bet · GA01AU13 · 1986-12-31 00:00:00 — I motionen framhålls att den statsfinansiella situationen mednödvändighet innebär nedskärningar av offentliga utgifter och rationaliseringarav offentlig verksamhet. 1 vissa fall kan det leda tillorganisationsförändringar som leder till sammanläggning av regionalamyndigheter, kontor etc. Det kan i de sammanhangen vara lätt att sådanaorganisationsförändringar kan leda till koncentration av kvarvarande enheterfill vissa orter, vilket kan innebära en allvarlig obalans inom berörd region.Som exempel härpå anges att organisationsförändringar i ochKristianstads län ofta resulterat i en koncentration till och dåfrämst : Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna iden aktuella frågan. Det framstår således som angeläget att man på både centraloch .' regional nivå uppmärksamt beaktar de inomregionala balansproblemen isamband med omorganisationer m. m. Utskottet har anledning att utgå från attfrämst berörda myndigheter beaktar dessa aspekter i samband med planeradeförändringar av organisatoriskt slag, varför motionen avstyrks. I elva motioner framförs förslag om lokalisering avstatlig verksamhet lill vissa regioner. I motion 1986/87: A206 av m.fl. (s)framhåUs att en utflyttning av statlig verksamhet i enlighet med vad riksdagentidigare beslutat också skulle betyda mycket för sysselsättningen i skogslänen.Martin och () föreslår i motion 1986/87: A491 attregeringen fastslår vikten av aft dels tillföra verk och myndigheter i Västernorrlandslän ytterligare uppgifter, dels.vid ny- och omlokaliseringar. beakta länetsspeciella behov av arbetstillfällen och vidgad arbetsmarknad. och () framhålleri motion 1986/87: A482 att är den ort i som kan ta emotstörre omlokaliseringar eller nyetableringar. Kommunen är attraktiv urboendesynpunkt och har vid omlokaliseringen av Försvarets förvaltningsskolaoch Arméns tekniska skola visat god förmåga att klara omflyttningar ochnylokaliseringar. Motionärerna anser vidare att ADB-området ter sig särskiltlämpligt för lokalisering till , som kan erbjuda en mycket stabilarbetsmarknad, vilket pä sikt är en stark konkurrensfaktor inomdatabehandlingsområdet. m. fl. (s) tar i motion 1986/87: A445 uppbehovet av utlo kalisering av statlig verksamhet till . Motionärerna uppe håller sig särskilt vidden pågående diskussionen omen sammanslagning av . ochplanverket på central nivå. Man erinrar om att AU 1986/87:13 i sambandmed tidigare statliga utlokaliseringar har tillförts verk med stark inriktningmot fastigheter och byggande, eller med en gemensam beteckningsamhällsbyggnadsfrågor. Motionärerna menar att det således finns storaförutsättningar för att ytterligare utveckla som ett centrum i landet förplan- och byggfrågor. De föreslår därför att en utredning görs om enlokalisering till av ett nytt sammanslaget verk,bostadsstyrelsen-planverket. I motion 1986/87: A486 är och GunnarBjörk i (c) inne på liknande tankegångar och finner () lämpligt för etablering av det nya verk som blir följden av eneventuell sammanslagning av och planverket. Motionärerna yrkarvidare att delar av postgirot utlokaliseras till . m.fl. (s) åberopar i motion 1986/87: A493 de positiva erfarenheterna avtidigare genomförd utlokalisering av statliga verk till ochframhåller att det är vikfigt att även i fortsättningen pröva annanlokaliseringsort än , inte minst vid inrättandet av nya myndigheter.Motionärerna föreslär att regeringen bör ges i uppdrag att presentera endecentraliseringsplan över hur vissa funktioner och arbetsuppgifter från olikacentrala verk och myndigheter kan flyttas ut till länen. Imotion 1986/87: A436 framhåller () att Sjuhäradsbygdentrots viss tidigare utlokalisering har en liten andel av offentlig verksamhet.Bygden bör därför tillföras mer av statlig verksamhet, menar motionären. och () begär i motion 1986/87: A403 beträffandelokalisering av statliga arbetstillfällen fill län att en plan utarbetasi samverkan med länets myndigheter för lokalisering av minst 1 000 statligaarbetstillfällen till länet i fråga. Mofion1986/87: A428 av och (fp) innefattar förslag omlokalisering av statlig verksamhet till och i första hand tillKarlskrona i enlighet med fidigare principuttalande av . Vidareföreslår motionärerna decentralisering av arbetsuppgifter till regionalastatliga enheter inom . Lokalisering av statliga arbetstillfällentill begärs även av m.fl. (s) i mofion 1986/87:A425 liksom av () i motion 1986/87: A438. Imotion 1986/87: A476 av m. fl. (s, m, fp, c) utvecklas argumentför och ges förslag om lokalisering av statlig verksamhet till Kariskrona. Utskottetvill med anledning av de i sammanhanget behandlade motionerna först hänvisatill den prioriteringsordning för decentralisering av statlig verksamhet somriksdagen antog i anslutning till regionalpolitiska beslut. Enligtdenna skall, som fidigare nämnts, i första hand skogslänen och i andra handsydöstra och komma i fråga vid lokalisering av statligverksamhet. Utskottet kan konstatera att de här aktuella.motionerna lyfter frambehovet av statlig verksamhet i regioner som är prioriterade. Med hänvisninghärtill samt till vad ovan sagts om de aktiviteter som pågår och planeras isyfte att få till stånd en decentralisering inom den stafiiga verksamhetenavstyrks de här aktuella motionerna i motsvarande delar. Planering AU 1986/87:13 Ett regionalpolitiskt styrmedel som tidigarefattat beslut om är de s. k. planeringstalen. De statliga myndigheterna skalllägga de av fastställda befolkningstalen 1990 till grundför sin planering och för beslut av betydelse för samhällsutvecklingen.Länsstyrelserna skall fördela planeringstalen på kommuner. Bestämmelser omdetta finns i förordningen (1982:877) om regionalt utvecklingsarbete. Frågan om planeringstalen togs upp i 1985 årsregionalpolitiska proposition (prop. 1984/85: 115 s. 37 f.). Föredragandenanmälde där att förslag om systemet med planeringstal skulle föreläggasriksdagen när erforderiigt faktaunderlag tagits fram för att kunna bedöma derasregionalpolitiska betydelse. Expertgruppen för forskning om regional utveckling (ERU)som fått regeringens uppdrag att göra en bedömning rörande planeringstalens betydelsehar redovisat uppdraget i en rapport till industridepartementet.Planeringstalens roll i regionalpolitiken. I rapporten föreslås att systemetmed planeringstal i regionalpolitiken skall avskaffas. I övrigt lämnas irapporten vissa rekommendationer, bl. a. att statliga myndigheter skall läggalänsstyrelsernas åriiga prognoser till grund för sin planering och beslut avbetydelse för samhällsutvecklingen. Rapporten om planeringstalen har remissbehandlats undervintern 1986 av ett 70-tal myndigheter, organisationer m. m. Remissvaren visarbl. a. att av de remissorgan som yttrat sig över rapporten helteller nästan helt instämmer i det förslag och i de rekommendationer som ERUredovisar i rapporten. Ett fätal remissorgan avstyrker att planeringstalenavskaffas, nämligen länsstyrelserna i de fyra nordligaste länen, glesbygdsdelegationen.Lantbrukarnas riksförbund och kommun. De nämnda länsstyrelsernaframhåller alla vikten av att statsniakternas långsiktiga övergripande regionalpolitiskamålsättningar konkretiseras utöver mer allmänna formuleringar och att de på någotvis kvantifieras och därigenom blir mer operativa. Industriministern konstaterar i årets budgetpropositionmot bakgrund av utredningsförslaget och remissyttrandena att planeringstalenspelat ut sin roll som ett fungerande styrinstrument inom regionalpolitiken.Han finner inga sakliga skäl att behålla detta system och föreslår därför ettavskaffande av systemet med planeringstal. 1 partimotion I986,'87: A42I omregionalpolitiken hävdas att befolkningsmål som underlag i en politik förregional utveckling måste finnas kvar. De skall vara ett riktmärke församhällets insatser och utgöra en vägledning för vilket befolkningsunderiag somär nödvändigt för en balanserad utveckling. Enligt motionärernas uppfattning bör regeringens förslagom att avskaffa planeringstalen avslås. Utskottet delar uppfattningen i propositionen attplaneringstalen spelat ut sin roll som styrinstrument i regionalpolitiken.Förslaget om ett avskaffande av planeringstalen bör därför bifallas avriksdagen. Motion A421 bör följaktligen avslås i motsvarande del. Ifolkpartiets partimotion 1986/87: A420 av m. fl. framförs kravet på ensamordnad länsplanering. Enligt motionärerna kom- AU 1986/87:13 mer länens rollinom regionalpolitiken att ställa stora krav pä länsorganens förmåga tillöverblick, planering och sektorssamordning. Det är inte svårt att finna exempelpå bristande sektorssamordning, anför motionärerna. Det förekommer exempelvisatt decentralisering av viss statlig verksamhet inom länen neutraliseras genomatt annan verksamhet fiyttas in till huvudorten. I detta perspektivfinner motionärerna den s. k. Norrbottensmodellen vara av intresse, en modelldär man söker samordna länsverksamheten genom att ändra relationerna mellan deskilda länsnämnderna och . Imotionen föreslås att försöken med samordnad länsplanering bör utvidgas tillatt gälla ytterligare modeller för samordning. Därmed kan ökad erfarenhetvinnas innan tar ställning till en framtida reform. Utskottethar ingen annan uppfattning än motionärerna när det gäller behovet av samordnadplanering på länsnivån. Som också framhålls i motionen pågår utöver den avutskottet i tidigare avsnitt refererade försöksverksamheten i länäven viss sådan verksamhet i andra län. Utskottet har anledning utgå från i det fortsatta arbetet för att få till stånd en bättre samordning av deolika sektorsfrägorna prövar olika modeller och uppslag. Motion A420 bör medhänvisning härtill inte föranleda någon åtgärd från sida. Regionalpolitikeni sin nuvarande utformning har sin utgångspunkt riksdagsbeslut omriktlinjer för en aktiv lokaliseringspolitik, som den då kallades. Detpolitiska stödet till näringslivet har riktats mot de områden i landet somvarit hårdast drabbade av långvariga sysselsättningsproblem. Sedan är 1964finns ett särskilt stödområde. Detta områdes avgränsningar har ändrats vidflera tillfällen. Efter hand har stödområdet differentierats i zoner med skildagrader av problem. Insatserna har sålunda varit större i t. ex. det inrestödområdet och sedermera i stödområde A. Villkoren för regionalpolitiskt stödär olika beroende på omfattningen och karaktären av ortens eller kommunensproblem. Förnärvarande finns tre stödområden. A, B och C, där stödområde A som ovan antyttsinnebär de förmånligaste regionalpolitiska stöden. Härutöver kan emellertidregeringen peka ut orter/regioner med omfattande strukturförändringar inomnäringslivet som tillfälliga stödområden och dessutom besluta om stöd tillföretag utanför stödområdet samt om synnerliga skäl föreligger också lämnahögre bidrag än normalt. Följande kommuner och delar av kommuner är inplaceradei stödområdena A, B och C. Län och kommun Stöd- , såvitt avser Ven- AU 1986/87:13 Holms och Lidens för- avser Anundsjö, , Aspäs, Näskotts, Rödöns , såvitt avser öv- Stöd- AU 1986/87:13 Förutominom de stödområden som anges ovan' får statens industriverk efter särskiltbeslut av regeringen för /87 bevilja lokaliseringsbidrag med högst20 % av den del av de totala utgifterna som avser byggnader, markanläggningar,maskiner och andra inventarier i följande kommuner eller delar av kommuner:Delsbo församling i Hudiksyalls kommun. kommun och församlingi kommun. I följande kommuner får lokaliseringsbidrag, beviljas med högst15 % av nämnda utgifter: , , , , Karlskogaoch Hallr stahammar. I nämnda områden får industriverket även beviljalokaliseringslån med högst av det totala kapitalbehovet. Stödområdesindelningén tasupp i ett antal motioner. Imotion 1986/87: A421 av m.fl. (c) argumenteras för tUlfälligästödområden. Motionärerna framhåller att regeringens möjligheter att förklaraorter/regioner som drabbas av strukturförändringar och arbetsmarknadsproblemsom tillfälliga stödområden måste utnyttjas på ett mera rättvist och konsekventsätt än regeringen gjort. En akut industrikris eller en kontinueriigtpågående strukturförändring med minskande sysselsättningstillfällen som följdbör likabehandlas av statsmakterna. har flertalet mindrekommuner drabbats lika hårt eller hårdare av strukturförändringar än vad t. ex.Malmö gjort vid nedläggningen av Varv, anser motionärerna. Utskottetvill med anledning av-motionen erinra om att regeringen har möjlighet attutanför stödområdet ange vissa orter eller kommuner där under en begränsadövergångstid lokaliseringsstöd bör komma i fråga till följd av svårastrukturomvandlingsproblem. Som tidigare redovisats här av detta skäl t. ex.Hallstahammars kommun tillfälligt placerats i stödområde. De kommuner somkommit i fråga har såvitt utskottet kunnat bedöma haft problem av en omfattningsom motiverat de åtgärder regeringen vidtagit. Med hänvisning till detanförda avstyrks motion A421 i aktuell del. Utskottetövergår härefter till yrkanden om inplacering av enskilda kommuner istödområde. MargaretaWinberg och () yrkar i mofion 1986/87: A482 att kommun i permanent placeras ( . stödområde A. Motionärerna erinrar om att när 1982 beslutade om en ny stödområdesindelning placerades kommun i stödområde B men att regeringen sedermera beslutat om en tillfällig placering av kom munen i stödområde A. ' I motion 1986/87: A486 avGunnel och i (c) yrkas att hela Ljusdalskall ingå i stödområde A, i område B, AU 1986/87:13 att , skall ingå i stödområde C samt hela övriga istödområde C. Motionärerna hävdar att stödområdesindelningen är alldeles förstatisk och att den bör vara mer flexibel. Orter med svårasysselsättningsproblem bör tillfälligt kunna ingå i ett stödområde, ansermotionärerna. BrittaHammarbacken (c) yrkar i motion 1986/87: A424 att kommun i länskall jämställas med övriga Bergslagskommuner i avseende på inplacering istödområde. Motionären framhåller att kommun alltid har tillhörtBergslagen, både geografiskt och i näringsmässig gemenskap. Den räknas dockinte in i regeringens Bergslagsbegrepp, vilket i dagens situation påarbetsmarknaden kan bli mycket negativt enligt motionären genom uteblivet stödfrån samhällets sida. BarbroSandberg och Per () yrkar i motion 1986/87: A441 att Älvkarlebykommun i län bör införlivas i stödområde C. Motionärerna hänvisarbl.a. till att kommunen har arbetsmarknadsproblem, vikande skatteunderlag ochogynnsam åldersstruktur samt att den ekonomiskt drabbats mycket hårt avborttagandet av den kommunala rätten att beskatta juridiska personer. Behovetav regionala utvecklingsinsatser i aktualiseras i motion1986/87: A460 av och (). I motionen nämns någrakommuner i länet där befolkningsutvecklingen under 15-års-perioden 1970-1985varit negativ. Man erinrar om att landsting och länsstyrelse har iplaneringssammanhang ständigt påpekat dessa kommuners utsatta läge och uttalatsig för behovet av stöd till etäbleringar i olika former. För att norra delenav skall ges en chans att konkurrera på lika villkor föreslärmotionärerna sålunda att lokaliseringsstöd skall utgå vid nyetablering ellerutvidgning av företag inom Gull-spångs, och kommuner. Utskottetvill med anledning av redovisade yrkanden om ändrad stödområdesindelningframhålla vikten av att stödområdesindelningen inte ändras för ofta. Den börligga fast . Detta har även fastslagits av isamband med det regionalpolitiska beslutet . bör erinras om vadtidigare sagts om möjligheten för regeringen att utanför stödområde ange vissaorter och kommuner som under en begränsad övergångstid till följd avstrukturomvandlingsproblem i vissa fall kan komma i fråga förlokaliseringsstöd. Regeringen har härutöver möjlighet att lämnaregionalpolitiskt stöd även utanför stödområdet. Beträffandeförslaget om inplacering av kommun i stödområde Å - motion A482 - villutskottet hänvisa till att industriministern uttalade att destödregler som gäller i stödområde A kan komma att i enskilda ärenden tillämpasnär lokaliseringsbidrag ges till investeringar i . Utskottetvill slufiigen i anslutning till yrkandet i motion A424 om in placering i stödområde av kommun hänvisa till de särskilda insatser som görs i Bergslagen. Till detta återkommer utskottet i ett senare avsnitt. I vad gäller motion A441 kan noteras att har möjlighet att bevilja investeringsbidrag till företag utanför stödområdet. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet de i sammanhanget behandlademotionerna i här aktuella delar. Regionalpolitisktstöd AU 1986/87:13 Detregionalpolitiska stödet har ett flertal olika komponenter för att möta olikabehov. a. ingår lokaliseringsstödet, sysselsättningsstödet, glesbygdsstödetoch nedsättning av socialavgifter som medel för att främja olika lokaliserings-och sysselsättningsmål. Inledningsvisredogörs för det regionalpolitiska stödet i vad gäller grundlinjerna enligtförordningen (1982:677, omtryckt 1985:648) om regionalpolitiskt stöd. Därefterbehandlas regeringens förslag i budgetpropositionen om ändrade riktlinjer fördetta stöd och motionerna på området samt regeringsförslaget och motionernaangående sysselsättningsstödet. I följande avsnitt behandlas glesbygdsstödetoch nedsättning av företagens socialavgifter på motsvarande sätt. Detregionalpolitiska stödet kan lämnas till företag och personer som bedriverindustriverksamhet, industriservice, viss partihandel och uppdragsverksamhet,pälsdjursuppfödning och vattenbruk, turistverksamhet, framställning av fasta bränslen,uppförande av industrilokaler för uthyrning, teknikcentrum m. m. Stödetlämnas i form av lokaliseringsstöd (bidrag och lån), offertstöd, lån tillinvestmentbolag, investeringsbidrag, regionalpolitiskt utvecklingskapital samtsysselsättningsstöd. Iförsta hand lämnas stödet till verksamheter inom stödområdena A, B och C, menstöd kan i vissa fall efter regeringsbeslut också komma i fråga utanförstödområdena. I samband med investeringar med ett kapitalbehov på högst 9 milj.kr. kan dessutom investeringsbidrag lämnas av länsstyrelserna i hela landet ominvesteringen medverkar till att lösa inomregionala obalansproblem ellerstrukturproblem inom näringslivet. Lokaliseringsbidraglämnas huvudsakligen i samband med investeringar i byggnader och maskiner.Inonii stödområde A lämnas högst av de totala utgifterna som stöd, inomstödområdena B och C högst 35 resp. . Om regeringen beslutat att kommunutanför stödområde skall få stöd, lämnas högst 15 eller . Lokaliseringslånlämnas för samma ändamål men därjämte även till anskaffning avomsättningstillgångar, patent eller för marknadsföring och liknande.Lokaliseringsstödet får inte vara större än som behövs för att investeringenskall komma till stånd, och summan av bidrag och lån får högst motsvara avkapitalbehovet. beslutar - med vissa undantag - om stöd, omkapitalbehovet i samband med investeringen uppgår till högst 9 milj. kr. Iövriga fall beslutar statens industriverk (SIND) eller regeringen. Regionalpolitisktutvecklingskapital kan lämnas av den regionala utvecklingsfonden för attstödja produktutveckling, marknadsföring, utbildningsinsatser etc. Offertstödetkan lämnas när andra stödformer enligt ovan nämnda för ordning inte är tillämpliga och används t. ex. för produktutveckling, mark nadsföring och utbildning. Ärenden om offertstöd avgörs av regeringen eller SIND. Sysselsättningsstöd lämnasårsvis i efterskott för uppnådd sysselsätt- Stödet ärdifferentierat efter stödområdena såväl i vad gäller AU 1986/87:13 belopp perår som antalet år då stöd kan utgå. I stödområde A uppgår förstaårsstödet till40000 kr. Stödbeloppet sjunker för att det sista, sjunde, åretuppgå till . På motsvarande sätt uppgår förstaårsstödet i stödområdenaB och C till 30000 resp. , varvid årsbeloppet successivt minskar underfem resp. . Frågor om sysselsättningsstöd prövas av länsarbetsnämndenutom i större ärenden då SIND avgör. Allmännavillkor som i princip ställs för stödgivning enligt ovannämnda förordning äratt - tillfredsställande lönsamhet erhålls - en varaktig sysselsättning för de anställda uppnås - av de nyä arbetsplatserna förbehållsvartdera könet, dock möjlighet till dispens - lön och förmåner åtminstone är likvärdiga med demsom utgår enligt kollektivavtal - auktoriserad eller annan lämplig revisor utses. Ibudgetpropositionen föreslår regeringen vissa ändringar beträffanderikt-linjernaför det regionalpoUtiska stödet. Med hänsyn till atttjänstesektorn har en stark expansion som framför allt äger rumi storstäderna anser regeringen att det är viktigt att ge sådana incitamentatt en del av tjänstenäringarnas tillväxt överförs frän tillstödområdena. Således kommer ökade ansträngningar att göras såväl från industridepartementetssom från industriverkets sida för att försöka förmå företagen att förlägga endel av expansionen i bl.a. norra . kan regionalpolitisktstöd lämnas till företag inom tjänstesektorn som bedriverindustriserviceverksamhet, uppdragsverksamhet med inriktning på näringsliveteller annan verksamhet av särskild regionalpolitisk betydelse. I sambandhärmed anförs i budgetpropositionen att offertstöd ofta kommer till användningvid stöd till tjänstesektorn. 1 princip kan dock offertstödet endast lämnasinom stödområdet och i de orter som regeringen särskilt angett. Enhgtindustriministern är det dock önskvärt att vissa delar av tjänstesektornexpanderar även i orter med nära anknytning till stödområdet. Därför föreslås ibudgetpropositionen att regeringen i vissa fall skall kunna lämna offertstödäven utanför stödområdet fill stödberättigade företag inom den privatatjänste- och servicesektorn. Förnärvarande lämnas inte regionalpolitiskt stöd till statliga myndigheter ochaffärsverk. Den nuvarande ordningen innebär därför konkurrensmässiga nackdelarför sådana affärsverk och uppdragsmyndigheter som uppträder på samma marknad somprivata företag. Med hänsyn härtill föreslår industriministern att affärsverkoch uppdragsmyndigheter i fortsättningen skall vara berättigade tillregionalpolitiskt stöd på samma vHlkor som privata företag och statliga bolag isamband med investeringar inom stödområdena och i övrigt. Därutöver föreslås ibudgetpropositionen att bemyndigande 46 inhämtas ifråga om regionalpolitiskt stöd i samband med verksamhet med AU 1986/87; 13uppbörd av TV-avgift i . Enligt budgetpropositionen, bilaga 10, föreslåsatt ansvaret för uppbörden av TV-avgiften läggs över på ochlokaliseras till . kulturutskott har tillstyrktpropositionens förslag i vad gäller organisation, huvudmannaskap c.hlokalisering för verksamheten (KrU 1986/87: 11). Av industriministern anförsatt en sådan verksamhet är en mycket lämplig komplettering av näringslivet imalmfälten med dess stora andel sysselsatta i gruvbrytning och tung industri.Normalt är den inte berättigad till regionalpolitiskt stöd. För att underlättaen lokalisering till föresläs i detta fall att såvällokaliseringsstöd/offertstöd som sysselsättningsstöd skall kunna lämnas. Utskottet tillstyrker regeringens förslag i dessa delar.Därmed förbättras möjligheterna att styra en del av tjänstesektorns expansionfrån till stödområdena. I motionerna 1986/87: A421 av m.fl. (c) och1986/87: A448 av m.fl. (m) berörs grunddragen i det regionalpolitiskastödet (enligt förordningen om regionalpolitiskt stöd). I motion A421 anförmotionärerna att det vid sidan av generella åtgärder krävs ett företagsinriktatstöd på regional nivå, vilket bör vara differentierat, flexibelt ochanpassningsbart efter de skilda förhållanden som råder i olika delar av landet. Även utskottet har den principiella uppfattningen att ienlighet med nuvarande regionalpolitiska medel - stödprogrammet bör omfattasåväl generella som företagsinriktade stödformer. En stor del av stödenhanteras på länsnivå, vilket medverkar till en effektiv och snabbbeslutsprocess. Med hänvisning härtill samt till de överväganden beträffandestödformerna som blir aktuella i den av utskottet föreslagna regionalpolitiskautredningen avstyrks motionen i aktuell del. I motion A448 kritiseras beslutsordningen inom detnuvarande stödsystemet i sin helhet. Det anförs att raden av olika stödmedel,bl.a.