bet · GA01FiU10 · 1986-12-31 00:00:00 — Statens roll som ägare till företag kommerlätt i konflikt med statens huvudsakliga roll i övrigt i samhället. Det har isjälva verket blivit en sammanblandning mellan statens båda roller, ensammanblandning som är fill nackdel för de statliga företagens möjlighet attutvecklas. Staten har inte kunnat fungera som enbart ägare. Den egentligaägarfunktionen har därför inte blivit tillgodosedd. När expansiva privata företag behöver öka sittaktiekapital kan de göra detta genom nyemissioner. Nya och gamla ägare skjutertill nytt kapital. För statliga företag står erfarenhetsmässigt denna möjlighetinte öppen. Det är endast statliga krisföretag som ges kapitalfillskott. Mångaav de statliga krisföretagen är därför underkapitaliserade, dvs. de har alltförlitet eget kapital, vilket hindrar deras utveckling. Enligt utskottets mening är enskilt ägda företag merutvecklingskraftiga och livsdugliga. De ger därmed ett större bidrag tillinkomster, utrikesaffä-rer, sysselsättning och trygghet. Statligt ägande får inte bli ett självändamål. Det bör förstaten vara naturligt att sälja ut företag som strukturerats om och fåttnödvändig stabilitet. Staten bör kunna försälja statliga företag med en verksamhetsom är väsensfrämmande för det offentliga - företag som kan drivas lika braeller rent av bättre om de överlåts i privat regi. En försäljning av sådanastatliga företag kan bidra till att bromsa den årliga ökningen av statsskulden.Det är angeläget att ta fill vara olika möjligheter att genomföra även ickepermanenta förstärkningar av statsbudgeten, eftersom man därigenom begränsarbudgetunderskottet och dessutom får en bestående effekt i form av minskadeårliga utgifter för statsskuldräntor. Enligt utskottets mening finns detmöjlighet att upprepa denna typ av försäljningar under en följd av år. Konsekvenserna för akfiemarknaden till följd av det ökadeutbudet skall inte överdrivas, eftersom,det statliga upplåningsbehovet minskari motsvarande utsträckning. Försäljning av statliga företag behöver såledesinte i sig kräva ytterligare utrymme på kapitalmarknaden. Utskottet bedömer att en utförsäljning av hela, ellerdelar av, statliga företag och affärsdrivande verk kan ge en budgetförstärkning av ca . Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottetmotionerna Fi216 FiU 1986/87:10 yrkande 5 och Fi228 yrkande 8 om attregeringen bör bemyndigas att genomföra försäljningar av statliga företag föratt därigenom minska statsskulden. dels utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse: 6. beträffande försäljning av statliga tillgångar ochreducering av statsskulden attriksdagen med anledning av motionerna 1986/87:Fi216 yrkande 5 och 1986/87:Fi228yrkande 8 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Löntagarfonder (mom. 7 och 8) (), (), . Åsling (c),(), (), () och ()anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 52 som börjarmed "Utskottet vill med anledning av" och slutar med "avutskottet" bort ha följande lydelse: Löntagarfonderna är ett hot mot marknadsekonomin. De måstedärför avskaffas. Denna avveckling skall ske snabbt och vara definitiv. Vidavvecklingen måste dock vissa restriktioner beaktas. Avvecklingenskall bidra till att stärka möjligheterna att uppnå centrala mål för densvenska ekonomin genom att stimulera till ett brett individuellt sparande. Avvecklingenfår inte leda till att kurserna på aktiebörsen utsätts för ett kraftigt fall. Ett första steg i avvecklingen bör enligt utskottetsmening vara att fondskatterna upphävs och att fondbyråkratin i form av styrelseroch kanslier befrias från sina arbetsuppgifter. Detta bör ske redan den 1 juli1987. Vinstskatten för skall inte tas ut. 1 de fall såredan skett skall skatten betalas fillbaka. Någon vinstskatt för inkomståret1987 kommer självfallet inte att uttaxeras. Denna skatt har lett fill mångaorimligheter, men genom avvecklingen begränsas dessa till att avse inkomståren1984 och 1985 (eller motsvarande verksamhetsår). till följd avorimligheter i vinstskattens konstruktion komma i stora svårigheter börsärskilda åtgärder övervägas. Den särskilda löneskatten på skall avvecklas fr.o.m.andra halvåret 1987. Enligt utskottets mening bör löntagarfondernas tillgångaranvändas för att stimulera det frivilliga individuella sparandet i svenskekonomi. Sparstimu-lansen bör därvid riktas till deltagarna iallemanssparandet. Alla som är berättigade att delta i detta sparande börtilldelas en andel av löntagarfondernas tillgångar. Denna andel bör tillförasspararens allemansfondkonto. För att få tillgodoräkna sig en fondandel börspararen dock först uppfylla vissa sparprestationer. Utskottet räknar med ätt dessa åtgärder kommer att ledatill en kraftig breddning av enskilda människors riskvilliga sparande. Ett antal människor 3 kommeremellertid sannolikt att välja att inte delta i .det föreslagna FiU1986/87:10 spararidet. Utskottet föreslår att de medel som då ej kommer att tasi anspråk för sparprerriier tillförs AP-fonden. Ett andra steg i avvecklingen skall vara attlöntagarfondernas tillgångar skiftas. Detta bör ske vid mitten av . Framtill dess måste en interimistisk förvaltning ske. Utskottet anser att denna börhandhas av en särskild avvecklingsnämnd. Utskottets uppfattning i frågan innebär således attutskottet biträder de krav på avveckling av löntagarfonderna som framförs i häraktuella motioner. Med hänvisning till vad utskottet här anfört angående huravvecklingen av fonderna skall verkställas avstyrker utskottet motion Fi218yrkandena 2 och 3 samt motion Fi223 yrkande 2. I motion Fi202 uttrycks oro över att en ytterligaresocialisering av svenskt näringsliv skall ske genom att regeringen skallföreslå att möjligheterna för de allmänna pensionsfonderna att placera medel iprivata företag vidgas. Frågan har aktualiserats i en skrivelse till regeringenfrån . Utskottet är av samma mening som motionärerna anför imotion Fi202 yrkande 2 att sådana propåer uttryckligen måste avvisas vilket börges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 7 bort ha följandelydelse: attriksdagen med avslag på motionerna 1986/87:Fi218 yrkandena 2 och 3 samt1986/87:Fi223 yrkande 2 och med bifall till motionerna 1986/87:Fi201,1986/87:Fi202 yrkande 1, 1986/87:Fi204, 1986/87: Fi205, 1986/87:Fi218 yrkande1, 1986/87:Fi222, 1986/87:Fi223 yrkande 1 samt 1986/87:Fi224 som sin meninguttalar att löntagarfonderna snabbt skall avskaffas, dels utskottets hemställan under 8 bort ha följandelydelse: 8. beträffande avvisande av en ytterligaresocialisering av svenskt näringsliv attriksdagen med anledning av motion 1986/87:Fi202 yrkande 2 ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. Generellt frisläpp av investeringsfonder (mom. 9) (), (), (), LarsDe () och () anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 52 börjarmed "Regeringen har" och på s. 53 slutar med "aktuellamotionsyrkanden" bort ha följande lydelse: Investeringsfonderna tillskapades ursprungligen som ettkonjunkturpolitiskt medel. erfarenheter framstår detemellertid som uppenbart att den typen av konjunkturen styrning inte äreffektiv. många årvar därför investeringsfonderna generellt frisläppta och utgjorde en > 94 råder ett partiellt frisläpp Investeringsfonderna är sålunda fria för byggnads- FiU1986/87:10 investeringar endast utanför storstadsområdena som detfinns möjligheter att ta i anspråk fonderna för maskininvesteringar bara istödområdet. Utskottet anser inte att det finns skäl att begränsa utnyttjandetav investeringsfondsmedel. Det är t.ex. uppenbart att för många mindre ochmedelstora företag är det främst investeringar i maskiner, som är nödvändiga .om företagen skall kunna expandera. Enligt utskottets mening bör investeringsfonderna varagenerellt frisläppta. bör frågan om investeringsfonderna prövas isamband med en översyn av hela företagsbeskattningen. Utskottet fillstyrker med det anförda mofionerna Fi203,Fi215 yrkande 3, Fi216 yrkande 3, Fi220 och FiSOl yrkande 1. Därmed tillgodosesäven de motioner i vilka krävs ett frisläpp av investeringsfonderna i vissadelar av landet utifrån regionalpolitiska motiveringar. dels utskottets hemställan under 9 bort ha följandelydelse: 9. beträffande generellt frisläpp av investeringsfonderatt med bifall till motionerna 1986/87:Fi203, 1986/87:Fi215 yrkande3, 1986/87:Fi216 yrkande 3,1986/87:Fi220 och 1986/87:Fi801 yrkande 1 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, , De allmänna riktlinjerna för budgetregleringen (mom.12) , och (alla m)anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 53 börjarmed "Vid behandlingen" och på s. 64 slutar med "budgetåret1988/89" bort ha följande lydelse: I motsats till vad regeringen framhåller i finansplanenkan konstateras att de statliga utgifternas och inkomsternas inverkan påsamhällsekonomin (den s.k. finanspolitiska effekten) beräknas bli mindrerestriktiv 1987 än . Detta framgår av finansdepartementetsegna siffror (se tabell). Procent avbruttonationalprodukten i fasta priser 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 -1,3 -2,7 -0,6 -0,5 -0,2 -0,2 Totala offentliga sektorn 0,6 1,9 -0,5 -2,4 0,3 0,1 0,1 Anm.: Förändring av delposter i de offentliga inkomsternaoch utgifterna har olika multiplikativ effekt på samhällsekonomin. Medantaganden om bl. a. de marginella konsumtions- och impprtbenägenheternaerhålls värden på ett antal multiplikatorer med vars hjälp effekten avförändringar i offentliga sektorns verksamhet på bruttonationalproduktenerhålls. Källa: Preliminär nationalbudget 1987 Trots att regeringen i årets finansplan, liksom i tidigarefinansplaner, betonar vikten av en stram finanspolitik innebär såledesbudgetförslaget att åtstram- 95 Utskottet anser i enlighet med vad som framhålls i FiU 1986/87:10motion Fi215 (m) att det är särskilt angeläget att hålla tillbaka de offentligakonsumtionsutgifterna. Det hade också varit befogat med en mer restriktivbehandling av bidragen till kommunerna med hänsyn till den alltför snabbakommunala expansionen. Likaså anser utskottet att en hårdare budgetprövningvad gäller stöd fill företag och anslag till olika statliga myndigheter hadevarit önskvärd. Besparingarna i subvenfioner och bidrag till hushållen bordeockså ha varit större, men skulle då till fullo ha motverkats med skattesänkningar.Minskningen av bostadssubventionerna kunde t. ex. ha varit kraffigare omåtgärden kombinerats med en säiikning av fastighetsskatten. För /88 förutses nu budgetunderskottetminska med , från till 37,6miljarder kronor nästa budgetår. Tendensen är riktig men minskningenotillräcklig mot bakgrund av behovet av en mer restriktiv finanspolifik. bedömdes budgetunderskottet uppgå tillungefär innevarande budgetår. Att underskottet nu beräknasbli ca beror inte på att regeringen stramat åtfinanspolitiken utan främst på att löneökningarna blivit väsentligt större änvad regeringen räknat med. Därtill kommer nedgången i det internationellaränteläget som förbättrade budgetsaldot med ca . Ifinansplanen erkänner regeringen att reduktionen har dessa orsaker. På kortsikt, skriver regeringen, leder alltför höga löneökningar till attbudgetunderskottet minskar. På blir resultatet dock ett försämratbudgetsaido. Den förda skattepolitiken innebär att skatternas andel avBNP väntas stiga till rekordnivån 52,. Beräkningarna baseras på attpensionsskatten inbringar . Andra uppskattningarvisar emellertid att denna skatt förmodligen kommer att öka statsintäkternamed . Är den uppskattningen riktig, kommerskattetrycket att öka ytterligare till . Detta skulle innebära attskattetrycket stigit . Budgetpolitiken är en viktig del av denekonomisk-politiska strategin för att återställa balansen och öka tillväxten iden svenska ekonomin. Att krympa både budgetens utgifts- och inkomstsida sett irelation fill bruttonationalprodukten har stor betydelse för möjligheterna attförbättra den svenska ekonomins utvecklingsförmåga. Utskottet anser, i likhet med vad som framhålls i motionFi215 (m), att målsättningen inte bör vara den som uttalas i propositionen,nämligen att långsiktigt skapa eft permanent överskott i den konsolideradeoffentliga sektorns finanser. Det sparande och den kapitalbildning som krävs förnäringslivets behov bör i stället ske i företagen och hos hushållen. väntas den totala offentliga sektorn visaöverskott. En väsentlig orsak till detta är de intäkter från den s. k. pensionsskatten somtas in . Eftersom utskottet anser att beslutet om pensionsskatten bör rivas upp finns anledning att ytterligare minska de offentliga utgifterna jämfört med regeringens förslag. De offentliga utgifternas andel av BNP måste minska också avdet skälet FiU 1986/87:10 att skattetrycket skall kunna sänkas. Utskottet anseratt skattetrycket bör vara lägre än det är ,vilket skulle ge utrymme för nödvändiga skattesänkningar. Detta kan ske omökningen av de totala offentliga utgifterna under den kommande femårsperiodenuppgår till 0,, räknat i fasta priser, förutsatt att tillväxten itotalproduktionen blir i genomsnitt 2-2,. Denökningstakt i de offentliga utgifterna som utskottet förordar för de kommandeåren innebär en fortsättning utgiftstrender, om de kommunalautgifterna hade bibehållits på en realt sett oförändrad nivå. I den mån konjunktursituationen nästa är blir sådan attden finanspolitiska åtstramning som utskottet förespråkar leder till att dentotala efterfrågan kommer på en alltför låg nivå, bör detta motverkas medytterligare skattesänkningar. Utskottet anser att ökade utgifter inte ärändamålsenliga för att stimulera ekonomin. Utskottet ansluter sig till det förslag till statsbudgetför det kommande budgetåret som framförs i motion Fi215 (m) och som innebär enutgiftsnivå som netto ligger lägre jämfört medregeringens förslag. Av besparingarna är ca avicke-permanent karaktär, t. ex. utförsäljning av statliga företag. Utskottetdelar också motionärernas uppfattning att skatteintäkterna för nästa budgetårborde vara ca lägre. Det kassamässiga underskott somutskottet förordar skulle därmed bli lägre än det avregeringen föreslagna. Därtill kommer en beräknad ökning av skatteinkomsternamed ca genom marginalskattesänkningarnas effekter på bl.a.arbetsutbudet. Utskottet förordar att denna budgetpolitik genomförs. Den av utskottet förordade budgetpolitiken innebär att denfinanspolitiska åtstramningen blir större för /88 än för helåret1988. Den exakta avvägningen av den finanspolitiska inriktningen under senarehälften av 1988 får anstå till behandlingen av budgeten för nästkommandebudgetår. Då föreligger också bättre förutsättningar för bedömning avkonjunktursituationen. Tonvikten i budgetpolitiken är lagd på besparingar somminskar de automatiska utgiftsökningarna. Avvägningen mellan besparingar ochskattesänkningar är gjord så att hushållens ekonomiska situation inte skallförsämras. Åtstramningen ligger i stället på staten, kommunerna, företagen ochutlandet. Utskottet anser det angeläget att hushållens resurser istörre utsträckning består av arbetsinkomster och mindre av bidrag från statoch kommun. På samma sätt som de grundläggande obalanserna i svensk ekonomiorsakas av en växelverkan mellan offentliga utgiftsökningar ochskattehöjningar, förutsätter återvunnen balans att besparingar ochskattesänkningar följs åt, I motionerna Fi216 (fp) och Fi228 (c) redovisasbudgetalternativ som i vissa stycken överensstämmer med förslagen i motionFi215 (m). Enligt utskottets mening innebär emellertid inte besparingarna imotionerna Fi216 (fp) och Fi228 (c) att alla önskvärda skattesänkningar kangenomföras, I motion Fi226 (vpk) förordas såväl storaskatteskärpningar som utgiftsök ningar. En sådan budgetpolitik avvisar utskottet bestämt. Likaså avstyrker 97 utskottet motionerna Fi217 och Fi211 (c). 7 Riiisdagen 1986/87. Med det anförda avstyrker utskottet det förslag tillbudgetpolitiska FiU 1986/87:10 riktlinjer som föreslås i proposition 100bilaga 1 mom. 2, motionerna Fi216 (fp) yrkande 2, Fi228 (c) yrkande 2, Fi226(vpk) yrkande 2, Fi217 yrkande 2 och Fi211 (c) samt tillstyrker de allmännariktlinjer för budgetregleringen som anges i motion Fi215 (m) yrkande 2. dels utskottets hemställan under 12 bort ha följandelydelse: 12. beträffande de allmänna riktlinjerna förbudgetregleringen att med avslag på regeringens förslag i proposition1986/ 87:100 bilaga 1 mom. 2 och motionerna 1986/87:Fi211, 1986/87:Fi216 yrkande2, 1986/87:Fi217 yrkande 2, 1986/87:Fi226 yrkande 2 och 1986/87:Fi228 yrkande 2godkänner vad som förordats i motion 1986/87: Fi215 yrkande 2 samt som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. De allmänna riktlinjerna för budgetregleringen (mom.12) och (båda fp) anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 53 börjarmed "Budgetutvecklingen" och på s. 64 slutar med "budgetåret1988/89" bort ha följande lydelse: Utskottet har i det föregående beskrivit de riktlinjer förden ekonomiska politiken som utskottet anser bäst främjar en positiv ekonomiskutveckling. En av dessa riktlinjer gäller behovet av fortsatt stramfinanspolitik. Utskottet ansluter sig därmed till den uppfattning som redovisasi partimotion Fi216. Utskottet har redovisat sin syn på denbudgetpolitik som bedrivits. Denna har till synes varit framgångsrik iså måtto att budgetunderskottet successivt har minskats till avBNP. Det finns emellertid skäl att kritisera det sätt på vilket minskningen avunderskottet skett. De politiska beslut som bidragit till minskningen harnämligen främst varit av två slag: skattehöjningar samt utflyttning av utgifterur statsbudgeten. Skattehöjningarna motsvarar ellerungefär av BNP. har vissa utgiftsminskningar skettmen enligt utskottets mening av otillräcklig omfattning. Ett bättrekonjunkturläge har också verksamt bidragit till minskningen av budgetunderskottet. Utskottet vill framhålla att den förda budgetpolitiken -med omfattande skattehöjningar och otillräckliga utgiftsbegränsningar - haft negativa effek ter på den svenska ekonomins tillväxtförmåga. Utskottet förespråkar i stället i enlighet med vad som föreslås i motion Fi216 (fp) en budgetpolitik som genom minskade utgifter skapar utrymme för både minskat budgetunder skott och vissa angelägna skattesänkningar. För det nu aktuella budgetåret anser utskottet liksom motion Fi216 (fp) att det är viktigast att möjliggöra sådana sänkningar av marginalskatter och arbetsgivaravgifter som underlät tar nästa avtalsrörelse och därmed verksamt bidrar till att dämpa pris- och lönestegringstakten. Minskningen av underskottet blir därmed av blygsam omfattning. Utskottet ställer sig bakom de förslag till utgifts- ochskatteförändringar FiU,1986/87:10 som föreslås i motion Fi216 (fp). Deinnebär att utgifterna begränsas med totalt ca , vartillkommer positiva ränteeffekter av vissa engångsåtgärder på ca 800 milj. kr. Dessutom föreslås ett stort antal omprioriteringar i de totala utgifterna. Utskottet delar därmed motionärernas uppfattning attstörre besparingar bör göras i fråga.om statsbidragen tillarbetslöshetskassorna, bostadssubventionerna, det selektiva industripolitiskastödet, vuxenutbildningen samt statsbidragen till kommuner och landsting. Vadgäller förändringarna inom sjukförsäkringen avvisar utskottet förslaget omsjukpenniiig från insjuknandedagen och föreslår att den förbättradeersättningen till deltids- och delårsarbetande finansieras inom systemet genomen generell minskning av ersättningen vid korttidssjukdom. Störreutgiftsökningar i förhållande till regeringens förslag bör ske i fråga omungdomsskolan, regionalpolitiken samt höjt vårdbidrag för handikappade barn.Utskottet delar också motionärernas åsikt att ett temporärt stimulansbidragtill ombyggnad för rätt till eget rum inom långvården bör prioriteras framförhöjd ersättning inom delpensioneringen, att ett slopande aväkta-make-prövningen vid återbetalning av studiemedel bör kunna finansierasgenom att ett av de två återbetalningsfria åren avskaffas samt att entotalfinansierad familjepolitisk reform krävs. Även i övrigt anser utskottetatt de utgiftsförändringar som föreslås i motion Fi216 (fp) är väl avvägda. Utskottet ställer sig också bakom de förslag tillskattesänkningar som framförs av . Dessa innebär attmarginalskatterna sänks från för allainkomster från och med , att inkomstskatteskalan inflationsskyddas,att regeringens förslag om höjda arbetsgivaravgifter med ca 1,3 procentenheterden avvisas, att skattereduktionen för fackföreningsavgifteravskaffas, att den senaste höjningen av den statliga fastighetsskatten återtas,att förmögenhetsskatten på arbetande kapital avskaffas samt att beslutet omden s.k. pensionsskatten rivs upp. Utskottetsförslag kan sammanfattas i följande tabeller: Milj. kr..+ innebär utgiftsökning Ränteeffekt........................ - 400 - 800 99 Skatteförändringar FiU 1986/87:10 Milj. kr.,+ innebär skattesänkning Ej höjda arbetsgivaravgifter............ +1 500 + 3 000 Slopatfackavdrag.......................... .. - 500 - 1 500 Arbetandekapital.......................... + O + 100 Sänktfastighetsskatt ..................... + 100 + 300 Inflationsskydd.............................. .. + O + O Sänktamarginalskatter.................. .. +1 500 + 4 600 Totalt.......................................... +2600 +6 500 Mot denna bakgrund tillstyrker utskottet yrkande 2 imotion Fi216 (fp). Moderata samlingspartiet iöreslår isin parfimotion Fi215 (m) till vissa delar en liknande inriktning avbudgetpolitiken. Utskottet kan emellertid inte acceptera de storautgiftsminskningar som föreslås för t.ex. biståndet till de fattiga ländernasamt i fråga om sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen. Enligt utskottetsmening saknas då också förutsättningar för de stora skattesänkningar somföreslås i motionen. Utskottet avstyrker således yrkande 2 i motion Fi215 (m). föreslår i sin partimotion Fi228 (c) bl.a.ökade subventioner till jordbruket och/eller en differentierad moms. Utskottetkan inte tillstyrka detta och avstyrker därför yrkande 2 i motion Fi228 (c). Avliknande skäl avstyrker utskottet yrkande 2 i motion Fi217 av (). kommunisterna föreslår i sin partimotionFi226 (vpk) stora utgifts- och skatteökningar som helt strider mot de principerför budgetpolitiken som utskottet ovan förordat. Utskottet avstyrker därföryrkande 2 i motion Fi226 (vpk). dels utskottets hemställan under 12 bort ha följandelydelse: 12. beträffande de allmänna riktlinjerna förbudgetregleringen att med avslag på regeringens förslag i proposition1986/ 87:100 bilaga 1 mom. 2 och motionerna 1986/87:Fi211, 1986/87:Fi215 yrkande2, 1986/87:Fi217 yrkande 2, 1986/87:Fi226 yrkande 2 och 1986/87:Fi228 yrkande 2godkänner vad som förordats i motion 1986/87:Fi216 yrkande 2 samt som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. De allmänna riktlinjerna för budgetregleringen (mom.12) . Åsling och (båda c) anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 53 börjarmed "Budgetutvecklingen" och på s. 64 slutar med "budgetåret1988/89" bort ha följande lydelse: De gångna årens gynnsamma yttre förutsättningar har skapatutrymme för ' en minskning av budgetunderskottet. Olika omständigheter har bidragit fill dessa förbättringar. Sjunkande dollarkurs och nedgången i den internatio nella räntenivån har minskat såväl valutaförluster som ränteutgifterna för statsskulden med betydande belopp. Höga löneökningar och en högre privat 100 konsumtionhar givit upphov till ökade inkomstskatter och mervärdeskatter. FiU1986/87:10 Direkta skattehöjningar har också genomförts. Budgettekniskamanipulationer såsom utflyttning av bostadslånegivningen ur statsbudgeten -har likaså bidragit till att minska det kassamässiga underskottet. Däremot harfå strukturella besparingar genomförts. Utskottet har tidigare kritiserat regeringen för att denunder den tidigare högkonjunkturen inte pressat ned budgetunderskottet itillräcklig omfattning. Avsaknaden av en kraftfull budgetpolitik har bidragittill att haft en inflation och ett ränteläge som år legat påen högre nivå än i våra viktigaste konkurrentländer.