bet · GA01SoU9 · 1986-12-31 00:00:00 — om vissa lagstiftningsåtgärder mot spridningen avLAV/HTLV-ni-infektion (prop. 1986/87:2) SoU 1986/87:9 I betänkandet behandlas proposition 1986/87:2 med förslagtill bl, a: vissa ändringar i sekretessreglerna för effektivare insatser motspridningen av LA V/HTLV-III jämte tre motioner som väckts med anledning avpropositionen. Utskottet behandlar också två motioner väckta under allmännamotionsttden /86, vilka överflyttats till socialutskottet från . har inhämtat yttrande frånkonstitutionsutskottet över propositionen och motionerna. Utskottet tillstyrker i huvudsak propositionens förslag, 1fråga om vilka myndigheter som skall vara skyldiga att lämna uppgifter omenskilda till smittskyddsläkare föreslår utskottet med anledning av ettmotionsyrkande (c) en viss begränsning av kretsen av myndigheter. Med anledning av två motionsyrkanden (c, vpk) uttalarutskottet att det är angeläget att en förstärkning av rättssäkerheten i sambandmed tvångsåtgärder på grund av HTLV-III-smitta kommer till stånd.Smittskyddslagstiftningen övervägs i regeringskansliet.Utskottet uttalar att, om inte förslaget om ny smittskyddslagstiftning kanläggas fram mycket snart, regeringen med förtur bör behandla frågan omåterkommande prövning av behovet av vård enligt den nu gällandesmittskyddslagen och andra åtgärder för att stärka den enskildes rättsställningi ärenden enligt den lagen. Vad utskottet anfört med anledning avmotionsyrkandena föreslås ge regeringen till känna. Utskottet avstyrker två motionsyrkanden (fp, vpk) ominförande av fullständig anonymitet vid provtagning för HTLV-III, dvs, ävensedan en person konstaterats vara smittad, I samband därmed erinrar utskottetom den stränga sekretess som råder på hälso- och sjukvårdsområdet. Utskottetvidhåller sin uppfattning att anonymitet även sedan HTLV-III-smittakonstaterats skulle rubba grunderna för smittskyddslagens tillämpning. finns det även andra skäl än rädsla för att uppgifterna skall spridassom gör att en del människor drar sig för provtagning. Utskottet uttalar vidareatt en ökad testbenägenhet inte i sig kan ersätta smittskyddsåtgärder.Utskottets fp- och vpk-ledamöter reserverar sig till förmån förmotionsyrkandena, I betänkandet behandlas vidare vissa motionsyrkanden omutredning av lagregleringen av tvångsingripanden vid HTLV-III-smitta (fp),föreskrifter 1 19SÖ/87. 12 sa/nl. ttllHTLV-III-smittade (vpk), insatser, (vpk) och AIDS- SoU1986/87:9 delegationens insatser (c). Utskottetsvpk-ledamot reserverar sig mot utskottets beslut beträffande socialtjänstensinsatser. Utskottet föreslär att dé nya lagreglerna skall träda ikraft , I proposition 1986/87:2 med förslag till bl, a, vissaändringar i sekretessreglerna för effektivare insatser mot spridningen av /HTLV-III har regeringen föreslagit att anta de av lagrådetgranskade förslagen till 1, Lag om ändringi smjttskyddslagen (1986:231) 2, Lag om ändringi sekretesslagen (1980:100) 3, Lag om ändring i lagen(1974:203) om kriminalvård i anstalt. Lagförslagen fogas till betänkandet som bdaga 1. Motioner väckta under allmänna motionstiden /86 I motion 1985/86:K409 av i (fp)hemställs att antar följande förslag till lag om ändring isekretesslagen (1980:100): Härigenom föreskrivs att 7 kap. 19 § sekretesslagen(1980:100) skall ha nedan angivna lydelse: Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap, 19 §' Sekretess gäller hos polismyndighet för sådan uppgift om enskilds personliga förhållandensom hänför sig till 1, verksamhet somenbart innefattar hjälp eller annat bistånd åt enskild, 2, ärende omomhändertagande eller handräckning enligt lagstiftningen om viss psykiatriskvård eller om vård av missbrukare utan samtycke inom , 3, ärende omhandräckning enligt 3, ärende om handräckning enligtlagstiftningen om omsorger om psy- lagstiftningen om omsorger om psykisktutvecklingsstörda eller vård äv . kiskt utvecklingsstörda, vård av un-unga utansamtycke inom social- ga utan samtycke inom socialtjäns-tjänsten,eller ten eller smittskydd, eller 4, ärende somavses i 21 kap, , öm det kan antas att den enskilde eller någonhonom närstående lider men om uppgiften röjs, I fråga omuppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft , Senaste lydelse1984:393. Motionenhar överflyttats till socialutskottet från konstttutionsutskottet. I motton 1985/86:K415 av m.fl. (s) hemställs attriksdagen beslutar att eventuella hinder i sekretesslagen för attsmittskyddslagen skall kunna tillämpas undanröjs. Motionenhar överflyttats till socialutskottet från . Motiveringentill motionen finns i motion 1985/86:So479. Motioner väckta med anledning av propositionen 1 motton 1986/87:Sol01 av DanielTarschys m. fl. (fp)hemställs 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts ommöjlighet till fullständig anonymitet vid HIV-testning, 2. att riksdagenger 28 § smittskyddslagen följande utformning: Åsidosätter någon deföreskrifter som läkare meddelar om åtgärder för att hindra vidare spridning avvenerisk smitta får den läkare som utsetts enligt , 2 § andrastycket underrätta berörd socialnämnd, polismyndighet och skyddskonsulent om en anmaning enligt 13 § att följa de föreskrifter som en annan läkare har meddelat. Underrättelsen skall innehålla uppgifter om vem anmaningen gäller och innebörden av meddelade föreskrifter. , polismyndigheten eller.skyddskonsulenten i sin verksamhet förhållanden som tyder på att den anmanadeinte följer föreskrifterna, skall de anmäla detta till den läkare som harunderrättat dem. Om denna läkare har överlämnat ärende till motsvarande läkarei en annan landstingskommun, skall anmälan i stället göras till den läkaren. När läkaren anser att socialnämndens, polismyndighetenseller skydds konsulentens medverkan inte längre behövs, skall han meddela myndigheten detta. 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i motionen om en skyndsam utredning av lagregleringen av tvångsingripande vid HIV-smitta. I motion 1986/87:Sol02 av m. fl. (vpk)hemställs 1. att riksdagenbeslutar att sekretessen skall kunna bytas enbart för uppgifter av omedelbartintresse för smittskyddet, 2. att riksdagenbeslutar att utlämnande av uppgifter endast skall ske efter smittskyddsläkarensbegäran, 3. att riksdagenbeslutar att nägon uppgiftsinsamling rörande enskilda eller grupper utöver defall smittskyddsläkaren anmält ej fär äga rum, 4. att riksdagenbeslutar hos regeringen begära förslag till regelbundet återkommande rättsligprövning av tvångsåtgärder, som företagits med stöd av smittskyddslagen, 5. att beslutaruttala att måste spela en aktiv roll i de fall, för vilkasmittskyddsläkaren begärt uppgifter, 6. att riksdagenbeslutar hos regeringen hemställa om att den ger i uppdrag attnärmare granska läkares föreskrifter till HIV-smittade i enlighet med vad somanförs i motionen, , 7, attriksdagen beslutar hos regeringen anhålla om förslag ledande till fulltanonymitetsskydd vid test för HIV-infektion, 1 motion 1986/87:Sol03 av m. fl. (c)hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad somanförts öm ytterligare insatser från AIDS-delegationen när det gäller att SoU 1986/87:9 stoppa smittvägarna för HIV-virus. 2. att beslutar om sådan ändring i förslagettill SmL att möjligheter öppnas till om- och överprövning av länsrättens beslut i enlighet med det anförda, 3, attriksdagen beslutar att 18 § SmL ges följande utformning: Om regeringen har föreskrivit det beträffande en vissvenerisk sjukdom, är myndigheter inom , hälso- och sjukvården,polisen, kriminalvården och försvaret, skyldiga att på begäran av den läkaresom utsetts enligt 2 § andra stycket lämna denna de uppgifter om en enskildperson som läkaren behöver för att kunna fullgöra sina åligganden enligt dennalag, Samma skyldighet har inom enskild hälso- och sjukvård personal som i sinyrkesutövning står under tillsyn av . Yttrande från annat utskott här beretts tillfälle att yttra sigöver propositionen och motionerna. Yttrandet (KU i986/87:3y) har fogats sombilaga 3 till betänkandet. yttrande tar endast upp dedelar i propositionen och motionerna som.avser sekretessfrågor. AIDS är en förkortning av Acquired Immune DeficiencySyndrome. Den svenska benämningen är förvärvad immunbrist. Sjukdomen orsakas avett smittsamt virus som brukar benämnas LA V/HTLV-III. Världshälsoorganisationenhar numera övergått till att använda beteckningen Human Immuno-deficiency Viruseller HIV. I detta betänkande används benämningen HTLV-III. Det första sjukdomsfallet i AIDS diagnostiserades i såsent som och i . I , där smittan fått sin störstautbredning utanför , har över 26 000 människor insjuknat i AIDS. ISverige hade 79 personer fått diagnosen AIDS. Av dessa hade 37avlidit. 1 199 personer hade konstaterats smittade av HTLV-III-virus. Av dessavar 654 homo- och bisexuella män, 317 intravenösa missbrukare, 162 smittadegenom blodprodukter och 30 fall av heterosexuellt överförd smitta. Det totalaantalet smittbärare i uppskattas till ca 5 000. Manräknar med en fördubbling av antalet AIDS-fall ungefär var elfte månad. För att samordna arbetet inom samhällets alla områden medatt begränsa spridningen av HTLV-III tillsatte regeringen ensärskild delegation knuten till , regeringensAIDS-delegation, Delegationen är sammansatt av företrädare för samtligariksdagspartier, berörda departement, , statens bakteriologiskalaboratorium. Ordförande idelegationen är statsrådet . Efter initiativ av AIDS-delegationen beslutade regeringenden hänföra infektion av HTLV-III-virus till de veneriskasjukdomarna i 6 §smittskyddskungörelsen (1968:234). Ändringen av 6 § trädde i kraft den 1 SoU 1986/87:9 november 1985. Regeringens beslut innebär att smittskyddslagens(1968:231) bestämmelser om veneriska sjukdomar blir fullt ut tillämpliga påinfektion av HTLV-III-virus. Smittskyddslagen indelar de smittsamma sjukdomarna iallmänfarliga sjukdomar, veneriska sjukdomar och övriga smittsamma sjukdomar.Regeringen bestämmer vilka sjukdomar som skall hänföras till de allmänfarligaresp. veneriska sjukdomarna (4 § smittskyddslagen). Bestämmelserna om deveneriska sjukdomarna bygger i första hand på att den som är smittad av ensådan sjukdom frivilligt söker läkare, underkastar sig den vård och behandlingsom behövs och följer de föreskrifter som läkaren meddelar. Om den smittadeåsidosätter sina åligganden kan tvångsåtgärder tillgripas för att hindrasmittspridning. I varje landsting skall finnas en smittskyddsläkare som bl. a.har vissa tillsynsuppgifter för att begränsa spridningen av de smittsammasjukdomarna. Smittskyddsläkaren är i allmänhet inte den läkare som har hand omden direkta vården av smittade patienter. Utskottet har i åtskilliga betänkanden förra åretbehandlat olika frågor rörande AIDS. I betänkandet SoU 1985/86:4 (RD1985/86:33, rskr. 15) behandlades vissa ändringar i smittskyddslagen. Ibetänkandet SoU 1985/ 86:15 (RD 1985/86:109, rskr. 154) behandlade utskottetett stort antal motioner om olika åtgärder mot AIDS. I betänkandet redovisadessom allmän bakgrund uppgifter om sjukdomen AIDS och dess spridning, vidtagnaoch planerade åtgärder, uppgifter lämnade vid en av utskottet anordnad hearingm.m. I betänkandet föreslog utskottet, i syfte att möjliggöra anonymprovtagning för HTLV-III-infektion, en ändring i pattentjournallagen(1985:562). Med anledning av ett antal motioner uttalade utskottet attkraftfulla åtgärder behövs på många områden. Utskottet påtalade bl. a. behovetav information såväl till allmänheten som till särskilda grupper. Utskottetunderströk vikten av ytterligare insatser inom bl. a. narkomanvården. Vidarepekade utskottet på behovet av psykosocial stödverksamhet för dem som smittatsoch deras anhöriga. Utskottet uttalade också att forskningen om AIDS måsteintensifieras. beslöt att som sin mening ge regeringen till känna vadutskottet anfört. I betänkandet SoU 1985/86:25 (RD 1985/86:157, rskr. 324)behandlade utskottet regeringens förslag om särskilda medel för bekämpningen avAIDS. beslutade att till en särskild aktionsplan mot AIDS ochHTLV-III anslå 75 milj. kr. för vartdera budgetåren 1986/87 och 1987/88. Medlenskall i första hand användas för en kraftigt ökad informationsverksamhet,insatser för förstärkt narkomanvård med uppsökande verksamhet, insatser motAIDS inom kriminalvården, psykosocial stödverksamhet i sjukvården och viafolkrörelserna, bidrag till frivillig- och intresseorganisationer ochsatsningar inom forskningen. Stora insatser görs av myndigheter, organisationer,folkrörelser och enskilda för att öka kunskapen om och förhindra spridningen avAIDS och HTLV-III-virus. Informationsflödet är också stort. En särskild arbetsgruppinom AIDS-delegationen har utrett behovet 1* 1986/87. 12sa//d. avytterligare informationsåtgärder för att begränsa AIDS och HTLV-III-. SoU1986/87:9 epidemin. Arbetsgruppen har i en drygt 50-sidig rapport formulerat enlångsiktig informationsstrategi, I rapporten tas upp frågor som mål ochstrategi för samhällets insatser och lämnas förslag ttll ytterligare insatser. En undersökning som finansierat har visatatt allmänhetens kunskaper om AIDS och HTLV-III nu är goda. Det anses råda engod kunskap om hur sjukdomen sprids. När det gäller forskningen om AIDS har professorn iimmunologi vid på uppdrag av regeringenutarbetat ett förslag till svenskt forskningsprogram mot AIDS, Det föreslås bl,a, en fördubbling av det statliga stödet till AIDS-forskningen under kommandebudgetår. Ett flertal internationella konferenser om AIDS harhållits . Sålunda hölls en avVärldshälsoorganisationen och den anordnad konferens om AIDSbland narkotikamissbrukare med deltagare från och , Konferensenutgjorde ett förmöte inför en större internationell konferens avsedd att hållasi , hölls också en av några organisationer anordnadinternationell konferens om sociala, kulturella och politiska effekter av AIDS-och HTLV-III-infektton, I proposition 1986/87:2 med förslag till bl, a, vissa ändringari sekretessreglerna för effektivare insatser mot spridningen av LA V/HTLV-IIIföreslås vissa ändringar i bl, a, sekretesslagen och smittskyddslagen. Enligtpropositionen skall smittskyddsläkaren få möjlighet att begära in uppgifter omenskilda personer från myndigheter och från den enskilt bedrivna hälso- ochsjukvården. Smittskyddsläkaren skall enligt förslaget också lämna vissauppgifter om smittade som underlåtit att följa meddelade föreskrifter tillsocialtjänsten, polisen och i förekommande fall till skyddskonsulenten.Avsikten är att socialtjänst, polis och skyddskonsulenter skall kunnauppmärksamma och rapportera till smittskyddsläkaren om den smittade inte följerläkares föreskrifter och därigenom riskerar att föra smittan vidare. Också inom kriminalvården föreslås vissa lättnader isekretessen. Läkare och annan sjukvårdspersonal på anstalter och häkten skallrapportera till styresmannen om en intagen bär på farlig smitta och det är riskatt smittan sprids. Det ankommer sedan på styresmannen att avgöra i vad månövrig personal på anstalten behöver informeras. Hos polisen föreslås en skärpt sekretess. Uppgifter ompersonliga förhållanden som polisen kan få del av i samband med ettsmittskyddsärende skall få skydd enligt sekretesslagen. Det skyddet saknas . När det gäller vården av den som intagits på sjukhus medstöd av smittskyddslagen föreslåsen ny regel. En narkotikamissbrukare somtvångsintagits på sjukhus skall, om han eller hon själv medger det, kunnaöverföras till en institution inom missbrukarvården för att där få vård försitt missbruk. De gällande reglerna har inte medgett en sådan lösning. Ändringarnaföreslås träda i kraft . Utlämnandeav uppgifter till smittskyddsläkare 1986/87:9 Sekretessen i det allmännas hälso- och sjukvårdsverksamhetregleras i första hand i 7 kap. 1 § sekretesslagen (1980:110). Regler försekretessen inom hälso- och sjukvård som drivs av enskilda liksom privat drivnaläkarmottagningar, tandläkarmottagningar, laboratorier m. m. finns i lagen(1980:11) om fillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl, (tillsynslagen). Bestämmelser om sekretessen pä områdefinns i 7 kap, 4 § sekretesslagen. Sekretessen på hälso- och sjukvårdens och socialtjänstensområden är mycket starkt omgärdad. Den avgränsas med ett s. k. omväntskaderekvisit, vilket innebär att en uppgift inte får lämnas ut, om det intestår klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller hans närståendelider men. När det gäller skyddet för uppgifter om den enskildespersonliga förhållanden kan allmänt sägas att detta inte är lika starkt inomt, ex, polisverksamheten som inom hälso- och sjukvården samt socialtjänsten.Sekretessen inom kriminalvården och hos skyddskonsulenterna är också någotsvagare. Sekretess råder i princip mellan olika myndigheter menäven mellan olika självständiga verksamhetsgrenar inom en myndighet.Sekretessen hindrar dock inte att en myndighet lämnar ut uppgifter, om det ärnödvändigt för att den utlämnande myndigheten skall kunna fullgöra sinverksamhet (5 kap. 1 § sekretesslagen). Uppgifter får också lämnas ut näruppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning (14 kap. 1 § sekretesslagen).114 kap. 2 § anges vissa särskilda situationer när uppgifter fär lämnas ut. Deavser främst vissa fall av misstanke om brott. I 14 kap. 3 § sekretesslagenfinns en s. k. generalklausul som öppnar möjlighet för en myndighet att efteren intresseavvägning lämna ut en sekretessbelagd uppgift till annan myndighet.Generalklausulen gäller inte pä hälso- och sjukvårdens eller socialtjänstensområden, I den tidigare sekretesslagen fanns inte några regler omsekretess mellan myndigheter, I praxis gjordes emellertid en prövning innan enhandling lämnades till annan myndighet. För smittskyddsläkarnas del innebar dentidigare lagstiftningen inte några större svårigheter att få in de uppgiftersom behövdes för smittskyddsverksamheten. Från olika håll har framhållits attden nu gällande sekretesslagstiftningen däremot medfört avsevärda svårigheterför myndigheterna och däribland särskilt smittskyddsläkarna att inhämta ochutbyta information i arbetet med att hindra vidare smittspridning.Smittskyddsläkaren, som enligt smittskyddslagen har särskilda maktbefogenhetergentemot smittade, har enligt vad erfarenheterna utvisat numera små möjligheteratt utöva uppsikt över smittade patienter och kontrollera hur de efterlever deföreskrifter som meddelats dem, I propositionen lämnas nu förslag till bestämmelsersom syftar till att underlätta smittskyddsläkarens verksamhet med att begränsaspridningen av HTLV-III, I propositionen föreslås en ny lydelse av 18 §smittskyddslagen enligt vilken varje myndighet är skyldig att på begäran avsmittskyddsläkare lämna denne de uppgifter om en enskild person som läkarenbehöver för att kunna fullgöra sina åligganden enligt smittskyddslagen, alltunder förutsättning att regering- enföreskrivit det beträffande en viss venerisk sjukdom, Samma skyldighet SoU1986/87:9 skall också gälla för personalen inom den enskilda hälso- ochsjukvården. Av propositionen framgår (s, 23 och 32) att det endast är sjukdomeninfektion av HTLV-III som avses, I motion 1986/87:Sol02 av m. fl. (vpk)hemställs att beslutar uttala att sekretessen skall kunna brytasenbart för uppgifter av intresse för smittskyddet (yrkande I), att utlämnande av uppgifter endastskall ske efter smittskyddsläkarens begäran (yrkande 2) samt att någonuppgiftsinsamling rörande enskilda eller grupper utöver de fallsmittskyddsläkaren anmält inte får äga rum (yrkande 3). Motionärerna anför godtar regeringens ändringsförslag men framhåller att genomuttalanden särskilt bör understryka vissa faktorer; sålunda skall de uppgifterför vilka sekretessen kan brytas vara av intresse för smittskyddet,uppgifterna skall utlämnas endast på begäran av smittskyddsläkaren, ochuppgifterna skall enbart avse de personer för vilka smittskyddsläkaren begärtinformation. Det framhålls särskilt att polisen under inga omständigheter t,ex, får bedriva spaning eller uppgiftsinsamling på eget bevåg beträffandepersoner i s, k. riskgrupper. konstaterar i sitt yttrande attmotionen syftar till att ge de föreslagna lättnaderna i sekretessen minstamöjliga integritetskränkande effekt. framhåller attsekretessen på integritetskänsliga områden är viktig och att en inskränkning idetta skydd aldrig får gå. längre än som bedöms absolut nödvändigt. Mot denbakgrunden har från de synpunkter det företräder intenågra invändningar mot de förslag som framförs i bl. a. denna motion. bör det ankomma på socialutskottet att göra den närmaremateriella prövningen av motionsförslagen. gör följande bedömning. Sekretesslagen är uppbyggd påavvägningar mellan många olika intressen. Det gäller bl. a. människorsrättmätiga intressen att få insyn i myndigheternas verksamhet men också detmycket viktiga behovet att skydda människors personliga integritet. Skyddet förden personliga integriteten är särskilt framträdande inom hälso- och sjukvårdenoch . I ansträngningarna att begränsa spridningen avHTLV-III-smittan kan integritetsskyddet gagna inte enbart den enskilde utanäven det allmänna smittskyddsintresset. Enligt utskottets mening måste dockskyddet för uppgifter som rör den personliga integriteten vika i vissasituationer när det som här gäller att skydda människors liv och hälsa.Utskottet delar den uppfattning som kommer till uttryck i propositionen attvissa lättnader i sekretessen nu bör komma i fråga och är nödvändiga för attsmittskyddsläkaren skall kunna fullgöra sina skyldigheter. För det storaflertalet patienter som följer behandlande läkares föreskrifter avses intenågot utvidgat informationsutbyte mellan myndigheter komma till stånd. Det börunderstrykas att de föreslagna lättnaderna är begränsade till sjukdomen infektionav HTLV-III. Utskottet delar också den principiella syn som kommer till uttrycki yttrande och i motionen att en inskränkning av sekretessenpå integritetskänsliga områden aldrig bör gå längre än vad som är SoU1986/87:9 absolut nödvändigt. När det gäller förslaget i motion Sol02 (vpk) om att deuppgifter för vilka sekretessen kan brytas skall vara av intresseför smittskyddet konstaterar utskottet att det av den föreslagna 18 § framgåratt ett av rekvisiten för att uppgiftsskyldighet skall föreligga är att detgäller uppgifter som smittskyddsläkaren behöver för att kunna fullgöra sinaåligganden. Det är uppenbart att detta avser uppgifter som är av omedelbartintresse för smittskyddet. Yrkande 1 i motion 1986/87:Sol02 (vpk) liggersålunda väl i linje med propositionens förslag i denna del och påkallar därföringet uttalande av . I samma motion (vpk) anförs vidare att det enbart skallvara smittskyddsläkarens begäran som får föranleda utlämnande av uppgifter ochatt något initiattv inte skall tas av den myndighet som förvarar uppgifterna(yrkande 2), Vidare skall uppgifterna bara avse personer för vilka smittskyddsläkarenbegärt information. Under inga förhållanden skall polisen fä bedriva spaningeller uppgiftsinsamling på eget bevåg (yrkande 3), Utskottet delar uppfattningen att uppgiftsskyldigheten börförutsätta att smittskyddsläkaren begärt uppgifterna och bara gälla de personersmittskyddsläkaren angivit. Detta följer ocksä av den föreslagna lagtexten, Ipropositionen framhålls dessutom (s, 24) att smittskyddsläkaren bör göra enindividuell bedömning av patienten och hans situation och att ett rutinmässigtinhämtande av uppgifter bör undvikas. Utskottet anser därför yrkande 2 samtyrkande 3 i motsvarande del tillgodosedda genom propositionens förslag. Dessayrkanden avstyrks alltså. När det gäller de allmänna förutsättningarna för polisensverksamhet ankommer det visserligen inte på socialutskottet att ta ställning.Enligt utskottets mening står det dock klart att de föreslagna ändringarna ismittskyddslagen inte kan tas till intäkt för någon allmän uppgiftsinsamlinghos polisen. Utskottet vill i denna del understryka vad som ovan anförts om attlättnaden i sekretess bara gäller av smittskyddsläkaren begärda uppgifterbeträffande en enskild person. Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet yrkande 3 i återstående del.