bet · GA01FiU31 · 1986-12-31 00:00:00 — Denna omständighetser utskottet som en bekräftelse på hur angeläget det är att uppnå en merdämpad och balanserad pris- och löneutveckling. Som framgår av diagrammet förbättras statens finansiellasparande i långtidsbudgetens lågalternativ. Uppgången motverkas emellertid av att det . finansiella sparandet i främst AP-fonden försvagas på grund av att pensions- 45 utbetalningarnaökar avsevärt snabbare än fondavkastningen och inkomster- FiU 1986/87:30na från avgifter. Behovet av en stram finanspolitik kvarstår därför, även i . detta gynnsammare utvecklingsalternativ. Dessutom skärps kraven på en sådanpolitik mot slutet av perioden med hänsyn till att statens budgetunderskott dåånyo väntas växa även i lågalternafivet. En gynnsam ekonomisk utveckling ger således väsentligtbättre förutsättningar för att få ner budgetunderskottet. Trycket påpenningpolitiken måste minska. Den offentliga sektorns sparande måsteförbättras. Så t.ex. framhålls långtidsutredning att en sådanförbättring är nödvändig för att ge utrymme åt näringslivets investeringar somframöver behöver öka . Regeringens och oppositionspartiernas förslag tillbudgetpolitiska riktlinjer bör enligt utskottets mening prövas i skenet avdessa omständigheter. I kompletteringspropositionen erinras om den snabbanominella lönestegringen och om att riksdagsbehandlingen av regeringensfidigare framlagda budgetförslag resulterat i en försvagning av budgeten. Detär därför nödvändigt att förstärka budgetpolitiken, sägs det. Mot denna bakgrund föreslås i propositionen attersättningen till kommunerna för avskaffandet av den kommunalaföretagsbeskattningen skall reduceras med ca 360 milj. kr. Avrättviseskäl föreslås vidare dels att effekterna av fasfighetstaxeringför hyresfasfigheter inte skall få fullt genomslag på fastighetsskatten, delsatt en motsvarande höjning av fastighetsskatten skall ske för övrigafastighetstyper. Detta förslag, som för /88 beräknades tillförastatskassan , har dock indirekt återtagits genom motion 1986/87:Skl75av m.fl. (s). I övrigt föreslås i propositionen bl.a. en höjningav bilaccisen fr.o.m. - vilket väntas öka statsinkomsterna medknappt 500 milj. kr. samt en breddning av basen för omsättningsskatten påaktier. Denna skatt skall i fortsättningen också omfatta s.k. indexoptionersamt terminskontrakt som avser aktier, aktieindex och konvertibla skuldebrev. Finansministern erinrar också om de principer som harvarit vägledande för de senaste årens strama utgiftsprövning och som alla utgårfrån det förhållandet att utrymmet för nya kostnadskrävande reformer är mycketbegränsat. Den fortgående samhälleliga utvecklingen ställer emellerfidsuccessivt nya krav på den offentliga sektorn. gäller att andra sedan' länge existerande system och prögrain gradvis kan ha blivit mindre angelägna. Sett mot denna bakgrund krävs enligt finansministern enväsentlig ambitionshöjning i arbetet med att systematiskt utvärderaeffektiviteten i resursutnyttjandet. , statskontoret ochexpertgruppen för studier i offentlig ekonomi () har gjort en radutvärderingar av detta slag. Utskottet har tidigare i annat sammanhang betonatvikten av att resultatet av sådana undersökningar tas till vara (FiU 1986/87:3y). Utskottet delar därför finansministerns bedömning att det är nödvändigt attsådana utvärderingari högre grad än blir föremål för en konstruktiv och FiU1986/87:30 systematisk diskussion mellan , , statskontoretoch berörda myndigheter. En annan fråga som tas upp i propositionen gäller destatliga lönekostnaderna. Enligt utskottets mening är det angeläget att denmed nödvändighet restrikfiva prövningen av statens utgifter kan göras såheltäckande som möjligt. Statens lönekostnader, som utgör en betydande del avstatens totala kostnader, kan därvid inte fillåtas utgöra något undantag. Somframgår av det tidigare avsnittet om lönebildningen anser utskottet detmofiverat att regeringen inför varje avtalsrörelse skall klargöra vilket totaltlönekostnadsutrymme som den anser föreligga för den statliga sektorn. Utskottet övergår nu till att behandla de förslag fillalternativa riktlinjer för budgetpolitiken som har redovisats i olikapartimotioner. I allt väsentligt knyter dessa förslag an till vad resp. partiförespråkade vid behandlingen av budgetpropositionen. Moderata samlingspartiet åberopar sålunda i motion Fill2sitt framlagda budgetalternativ, vars huvudinriktning är attomfattande utgiftsbegränsningar skall kombineras med långtgåendeskattesänkningar. Enligt motionärerna är det av stor betydelse för densvenska ekonomins utvecklingsmöjligheter att såväl inkomstsidan somutgiftssidan på statsbudgeten minskas i reala termer. I motsats tillregeringen hävdar motionärerna att målet inte bör vara att långsiktigt skapaett permanent överskott i den konsoliderade offentliga sektorns finanser. Detsparande och den kapitalbildning som krävs för näringslivets behov bör i ställetske i företagen och i hushållen. Skattetrycket bör sänkas i första hand genom enmarginalskattereform i tre etapper enligt den modell som motionärernaföreslagit i annat sammanhang. Utskottet noterar att motionärerna inte uppreparkravet att skattetrycket skall sänkas . Motionärerna hänvisar till det detaljerade och mycketomfattande besparingsprogram som man presenterade och som är avsettatt finansiera den första etappen av skattesänkningarna. De upprepar också sitt tidigare påstående om attavvägningen mellan föreslagna besparingar och skattesänkningar skulle varagjord på ett sådant sätt att hushållens ekonomiska situation inte försämras.Åtstramningen träffar i stället staten, kommunerna, företagen och utlandet,hävdar motionärerna. När utskottet behandlade denna fråga kundeutskottet bekräfta att motionärernas besparingsförslag till viss del riktadesig mot de angivna områdena. Bl.a. skulle kommunerna få vidkännas omfattandeindragningar och stödet till de fattiga länderna skulle beskäras. Näringslivetoch staten skulle också, om än i begränsad utsträckning, beröras avnedskärningarna. Det som enligt utskottets mening utmärkte förslaget varemellertid att den helt övervägande delen av nedskärningarna hade sin udd riktad mot transfereringarna till hushållen och mot de sociala trygghetssystemen. Hushållens ekonomiska situation skulle därmed ofrånkomligen komma att 47 försämras.Omfattande besparingar föreslogs inom sjuk- och föräldraförsäk- FiU1986/87:30 ringen. Även arbetslöshetsersättningen skulle begränsas kraftigtliksom räntebidragen till flerfamiljshus. Moderata samlingspartiet avvisadedessutom den föreslagna extra höjningen av pensionsnivåerna den 1 juli 1987samt motsatte sig förbättringen av förmånerna inom delpensionssystemet. För hushållen sedda som grupp skulle dessa indragningartill viss del uppvägas av de förslag till skattesänkningar som motionärernasamtidigt förordar. Men medan besparingarna görs bland de svaga och utsattagrupperna i samhället riktar sig motionärernas skattesänkningsförslag i förstahand till de mer välbeställda - till dem med höga inkomster och stora avdrag,till dem med stora förmögenheter och egna villor samt till dem som köper ochsäljer aktier. Den sammantagna effekten av skattesänkningarna ochutgiftsbegränsningarna skulle med andra ord ge upphov till en betydandeomfördelning av resurser mellan olika hushållsgrupper. Skattesänkningar och utgiftsbegränsningar är i moderatasamlingspartiets budgetalternativ två helt överordnade mål. Defördelningspolitiska konsekvenser detta synsätt för med sig berörs inte alls imotionerna. Skattehöjningar avvisas direkt oavsett vilka motiv som liggerbakom förslagen. Så är t.ex. fallet med det nu aktuella förslaget om en höjningav bilaccisen som tillkommit i stabiliseringspolitiskt syfte. Trots attmotionärerna är mycket kritiska mot regeringens - enligt deras mening alltförsvaga stabiliseringspolitik förkastas detta förslag. Konsumtionen borde, anserde, ha bromsats tidigare genom neddragningar av de offentliga utgifterna.Såvitt utskottet förstår kan detta inte innebära annat än att motionärerna nuanser att ytterligare neddragningar bör göras i de stadiga transfereringarna.Den egentliga statsverksamheten har ju tidigare i endast begränsad utsträckningomfattats av motionärernas besparingsförslag. Trots deras principiella syn påbehovet av utgiftsbegränsningar har de tvärtom visat sig beredda att bygga utjust detta område. Så t.ex. har moderata samlingspartiet under vårensriksdagsarbete dels föreslagit vissa ytterligare förstärkningar till högskoleenheterna,dels förordat att försvaret skall tillföras utöver vad regeringenföreslagit för den närmaste femårsperioden. Utskottet har tidigare påtalat att den av motionärernaförordade budgetpolitiken inte bara är felaktig utan också direkt orättfärdig.Särskilt utmanande blir den om man studerar budgetförslagets mer långsiktigakonsekvenser. Till saken hör nämligen att besparingsförslagen förutsätts gefull effekt tämligen omgående. Skattesänkningarna får däremot under det förstabudgetåret endast begränsade återverkningar på statsbudgetens inkomstsida.Avgörande är också att en betydande del av de besparingar som skall finansieraskattesänkningarna är av engångsnatur. kommer därförbudgeten att försvagas och underskottet successivt att växa i takt med attskattesänkningarna får genomslag på budgeten. Skall budgetunderskottet kunnabehållas oförändrat även efter /88 krävs således fortsattamycket långtgående neddragningar av statsbudgetens utgifter. Utskottet har med hänvisning till de här återgivnaomständigheterna tidigare avstyrkt motionärernas förslag till riktlinjer för budgetpolitiken. Vårens fortsatta riksdagsarbete har på intet sätt givit utskottet anledning att 48 Utskottet avstyrker därför motion FilI2 (m) FiU1986/87:30 yrkande 2. förslag i fråga om budgetpolitiken byggerenligt vad som sägs i motion Fill4 på insikten att nått skattetaket ochatt fortsatta skattehöjningar därför är skadliga för den svenska ekonomin.Ambitionen bör i stället vara att åstadkomma en sänkning avskattetrycket. Mot denna bakgrund avvisar motionärerna de förslag tillskattehöjningar som regeringen nu föreslår. Motionärerna framhåller att de under en följd av årförespråkat en budgetpolitik inriktad på att minska utgifterna för attdärigenom skapa utrymme för både minskat budgetunderskott och vissaskattesänkningar. De nämner att deras framlagda budgetförslagför nästa budgetår var utformat på detta sätt. Om hade följt folkpartietsförslag skulle de nu föreslagna skattehöjningarna inte blivit aktuella, hävdarman. Enligt motionärernas uppfattning visar regeringens politik återigen hursenfärdighet och uteblivna besparingar leder till plötsliga skattehöjningar. Utskottet delar inte motionärernas synsätt. Eftersomoppositionspartierna inkl. mer eller mindre konsekvent motverkatregeringens förslag till utgiftsbegränsningar har regeringen nu tvingatsföreslå andra indragningar för att förhindra att budgetpolitiken försvagas.Utskottet vill bestämt tillbakavisa motionärernas påstående att de nu aktuellaindragningarna skulle vara föranledda av senfärdighet från regeringens sida. Utskottet vill erinra om några av konsekvenserna avmotionärernas principiella avståndstagande från alla skattehöjningar oavsettsyfte. Enligt utskottets mening kan inte statsmakterna helt frånhända sigrätten att i t.ex. , stabiliseringspolitiskt syfte vidta åtgärder som påverkarefterfrågan i ekonomin. Det bör vara möjligt att inom ramen för ett i stortsett oförändrat skattetryck omfördela beskattningen. Förbehåller sigstatsmakterna inte denna rätt beskärs handlingsutrymmet sommöjligheterna att föra en stram och väl avvägd finanspolitik försvåras. Desnabbt stigande budgetunderskotten och börjanav kan, som utskottet ser det, tjäna som en god illustration avdetta förhållande. Då var regeringen inte handlingskraftig nog att bromsa desnabbt stigande statsutgifterna utan var i stället ensidigt inriktad på attsänka skatter och motverka olika former av skattehöjningar. Utskottet vill också erinra om att när utskottet tidigareavvisat förslag till budgetpolitiska riktlinjer har det skett medhänvisning till att de föreslagna besparingarna inneburit långtgåendeförsämringar av sociala trygghetssystem eller haft en sådan inriktning att dekunde förväntas försvåra en lugn avtalsrörelse. I detta avseende avviker intemotionärernas nu aktuella förslag till budgetpolitiska riktlinjer från vad somtidigare förordats. Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motion Fil 14(fp) yrkande 2. hänvisar i motion Fill3 till detbudgetalternativ som man tidigare redovisat i en reservation i finansutskottets betänkande FiU 1986/87:10 om den ekonomiska politiken. Motionärerna säger sig förorda en sådan politik i varje enskilt fall och med de motiveringar härför som de lämnat. 4 1986/87. I sin tidigare ekonomisk-politiska motion föreslog centerpartietbl.a. att FiU 1986/87:30 skatteutjämningssystemet skulle ges en annaninriktning än den regeringen hade förordat. Bl.a. ville motionärerna kraftigthöja de generella skatteutjämningsbidragen och i stället avveckla denkompensation som utgår med anledning av att den kommunala företagsbeskattningenslopats. Motionärernas budgetberäkningar byggde på förutsättningen att dennakompensation skulle avvecklas . Trots att bidraget därmedskulle komma att upphöra mitt under kommunernas löpande verksamhetsårifrågasatte utskottet inte beräkningarna utan godtog dem på denna punkt.Detsamma gäller motionärernas förslag om en generell minskning av despecialdestinerade bidragen till kommunerna "med undantag för bidragentill skolan" och "bidragen till sjukvården för kommuner som ärsjukvårdshuvudmän". Även på denna punkt godtog utskottet att motionärernatillgodoräknade sig effekterna av att de ville minska dessa statsbidrag meduppemot räknat från . Nedskärningarna skulle bl.a.omfatta statsbidragen till sådana områden som den kommunala barnomsorgen,barnfamiljernas bostadsbidrag, pensionärernas bostadstillägg (KBT), kommunernassysselsättningsskapande åtgärder och kommunernas insatser för flyktingar. Motionärerna hävdar nu att de står fast vid inte baradessa utan även övriga förslag och tillgodoräknar sig därför besparingseffektenav dem. Utskottet vill med hänsyn härtill erinra om attcenterpartiet under vårens riksdagsbehandling frånträtt sin uppfattning att kompensationenför slopad företagsbeskattning skall avvecklas redan den 1 juli 1987.Liksom övriga borgerliga parfier anser nu att denna kompensationskall avskaffas först . Detta innebär en kraftig försvagning avmotionärernas budgetalternativ för /88. Vidare kan utskottetinte finna att motionärerna genom yrkanden eller andra markeringar i berördafackutskott har stått fast vid sitt krav på en generell nedsättning avstatsbidragen till olika kommunala områden . Även på denna punktuppkommer därmed en kraftig åderlåtning av motionärernas budgetalternativ,motsvarande . Därtill kommer att i sin nu aktuella motiontillgodoräknat sig besparingseffekten av vissa förslag två gånger. förslag om avveckling av vissa räntebidrag samt förslag om höjdenergiskatt på oljor. Då utskottet tidigare behandlade motionärernas förslag omen generell minskning av de specialdestinerade statsbidragen till kommunernaville utskottet i och för sig inte ifrågasätta att vissa specialdestineradestatsbidrag kunde behöva omprövas. Enligt utskottets mening skullemotionärernas krav på en drastisk och verkande omläggning avbidragsgivningen otvetydigt komma att inverka på kommunernas verksamhet och påderas långsiktiga planering. Utskottet såg det som en påtaglig brist attmotionärerna över huvud taget inte hade berört denna aspekt i sinjanuarimotion. När genom praktiskt handlande iriksdagsarbetet nu visat att de inte står fast vid sina tidigare förslag pådetta område tolkar utskottet det som att man kommit till insikt om bristerna idet egna budgetalternativet. Svagheterna i detta framgår också av de ovannämndadubbelräkningarna. Det finnsanledning att erinra om den kritik som utskottet tidigare riktat 50 mot detsätt på vilket motionärerna avser att finansiera sina ökade FiU 1986/87:30åtaganden. Sitt största inkomsttillskott erhåller de genom en omfördelning avarbetsgivaravgifterna. föreslår sålunda att ATP-avgiften ochdelpensionsavgiften sänks med 0,2 resp. och attfolkpensionsavgiften i stället höjs i motsvarande mån, dvs. med 0,5procentenheter. Rent praktiskt medför detta att statsbudgeten tillförs ca 2,0miljarder kronor och att AP-fonden och delpensionsfonden går miste ommotsvarande inkomster. Innebörden är att AP-fondens och delpensionsfondensmedel används för att finansiera löpande utgifter på statsbudgeten. Andra mer betydande inkomstförstärkningar erhållermotionärerna genom olika former av miljöavgifter och energiskatter. Dennaarsenal av nya skatter och avgifter föreslås nu i motion Fil 13 bli utökad medytterligare en skatt - en uranskatt som är avsedd att tas ut med per kWhinsatt bränsle vid produktion av kärnkraftsel och som enligt motionärernaberäknas ge en årlig intäkt på ca . Gemensamt för dessaskatter och avgifter är att de skall finansiera bl.a. motionärernas förslag omsänkt inkomstskatt. skall de fungera som ekonomiskt styrmedel imiljö-och energipolitiken, vilket medför att skatteunderlaget minskar.Sedda utifrån det perspektivet kan emellertid skatterna och avgifternarimligtvis inte väntas ge statskassan ett varaktigt tillskott av någon störrebetydelse. Det är därmed också, som utskottet ser det, mindre lämpligt att ialltför stor utsträckning förlita sig på denna typ av inkomstförstärkningar vidfinansiering av nya bestående utgiftsåtaganden. I mofion Fill3 upprepar mofionärerna sina tidigare väcktabesparingsförslag på det bostadspolitiska området (yrkandena 19-21). Sammaförslag har emellertid tidigare i vår avstyrkts av . Finansutskottethar i dessa frågor ingen annan uppfattning än den bostadsutskottet givituttryck åt vid sin behandling av motion Bo257 yrkandena 5-7 (BoU 1986/87:10 och20, rskr. 1986/87:248). Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionFil 13 (c) yrkandena 2, 19, 20 och 21. kommunisterna pekar i sin motion Fill6 påatt man i kompletteringspropositionen räknar med att budgetsaldot för nästabudgetår skall förbättras med framför allt beroende på densnabbare löneutvecklingen. Trots denna förbättring strävar - anför motionärerna- regeringen vidare mot ytterligare minskat underskott, fastän en sådan politikfår en återhållande effekt på samhällsekonomin. Tillväxten hålls, enligtmotionärerna, tillbaka inom viktiga samhällssektorer, vilket medför en pressuppåt på arbetslösheten. I avsnittet om budgetutvecklingen /87 och 1987/88 harutskottet kommenterat och avvisat motionärernas slutsatser avbudgetförbättringen. Utskottet har vidare i sina gjorda kommentarer tillutfallet av långtidsbudgeten betonat behovet av en fortsatt stram finanspolitiktrots de förbättringar som kan skönjas i statens finansiella sparande.Utskottet kan med andra ord inte instämma i den kritik som motionärerna riktarmot den förda budgetpolitiken. Motionärernaåterkommer med sitt tidigare framförda förslag om en ,. höjning avomsättningsskatten på aktier till , dvs. FiU1986/87:30 Motionärerna räknar med att en sådan höjning skall tillförastatskassan , ett belopp som de i första hand vill utnyttjaför att dels öka livsmedelssubventionerna, dels ge ut ett specialdestineratbidrag till åtgärder avsedda att stimulera arbete, vård och omsorg i denkommunala sektorn. Motionärerna begär också att intäkterna från höjningen avbilacccisen skall tillföras den kollektiva trafiken. Slutligen förordar de enbetydande uppräkning av statsbidragen till kommunerna. Den kommunala sektornbör enligt deras mening få expandera för att kunna motsvara destora krav som enligt motionärerna ställs pä sysselsättnings-, regional- ochfördelningspolitiken. Den sanering som statens finanser genomgått under senareår har blivit möjlig tack vare en mycket stram budgetpolitik. Motionärernaförespråkar en politik med motsatt inriktning. De vill kraftigt öka statensutgifter och skatter. Tillsammans med de andra åtgärder som motionärernaföreslagit uppkommer i deras budgetförslag ett väsentligt ökatunderskott. Motionärernas budgetalternativ bidrar därmed inte bara till atthöja skattetrycket. Det försämrar också bytesbalansen, driver upp inflationenoch pressar upp räntenivån, vilket skulle bromsa fortsatt ekonomisk tillväxt.Utskottet avvisar en politik med en sådan inriktning. . Med det anfördaavstyrker utskottet bifall till motion Fil 16 (vpk) yrkande 2. Utskottet vill sammanfatta sin syn på budgetpolitiken påföljande sätt. Kravet på en mycket stram budgetpolitik kvarstår oförändrat.Betydande framsteg har visserligen gjorts , men betydandeobalanser kvarstår i ekonomin. Några lättnader i budgetpolitiken kan därförinte tillåtas. Vårens budgetarbete i har visat att detföreligger betydande svårigheter att uppnå breda lösningar kring olikabesparingsförslag. Det gäller även på de områden där det hos de olika partiernafinns en uttalad vilja att åstadkomma besparingar. Till följd härav har i vissafall väl avvägda besparingsförslag kommit att ersättas med provisoriskalösningar. De budgetalternativ som presenteras i motionerna Fill2(m), Fill3 (c). Fil 14 (fp) och Fil 16 (vpk) öppnar inte väg för nyaalternativa lösningar som kan bidra till att skapa större enighet. I motionernafinns få gemensamma besparingsförslag. Såsom framgår av den redovisadegenomgången av motionerna har utskottet av skilda skäl inte heller kunnatställa sig bakom dessa förslag. Detsamma gäller för övrigt det förslag tillbudgetpolitiska riktlinjer som återfinns i motion FillS (yrkande 6) av AlfSvensson (c). Utskottet avstyrker således även detta yrkande. Utskottet ser med oro på möjligheterna att under denärmaste åren åstadkomma den breda uppslutning som erfordras för enframgångsrik tillväxtpolitik. har vid upprepade tillfällen under senare ärlagt fast vissa principer som varit vägledande för prövningen av statsbudgetens utgifter. Dessa principer bör alltjämt gälla. De innebär att: - Endast de allra mest angelägna reformerna bör genomföras. en avsådana utgiftsökningar måste hållas nere som de FiU 1986/87:30finansieras genom att andra utgifter minskas. - Utgiftsbegränsningarmåste åstadkommas på vissa områden. - Arbetet med attbegränsa utgiffsautomatiken måste fortsätta. - Åtgärder måstevidtas för att effektivisera den offentliga verksamheten och i vissa fallförändra dess organisationsformer. - En fortgåendeomprövning av existerande utgiftsprogram och verksamheter måste göras. - Det totalaskattetrycket får inte öka. Till dessa principer bör nu också läggas att regeringeninför varje avtalsrörelse bör klargöra vilket totalt lönekostnadsutrymme somden anser föreligga för den statliga sektorn. Som utskottet tidigare framhållit är det också av storvikt att resultatet av olika undersökningar av myndigheternas verksamhet tastill vara. Nya vägar bör sökas för att de synpunkter som kommer fram i sådanaundersökningar verkligen skall bli föremål för en konstruktiv och systematisk diskussionmellan berörda myndigheter, och de utredande organen. Finansfullmakten och statliga kreditgarantier m.m. I propositionen lämnar föredraganden en redogörelse för ivilken utsträckning regeringen har utnyttjat finansfullmakten. Utskottetnoterar att regeringen har för avsikt att återkomma i frågan om den avriksdagen begärda översynen av finansfullmakten och andra konjunktur- ocharbetsmarknadspolitiskt motiverade bemyndiganden. Redogörelsen föranleder iövrigt inget uttalande från utskottets sida. Genom finansfullmakten bemyndigas regeringen att under ettbudgetår besluta om utgifter intill ett visst belopp om arbetsmarknadslägetkräver det. Beloppsgränsen har /84 varit 2,5 miljarderkronor. Fullmakten får användas för att tidigarelägga, utvidga eller påskyndastatliga investeringar som normalt finansieras med anslag på statsbudgeten.Regeringen kan också använda den för bidrag till kommunala projekt förinvesteringar och sysselsättning. Bidragsprocenten får därvid fastställas medhänsyn till ändamålet men inte översfiga .