphöra att gälladen . I sitt av godkända betänkande /86:15framhöll utskottet att man delade föredragandens uppfattning om detprincipiellt olämpliga i att låta luftfartsverkets resultatansvar omfattakommunala flygplatser. Vidare framhöll utskottet att luftfartsverkets förslaginte haft som utgångspunkt att ge underlag för en bedömning i frågan omresultatutjämningssystemet är ägnat att skapa rättvisa i stödhänseende mellankommunala flygplatser. Utskottet fann emellertid att närmare överväganden bordekomma till stånd - genom en utredning - om den regionala utvecklingen ochutjämningen bör stimuleras genom att kommunala fiygplatser med interregionallinjefart ingår i ett resultatutjämningssystem, om vilka sådana flygplatser somdärvid bör komma i fråga samt om formerna m.m. för systemet. I avvaktan påresultatet av övervägandena fann utskottet att kostnadsersättningar tillKristianstads och flygplatser borde utgå även fortsättningsvis enligtgällande avtal. I nu förevarande proposition framhåller föredraganden atthan - med den tonvikt på förnyade överväganden som uttalat och den ambition regeringen deklarerat att avhjälpa regionala obalanser - funnit det motive rat att redan nu ta upp ett särskilt anslag för bidrag till kommunalaflygplatser av regionalpolitiska skäl. Med hänsyn till den regionalpolitiska inriktningen bör bidrag endast komma i fräga för flygplatser i skogslänen med linjetrafik av regionalpolitisk betydelse. Det sammanlagda bidraget till dessa flygplat- 12 ser börinte överstiga 10 milj. kr., avseende . Inom ett TU1986/87:25 totaltanslag på 15 milj. kr. bör resterande 5 milj. kr. bidragtill i första hand investeringar i befintliga flygplatser i skogslänen, i de fallsådana bedöms ha avgörande betydelse för att etablera eller utveckla Av den sålunda förordade regionalpolitiska inriktningenföljer att det stöd som utgår via luftfartsavgifterna till ochKristianstads flygplatser bör upphöra med utgången av innevarande 1 motionerna T219 (s), T228 (fp), T701 (m), T706 (s), T712(c), T720 (m, fp, c) och T723 (m) avvisas förslaget att nuvarande ekonomiskastöd till och flygplatser skall upphöra. I flera av dessamotioner begärs också förnyade överväganden om ett resultatutjämningssystem. Enligt motionerna T715 (m) och T717 (c, fp) bör regeringenskyndsamt genomföra den av tidigare begärda utredningen omresultatutjämning och därvid beakta Trollhättan-Vänersborgs flygplatsställning som regionalflygplats. I motion T722 (s), som även den behandlarTrollhättan-Vänersborgs flygplats, framhålls att det är i längden orimligt attinvånare i vissa regioner helt skall svara för sina flygplatsers underskott,medan andra lika stora eller mindre regioner har statliga flygplatser ellerkommunala flygplatser med statligt stöd. Den trafikpolitiska översyn somaviseras i budgetpropositionen bör enligt motionärerna ta upp hela det svenskainrikesflygets framtida struktur och organisatoriska uppbyggnad. I motionerna T230 (m, fp) och T716 (s) framhålls attflygplatsen i har stor regionalpolitisk betydelse och därför bör kunnafå statligt stöd. Utskottet har för sin del ingen erinran mot den avregeringen föreslagna medelsanvisningen för bidrag till kommunala flygplatserm.m. och tillstyrker följaktligen att för nästa budgetär anvisar ettreservationsanslag på 15 milj. kr. Utskottet konstaterar att regionalpolitiska bedömningarligger till grund för förslaget men vidhåller att närmare överväganden om ettresultatutjämningssystem - av det slag som angavs i utskottets betänkande TU1985/86:15 - bör komma till stånd. I avvaktan på statsmakternasställningstagande till resultatet av pågående utredningsarbete börkostnadsersättningar utgå till och flygplatser enligthittillsvarande grunder. Vad utskottet sålunda anfört med anledning av delsuttalandena i propositionen i här berörd del, dels motionerna T219 (s), T228(fp), T701 (m), T706 (s), T712 (c), T720 (m, fp, c) och T723 (m), i här berördadelar, bör av ges regeringen till känna. Vad beträffar de övriga motionsyrkanden som är i frågasynes dessa tillgodosedda genom vad utskottet anfört om överväganden av ettresultatutjämningssystem. De bör sålunda kunna lämnas utan särskild åtgärd. I motion T212 (fp) begärs ett tillkännagivandeom vad motionärerna anfört rörande behovet av en ny flygplats förFyrsiadsregionen. Motionärerna framhåller att den nuvarande flygplatsenanfingen måste byggas ut eller ersättas av en ny och att flera skäl talar fördet sistnämnda alternativet. är , varför frågan om dessutbyggnad eller /87:25 ersättande är en angelägenhet. Någotriksdagens uttalande i frågan synes följaktligen inte böra komma i, fråga,varför yrkandet härom avstyrks. I motion T705 (s) framhålls att har storregionalpolitisk betydelse och behov av bidrag från anslaget Bidrag tillkommunala flygplatser m.m. Av propositionen framgår att bidrag inom en ram av 10milj. till fiygplatser i skogslänen bör beräknas med utgångspunkt i denregionalpolitiska betydelse som de enskilda flygplatserna har. Beslut ombidrag bör fattas av regeringen efter förslag från luftfartsverket. 5 milj. kr.avses användas bl.a. för bidrag till i första hand investeringar i befintligaflygplatser i skogslänen i de fall sådana bedöms ha avgörande betydelseföi" att etablera eller utveckla befintlig reguljär flygtrafik. Frågan om bidrag till kan sålunda prövas iden ordning som anges i propositionen. Någon åtgärd synesföljaktligen ej erforderlig med anledning av motionen, varför denna avstyrks. I motion T708 (fp) begärs statsbidrag lill flygtrafikmellan , och . .1 propositionen framhålls att visst bidrag bör kunna utgåtill och kommuner för flygplatsinvesteringar. Vidare tordedet är 1986 införda persontransportstödet kunna innebära en viss stimulans förifrågavarande flygtrafik. Enligt förordningen (1985:855) om statligt stöd tillvissa tjänsteresor kan stöd utgå till bl.a. fiygresor som anställda iindustriföretag och i företag med uppdragsverksamhet i. de fyra nordligastelänen gör i tjänsten till de mellersta och södra delarna av vårt land. Något ytterligare stöd avseende flygtrafiken pä de trekommunerna är utskottet för sin del inte berett att förorda. Härav följer attmotionen avstyrks. I motion T713 (s) framhålls att bidrag till kommunalafiygplatser bör kunna utgä även till samnordiska flygplaisprojekt avregionalpolitisk betydelse. Övertorneä kommun har enligt motionärernatillsammans med den finska kommunen Ylitornio på den motsatta sidan avriksgränsen aktualiserat ett samnordiskt projekt rörande ett gemensaiut flygfält,beläget pä den finska sidan från Övertorneä centralort. Enligt vad utskottet erfarit bereds inomkommunikationsdepartementet en framställning från Övertorneä kommun om stödtill ifrågavarande flygplatsprojekt. Vidare förbereds diskussioner om projektetpå tjänstemannaplanet inom ramen för det nordiska samarbetet. Utskottetförutsätter att dessa diskussioner syftar till att få fram underlag för besluti frågan. I avvaktan pä resultatet av detta arbete synes motionen kunna läiunasutan särskild åtgärd. I motion T723 (m) begärs en översyn av driftsformen föricke statliga flygplatser.Motionärerna hänvisar till uppgifter i en proposition enligt vilka de kommunala flygplatserna drivs ined lägre kostnader än statliga av motsvarandestorlek samt framhåller att sju kommunala flygplatser drivs i 14 Verksamhetsformen för kommunala och enskilda flygplatserär enligt /87:25 utskottets mening närmast en fråga för berörda huvudmänoch enskilda intressenter att överväga och besluta om. Någon åtgärdsynes följaktligen inte böra komma i fråga med anledning av motionsyrkandet,varför detta avstyrks. I motionerna T228 (fp) och T719 (m) behandlas trafikflygarhögskolani (TFHS) mot bakgrund av den lärarbrist som rådde då motionernaväcktes och som hade medfört att skolan inte kunde nå upp till den planeradevolymen om 60 elever . I den förstnämnda motionen framhålls attregeringen bör se till att skolan kan utnyttjas till sin fulla kapacitet. I densistnämnda motionen framhålls att extraordinära åtgärder bör vidtas för atthöja utbildningskapaciteten i fråga om civila trafikpiloter. Mofionären begären översyn av den civila trafikflygarutbildningen i syfte att höjautbildningskapaciteten. En sådan översyn skulle bl.a. omfattta möjligheternaför SAS och att kunna påta sig egen skolverksamhet. Som framgår av proposition 1986/87:109 bil. 5 har avtalträffats mellan staten å ena sidan och SAS, () och åden andra i syfte att förbättra tillgången på civila piloter. Innebörden avavtalet är att nuvarande utbildning vid TFHS kortas ned något, utan attutbildningens karaktär av högskoleutbildning går förlorad. Den kompletterandeutbildning som bolagen skall svara för utvidgas jämfört med så att elevenefter genomgången utbildning vid TFHS och flygbolag när samma utbildningsnivåsom . För statens del innebär det minskade utbildningsansvaret att TFHSmed nuvarande lärarresurser kan utbilda ca 45 elever. Genom rekrytering avytterligare fyra till fem lärare kan kapaciteten ökas till det uppställda målet60 elever. De i motionerna nämnda svårigheterna synes sålundaundanröjda. 1 sammanhanget bör även nämnas förslaget i budgetpropositionen attbidrag från anslaget Civil trafikflygarutbildning skall utbetalas för sädancivil pilotutbildning som bedrivs i privata skolor enligt förordningen1986:682. Av det anförda framgår att syftet med motionsyrkandenatorde få anses i huvudsak tillgodosett, varför de bör kunna lämnas utansärskild åtgärd. I motionerna T704 (fp) och T721 (s) framhålls att detfinns ett stort behov av utbildning inte bara av piloter utan också inom deflygtekniska och flygplatsanknutna yrkesområdena. Vidare betonas att ensamordning av utbildningsresiirserna på flygområdet bör komma till stånd.Enligt den förstnämnda motionen bör samordningen ske inom ramen för enflyghögskola med lokalisering till . Enligt utskottets mening bör det närmast ankomma påberörda utbildningsmyndigheter samt flygbolagen och luftfartsverket att bedömaifrågavarande utbildningsbehov samt hur de på effektivaste sätt skalltillgodoses. Någon åtgärd synes sålunda inte böra komma i fråga,varför motionerna avstyrks. 7.Flygplatsfrågor i /87:25 1 motion T723 (m) framhålls att bör varakvar som en med samverkande flygplats. I motion T712 (c) framhåller motionärerna att de finnerdet riktigare att behålla för vissa delar av flyget, framför att nubinda sig för betydande investeringar i en ny flygplats. Utskottet vill med anledning av dessa motionsyrkanden början erinra om att ligger på mark som tillhör Stockholmsstad. Staten disponerar marken för flygplatsändamål enligt avtal med Stockholmsstad vilket gäller t.o.m. utgången av . Företrädare för stadoch uttalade vid överläggningar med regeringen idecember 1983 att avtalet inte kommer att förlängas efter utgången av år i1996. Utskottet har tidigare uttalat.uppfattningen att det iavvaktan på en mera , slutgiltig lösning av flygplatsfrågan för Stockholmsregioneninte är möjligt att avveckla som flygplats. Det bör understrykas attutskottet inte har frångått sin uppfattning att två flygplatser behövs iregionen; används numera huvudsakligen för affärs- ochprivatflyg samt annat s.k. allmänflyg. Sekundärtrafik, dvs. linjefart med lättaflygplan - till vilka räknas Fairchild 340 och lättare plan - förekommerdock med en ' linje till och en annan till . Enligt luftfartspolitiska beslut är flygplatsersom huvudsakligen betjänar allmänflyget inte en angelägenhet för staten utan enangelägenhet för kommun, landsting eller enskild intressent. Enligt sammabeslut står dock tills vidare under luftfartsverketsförvaltning. Mot bl.a. den sålunda tecknade bakgrunden fickluftfartsverket i uppdrag av regeringen att ta upp förhandlingarmed och om den långsiktigaflygplatskapaciteten i . Förhandlingarna ledde till attlandstinget. samt sex Södertörnskommuner bildade TullingeFlygplats . som har överlämnat en rapport till regeringen angåendeförutsättningarna för en civil trafikflygplats vid . Enligt rapportenbör ett antal frågor som gäller bl.a.myndigheters och berörda luftfartsintressenters syn på trafik vid ,huvudmannaskap och finansiering av flygplatsens investeringar och beräknadedriftunderskott utredas ytterligare. Genom beslut innevarandeår uppdrog regeringen åt landshöv ding att undersöka näringslivets, berörda kommuners och landstings intresse av att medverka ekonomiskt i ett gemensamt bolag för uppbyggnad och drift av en civil flygplats vid . I beslutet framhålls att flygplatser med enbart inrikes sekundärtrafik samt affärs- och privatflyg inte är en angelägenhet för staten och luftfartsverket. Vidare betonas att en civil flygplats vid - med hänsyn till roll och utvecklingsmöjligheter inte är nödvändig som komplement till de flygplatser som staten svarar för. är mot den bakgrunden inte aktuell som statlig flygplats. Utredningsarbetet bör inriktas på en uppbyggnad för propellerflyg och en koncessionsgivning som är förenlig med en långsiktig utveckling av för svenskt inrikesflyg. . , I avvaktan på resultatet av ifrågavarande utredning ärutskottet för sin del /87:25 inte berett att föreslå något riksdagensuttalande om en lösning av frågan om en ytterligare flygplats iStockholmsregionen. Härav följer att utskottet avstyrker motionerna T712 (c)och T723 (m) i här berörda delar. I motion T227 (fp) begärs att regeringen inlederplaneringen för en ny flygplats i . I mofion T709 (m) begärs att det uppdras åtluftfartsverket att utarbeta ett program för trafikflyget i Stockholmsregionenmed utgångspunkten att byggs före en tredje bana på Arlandaoch att luftfartsverket får i uppdrag att ta upp överläggningar med TullingeFlygplats om finansiering av flygplatsen. Enligt motionären bör vidare isamband med planeringen av framtida flygtrafik nuvarandekoncessionssystem omprövas och en. liberalisering komma till stånd. Genom landshövding utredningsuppdrag torde syftetmed de motionsyrkanden som är i fråga få anses i huvudsak tillgodosett. Debör följaktligen kunna lämnas utan särskild åtgärd. I motion T232 (m) framhålls att utbyggnad av bl.a. entredje start- och landningsbana på är av central betydelse förskapandet av ett svenskt folkflyg. Utskottet har i det föregående fillstyrkt den iproposifionen förordade inriktningen och omfattningen av luftfartsverketsinvesteringar. Som framhålls i proposifionen rymmer den förordadeinvesteringsvolymen inte medel för en tredje bana pä . Detta böremellertid enligt föredraganden inte utgöra något hinder för att pågåendeplaneringsarbete för bl.a. en sådan bana drivs vidare. Medhänvisning till det anförda avstyrks mofionsyrkandet. 1 mofion T712 (c) framhålls vikten av att erforderligamarkreservationer redan nu görs som möjliggör en bana med snabbtåg ull Arlandafrån . Som utskottet framhåller i sitt betänkande /87:15har frågan om en snabbtågsförbindelse stor betydelse för såvälStockholmsområdet som övriga delar av landet. Av betänkandet framgår vidare attregeringen tillkallat en utredare som fått i uppgift att undersöka de företags-och samhällsekonomiska förutsättningarna för olika investeringar iStockholmsområdet, bl.a. en Arlandabana. 1 avvaktan på resultatet av utredarens arbete synesmotionsyrkandet inte böra föranleda någon åtgärd, varför detsammaavstyrks. Förbättrat utnyttjande av flygplats I motionerna T207 (c), T228 (fp), T703 (s), T707 (c) ochT711 (m) uttalas önskemålom ett förbättrat utnyttjande av . I flera av dessa motionerframhålls att SAS bör bedriva reguljär trafik från till västeuropeiskadestinationer i större utsträckning än . motionT703 (s) framhålls även att överiäggningar bör tas upp med andra ' flygbolagom sådan trafik, om inte SAS är beredd att utföra den. 7707 (c)framhålls också att möjligheterna att överföra chartertrafik från 17 andraflygplatser till bör undersökas. I motion 7703 (s) begärs vidare TU1986/87:25 att pendeltrafiken mellan och bibehålls och attåtgärder . vidtas för att återupprätta flygtrafiken mellan och vidare upp i mellersta och norra . bedrivs reguljär utrikes trafik från Sturupendast till - av SAS - med fem dubbelturer . Chartertrafikbedrivs av flera företag till ett trettiotal destinationer utanförSkandinavien. SAS pendeltrafik mellan och lades ned den 1april innevarande är. Flygföretaget har emellertid fått regeringenstillstånd att t.o.m. bedriva luftfart i regelbunden trafik mellanSturup och . Trafiken väntas starta innevarande år. 1 sammanhanget kan också nämnas att av regeringen givits tillstånd att bedriva regelbunden trafik medhelikopter på sträckan LundMalmöKastrup. Trafiken avses komma i gång inomkort. gav regeringen ofScandinavia tillstånd att bedriva reguljär fiygtrafik på sträckanMalmö-Göteborg-Nyköping. I överensstämmelse med sitt tidigare uttalande (TU1985/86:15) vill utskottet understryka vikten av att SAS överväger åtgärder isyfte att förbättra utnyttjandet av kapacitet. Vidare förutsätterutskottet att regeringen och luftfartsverket med stor uppmärksamhet följerutvecklingen och tar de initiativ som kan anses påkallade för att ökautnyttjandet av flygplatsen. Mot bakgrund av det anförda synes de motionsyrkanden somnu är i fråga kunna lämnas utan särskild åtgärd. Enligt 7 kap. 1 § luftfartslagen (1957:297) får somhuvudregel luftfart i förvärvssyfte ej utövas här i riket utan tillstånd(koncession) av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Koncessionsfrägor och därmed sammanhängande spörsmålbehandlas i ett flertal motioner. Sålunda erinras i motion T232 (m) om att det inom EG pågårett arbete i syfte att liberalisera luftfarten. Motionärerna framhåller attSverige bör stödja en sådan utveckling och att luftfarten bör anpassa sinverksamhet till ökad frihet och härdare konkurrens. 1 motion T233 (fp) framhålls att SAS agerar från enmonopolskyddad hemmamarknad i en omvärld som präglas av en tilltagande ochhälsosam konkurrens. En avreglering av den nordiska flygtrafiken skulle fäpositiva effekter för prissättning och service på flygresor inom .