bet · GA01KU29 · 1986-12-31 00:00:00 — Å. under rubrikerna Utveckling av budgetprocessenoch Fortsatt försök med fördjupade anslagsframställningar och treårigabudgetramar (bilaga 2 avsnitten 2 och 3, s. 149 f.). Närvarande: (), (), RuneJonsson (s), (), (), (),(fp), Per (), Bo Finnkvist (s), (),(vpk), (), (), MatsLindberg (s) och (). Affärsverkskoncernernas form och ställning (), (). (fp),Per (), (), () och () anser att den del av yttrandet under rubriken form och ställning som börjar med "Någon sammanblandning" och slutar med "motiv för" bort ha följande lydelse: , . De förhållanden som har nämnts talar starkt för attstörre delen av domänverkets, affärsverket FFV:s och statens vattenfallsverks i ämbets verksform bedrivna rörelse bör föras över i bolagsform för att få utvecklas enligt de villkor som eljest gäller på marknaderna för sädana varor och tjänster som verken producerar. fär, som har sagts, snart tillfälle att ta ställning till konkreta förslag i detta avseende. En sädan re form bör emellertid inledas med en grundlig översyn av varje affärsverks uppgifter i syfte att särskilja vilka som är av myndighetskaraktär eller eljest främmande för en affärsrörelse och därför bör undantas vid övergäng till bolagsform. bör begära att regeringen omgående föranstaltar om en sådan översyn. Därmed skulle de nu aktuella yrkandena i motioner- na 1986/87:KI 15 (m) och l986/87:N354(m)bfi tillgodosedda. Detnyss refererade yrkandet i motion I986/87:K112 (vpk) riktar sig mot KU1986/87:29 en sädan överföring av verksamhet till bolagsform somnäringsutskottet Bilaga 4 just har framhållit vara önskvärd och avstyrksföljaktligen. Affärsverkskoncernernas form och ställning anser att den del av yttrandet under rubriken och ställning som börjar med "Någon sammanblandning" ochslutar med "motiv för" bort ha följande lydelse: Deförhållanden som har nämnts får emellertid inte tas till intäkt för attytterligare delar av domänverkets, affärsverket FFV:s och statens vattenfallsverksrörelse skall föras över i bolagsform. Även dessa verk har i hög gradpublic-service-funktioner, vilka motiverar en driftsform som ger godamöjligheter till insyn för allmänheten och till infiytande frän statsmakternassida. av skogar och andra marker fär inte främststyras av lönsamhetskrav. Domänkoncernens hårdhänta ingrepp i de fjällnäraskogarna är ett aktuellt exempel på vad som kan hända när kortsyntaföretagsekonomiska överväganden får bestämma inriktningen av en statligverksamhet. är en ledande leverantör av försvarssystem ochunderhällstjänster fill det svenska försvaret. Den senaste tidens händelser päkrigsmaterielomrädet utgör skäl nog mot en ökad kommersialisering av FFV:sverksamhet. spelar en central roll i energipolitiken,vilket kommer till uttryck bl. a. i en instruktionsbestämmelse om att verketinom sitt verksamhetsområde skall arbeta för en avveckling av kärnkraften tillsenast är 2010. Inför den mera aktiva kärnkraftsavveckling som måste sättasi gång bör statsmakterna givetvis inte genom ytterligare Övergäng tillbolagsdrift försämra sina möjligheter att utnyttja vattenfallsverket som ettinstrument för energipolitiken. Av det sagda följer att bör instämmai det berörda yrkandet i motion I986/87:K112 (vpk) och i ett uttalande tillregeringen ta avstånd frän en ytterligare överföring av de nämnda affärsverkensaktiviteter till bolag. ErikHovhammar (m), (). (fp), Per (), Per-OlaEriksson (c), () och () anser att den del avyttrandet under rubriken form och ställning sombörjar med "har" och slutar med "normalt gäller"bort ha följande lydelse: Näringsutskottethar ingenting att erinra mot att regeringen, om den så finner lämpligt,inriktar sig på att författningsbestämmelser för affärsverkskoncernerna skallutformas enligt de principer som den har uttalat sig för i proposifionen. Dockanser näringsutskottet i linje med de tankegångar som kommer fill uttryck imotion l986/87:Kll3(c) att en för affärsverkskoncernerna gemensam förordninginte bör utfärdas förrän har fått tillfälle att yttra sig över ett förslagfill denna författning. De farhågor för oklarheter beträffande tillämplighetenav olika slags författningsbestämmelser som framförs i motion 1986/87:K115 (m)bör instäm- ma i genomett uttalande till ledning för regeringens fortsatta arbete med KU1986/87:29 saken. (), (). (fp),Per () och () anser att den del av yttrandet under rubri ken Ledningsfunktionerna som börjar med "ansluter". och slutar med "hos regeringen" bort ha följande lydelse: . vill på denna punkt understryka vad somsägs i motion 1986/87:N354 (m) om att affärsverksstyrelserna i första handmåste kännetecknas av professionell kompetens. Särskild vikt bör läggas vidatt personer med erfarenhet från kvalificerade poster inom näringslivet kommeratt ingå i styrelserna. Med vad nu sagts tar näringsutskottet avstånd frän vänsterpartietkommunisternas önskemål om en regel av innebörd att affärsverksstyrelserna börinnehålla ett parlamentariskt inslag. (vpk) anser att den del av yttrandet underrubriken som börjar med "Näringsutskottetansluter" och slutar med "hos regeringen" bort ha följandelydelse: Det är uppenbart att affärsverksstyrelsernas uppgift attbära ansvar för en omfattande ekonomisk verksamhet medför att vissa särskildakrav måste ställas pä dem som skall ingå i en sådan styrelse. Detta innebärdock långt ifrån att de privatkapitalistiska koncernernas styrelser bör blimönsterbildande. Affärsverkskoncernerna svarar, som har framhållits i detföregående, för viktiga samhälleliga uppgifter som mäste hanteras i enlighetmed ett folkligt mandat. bör följaktligen slå fast attaffärsverksstyrelserna i konsekvens med vad som sägs i motion 1986/87:KII2(vpk) måste innehålla ett markant parlamentariskt inslag. Av det sagdaföljer att näringsutskottet tar avstånd frän de synpunkter pästyrelsesammansättningen som torgförs i motion 1986/87:N354 (m). Tillsättning av vissa chefer (vpk) anser att den del, av yttrandet under rubriken som börjar med "När det" ochslutar med "som angelägen" bort ha följande lydelse: När det gäller formerna för tillsättning av de chefer somlyder direkt under verkschefen ansluter sig näringsutskottet till vad som sägsi motion 1986/87:K112 (vpk). Självständighet och ansvar hos denna kategorihögre tjänstemän gynnas bäst om utnämningarna även fortsättningsvis verkställsav regeringen. En sådan möjlighet till delegation av utnämhingsrätten somföresläs i propositionen bör alltså inte medge. , och (alla m)anser att i : avsnittet Arbetsgivarfunktionen bort tillfogas ett sistastycke av följande lydelse: Näringsutskottetvill tillägga att det enligt dess mening bör få ankomma KU 1986/87:29 päaffärsverkskoncernernas styrelser att utan direktiv frän statsmakterna Bilaga 4 bestämma genom vilka organ arbetsgivarfunktionen skall utövas pä olikanivåer inom koncernen. (vpk) anser att den del av yttrandet under rubrikenAr-betsgivarfunkfionen som börjar med "Gentemot mofion" och slutarmed "detta ämne" bort ha följande lydelse: Näringsutskottetvill starkt understryka vad som bl. a. i mofion 1986/ 87: K112 (vpk) sägs omvikten av att den statliga sektorn uppträder enhetligt när det gällertillhörighet fill arbetsgivarorganisafion. bör göra ett sådantuttalande till regeringen som föresläs i denna motion och avslå regeringensförslag i avsnittet om arbetsgivarfunkfionen för affärsverken och derasdotterbolag. 1986/87: 3y om ledning av den statliga förvaltningen (prop.1986/87:99) Konstitutionsutskottethar hemställt om arbetsmarknadsutskottets yttrande över proposition 1986/87:99om ledning av den statliga förvaltningen jämte motioner i vad avserpropositionens bilaga 1, avsnitten 7, 8.4, 8.6 och 9.6 samt bilaga 2, avsnitten5-9. Till dessa avsnitt anknyter yrkanden i motionerna 1986/87:KII2 av LarsWerner m.fl. (vpk) och I986/87:KII5 av m, fl. (m). följande framställningen ansluter utskottet med ett undantag tilldisposifionen i propositionen. Undantaget gäller frågan om entledigande avaffärsverkschefer som behandlas med den föreslagna förflyttningsskyldighetenför andra verkschefer. Avslutningsvis görs ett par påpekanden som anknytertill propositionens framställning om styrelsernas sammansättning (avsnitt 8.3). Bilaga 1 () Chefsförsörjning: Allmänna riktlinjer (avsnitten 7.1-7.3,hemställan del av mom. 2) Medchefsförsöijning förstås enligt propositionen åtgärder beträffande rekrytering,rörlighet och omplacering samt utbildning och utveckling. De riktlinjer somanges bör vara giltiga för hela statsförvaltningen. De konkreta åtgärder somaktualiseras begränsas dock till att gälla i första hand verkscheferna för decentrala statliga myndigheterna, överdirektörer, högre militära chefer,avdelningschefer, byråchefer och motsvarande. Men också landshövdingar ochhögre chefer i berörs av vissa åtgärder. Verksledningskommitténhar varit inne på ett antal av de frågor det här gäller. Dess förslag (SOU1985:40 och 41) utgör alltså en del av underiaget för propositionensöverväganden. Vissaav de åtgärder som förordas i propositionen kräver medverkan, andrabedöms kunna genomföras av regeringen utan sådan medverkan. Åtgärderna syftartill att göra det möjligt för regeringen att mer effektivt än utnyttjasin utnämningsmakt för att underlätta den ökade styrning av statsverksamhetensom propositionen är inriktad på. Civilministern angersålunda som sin bedömning (prop. s. 64) att rekry- terings-,rörlighets- och utvecklingsåtgärder som avser högre chefer mer KU1986/87:29 systematisktoch målmedvetet bör utnyttjas med inriktningen att förnya. förändraoch effektivisera den statliga verksamheten. ochkortare perioder bör tillämpas.vid bestämmandet av förordnandetider Planeringen och beslutsunderlaget inför utnämningar tillsådana högre chefstjänster som tillsätts av regeringen efter anmälan bör förbättrasoch rollfördelningen i beredningen preciseras. kommunisterna säger i sin motionI986/87:KII2 att de vill varna för att man i förvaltning och affärsverkkopierar modeller som dominerar i privatkommersiella företag.Det finns en romantisering och övertro på den "starka" chefen avnäringslivsmodell såsom den effektiva lösningen. Det riktas emellertid enväxande kritik mot denna typ av chefsroll. Kritiken gäller såväl chefernasbrist på förankring i verksamhetspraktik och linjeorganisation som att derepresenterar en ytlig uppfattning i effektivitetsfrågor och att de har förkortsiktiga perspektiv. Det senare är föranlett av benägenheten att ichefskarriär flytta från topptjänst till topptjänst med korta mellanrum istället för att ägna sig åt långsiktigt, fördjupat utvecklingsarbete. Vidare betonar motionärerna vikten av att chefer ioffentliga verksamheter följer en demokratisk ledningsfilosofi. De anförhärvid bl. a. att chefen bör ha inriktningen att mobilisera verkets anställdatill initiativ och delgivande av erfarenheter. Chefen bör kunna stimulera tillmedvetande om verksamhetens mål och "public-service"-uppgift. I inledningen till propositionens avsnitt omchefsförsörjning pekar civilministern på de ökade krav på kompetens hoscheferna som förnyelsearbetet i den statliga verksamheten för med sig. Tilldessa krav hör förmågan att ompröva och omprioritera och finna möjligheter tillrationalisering, effektivisering och produktivitetsökning. Minskaddetaljstyrning och ett ändrat budgetsystem leder till att myndigheterna fårökad frihet att själva välja arbetsformer och disponera sina resurser med desärskilda krav detta ställer på cheferna. Men civilministern understryker ocksåsom en viktig förutsättning att cheferna i sitt ledningsarbete kan formuleramål för verksamheten och finna former för att de nås. Cheferna skall kunnalevandegöra det servicetänkande som uttrycks i den nya förvaltningslagen. Civilministern tar slutligen upp de berättigade krav deanställda i det dagliga arbetet kan ställa på cheferna och betonar att det ärett viktigt kompetenskrav att cheferna har förmåga att vitalisera formerna föroch vidareutveckla medbestämmandet, så att det blir praktiskt mer hanterbartoch fungerar som ett effektivt instrument för att förbättra verksamheten och deanställdas arbetsförhållanden. Den nu lämnade redogörelsen visar enligtarbetsmarknadsutskottets mening att civilministern på ett nyanserat sätt harbelyst de mångskiftande krav som följer av den statliga chefsrollen. Vad hananfört ger inte underlag för farhågor av det slag som motionärerna ger uttryckåt. I vad särskilt gäller förhållandet mellan cheferna och de anställda synesmotionärernas uppfattning på det hela taget sammanfalla med vad civilministernanfört på den punkten. På grund härav anser arbetsmarknadsutskottet att detinte är motiverat med en meningsyttring från sida såsom begärs i Denna bör sålunda i den nu behandlade delen (yrkande 6) KU 1986/87:29 kunnalämnas utan någon åtgärd. Med hänsyn härtill och då Bilaga 5 utskottetinte heller i övrigt har funnit anledning till erinran mot vad civilministernanfört och förordat i de här aktuella avsnitten bör de i propositionenföreslagna allmänna riktlinjerna för förnyelsen av den statliga förvaltningensåvitt avser avsnittet om chefsförsöijning av kunna godkännas. Chefsförsörjning: Förflyttningsskyldighet för verkscheferi allmänhet, entledigande av affärsverkschefer (avsnitten 7.4.1-7.4.2 resp.9.6.3, hemställan del av mom. 1) Till de åtgärder som kräver-riksdagens medverkan hörinförande av förflyttningsskyldighet för verkschefer i allmänhet (dvs.verkschefer som inte är chefer för affärsverk). Verkschefer förordnas som regel för bestämd tid, . kan verkschefen inte sägas upp och inte hellerförflyttas till annan statlig tjänst. Det föreslås nu i propositionen att det för verkschefer ihär avsedd mening skall införas en förflyttningsskyldighet som liknar den som gäller för tjänstemän med fullmakt. Sådana tjänstemän kan liksom verkschefernainte sägas upp från sin tjänst, men de är underkastade förflyttningsskyldighet.Den nya förflyttningsskyldigheteri för verkschefer är avsedd att tillgripasnär det äi" påkallat av organisatoriska skål (exempelvis sammanslagning avtvå eller flera verk) eller om chefen visar sig vara mindre lämplig eller enförflyttning av andra skäl är nödvändig av hänsyn fill myndighetens bästa.Besluten skall fattas av regeringen och i princip ha omedelbar verkan detvanliga är annars att besliit om förflyttning går i verkställighet först sedande har vunnit laga kraft. Förflyttningsskyldigheten för verkschefer är avsedd attträda i kraft den och skall gälla även de personer som vid dentidpunkten innehar förordnanden som verkschefer. Den skall däremot som redannämnts inte omfatta cheferna för affärsverken och inte heller cheferna fördomstolarna eller exempelvis myndigheter som lyder under . Förslaget om förflyttningsskyldighet påkallar ändringar ilagen (1976:600) om offentlig anställning. En ny, 10 §, föreslås bli införd ilagens 7 kap. med följdändringar i 15-17 kap. Därutöver föreslås en ändring i15 kap. 2 § varigenom regeringen bemyndigas att besluta om förflyttning avinnehavare av militära tjänster. Moderata samlingspartiet konstaterar i kommittémotion1986/87: att den föreslagna ordningen för chefsförsöijningen torde ledatill tätare byten av verkschefer. Motionärerna vill i detta sammanhangunderstryka vikten av att utnämningar av verkschefer inte politiseras, vilketdet enligt deras mening funnits klara tendenser till under senare tid.Motionärerna erinrar om att man även vid utnämningar av högre tjänster har atttillgodose kravet i 11 kap. 9 § regeringsformen på att avseende endast fårfästas vid saklig grund, såsom förtjänst och skicklighet. När detgäller lagändringen om förflyttningsskyldighel för verkschefer så ansermotionärerna att den är för allmänt utformad. Den lämnar utrym- KU1986/87:29 me för godtyckliga beslut och öppnar därmed vägen för informellapåtryck- - Bilaga 5 ningar mot myndighetschefer. Mera objektivt utformadevillkor bör eftersträvas. Vidare bör en tillföriitlig metod utvecklas för attobjektivt fastställa att ett förhållande föreligger som gör chefensförtlyttning nödvändig med hänsyn till myndighetens bästa. Motionärerna anser sammanfattningsvis att den aktuellalagtexten måste garantera att beslut om förflyttningar grundar sig pä objektivtgodtagbara skäl. De yrkar med hånvisning härtill att skall avslåpropositionen i denna del och hos regeringeti begära ett nytt förslag ienlighet med de riktlinjer som anges i motionen. Den nya förflyttningsskyldigheten för verkschefer bör enligtpropositionen konstrueras på ett sätt som är likartat med vad som redan nugäller för fullmaktstjänster. Innehavare av sådana tjänster kan i dagförflyttas till annan tjänst med samma anställningsform om den nya tjänsten ärrent statlig. Det förutsätts dessutom att arbetsuppgifterna i båda tjänsternaär likartade eller i varje fall att arbetstagaren med hänsyn till sinutbildning är lämpad att utföra arbetsuppgifterna i den nya tjänsten. Härutöver föreslås begränsningar i verkschefersförtlyttningsskyldighet i följande hänseenden. I propositionen framhållssålunda att ett beslut om förflyttning liksom vaije annan förvaltningsåtgärdförst och främst måste grunda sig på objektivt godtagbara skäl. Detta följer avregeringsformens bestämmelser i I kap. 9 § om lika behandling, saklighet ochopartiskhet från bl. a. förvaltningsmyndigheternas, inkl. regeringens, sida.-Dessutom skall förflyttning bara få ske till tjänst som tillsätts på sammasätt, dvs. med förordnande , och bara till statlig tjänst.Förordnandetiden i den nya tjänsten bör begränsas till den tid som återstår avförordnandet för verkschefen når förflyttningen blir aktuell. Däremot,framhålls slutligen i propositionen, bör inte några begränsningar föreskrivas ifråga om arbetsuppgifterna i den nya tjänsten eller verkschefens personligalämplighet för denna. Det måste fä ankomma på regeringen att efter noggrannprövning i det enskilda fallet erbjuda en tjänst som på objektiva grunder kananses vara godtagbar, t. ex. i vad gäller arbetsuppgifter, lönevillkor ochslalione-ringsort. Som noteras av både civilministern och motionärerna harman att för framtiden räkna med en större rörlighet på de statliga chefstjänsterna. Det bör understrykas att denna rörlighet förutsätts ske på frivillig väg och grundas på individuella överenskommelser med de berörda verkscheferna. Man kan emellertid inte bortse från att det kan uppkomma situationer där det finns skäl med hänsyn till myndighetens bästa att mot verkschefens vilja förflytta honom eller henne under en löpande förordnandeperiod. 1 en konfliktsituation av det slaget kommer en tvångsförilyttning av den berör de verkschefen självfallet att uppfattas som en djupt ingripande åtgärd. Liksom civilministern vill utskottet därför understryka att åtgärden måste grunda sig på objektivt godtagbara skäl. Det måste förutsättas att denna grundsats iakttas i de känsliga avgöranden det här gäller, i all synnerhet som man får räkna med alt ärendena och deras handläggning kommer att tilldra sig offentlig uppmärksamhet. Därmed kan det inte gärna, som mo- gg tionärernabefarar, komma att finnas utrymme för godtyckliga beslut, som KU 1986/87:29 öppnar vägen för informella påtryckningar mot myndighetscheferna. Med den ovan angivna grundsatsen som allmän utgångspunktoch med de begränsningar i övrigt som skall kringgärda det nyaförtlyttningsinslitu-tet bör verkschefernas anställningstrygghet vara i rimligmån tillgodosedd. Det kan i sammanhanget noteras att lagrådet har lämnat detaktuella lagförslaget utan erinran. bör alltså kunna ställa sig bakomvad som föreslagits i propositionen i denna del. I anslutning till det ovan anförda tar utskottet upp detförslag till ändring i lagen om offentlig anställning som behandlas ipropositionens avsnitt 9.6, dvs. frågan om särskilt entledigande avajjärsverkschefer. Här föreslås att visstidsförordnade chefer för affärsverkskall med omedelbar verkan kunna skiljas från sin tjänst. En ny paragraf häromföreslås i propositionen bli införd i den nämnda lagen (7 kap. 9 S). Däremotanses det inte vara aktuellt att införa en förilyttningsskyidighet föraffärsverkscheferna. Detta förutsätter att anställningsvillkoren i övrigt föraffärsvcrkscheferna utformas på ett annat sätt än för andra verkschefer. Det tvångsentledigande det här gäller skall bara fäanvändas om det är nödvändigt med hänsyn till verkels bästa. Det skall alltsåäven i delta fall föreligga en sakligt grundad anledning för åtgärden. Den nya paragrafen i lagens 7 kap. - som för med sigföljdändringar i 15, 16 och 17 kap. - är avsedd att träda i kraft iår. 1 motsats till bestämmelsen om förilyttningsskyidighet för andraverkschefer som träder i kraft skall den inte omfatta cheferför affärsverk under nu löpande förordnandeperiod. Även entledigandeinstitutet för affärsverkschefer harlämnats ulan erinran av lagrådet. Det har inte föranlett några invändningar imotionerna och kan godtas av utskottet. Med åberopande av det ovan anförda hemställerarbetsmarknadsutskottet sammanfattningsvis att föreslårriksdagen att med avslag på motion 1986/87: , yrkande 7, anta del tillpropositionen fogade förslaget till lag om ändring i lagen (1976:600) omoffentlig anställning. Chefsförsörjning: Tillfälliga tjänster för verkschefer(avsnitt 7.4.3, hemställan mom. 5) I likhet med verksledningskommittén föreslärcivilministern att regeringen skall bemyndigas att inrätta tillfälliga tjänsterför verkschefer, och högre militära chefer. Åtgärden är att se som eit led isträvandena att öka rörligheten bland chefer och främja chefsutveckling ochkarriärplanering. Det är inte meningen all den nya möjligheten i det väsentligaskall bli ett sätt att skapa reträttplatser för mindre väl fungerandeverkschefer. finner inte anledning att motsättasig vad som föreslagits utan tillstyrker att regeringen lämnas det begärdabemyndigandet att inrätta särskilda tjänster för verkschefer m. fl. Chefsförsörjning:Åtgärder som regeringen får besluta om KU1986/87:29 (avsnittet7.5) Bilaga 5 Ävenför avdelningschefer och motsvarande befattningshavare skall tidsbegränsadeförordnanden kunna ifrågakomma - dock utan att förenas med rätt tillförordnandepension. Vad som avses är att en tjänsteman skall kunna tilldelaschefsskap för en viss funktion inom ramen för hans eller hennes anställning. Sedanår 1965 gäller att det är regeringen som tillsätter byråchefer. I syfte att ökade enskilda myndigheternas handlingsutrymme och ansvar kommer utnämningsrätteriatt successivt delegeras till myndigheterna efter prövning myndighet förmyndighet. Iett delavsnitt om myndigheternas chefsförsörjning understryker civilministernbehovet av ett målmedvetet rekryteringsarbete mot bakgrund bl. a. att vakanseri chefsbefattningar som få andra tillfållen erbjuder möjligheter att ändraeller förnya en verksamhet. Vidareframhåller civilministern att andelen kvinnor i beslutsfattande funkfioner istatsförvaltningen måste ökas, och han pekar på en rad åtgärder som bör kunnavidtas i det hänseendet. Slutligeni detta avsnitt ges synpunkter på utbildning och utveckling av högre chefer. Arbetsmarknadsutskottethar för sin del ingen erinran mot vad som anförts i den nu redovisade delen avproposifionen. Personalföreträdare i myndigheternas styrelser (avsnitt8.4, hemställan del av mom. 2) Sedanår 1974 har de fackliga organisationerna rätt att utse personalföreträdare istatliga styrelser. Frågan prövades då av (prop. 1974:1, bilaga 2 p.7, InU 4, rskr. Personalföreträdarna har inte bara närvaro-ochyttranderätt, utan de har också med vissa undantag rätt att delta i besluten.Det är styrelsen själv som avgör om personalföreträdama har rätt att vara medvid avgörandena av de enskilda ärendena. Ipropositionen förordas att personalföreträdama i de nya lekmannastyrelsernaskall ha närvaro- och yttranderätt men ingen beslutsrätt. Bakgrunden tilldenna begränsning anges vara att lekmannastyrelserna i fortsättningen kommeratt fatta beslut i frågor som kan hänföras till det politiska beslutsområdet.Civilministern gör bedömningen att personalföreträdama därmed inte i praktikenkan utöva beslutsrätt i styrelserna utan att den politiska demokratin träds förnär.