bet · GA01SoU30 · 1986-12-31 00:00:00 — Han anser att de delmål somär uppställda för kan utgöra grund för tillämpningen avbestämmelsen i 2 kap. 1 § PBL om att planläggningen skall skapa förutsättningför en från social synpunkt god bostads-, arbets-, trafik- och fritidsmiljö.Bostadsministern betonar också vikten av att bestående samverkansformer mellanberörda samhällsorgan utvecklas i enlighet med intentionerna bakomsocialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen. I propositionen (s. 433) anvisas översiktsplanen som ettsamordningsinstrument i den kommunala verksamhetsplaneringen. Beslut om bl. a.bostadsförsörjningsprogram, program för barntillsyn, äldreomsorg och annansocial omvårdnad bör i den mån besluten har anknytning tillmarkanvändningsfrågor sammanvägas i översiktsplanen. Samordning med kommunensekonomiska planering är också nödvändig. Översiktsplanen bör enligtpropositionen bli ett underlag för fördelning av resurser av olika slag i bådetid och rum. I yttrande till bostadsutskottet angående PBL uttaladeutskottet bl. (SoU 1985/86:ly s. Hursamrådet i samband med utarbetande av översiktsplan skall ske är som SoU1986/87:30 tidigare nämnts inte reglerat i lagförslaget. Propositionen harsålunda valt att överlämna till den enskilda kommunen att bestämma samrådetsomfattning och utformning. Utskottet har i det föregående ställt sig bakomdenna lösning. Utskottet vill dock understryka att ett stort ansvar härigenomhar lagts på kommunerna. har genom sin verksamhet en unik kunskapom kommunen och de problem som finns där. Denna kunskap måste tas till vara iarbetet med att försöka skapa goda sociala miljöer. Om översiktsplaner skallbli det samordningsinstrument som beskrivs i propositionen är det en förutsättningatt socialnämnden redan på ett tidigt stadium får komma med och påverkautformningen av planerna. vill därför avslutningsvis framhållaönskvärdheten av att man i varje kommun utarbetar lämpliga rutiner församråd.mellan byggnadsnämnd,och socialnämnd med sikte på ett kontinuerligtutbyte av,information och synpunkter i planeringsfrågor. Frågan berördes inte direkt i bostadsutskottets betänkandeBoU 1986/87:1 angående PBL. Två projekt i fråga om behandlingen av sociala synpunktervid samhällsplanering beskrivs i redovisar 1982:9 och 1984:15. I motion 1986/87:So232 av Margö m.fl. (vpk)hemställs dels att hos regeringen begär förslag om att socialtjänstlagenkompletteras med tillämpningsföreskrifter som ger den hjälpbehövandebestämmanderätt över innehåll i enlighet med motionens förslag(yrkande2), dels att hos regeringen begär förslag om attsocialtjänstlagen kompletteras med tillämpningsföreskrifterom attinstitutionsvårdens rutiner inte överförs till vård i hemmen (yrkande3).Motionärerna framhåller att måste organiseras så att vårdbiträdetges rätten att tillsammans med den hjälpbehövande bedöma vilket arbete somskall utföras och på vilket sätt. Den hjälpbehövande måste också få rätt att istörsta möjliga mån välja vem som skall ge hjälpen inom den kommunalahemtjänsten. Detta är enligt motionärerna en viktig princip som måste kommatill uttryck genom- tillämpningsföreskrifter till socialtjänstlagen. Av dessaföreskrifter skall också framgå att institutionsvårdens rutiner inte fåröverföras till hemmiljön. Gällande bestämmelser m. m. Enligt 1 § socialtjänstlagen skall verksamheten bygga pårespekt för människornas självbestämmanderätt och integritet. Enligt 9 § skall socialnämndens insatser utformas ochgenomföras tillsammans med klienten. I arbetarskyddsstyrelsens allmänna råd AFS 1984:11 föromvårdnadsarbete i hemmiljö framhålls att arbetsmiljöförbättringar måsteanpassas till vårdtagarens behov och önskningar. I fråga om vuxna handikappade har utfärdatallmänna råd 1985:8 insatser för vuxna handikappade. Konflikter mellan arbetsmiljö- och integritetssynpunkter SoU1986/87:30 belyses på s. 61 f. I allmänna råd från 1986:1 Samordnadäldreomsorg -Boende, service, vård, behandlas de äldre och handikappadesmedinflytande (s. 39) och faran med institutioners rutiner (s. 26 f.). Inom pågår arbete med allmänna råd försocial hemtjänst. Enligt underhandsuppgift kan de frågor motionärerna tar uppväntas bli behandlade i allmänna råd. Arbetet med dessa avsesvara avslutat . Inom ramen för arbetet med de allmännaråden har företagits en studie som publicerats i PM 160/87 Social hemtjänst, .Några studier om arbetsuppgifter, kompetens och utbildning. Socialberedningen behandlar frågan om klienternasinflytande över i betänkandet Aktuella socialtjänstfrågor (SOU1986:19 s. 97f.). Beredningen anser att klientens inflytande över utformningenoch innehållet i måste förstärkas och att det är angeläget att olikaformer för ett ökat inflytande prövas. Beredningen framhåller också attkommunerna måste ägna betydligt större uppmärksamhet åt såväl hemtjänstensorganisation som utbildning och handledning för personal. Socialberedningeris betänkande bereds inomregeringskansliet. insatser för unga flickor i pornografiskverksamhet I motion 1986/87:So279 av m.fl. (s, m,fp, c och vpk) begärs att flickor som arbetar inompornografisk verksamhet på sexklubbar skall bli föremål för en intensifieraduppsökande verksamhet från sida. Om dessa flickor inte kanomhändertas med stöd av lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga(LVU) behövs enligt motionärerna även en översyn av lagen. Enligt 12 § socialtjänstlagen (1980:620) skallsocialnämnden bl. a. med särskild uppmärksamhet följa utvecklingen hos barn ochungdom som har visat tecken till en ogynnsam utveckling och i nära samarbetemed hemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamtfår det skydd och stöd som de behöver och, om hänsynen till den unges bästamotiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet. Enligt 1 § lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser omvård av unga (LVU) andra stycket punkten 2 skall vård (utan samtycke) beredasden unge om han eller hon utsätter sin hälsa eller utveckling för allvarligfara genom missbruk av beroendeframkallande medel, brottslig verksamhet ellernågot annat härmed jämförbart beteende. Före gällde att vård enligt LVU endastkunde beslutas för dem om en sådan vård var "uppenbart" lämpligareän annan vård. gäller endast att vård enligt LVU skall vara lämpligare. Åldersgränsen för när vården skall upphöra höjdes till (prop. 1984/85:171, SoU 31, rskr. I socialberedningens betänkande Barns behov och föräldrarsrätt (SOU SoU 1986/87:30 1986:20 s. 300 f.) föreslås en ny utformning avförutsättningar för tvångsingripande mot unga. När det gäller åldersgränsernasamt den unges levnadssätt som grund för ingripande ansluter förslaget till nugällande bestämmelser. Frågorna om tvångsingripande har härefter berettsytterligare av en särskilt tillkallad utredare (förre JO ). Utredningarna kommer därefter attremissbehandlas. I ett svar på fråga om ingripandenenligt LVU uttalade socialministern bl. a. att det bästa sättet att förhindraatt unga människor medverkar i pornografisk verksamhet är att se till attförbudet i allmänna ordningsstadgan mot offentliga pornografiskaföreställningar efterlevs (snabbprot. 1986/87:61 s. 14). Utskottetgör följande överväganden. Som motionärerna påpekat avser LVU i första hand dem somär . När det gäller beteende jämförbart med missbruk och brottsligverksamhet som kan föranleda ett tvångsingripande av äldre ungdomar nämns i förarbetenatill LVU prostitution som exempel på ett sådant beteende. Utskottet vill erinraom att detta endast är ett exempel och att det i förarbetena inte görs någonuttömmande uppräkning av beteenden. måste framhållas att den som äröver är myndig och i princip själv bestämmer över sitt sätt att leva. Sålänge inte den unge gör sig skyldig till brott eller liknande är det ipraktiken svårt för att agera annat än med den unges egetmedgivande. Utskottet delar emellertid motionärernas åsikt att flickorsom yrkesmässigt arbetar inom verksamhet med pornografisk föreställning ochliknande riskerar hela sin framtid. Det är därför angeläget att det inom ramenför fortlöpande bedrivs en uppsökande verksamhet i syfte att fåbort ungdomar från de aktuella miljöerna. Det är också angeläget att de socialamyndigheterna samarbetar i denna fråga med polis- och åklagarmyndigheterna somhar att bevaka efterlevnaden av förbudet mot offentliga pornografiskaföreställningar. Bestämmelserna i socialtjänstlagen och LVU måste ge utrymmeför ett effektivt förebyggande arbete på dessa områden. I avvaktan på regeringens överväganden beträffandesocialberedningens förslag till ny lag om tvångsomhändertaganden och förslagetfrån den särskilt tillkallade utredaren finns inte skäl för att nu gåin på frågan om lagregleringens utformning. Enligt utskottets mening böremellertid regeringen i det fortsatta beredningsarbetet ägna särskilduppmärksamhet ät möjligheter att agera i de fall ungdomar iåldrarna engageras i pornografisk verksamhet av det slag som tas upp imotionen. Vad utskottet nu anfört med anledning av motion1986/87:So279 (s, m, fp, c och vpk) bör ges regeringen till känna. Allmänt ombud i mål enligt LVU I motion 1986/87:So278 av och (båda fp) yrkas ett tillkännagivande av vad som i motionen anförs om tvångsom händertagande av barn. Motionärerna anför att det bör övervägas att införa 20 ettsärskilt allmänt ombud för socialnämnden i mål som rör omhändertagan- SoU1986/87:30 de av barn som utsatts för sexuella övergrepp. Enligt 2§ LVU beslutar länsrätten om vård med stöd avlagen efter ansökan av socialnämnden. Enligt LVM - lagen om vård av missbrukarei vissa fall - skall däremot såväl utreda om det finns skäl försådan vård som ansöka hos länsrätten om vård. Socialberedningen har i betänkandet Barns behov ochföräldrars rätt (SOU 1986:20 s 325 f.) bl. a. föreslagit att det inrättas ettallmänt ombud, knutet till , som skall ta över funktionen attansöka om vård av unga och föra socialnämndens talan i länsrätten, om nämndenså vill. Beredningen slutför även sin översyn av LVM. Socialberedningens ovannämnda betänkande har beretts av ensärskilt tillkallad utredare som har redovisat sitt arbete. Förslagenkommer därefter att remissbehandlas. Utskottet vill först framhålla att de skäl som motiveradeatt man lade uppgiften att utreda och ansöka om vård enligt LVM pålänsstyrelsen i stället för på socialnämnden i och för sig gör sig gällandeäven i mål om vård av unga. Bland de synpunkter socialberedningen redovisar isitt förslag kan nämnas farhågorna för att socialarbetarnas arbete försvårasefter en domstolsprocess med en socialsekreterare i "åklagarroll".Mot ett system med allmänt ombud i de fall nämnden så önskar har å andra sidanbl. a. anförts att det finns risk för att handläggningen blir ineffektiv. Enligt utskottets uppfattning bör regeringens övervägandenmed anledning av förslagen från socialberedningen och den särskilt tillkalladeutredaren samt remissutfallet avvaktas innan tar ställning i frågan. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion1986/87:So278 (fp). Åtgärder mot ungdomsbrottslighet m.m. I motion 1986/87:So274 av m.fl. (m)framhålls att LVU inte ger de nödvändiga möjligheterna att göra insatser i tidmot missbruk hos ungdomar (yrkande2). Möjligheterna att använda olika former avpåtryckning och tvång är alltför begränsade, anför motionärerna. De tidigasteinsatserna bör enligt motionärerna bygga på frivillighet medan mer begränsandeåtgärder skall kunna åläggas den unge, oberoende av samtycke. I 12§ socialtjänstlagen anges socialnämndens allmännaskyldigheter när det gäller omsorg om barn och ungdom. Särskilt betonasnämndens ansvar för barn och ungdomar som visat tecken till att utvecklasogynnsamt. finns bestämmelser om s. k.öppenvårdstvång eller mellantvång i 8a § LVU (prop. 1984/85:171, SoU 31, rskr.356). Bestämmelserna ger socialnämnden möjligheter att besluta att den ungeskall hålla regelbunden kontakt med en särskilt utsedd kontaktperson ellerdelta i behandling i öppna former inom . Detta gäller ungdomarsom genom sitt beteende kan antas komma i en situation som gör ett tvångsomhändertagandenödvändigt om beteendet fortsätter. Beslutet förutsätter att stöd ellerbehandling inte kan ges den unge i frivilliga former. Ianslutning till behandlingen av en motion (m) väckt med anledning av 21 proposition1984/85:171 framhöll utskottet att socialtjänstlagen över huvud SoU1986/87:30 taget inteanger vilka åtgärder som skall vidtas i ett särskilt fall, utan detta skallalltid avgöras efter en bedömning av samtliga omständigheter i det Utskottet ansåg det olyckligt om man skulle frångå denna principiellauppläggning och i stället binda sig för en viss kedja av åtgärder. Enförutsättningslös prövning av vilka åtgärder som bäst behövs i ett enskilt fallutgjorde enligt utskottets mening den bästa garantin för att barn och ungdom irisksituationer snabbt får adekvat hjälp (betänkandet s. En liknande motion (m) som den nu aktuella behandlades ibetänkandet SoU 1985/86:17 s. 24. Utskottet hänvisade där även till att det varför tidigt att avgöra vilken verkan reglerna om mellantvång haft. I socialberedningens betänkande Barns behov och föräldrarsrätt (SOU 1986:20) föreslås att reglerna om mellantvång förs över till en nylag om tvångsomhändertagande av unga. Som redovisats ovan har förslaget berettsav en särskilt tillkallad utredare som har redovisat sitt arbete. Utskottet delar motionärernas uppfattning om vikten av attsocialtjänsten försöker arbeta aktivt förebyggande och nå ungdomar medbegynnande missbruksproblem. I avvaktan på regeringens överväganden medanledning av förslag från socialberedningen resp. den särskildeutredningsmannen, finns dock inte anledning till något initiativ frånriksdagens sida i frågan om utformningen av lagstiftningen pä området. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion1986/87:So274 (m) yrkande 2. I samma motion (m) hemställs att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts om familjens och skolansbetydelse i det brottsförebyggande arbetet (yrkande I). I socialberedningens betänkande Barns behov och föräldrarsrätt (SOU 1986:20 s. 124-126) behandlas familjens ansvar. En utveckling avarbetet med utsatta familjer behandlas i betänkandets kap., 7. I betänkandetberörs även skolans roll (s. 191). Som ovan framgått kommer förslaget attremissbehandlas tillsammans med förslaget från den särskilt tillkalladeutredaren. I det föregående har vidare redovisats annat pågåendearbete för att förbättra samordningen av insatserna på barn- och ungdomsområdet(se s. 11). a. kan erinras om den s. k. arbetsgruppen BUS (Barn - Ungdom -Samordning), som inom övervägei" frågor om ungdomspolitik.Brottsförebyggande rådets arbetsgrupp för barn- och ungdomsfrågor sysslarsärskilt - i samarbete med - med förebyggande verksamhet inomskolan. har vidare med förslag till åtgärder redovisatett regeringsuppdrag om sociala problem, ordningsproblem och brottslighet isamband med och andra allmänna festdagar (PM 164/87), vari särskiltbetonas samarbetet med familj och skola. Utskottet, som liksom motionärerna anser att familjen ochskolan har stor betydelse för att förebygga ungdomsbrottslighet m.m.,konstaterar att flera initiativ redan tagits för att utveckla det förebyggandearbetet bland ungdom. Utskottet vill även erinra om det fortsattaberedningsarbetet på lagstiftningsområdet, vilket också kommer att beröradessa frågor. hänsyntill det anförda inte erforderligt med någon åtgärd med 22 anledningav motion 1986/87:So274 (m) yrkande 1, som alltså avstyrks. Journalföringinom SoU 1986/87:30 I motion 1986/87:So406 av i (m)begärs att journalföringsbestämmelser av i princip samma karaktär som inomsjukvården utfärdas i fråga om handläggningen av enskilda fall inomsocialvården (yrkande 1). I 51§ socialtjänstlagen föreskrivs att vad som har kommitfram vid utredning och som har betydelse för ärendets avgörande skalltillvaratas på betryggande sätt. I syfte att ge klienten insyn i deanteckningar som görs om honom under pågående vård och behandling gäller vidareenligt 52 § samma lag att klienten bör hållas underrättad om dejournalanteckningar eller andra anteckningar som förs om honom. 1 socialtjänstpropositionen behandlades utförligtprinciperna för journal-föringen inom (se ovan s. 12 f.). En dokumentationsskyldighet följer även avförvaltningslagens bestämmelser om parts rätt till insyn i ärenden rörandemyndighetsutövning och om skyldighet att låta part ta del av utredning m. m. Utskottet konstaterar att det redan finns bestämmelser omdokumentation inom såvitt gäller ärenden som avsermyndighetsutövning mot enskild. Med anledning av motionen finns anledning attunderstryka betydelsen av att dessa regler efterlevs. Om socialtjänstenspersonal inte dokumenterar sina åtgärder och överväganden försämras möjlighetenför de enskilda att fä möjlighet till insyn i sitt ärende. De förtroendevalda isocialnämnden och samhällets särskilda granskningsorgan får också svårare attbedöma ärendena på ett tillförlitligt sätt. Utskottet anser emellertid inte att det framkommit någotsom visar på ett behov av ändrad lagstiftning på området. Något riksdagensinitiativ i fråga om författningsbestämmelser om journalföring i socialtjänstenkan därför inte anses påkallat. Motion 1986/87:So406 (m) yrkande 1 avstyrkssåledes. I tnotion 1986/87:So406 av i (m)begärs att möjligheten att överklaga ett beslut inom socialvården skall beståäven när klaganden sedermera bytt bostadsort (yrkande2). Vid s.k. förvaltningsbesvär (besvär i fråga om biståndenligt 6§ socialtjänstlagen m.m.) är den saken rör besvärsberättigad ombeslutet gått honom emot. Om den enskilde saknar faktiskt intresse av prövningpå grund , av ändrade förhållanden kan besvär i vissa fall på allmännaförvaltningsrättsliga grunder lämnas utan åtgärd. Vid kommunalbesvär (t. ex. besvär angående taxa för socialhemhjälp) gäller kommunallagens regler. Den enskilde är besvärsberättigad omhan är . medlem i kommunen vid överklagandet till kammarrätten. Senareflyttning påverkar inte rätten att föra talan. Enligt 2§ socialtjänstlagen svarar varje kommun försocialtjänsten inom sitt område, och enligt 3 § samma lag har kommunen detyttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälpde behöver. Regeringsrätten har i ett antal avgöranden konsekventföljt principen om vistelsekommunens ansvar. Omfattningen av detta ansvardiskuteras i socialberedningensbetänkande Aktuella socialtjänstfrågor (SOU 1986:19 SoU 1986/87:30 s. 39-69).Beredningen föreslår en viss uppmjukning av ansvaret. reservation(m) till beredningens betänkande framhålls att vistelsekommu- nen alltidbör ha rätt till ersättning från hemortskommunen. behandlarockså frågan om gränsdragning mellan kommunalbesvär och förvaltningsbesvärsamt föreslår en lagändring för att nå en klarare gräns (s.116-139). Betänkandet bereds inom . Utskottet konstaterar att besvärsreglerna ärsvårtillgängliga för de enskilda som vill överklaga ett beslut av kommunen.Myndigheterna tolkar dock ofta in en begäran om bistånd enligt 6 § socialtjänstlagenoch prövar då den enskildes överklagande enligt reglerna för förvaltningsbesvärsom medger en vidare prövning än kommunalbesvär. När det gäller möjligheternaatt få en besvärstalan prövad trots flyttning anser utskottet inte att detfinns skäl för något initiativ från sida. Motion 1986/87:So406 (m)yrkande 2 avstyrks därför. I motion 1986/87:So251 av m.fl. (s)begärs att regeringen vidtar åtgärder för att stimulera kommunerna att utarbetalokala program för (yrkande 1). I socialtjänstpropositionen 1979/80:1 s. 158 underströkföredragande statsrådet att verksamhetsplaneringen av socialvården börvidareutvecklas i kommunerna. Statsrådet anförde att bl. a. ramlagen bör kunnagöra det lättare för socialnämnden att i planeringen få en samlad överblicköver resurserna och hur dessa med hänsyn till behoven lämpligast bördisponeras. Verksamhetsplaneringen bör beröra samtliga uppgifter.Med hänsyn till att kommunerna redan i stor omfattning har en sådan planeringfann statsrådet det inte nödvändigt att ta in en särskild bestämmelse omplaneringen av i lagstiftningen. Utskottet har i skilda sammanhang behandlat frågor omkommunala program inom olika områden som omfattas av . Utskottet anser i likhet med motionärerna att kommunalaprogram för skilda verksamheter inom kan utgöra ett värdefulltstöd för bl. a. utvecklingen av det praktiska arbetet inom kommunerna. Ansvaretför att förverkliga socialtjänstlagens intentioner åvilar emellertid resp. kommun.Utskottet anser inte att det finns skäl för något initiativ från riksdagenssida när det gäller kommunernas allmänna planering av . Med hänvisning till det anförda avstyrks motion1986/87:So251 (s) yrkande 1. I motion 1986/87:So25I av tti.fl. (s)begärs en förstärkning av socialnämndernas roll vid medverkan i samhällsplanering(yrkande2). I 5 § socialtjänstlagen anges att skallmedverka i samhällsplaneringen och i samarbete med andra samhällsorgan,organisationer, föreningar och enskilda främja goda miljöer i kommunen. I 7§anges att socialnämndens medverkan skall bygga på nämndens sociala erfarenhetoch särskiltsyfta till att påverka utformningen av nya och äldre bostadsområden i ggU1986/87:30 kommunen. Nämnden skall också verka för att offentliga lokaler ochallmänna kommunikationer blir lätt tillgängliga för alla. Ett hänsynstagande till sociala synpunkter vidplanläggning stadgas i 2 kap. 1 § (1987:10), PBL. I propositionen till PBL (prop. 1985/86:1 s. 112) hänvisastill propositionen (1979/80:1) om i fråga om vad som börinrymmas i en god social miljö. Bostadsministern ställer sig bakom desträvanden som angavs i socialtjänstpropositionen. Han anser att de delmål somär uppställda för kan utgöra grund för tillämpningen avbestämmelsen i 2 kap. 1 § PBL om att planläggningen skall skapa förutsättningför en från social synpunkt god bostads-, arbets-, trafik- och fritidsmiljö.Bostadsministern betonar också vikten av att bestående samverkansformer mellanberörda samhällsorgan utvecklas i enlighet med intentionerna bakomsocialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen. I PBL-propositionen (s. 433) anvisas översiktsplanen somett samordningsinstrument i den kommunala verksamhetsplaneringen. I yttrande till bostadsutskottet (SoU 1985/86:ly s. 12 f.)anförde socialutskottet att det ställde sig bakom lösningen att lagstiftarenöverlämnar till den enskilda kommunen att bestämma omfattningen ochutformningen av samrådet i samband med utarbetande översiktsplan. Utskottetunderströk dock att ett stort ansvar härigenom har lagts på kommunerna.Utskottet framhöll att socialnämnden genom sin verksamhet har en unik kunskapom kommunen och de problem som finns där. Denna kunskap måste tas till vara iarbetet med att försöka skapa goda sociala miljöer. Utskottet underströk att omöversiktsplaner skall bli det samordningsinstrument som beskrivs ipropositionen är det en förutsättning att socialnämnden redan på ett tidigtstadium får komma med och påverka utformningen av planerna. Socialutskottetframhöll avslutningsvis önskvärdheten av att man i varje kommun utarbetarlämpliga rutiner för samråd mellan byggnadsnämnd och socialnämnd med sikte påett kontinuerligt utbyte av information och synpunkter i planeringsfrågor. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är avstor vikt att ges en reell möjlighet att delta isamhällsplaneringen. Utskottet konstaterar att såväl socialtjänstlagen som dennya PBL utgår från en sådan medverkan. I motiven till dessa lagar understryksvikten härav. PBL träder i kraft . Utskottet anser inte att detför närvarande finns skäl för ytterligare åtgärder från sida. Med hänvisning till det anförda avstyrks motion 1986/87:So251 (s) yrkande 2. I motion 1986/87:So232 av Margö m.fl. (vpk)begärs förslag om att socialtjänstlagen kompletteras med tillämpningsföreskrifter som ger den hjälpbehövande bestämmanderätt över innehåll i enlighet med motionens förslag (yrkande2). I samma motion yrkande3 begärs förslag om att socialtjänstlagen kompletteras med tillämpningsföreskrifter om att -, institutionsvårdensrutiner inte överförs till vård i hemmen. SoU 1986/87:30