bet · GA01KU13 · 1986-12-31 00:00:00 — Dessaförfaringssätt minskar enligt motionärerna inte bara överblick överlagområdet, det försvårar också återföringen av kunskap om. hur ett lagkomplexfungerar. Motionärerna föreslär att regeringen vid lagförslag fogar förslagtill förordningar som den har för avsikt att utfärda om lagen antas. Vidare börett register upprättas över delegation av normgivningsmakt. I mofion 1985/86:K301 av,i (m)framförs synpunkter pä motionsväsendet. Motionären yrkar att istörre utsträckning än utnyttjar möjligheten att i enlighet med 8kap. 11 § och 12 § regeringsformen (RF) som ett medel att förstärkariksdagens kontroll över regering och myndigheter bestämma att regeringenskall underställa utfärdade förordningar och föreskrifter för kännedomoch kontroll. behandling m. m. 8 kap. RF handlar om lagar och andra föreskrifter. a. utläsas när lagformen erfordras. Lag stiftas av (I kap. 4 §RF). Vidare anges i 8 kap. RF att regeringen, efter bemyndigande i lag, genomförordning kan meddela föreskrifter i vissa angivna hänseenden (delegation).Regeringen eller kommun kan också av bemyndigas att meddelaföreskrifter om vissa avgifter som annars skall meddelas av . Omriksdagen har bemyndigat regeringen att meddela föreskrifter, så kan riksdagenockså medge att regeringen överlåter ät förvaltningsmyndighet eller kommun attmeddela bestämmelser i ämnet, s. k. subdelegation (8 kap. i 1 § RF). Utöver vadsom följer av vad som sagts kan regeringen, i den omfattning som anges i 8 kap.13 § RF, bl. a. besluta föreskrifter om verkställighet av lag. I 8 kap. 12 § RF stadgas att föreskrifter som regeringenhar meddelat med stöd av ett bemyndigande enligt regeringsformen skallunderställas för prövning om bestämmer det. Utskottet har senast i granskningsbetänkandet KU1985/86:25 berört frågan om ett register över bemyndiganden i normgivningshän- seende. Därvid noterades att statsrådsberedningen avsåg att upprätta en sammanställning av de bemyndiganden som lämnat i lag. Ut skottet uttalade att eri sådan sammanställning bör kunna öka överblickbar- 10 heten ochutgöra ett första steg i ett arbete för att få fram ett grundmaterial KU1986/87:13 med vars hjälp det skall vara möjligt att fortlöpande undersöka hurriksdagens normgivningsbemyndiganden tillämpas. Utskottet förklarade sigkomma att uppmärksamma den sammanställning som statsrådsberedning- enskulle ta fram. Statsrådsberedningen har till utskottetöverlämnat en provisorisk förteckning över vissa av riksdagensnormgivningsbemyndiganden. Förteckningen skall kompletteras efter årsskiftetoch beräknas föreligga i reviderat skick under första kvartalet 1987.Utskottet noterar att förteckningen kommer att kunna beaktas i utskottetsgranskningsarbete. Härigenom torde syftet med motion l985/86:K2l4yrkande'4 ivart fall till del ha uppnåtts. Vad åter angår motion I985/86:K2I4 yrkande 4 iövrigt och motion I985/86:K30I får utskottet konstatera att det i varje enskiltfall får bedömas huruvida bestätnmélsen i 8 kap. 12 § RF skall tillämpas. Meddet anförda får motionerna I985/86:K2I4 yrkande 4 och I985/86:K30I anses varabesvarade; 1 motionerna 1984/85:1532 yrkande 4 och I985/86:K2I Iyrkande I. båda av m. (fp), begärs en översyn av förbudet mot retroaktiv lag orn skatt eller statligavgift. Motionärerna erinrar om att skyddet mot retroaktiv lagstiftning, somfrån början endast gällde strafflag, 1979 utvidgades med ett förbud motretroaktiv lag om skatt eller statlig avgift (2 kap. 10 § andra stycket RF).Som huvudregel slås fast att skatt eller statlig avgift inte får tas ut ividare män än som följer av föreskrift som gällde när den omständigheteninträffade som utlöste skatt- och avgiftsskyldigheten. får göraundantag härifrån om särskilda skäl påkallar det. Huruvida sådana skälföreligger är undandraget de rättstillämpande myndigheternas prövning.Retroaktiviteten får likväl inte sträcka sig längre än till den tidpunkt dåett förslag från regeringen eller ett riksdagsutskott lämnats till . Den socialdemokratiska regeringen som tillträdde 1982 haremellertid enligt motionärerna varit alltför villig att åberopa särskilda skäl.Den extra vinstdelningsskatten och den tillfälliga förmögenhetsskatten harinförts under former som har karaktär av retroaktiv lagstit-tning. Dåriksdagen t. éx. i december.1984 beslöt om nya regler avseendeförmögenhetstaxeringen för värdet i praktiken fråga omi-etroaktivitet. Enligt motionerna är det av yttersta vikt att grundlagen ärhelt entydig. Vad som avses vara tillåtna undantag från förbudet mot retroaktivlagstiftning måste därför klarläggas och lagtexten preciseras. I motion I985/86:K2I4 a\ m. fl. (c) uttalasatt har i en rad fall delade meningar rått om innebördenav grundlagsregler,främst regler om normgivning och delegering av normgiv- KU 1986/87:13 ningsmakti 8 kap. RF. Det bästa sättet att undanröja oklarheterna är enligt motionärernaatt på nytt överväga de bestämmelser som ifrågasatts. De efterlyser enkartläggning av de fall där tvister om innebörden av grundlagsregler harförekommit i lagrådsyttranden och i samt förslag till förändringar avde berörda grundlagsbestämmelserna (yrkande 6). Utskottet kommer att behandladetta motionsyrkande i ett särskilt betänkande om vissa grundlagsfrågor. Utskottet avstyrkte motioner vari begärdes enöversyn av reglerna om förbud mot retroaktiv skattelagstiftning (KU1984/85:5). Utskottet anförde att reglerna har varit i kraft ochatt det varit förenat med svårigheter att ange vad som skall anses somretroaktiv lagstiftning på skatteområdet. En ingående undersökning hadeemellertid företagits av rättighetsskyddsutredningen beträffande de olikatillämpningsproblem som kunde tänkas uppstå. Enligt utskottet bordeytterligare erfarenheter av nuvarande grundlagsregler vinnas innan en översynaktualiseras. Utskottet framhöll dock vikten av att lagstiftningen påskatteområdet så långt möjligt utformas på sådant sätt att det inte behöverråda någon tvekan om att stadgandet i 2 kap. 10 § RF följs. Utskottet, som avstyrkte ettmotionsyrkande om översyn av 2 kap. 10 § andra stycket RF (KU 1985/86:5), harinte funnit anledning att ändra sina tidigare ställningstaganden. Motionerna1984/85:1532 yrkande 4 och 1985/86:K21I yrkande I avstyrks således. Svensk rätt och m. m. I flera motioner begärs, med hänvisning till fällandedomar mot i den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, enöversyn i olika hänseenden av förhållandet mellan svensk rätt och deneuropeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna (). Tre av dessa motioner väcktesmed anledning av proposition 1985/86:94 om godkännande av att förytterligare en femårsperiod erkänner domstolen som behörig i fråga om tvisterrörande tolkningen och tillämpningen av konventionen. följdeutrikesutskottet och biföll propositionen (UU 1985/86:20, rskr. 201), varvidutrikesutskottet överlämnade motionerna 1985/86:323 325 tillkonstitutionsutskottet. I motion 19S5/86:K207 yrkande 5 (m) begärs en genomgång avsvensk lagstiftning i avsikt att bringa den i överensstämmelse med de krav somSveriges anslutning till medför. Motionärerna anför att detfinns anledning att vidta åtgärder för att undvika fler fällande domar samt attse till att svensk lagstiftning'uppfyller konventionens krav pä ett fullgottskydd för de mänskliga fri- och rättigheterna. kandeflnnsimotion 1985/86:323av (). Även i motion KU 1986/87:131985/86:325av () begärs en utredning av Europakonventionensförhållande till svensk lagstiftning och rättsutveckling (yrkande 1). Därutöverbegär motionären att uttalar att utslag, varigenomett internt svenskt avgörande av domstol eller annan myndighet underkänts, börtillmätas lika stor betydelse för den fortsatta rättstillämpningen somtillkommer avgöranden av landets egna högsta juridiska instanser (yrkande 2). I motion 1985/86:324 av m. fl. (fp)begärs också en utredning av förhällandet mellan svensk rätt ochEuropakonventionen. En genomgäng bör ske av olika klagomål och det börövervägas hur fällande domar skall beaktas i förhällande till andra än dem somklagat. Vidare bör det analyseras hur svensk förvaltningsprocess förhåller sigtill konventionen. Frågor om besvär över förvaltningsbeslut behandlas, medutgångspunkt bl. a. i , i ytterligare fyra motionsyrkanden. I motion 1985/86:K211 yrkande 2 (fp) och i motionI985/86:K2I4yrkande 1 (c) begärs en utredning om domstolskontroll avförvaltningsbeslut. I det förra motionsyrkandet begärs, såsom i motion1984/85:1532 yrkande 3 (fp), även en utredning av förutsättningarna förrättsbesvär för enskilda. I såväl motion I985/86:K211 som motion 1985/86:K214 anförsatt en slutsats som kan dras av vissa av avgöranden är attmyndighetsavgöranden som rör "civila rättigheter och skyldigheter"skall kunna prövas av domstol. Enligt den svenska rättsordningen är det emellertidför stora grupper av ärenden, som torde falla inom det område somEuropakonventionen avser, endast möjligt att få ett myndighetsbeslutöver-prövat av en överordnad förvaltningsmyndighet. Det framstår för motionärernasom nödvändigt att en analys företas av hur den svenska förvaltningslagstiftningenförhåller sig till konventionskraven. Oavsett bedömningen av frågan om vilkakrav ställer pä domstolskontroll av förvaltningsbeslut kandet ifrågasättas om den nuvarande ordningen är tillfredsställande frånrättssäkerhetssynpunkt. En utökad möjlighet till domstolsprövning avförvaltningsbeslut skulle kunna innebära en förstärkning av rättssäkerheten. Imotion I985/86:K211 hävdas dessutom att det är angeläget att närmare prövaförutsättningarna att införa en möjlighet för enskilda att genom rättsbesvär,med mönster frän kommunalbesvärsinstitu-tet, få ett besluts grundlagsenlighetprövad. Ett förslag som synes ligga i linje med kraven pådomstolsprövning av förvaltningsbeslut finns i motion 1984/85:397 yrkande I avMarianne (). Enligt motionären borde det finnas möjlighet förmänniskor, som anser sig felaktigt behandlade av myndigheterna, att vända sigtill en inhemsk besvärsinstitution i stället för att vända sig tillEuropakommissionen. Arbetet med att begränsa antalet ärenden som prövas avregeringen har pågätt i olika former sedan åtskilliga år. I proposition1983/84:120 drogs 13 vissariktlinjer upp för regeringens befattning med besvärsärenden. Syftet KU1986/87:13 med översynen var att uppnå kortare handläggningstider, en enhetligare instansordning och färre besvärsärenden hos regeringen utan att rättssäker heten eller effektiviteten i förvaltningen minskar. En huvudtanke i förslaget var att regeringen i görligaste mån skall befrias från ärenden som inte krä ver ett ställningstagande från regeringen som politiskt organ. Utskottet gjorde, bl. a. mot bakgrund av att handläggningen av besvärsärenden konti nuerligt behandlats i samband med granskningen av regeringsarbetet, utta landen om besvärsprövningen och godtog de föreslagna riktlinjerna (KU 1983/84:23). I samma betänkande avstyrktes ett motionsyrkande om utred ning av s. k. rättsbesvår. . i . , Utskottet har i betänkandet KU 1984/85:5 behandlat ettmotionsyrkande om en undersökning av svensk lagstiftnings förenlighet medEuropakonventionen, Utskottet uttalade att Sverigegivetvis skall uppfylla internationella åtaganden och att det måste ske enfortlöpande kontroll av den svenska lagstiftningens förenlighet med ingångnakonventioner. Därvid skulle enligt utskottet även beaktas den praxis somfastläggs genom domar. Med hänsyn till att justitieministerninför förklarat att en sådan uppföljning sker inom regeringskanslietansåg utskottet kravet pä en översyn tillgodosett. avstyrkteutskottet såväl ett motionsyrkande om en översyn av den svenska lagstiftningensom yrkanden om domstolskontroll av förvaltningsbeslut, (KU 1985/86:5).Utskottet vidhöll sin tidigare uppfattning samt anförde att kontrollen avsvensk lagstiftnings förenlighetmed ingångna konventioner bör ske genom attdessa frågor fortlöpande bevakas inom . ' Med anledning avfrågan om vilka krav ställer pä domstolskontroll avförvaltningsbeslut uttalades att utskottet förutsätter att den uppföljning avkonventionsåtaganden som sker inom ' även omfattar densvenska förvaltningsprocessens förhållande till . Utskottetvar därför inte berett att förorda motionskraven, I promemorian Ds Ju 1986:3 om Europarädskonventionen ochrätten.till domstolsprövning i föreslås ati regeringsrätten i vissa fall skall kun na överpröva beslut av förvaltningsmyndigheter och av regeringen. Prome har remissbehandlats och ärendet bereds i rege- . ,' ringskansliet. Enligt vad utskottet har inhämtat kan ett regeringsförslag väntas . På grund härav och vad som i övrigt anförts är enligt ' utskottets mening inte någon åtgärd påkallad med anledning av yrkandena om utredning m. m. i fråga om förhällandet mellan svensk rätt och . Mötionei-na 1985/86:K207: yrkande 5, 1985/86:323, 1985/86:324 samt 1985/86:325 yrkandena I och 2 får därigenom anses besvarade. Detsamma gäller yrkandena om domstols kontroll av förvaltningsbeslut i moiionerna 1984/85:397 yrkande 1, 1985/ 86:K211 yrkande 2 såvitt nu är i fråga och I985/86:K214 yrkande 7. Utskottet, som inte funnit anledning att frångå sitttidigare ställningstagande i fråga om rättsbesvär, avstyrker motionerna1984/85:1532 yrkande 3 samt 1985/86:K211 yrkande 2 såviu nu är i fråga. Hemställan KU 1986/87:13 1. beträffande omfattningen och utformningen avlagar och andra regler attriksdagen avslår motionerna 1984/85:452 yrkande 9, 1984/ 85:456, 1984/85:474,1984/85:560 yrkande 1 såvitt nu är i fråga och yrkande 2, 1984/85:1505 yrkande6, 1984/85:2225 yrkande I, 1985/ 86:K207 yrkandena 1 och 2, I985/86:K2I4yrkandena I och 3, båda såvitt nu är i fråga, samt I985/86:K628 yrkande 1såvitt nu är i fråga. 2. beträffande beredningen av lagstiftningsärenden att a) avslår motion1985/86:K214 yrkande 3 såvitt nu är i fråga, b) avslårmotionerna 1984/85:1505 yrkande 5 och 1985/86:K2I4 yrkande 1 såvitt nu är ifråga, c) avslårmotionerna 1984/85:560 yrkande 1'och 1985/86:K628 ' yrkande 1, båda såvittnu är i fråga, d) förklarar motion 1985/86:K318 besvarad med vadutskottet anfört, 3. beträffande bemyndiganden lUI regeringen ochförvatiningsmyn- digheler attriksdagen förklarar motionerna 1985/86:K214 yrkande 4 och ' I985/86:K301besvarade med vad utskottet anfört, 4. beträffanderetroaktiv lagstiftning attriksdagen avslår motionerna 1984/85:1532 yrkande 4 och 1985/ '86:K211 yrkande1, 5. beträffande förhållandet mellan svensk rätt ochEuropakonven tionen m. m. a) förklararmotionerna /86:K207 yrkande 5, 1985/86:323, 1985/86:324 samt 1985/86:325yrkandena 1 och 2 besvarade med vad utskottet anfört, b) förklararmotionerna /85:397 yrkande I, 1985/86:K211 yrkande 2 såvitt nu är i frågaoch 1985/86: K214 yrkande 7 besvarade med vad utskottet anfört, c) avslårmotionerna 1984/85:1532 yrkande 3 och I985/86:K2I1 yrkande 2 såvitt nu är ifråga. Närvarande: (), (),(), (), (), Hans Nyhage (m),(), (), (), i (m), (), (), (), MargittaEdgren (fp) och (vpk). Reservationer 1986/87:13 Omfattningen och utformningen av lagar och andra regler(mom. 1) , Hans Nyhage och i (alla m) anser dels alt den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjarmed "Utskottet behandlade" och slutar med "dessa delar"bort ha följande lydelse: I motionerna 1984/85:452 yrkande 9, 1984/85:560 yrkande 2,1985/ 86:K207 yrkande I och I985/86:K628 yrkande I begärs tillkännagivandentill regeringen om behovet av utmönstring av onödiga lagar och andra obehövligaregleringar. Utskottet kan konstatera att utvecklingen har lett till en allmänirritation hos medborgarna över regler och myndigheter. Det finns en utbreddolust inför offentliga påbud, kontroller och byråkrati. Behovet av ny regleringmåste därför alltid ifrågasättas. Likaså finns del skäl alt med samma syfte seöver befintliga lagar. Eventuella fördelar med lagar eller andra regler måstevägas emot vars och ens anspråk på att fä behålla sin bestämmanderätt samtslippa att bli reglerad och kontrollerad. Detta gäller inte minstskattelagstiftningen och regleringen av näringsförhållanden. I mofionerna 1984/85:456, 1984/85:560 yrkande 1 och1985/86:K207 yrkande 2 tas även principer för lagstiftning upp. Utskottet delarmotionärernas uppfattning att om bestämmelser trots allt befinns nödvändiga,skall ingreppet i den enskildes förhållanden göras så begränsat som möjligt ochhans rätt till integritet tillmätas stor betydelse. Reglerna skall vidare utformasmed största hänsyn till den enskildes rättssäkerhet. Inte minst viktigt är attall lagstiftning sker i överensstämmelse med grundlagar och Europakonventionen.Andra viktiga principer för lagstiftningen är att generalklausuler inteanvänds för att bestämma den enskildes skyldigheter gentemot stat och kommunsamt att ramlagstiftning, som överlämnar till myndigheter att ge regler konkretinnehåll, bör begränsas. En mer ingående behovsprövning av nya lagar och andrabestämmelser bör enligt utskottels mening vidare komma till stånd. a. börkostnadsaspekterna beaktas mer än . Ett sätt att begränsaregleringen kan också vara tidsbegränsade regler, s. k.solnedgångsförfaitningar. Det arbete som inletts med avreglering är värdefullt, menmåste intensifieras. Det är enligt utskottets mening nödvändigt att regeringenvid lagstiftning samt i del fortsatta arbetet med avreglering tar hänsyn tillde förslag som lagts fram i motionerna. Utskottet föreslår därför att riksdagenmed bifall till motionerna ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Därigenomär även moiionerna 1984/85:474, 1984/85:1505 yrkande 6, 1984/ 85:2225 yrkandeI, 1985/86:K214 yrkandena I och 3 i väsentliga delar tillgodosedda. dels att utskottets hemställan under mom. 1 bort haföljande lydelse: 1. beträffande omfattningen och utformningen av lagar ochandra regler att a) med bifall till moiionerna 1984/85:452 yrkande 9, 1984/ KU 1986/87:13 85:456, 1984/85:560 yrkande 1 såvitt nu är i fråga och yrkande 2, 1985/86:K207yrkandena 1 och 2 samt 1985/86:K628 yrkande I såvitt nu är i fråga som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, b) förklarar motionerna 1984/85:474, 1984/85:1505yrkande 6, 1984/85:2225 yrkande 1 samt 1985/86:K214yrkandena 1 och 3, båda såvitt nu är i fråga, besvarade med vad utskottet anfört. Omfattningen och utformningen av lagar och andra regler(mom. 1) och (båda fp) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjarméd "Utskottet behandlade" och slutar med "dessa delar"bort ha följande lydelse: 1 motion 1984/85:2225 yrkande I begärs etttillkännagivande om fortsall avreglering pä det kommunala området. Det är,oaktat stat- och kommunberedningens arbete och del s. k. frikommunförsöket,enligt utskottets bedömning angeläget att den kommunala demokratin stärksytterligare samt att kommunerna ges större självbestämmanderätt. En rad frågor,som avgörs centralt eller regionalt, bör kunna överföras till kommunerna. Motion 1984/85:1505 yrkande 6 tar upp behovet av åtgärderför att motverka onödig byråkrati och krångel. Utskottet finner attmotionärerna lämnar exempel på många värdefulla åtgärder, däriblandokonventionella lösningar, för att uppnå detta syfte. a. efterlyseskonsekvensanalyser av politiska beslut samt andra medel än administrativ regleringför att styra och kontrollera verksamheter. Det avregleringsarbete som pågår i har imänga avseenden en annan uppläggning än del som förordas i motionerna1984/85:2225 yrkande 1 och 1984/85:1505 yrkande 6. Utskottet anser att detfortsatta arbetet bör ha den inriktning som motionärerna föreslår. Riksdagenbör därför bifalla motionerna. Enligt utskottets mening kan de övriga motionersom väckts om avreglering m. m. i flera hänseenden anses tillgodosedda genomatt det fortsatta arbetet med avreglering m. m. får den inriktning somutskottet uttalat sig för. dels att utskottets hemställan under mom. 1 bort haföljande lydelse: I. beträffande omfattningen och utformningen av lagaroch andra regler , a) med bifall tillmotionerna 1984/85:1505 yrkande 6 och 1984/ 85:2225 yrkande I som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört, b) förklararmotionerna /85:452 yrkande 9, 1984/85:456, 1984/85:474, 1984/85:560 yrkandeI såvitt nu är i fråga och yrkande 2, 1985/86:K207 yrkandena I och 2,1985/86:K2I4 yrkandena I och 3, båda såvitt nu äri fråga, samtI985/86:K628 yrkande 1 såvitt nu är i frågabesvarade med vad utskottet anfört. 3.Omfattningen och utformningen av lagar och andra KU 1986/87:13 regler(mom. 1) och (båda,c) anser dels att den del av utskottets yttrande som pä s. 7 börjarmed "Utskottet behandlade" och slutar med "dessa delar"bort ha följande lydelse: 1 rnotion 1985/86:K2I4 yrkandena 1 och 3 begärstillkännagivanden till regeringen om lagstiftningens inriktning ochom'lagstiftningsförfarandet. Utskottet ställer sig bakom de synpunkter sommotionärerna ger uttryck åt. Reformarbetet måste enligt utskottets mening på ett heltannat sätt än utgå från den enskildes behov och önskemål med valfrihetoch självbestämmande som viktiga riktmärken. En följd av detta synsätt är attstatsmakterna måste visa stor restriktivitet vad gäller att bygga ut regelsystemetöver nya områden. En huvudinriktning måste i stället vara att avreglera ochavbyråkratisera samt att förenkla och rationalisera såväl regelsystem som ,myndighetsutövning. Detta bör gälla på alla områden men särskilt inom skatte-och sociallagstiftningen. Helt allrnänt innebär detta ökade krav pälagstiftningens översiktlighet och kvalitet. Särskilt viktigt måste i det fortsattareformarbetet vara att vid förslag om förändringar överväga lagstift-, ningeninom det aktuella området som helhet. En viktig orsak till det krängelsamhälle som mångamedrätta klagar över står enligt utskottets mening att finna i de många och varandra överkorsan de regelsystemens komplexitet. Detta är ofta en följd av att man vid föränd ringar och tillägg inte tillräckligt klarlagt delarnas effekter på helheten.Den ena förändringen har lagts till den andra. Varje delförslag i sig kan ha varit väl motiverat. Det sammantagna mönstret har blivit ytterligt svåröverskådligt och administrativt tungrott med ökade risker för felaktiga ,, . Vad gäller lagstiftningsförfarandet finns enligt utskotteti detta samman hang anledning att uttala sig mot ramlagar. Det positiva med lagstiftning av denna art har varit att tillämpande myndigheter skall ha möjlighet att an passa tillämpningen efter de omständigheter som råder i de särskilda"fallen och till vad som med hänsyn till detta kan anses vara rimligt. Tillämpningen av ramlagar erbjuder emellertid ofta stora svårigheter. De leder till osäker het om vad som är gällande rätt och det blirsåledessvårt för den enskilde att förutse följderna av ett visst handlande. I den män de tillämpas olika för olika personer uppfattas detta ofta som orättvist och som ett utslag av bris: tände likhet inför lagen. Besvär och överklaganden blir ofta följden, vilket i sin tur medför att högre myndigheters ställningstaganden sä småningom blir normgivande för vad lagen skall arises innebära. Vidare fylls ofta en ramlag ut med bestämmelser i regeringsförordningar och ett stort antal ' detaljeradeföreskrifter frän centrala myndigheter. Detta innebär att inte haröverblick över lagomrädet som helhet. Vad utskottet sålunda anfört bör ges regeringen tillkänna. Med det anförda får även övriga motioner som gäller omfattningen ochutformningen av lagar och andra regler i allt väsentligt anses varatillgodosedda. é'/5 attutskottets hemställan under mom. 1 bort ha följande lydelse: KU 1986/87:13 I. beträffande omfattningen och utformningen av lagaroch andra regler att a) med bifall tillmotion I985/86:K214 yrkandena I och 3. båda såvitt nu är i fråga, som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört; b) förklararmotionerna /85:452 yrkande,9, 1984/85:456, 1984/85:474, 1984/85:560 yrkandeI såvitt nu äri fråga och yrkande 2, 1984/85:1505 yrkande 6, 1984/85:2225yrkande 1, 1985/86:K207 yrkandena I och 2 samt 1985/86:K628 yrkande I såvitt nuär i fråga besvarade med vad utskottet anfört. Beredningen av lagstiftningsärenden (mom. 2) , Hans Nyhage och i (alla m) anser