bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — : Det vore direkt olämpligt. Det hade kunnatuppfattas som ett försök att påverka i en viss riktning. : Men risken att påverka förelåg alltså intevid de många kontakterna med ? : De riskerna uteslöt jag genom det sått påvilket jag skötte dem. Det var min och regeringens skyldighet att vi skullehålla oss fortlöpande underrättade om händelseutvecklingen. Det skedde enligtgängse rutiner genom kontakter med polisen, som har säkerhetsansvaret. : När statssekreterare tog kontakt medriksåklagaren för att framföra klagomål mot , var det då påjustitieministerns direkta uppmaning? : Jag bad min statssekreterare att efterhöraom det fanns ett intresse hos riksåklagaren, och länspolischefenav att sammanträffa t.ex. hos mig för att gå igenom den situation som förelåg.Ett sådant intresse fanns, och då utnyttjade jag det. : Vi vet nu åtskilligt ommeningsskiljaktigheter och samarbetssvårigheter under det här skedet. AnserSten vid en tillbakablick att om justitieministern hade haft kontaktermed i detta skede, skulle det ha föranlett några förändringar ispaningsledningens konstruktion av det slag som sedan vidtogs? : Jag såg ingen anledning för regeringen attvidta några organisationsförändringar förrän i början på det hår året.Bedömningen hade inte blivit annorlunda om jag hade haft ett eller annat samtalmer eller mindre med åklagarna. : Ordföranden nämnde Bulltofta. Det var påkonstitutionsut skottets uppmaning som det togs fram en promemoria om den konstitutionel- 299 Detförekom under den nu aktuella KU 1986/87:33 utredningen av mordet på att en person släpptes från en BilagaA 16 kunna medverka i utredningsarbetet. Var justitiemi nistern informerad om det? StenWickbom: Nej. AndersBjörck: Anser inte justitieministern att det är regeringen som skall fattasådana extraordinära beslut liksom i de fall vi har talat om här -Bulltoftam.fl. StenWickborn: Det är inte min sak att bedöma om myndigheter handlar riktigt ellerinte. Del år andra instanser som skall göra det. AndersBjörck: Vid tidigare tillfällen har regeringen alltså fattat sådana beslut.Justitieminister gjorde det. 5ren.Mc/tiom. 'Regeringenhar inte fattat något sådant beslut i del här fallet. AndersBjörck: Men jag sade "tidigare". Jag försöker dra paralleller tillpraxis som tillämpats tidigare. Men det är uppenbart att justitieministernanser att den här typen av frisläppande är en sak för vederbörande .myndighet? StenWickbom: Jag har inte uttalat någon mening om huruvida det var rätt att görafrisläppandet. AndersBjörck: Det skulle vara intressant att höra justitieministerns version om påvad sätt det förslag till spaningsledning vi har skiljer sig från vadHans Holmér egentligen ville ha vid överläggningarna ochbörjan av februari. StenWickbom: Vi befann oss i ett allvarligt läge. Statsministern uttalade vid fleratillfällen att det var angeläget att alla inblandade tog sitt ansvar ochställde upp på ett konstruktivt sätt för en ny eller förändrad organisation.Det fördes diskussioner om hur den lämpligen borde utformas. Jag vet inte om utskottet anser att jag har anledning att redovisa vilka synpunkter Hans Holmérhade från tid till annan. AndersBjörck: Försiggick det en förhandling mellan regeringen och om hurden nya spaningsledningen skulle se ut, och fick regeringen ge sig för HansHolmérs synpunkter? StenWickbom: Inte alls. Det förekom ingen förhandling. I det läget dåstatsministern kallade till partiledaröverläggningar och rikspolischefen ochriksåklagaren skulle presentera ett förslag till organisation för det fall attde fick överta ansvaret från de lokala myndigheterna hade - detberättade han för er - tagit del av den organisationsskissen. Han ansåg att haninte hade någon plats i en sådan organisation. Han hade vissa kritiskasynpunkter på organisationen. blev föremål för ett stort antal frågor från partiledar- : na. De frågorna ledde såvitt jag kan bedöma till eftertanke på åtskilliga ., punkter hos både rikspolischefen och riksåklagaren, fortsatte därför att 300 arbeta meden organisation av polismyndigheten och åklagarmyndigheten i KU 1986/87:33en sådan ny situation då ansvaret skulle flyttas upp. Arbetet resulterade ien Bilaga A 16 Organisation som de båda myndigheterna bedömde som lämpligpå kvällen och natten den 4. Det år också en.organisation där det fanns ettutrymme för att verka. Statsministern hade uppmanat alla som hadearbetat med fallet att ta sitt ansvar och ställa upp. : Innebär detta att inte fickigenom något av sina förslag? Det var en utdragen förhandling, och man höll påtill irinan något besked kunde ges allmänheten. : arbetade med olika detaljer iorganisationsuppbyggnaden. Det var en iippgift för myndigheterna själva attbygga upp sin organisation. Vad regeringen hade intresse av var att de kunderedovisa en organisation som de.själva.ansåg skulle fungera. Vi måste ju vetavad som blir resultatet ifall vi lyfter upp ansvaret på den centrala nivån. : Påverkade alltså enligt regeringen på intet sätt vad som till slut blev resultatet i formav den nya organisationen? Ni hade alltså bara en lyssnande roll? : Vi kunde konstatera att myndigheterna troddepå den organisation som hade arbetats fram . Det var naturligtvis enavgörande faktor vid beslutet att anförtro ansvaret åt de centrala myndigheterna. : I vilken form fattades det s.k. beslutet?Finns det något formellt regeringsbeslut? : Det fattades dagen därpå vidregeringssammanträdet. Det beslutet innehöll att rikspolischefen ochriksåklagaren skulle överta ansvaret för arbetet. : Finns det andra formella regeringsbeslutvad gäller spaningsarbetet ? : Organisationen av polis- och åklagararbetethar de själva fattat beslut om. : Det har i massmedia förekommit uppgifter omOperation Alfa, ett större s.k. tillslag mot ett antal kurder. Kändejustitieministern till den aktionen innan den genomfördes? : Ja, naturligtvis. : Hade justitieministern några synpunkter påden? : Nej, det var inte min sak att läggasynpunkter på vilka bedömningar myndigheterna skulle göra eller vilka åtgärdersom skulle vidtas. : , som har varit här iutskottet, hade en speciell uppgift i den gamla spaningsledningen, men såvittvi kan förstå har Varför knöts till spaningsledningen? Var det KU1986/87:33 på regeringens imtiativ? : Det minns jag ärligt talat inte, men det varnaturligt att man tillförsäkrade spaningsledningen också diplomatisk erfarenhetoch expertis. : Har han avrapporterat eller haft någrakontakter med justitieministern i det här fallet? Han har arbetat åt polisen. : Förekommer det någon form av avrapporteringtill justitieministern från den nya spaningsledningen? : 1 vilka former sker det? : Det sker i de gamla upparbetade former somhittills alltid har tillämpats i ärenden där det är fråga om rikets säkerhet. : Vad innebär det? : Det innebär att jag träffar ledningen förrikspolisstyrelsen regelbundet. De träffarna är nu mera frekventa än tidigare.Jag har också kontakt med åklagarsidan, i något mindre utsträckning. Jag harvia mina tjänstemän vissa kontakter och vissa upparbetade kontaktlinjer. Dettasker enligt gamla beprövade rutiner. BertU Fiskesjö: Jag har inte så många frågor - de flestaintressanta frågorna är ju redan ställda. Jag har tidigare försökt få klarhet i vad som gällde närinformatören tillsattes i spaningsledningen. Jag frågade om detta ochfick inget klart besked. Min fråga blir nu: vem tog initiativet till den härordningen? Man får ett intryck av att det på något sätt "bara blevså". : var bl.a. biträdandelänspolismästaren uppe hos regeringen. Han var av naturliga skäl angelägen attså fort som möjligt ge sig tillbaka till polishuset för att börja arbeta där.Jag var amin sida angelägen om att vi hade fortsatt kontakt. Sedan föreslogbiträdande länspolismästaren det arrangemanget att chefen för polisenhetenskulle delta i de ledningsmöten som kom att institutionaliseras.Det var en anordning som accepterades och bedömdes som ändamålsenlig både avlänspolismästaren och av mig. : Det var således ett initiativ frånpolisens sida? : Det var som jag beskriver det. Jag uttaladeett intresse av att få information också sedan hade lämnatRosenbad. Han kom med ett förslag om hur det kunde anordnas. Jag godtogförslaget sedan även länspolismästaren ställt sig bakom del. BertU Fiskesjö: Motivet för denna speciella anordningangavs av justitiemi nistern vara säkerhetsfrågorna. E)et var ingenting som var akut bara i 302 inledningsskedet,utan regeringen anser alltså att detta säkerhetsmotiv KU 1986/87:33 kvarstod? : Ja, självklart. Och det kvarstårfortfarande. Så länge mordet inte är uppklarat lever vi i en speciellsäkerhetssituation. Jag vill skjuta in aft två fristående kommissioner skallbedöma säkerhetsfrågorna , men på grundval bl.a. av deninformation som jag har införskaffat har en rad åtgärder redan vidtagits föratt stärka säkerheten. BertU Fiskesjö: har ju justitieministern utsatts förtvå konträra beskyllningar: dels att ha lagt sig i, dels att inte ha lagt sigi tillräckligt. Har det då varit så tidigare i sådana här fall där man gåttlitet tvärs över vad som år vanligt, att regeringen har tagit över ansvaret ilångt högre grad än nu? Jag kan nämna flygkapningsdramat som exempel. De flestaandra fall föreställer jag mig att regeringen inte blandar sig i över huvudlaget. Här är det alltså fråga om något slags mellannivå? : Jag betraktar det inte som någon mellannivå.Jag menar att vi inte har gått tvärs över vad som är vanligt i något avseendebara därför att vi har inhämtat information från . Detta ärförsta gången som vi har behövt införskaffa information därifrån och inte frånrikspolisstyrelsen. påpekade mycket riktigt att jag angripsfrån två håll, dels för att ingenting ha gjort, dels för att ha gjort förmycket. Jag kan inte låta bli att göra den reflexionen att det uppmärksammadessom någonting märkvärdigt att jag skulle ha känt till aktionen mot PKK.Självfallet har jag gjort det från början. Då har man ställt frågan, varför jaginte ingripit för att hindra aktionen t.ex. genom att göra om organisationen. Jag vill erinra om att det som gjordes mot PKK, somresulterade i vissa åtgärder , planerades gemensamt av polis ochåklagare. Man var alltså överens om att man skulle vidta åtgärder, men man varoense beträffande omfattningen och formerna. Man var dock inte mer oense än attåklagarna under hela kände till ett tiotal personer som av dem ansågsså misstänkta att det fanns grund för t.ex. anhållande. Om regeringen i det läget hade gått in med pekpinnar åtena eller andra hållet antingen i form av organisatoriska åtgärder eller iandra former, hade det varit att direkt missbruka regeringens befogenheter. BertU Fiskesjö: När det sedan visade sig attsamarbetssvårigheterna mellan polis och åklagare blev alltför stora komregeringen, om jag får låna en term från skattepolitiken, till en brytpunkt,där man ansåg sig nödgad att göra någonting. Då ingrep verkligen regeringen ochjustitieministern. I det läget ansåg man alltså att man hade befogenhet attgöra det? Det är alltså ettbestyrkande? : Jag vill bara göra den kommentaren, att vilade brytpunkten högt. Vi gick inte in i oträngt mål. BertU Fiskesjö: Men det kom ett tillfälle då man ansåg inte längre kunde inta den här noli-me-tangere-attityden? KU 1986/87:33 BertUFiskesjö: Vi fick höra att det var enligt ett regeringsbeslut som tJilagaAutredningen lyftes upp på denna centrala nivå. På vilka grunder menarjustitieministern att man fattade eft sådant beslut? StenWickbom: Medan jag letar i mina papper vill jag först erinra om attregeringsbeslutet fattades efter tre partiledaröveriäggningar. Regeringensförordnande av rikspolischefen att leda polisarbetet har stöd i polislagen.Utseendet av riksåklagaren till åklagare har stöd i 7 kap. 2§ och regeringsformens 11 kap. 6 §. I står del att regeringenär högste åklagare i riket. I regeringsformen talas det om regeringensmöjligheter att ge vissai föreskrifter åt underlydande myndigheter. Det här ärmycket väl analyserat. Ettalternativ hade varit att myndigheterna själva hade fattat beslut om att taöver - jag behöver inte rabbla paragrafer för att övertyga om det. Men jag hade själv den uppfattningen, som kom att delas avregeringen, att när regeringen anser att det bör ske är det rejälare attregeringen själv fattar det beslutet. Men myndigheterna var helt med pånoterna. När jag säger "rejälare" menar jag att det är bättre attregeringen beslutar än att den skjuter myndigheterna framför sig. BertUFiskesjö: Vi skall väl inte låta. det här utvecklas till något rättspolitisktseminarium, men här finns såvitt jag förstår ett bekymriiersamt mellanläge. Detstadgas nämligen i nästa paragraf i regeringsformen att ingen myndighet fårlägga sig i ärenden som rör tillämpningen av lag eller rör kommun eller enskildperson. Tidigarehar justitieministern och andra sagt, säkerhgen med rätta, att detta var en så exceptionell fråga att man var tvungen att tillgripa exceptionellaåtgärder. Såvitt jag kan erinra mig har någonting sådant som . detta inteinträffat tidigare. StenWickbom: Nej, men de beslut som regeringen fattade träffas inteav det nämnda förbudet i regeringsformen. För övrigt är det förutsett iförarbetena att sådana beslut kan fattas. BertU Fiskesjö: Men intetill regeringsformen? : Jo, ävendär. B(rgi7friggebo.-Justitieministern har tryckt på att bl.a. säkerhetsfrågornamotiverade de intensiva kontakterna med spaningsledningen. Med anledning avdet skulle jag vilja fråga hur ofta justitieministern har sammanträffat medrikspolischefen och säkerhetspolisens chef när det gällt säkerhetsfrågor' kringmordet och utredningen därefter. StenWickbom: Jag träffar de två en gång - det gör jag alltid. Det har blivit något tätare av just detta skäl. Jag kan inte ange det mer exakt. Möjligen är det . BirgU : De haralltså tagit upp säkerhetsfrågorna med anledning av KU 1986/87:33 mordet? StenWickbom: De har också gjort det ur sina aspekter, men de har inte haft dentotala överblicken, som har haft. BirgttFriggebo: Hur stor del av Bergenstrands rapportering har hänfört sig tillsäkerhetsfrågorna och hur stor del till andra frågor, bl.a. bekymren mellanpolis och åklagare? StenWickbom: Vad som är relevant för säkerhetsbedömningar är svårt för Bergenstrandatt säga. Han har rakt upp och ner berättat om den information som han harfått, och den har i allt väsentligt varit relevant för säkerhetsbedömningen.Sedan har det naturligtvis också framgått som någon sorts överskottsinformationatt det har förelegat meningsskiljaktigheter mellan åklagare och polis. Menuppgifter om omfattningen av tvångsåtgärder vill jag inte kalla föröverskottsinformation. De är också relevanta ur säkerhetssynpunkt. Om det bliraktuellt med ett tillslag mot låt oss säga 4 personer eller mot 60 personer harhelt avgörande betydelse från säkerhetssynpunkt. Därför har det varit avintresse att veta att det fanns olika bedömningar hos polisen och hosåklagarna. BirgttFriggebo: Har det främst varit frågan om tillslaget mot PKK som har berörtsäkerhetsfrågorna, eller i vilka andra säkerhetsfrågor har informationen haftrelevans för regeringens agerande? StenWickbom: Det är lättare att svara på den senare frågan än på vad som har legatfrämst. Andrafrågor, för att ta några exempel, är statsrådens personliga säkerhet,säkerhetsanordningar på , säkerhetsanordningar på utlandsmyndigheter.Det gäller inte bara statsrådens personliga säkerhet utan även andra personers- jag kan nämna partiledarna. Vid en genomgång redovisade direkttill partiledarna, och man drog vissa slutsatser i det hänseendet. Jag tar härnågra exempel ur högen på säkerhetsbedömningar som fortlöpande måste göras. BirgUFriggebo: Gjorde du efter den träff då konfrontationernadiskuterades rätt mycket den bedömningen att polisen och åklagarna hadeförutsättningar att lösa sina uppgifter på ett bra sätt? StenWickbom: Jag hade inte anledning att gå så djupt i den bedömningen, för jagvisste att det då förestod en omorganisation på åklagarsidan - i vart fall fickjag veta det efteråt. Den omorganisationen innebar att K.G.Svensson lämnade förundersökningsledarskapet i och med att han avskrevmisstankarna mot 33-åringen och efter en ganska lång semester gickin som förundersökningsledare, men då över hela fältet.' BirgUFriggebo: Du hade den- uppfattningen att det inte fungerade särskilt bra ochatt de inte hade förutsättningar att klara samarbetet? 20 1986/87. StenWickbom: Jag var oroad över huruvida förutsättningar förelåg. Det var KU1986/87:33 skälet till att jag kallade till sammanträde. Men det gav mig ingenanledning Bilaga A 16 att rusa iväg med åtgärder, eftersom jag antingenredan då eller efteråt fick klart för mig att det skulle ske enomorganisation, och då hoppades jag naturligtvis på den Det hade jag också fogför. Birgtt : Det har beskrivits dels av dig själv ,dels under tidigare utfrågningar att det har varit mycket intensiva kontaktermellan spaningsledningen, riksåklagaren och åklagarna och ett antal tjänstemänpå . Riksåklagaren beskriver bl.a. hur han försökte fåBergenstrand att verka för att man fick en bättre ordning till stånd församarbetet mellan polis och åklagare. Enligt utfrågningen av RÅ har rättschefenMunck beskrivit att han på eget initiativ yttrat när det gällerkonfrontationerna att "den här situationen leder till en cWerprövning".Det är bara exempel på de mycket intensiva kontakterna. Jag skulle vilja fråga om du vill gå i god för atttjänstemännens agerande i olika sammanhang inte har bidragit till demisshälligheter som har funnits mellan polis och åklagare, inte minst motbakgrund av den beskrivning som åklagarna gör av att de kände sig i underläge.Kan du gå i god också för dina tjänstemän? : Ja, jag går i god för mina tjänstemän. Omfrågan gällde huruvida mina tjänstemän skulle genom kontakterna ha bidragittill eller förorsakat några konflikter mellan polis och åklagare, så delar jaginte den uppfattningen. Jag är mycket bestämd på den punkten. Däremot har naturligtvis den kunskap jag har fått om vissasamarbetssvårigheter varit av betydelse för mig då jag vidett antal tillfällen - j ag räknade upp dem - träffade också åklagarna.Det förekom sammanträffanden med både åklagare och polis - jag syftar påsammanträdet . Birgtt : Är det riktigt uppfattat att bådeBergenstrand och Fälth och har agerat på eget initiativ ganska ofta? : Så du har varit närfc'arande och fåttrapport om alla kontakter som förekommit? : Jag vet inte vilket agerande du syftar på,men vad de har gjort har varit sanktionerat av mig. BirgU : Bl. a. syftar jag på det jag läste upp,nämligen exempel på diskussioner mellan spaningsledare, åklagare och RÅ meddina tjänstemän. : Mina tjänstemän har inte deltagit idiskussioner om detta, utan de har noterat uppgifter och vidarebefordrat dem. Det du sade om Muncks replik om att riksåklagaren togordet ur munnen på honom gällde vad som hände efter sammanträdet omkonfrontationerna. Birgtt : Jag skall inte gå vidare på den punkten,eftersom vi har det beskrivet i de andra utfrågningarna. En sista fråga: det har av tidningsuppgifter framgått attHans Holmér KU 1986/87:33 uppfattade att del fanns anhängare för PKK-spåretbåde i statsrådsbered- Bilaga A 16 ningen och i . Jagskulle vilja fråga dig om du också har uppfattat att det förts sådanadiskussioner i . : Vi har aldrig talat i sådana termer. Vi haraldrig tagit ställning till förmån för det ena eller andra eller bedömtbärigheten i olika uppslag. Däremot har statsministern på regeringens vägnaruttalat att varje spår och uppslag som insiktsfulla bedömare anser är avintresse skall fullföljas och att presligefrågor, organisatoriska frågor ochandra liknande ovidkommande faktorer inte får hindra oss att arbeta efter allatänkbara uppslag. Birgtt : Kan du förstå att kan ha fåtten sådan uppfattning? : Definitivt inte. : Vi kan inte utesluta att mordet på en politisk bakgrund, t.o.m. en komplicerad politisk bakgrund. Min fråga till justitieministern är om polis ochspaningsledning hos regeringen har begärt extra hjälp medsärskild politisk expertis i utredningen av det komplicerade fallet. : Ja, utrikespolitisk expertis. : Innebär det medverkan? : Vi har även fått rapporter och uppgifterfrån utlandsmyndigheter. All den kunskap vi har om den internationella terrorismenhar naturligtvis stått till spaningsledningens förfogande, om det är det dusyftar på med "politiska motiv". Terrorismen är ju i allmänhetuppburen av politiska motiv. : Jag syftar bl. a. på alt man måste göra kompliceradepolitiska bedömningar och värderingar av olika terrorgrupper och politiskaorganisationer. Min fråga är om regeringen ansåg att det fanns tillräckligtmed expertis på detta område inom polisapparaten och att det inte behövdesnågon extra förstärkning med särskild politisk expertis. : Sådan förstärkning har inte begärts, i varjefall inte hos mig, och jag har inte gjort någon annan bedömning än polisen. : Vi har talat om att samtalen med harhandlat om säkerhetsaspekterna. Har man från sida vidnågot tillfälle också tagit upp frågor om rättssäkerheten i samband medutredningen? Det har från olika håll, också mycket seriöst håll, framförtsganska allvarlig kritik i rättssäkerhetsfrågor. Har dessa frågor berörts ijustitieministerns samtal med ? : Jag får gå tillbaka till utgångspunkten förmin föredragning. Det har vilat ett odelat ansvar på myndigheterna att sköta det här fallet, liksom alla andra fall, enligt de regler som gäller och enligt de principer som 3g7 vitillämpar för rättssäkerheten i . Det har inte varit min uppgift attge KU 1986/87:33 pekpinnar eller göra bedömningar i de hänseendena. Jag harutgått från att Bilaga A 16 myndigheterna har beaktat rättssäkerhetskravenlika väl som alla andra krav som skall beaktas enligt den lagstiftning ochpraxis som gäller för arbetet i sådana här ärenden. Om du med "rättssäkerhetsfrågor" avsertvångsåtgärder, vill jag säga att del år åklagarnas sak att besluta om dem. Detär främmande för mig att åklagarna inte skulle kunna fatta sina beslut på ettriktigt sätt och med beaktande av rättssäkerhetens krav. Att regeringen skullegå in och hjälpa till ' på den purikten har varit helt uteslutet. : Jag ställer frågan därför att enligt vad jagförstår har konflikterna mellan å ena sidan och spaningsledningen och åändra sidan och överåklagaren i hög grad gällträttssäkerhetsfrågorna. Man har varit kritisk mot spaningsledningens sätt attarbeta - det gäller både 33-åringen och det stora tillslaget. Det är därför jagundrar om rättssäkerheten också varit föremål för samtal mellan polismästaren iStockholm och justitieministern. Myndigheterna har haft odelat ansvarför att tillgodose rättssäkerhetens krav och även i övrigt vad som gäller. Detär de fristående kommissionernas sak att pröva om de har gjort det eller inte. : Jag undrar om jag kan få justitieministernskommentar till uttalande vid utfrågningen attjustitiedepartementets närvaro hela liden i ledningsgruppen innebar ettdeltagande i ledningsgruppens arbete och därför ett ansvar för representantenför . : Jag delar inte den uppfattningen. : Då tycks frågorna inom det ämnesområdetvara uttömda. Vi fortsätter på föredragningslistan med punkt 3,personkontrollsystemets tillämpning m.m. Jag vill påminna om att vi har beslutat att senare kallaföreträdare för och fackförbund och också fått löfte om att kunna komplettera den utfrågningen med ytterligare utfrågning av företrädare för justitiedeparte mentet, så vi kan begränsa oss till mera övergripande frågor nu när justitieministern är här. ' : Jag vill börja med att ta upp en fråga som harväckts av oss och av om antalet skyddsklassade tjänster. I den promemoria som har tillställts oss har vi fåttsvaret att det inte finns någon uppgift om dem som är placerade i den s.k.lägre skyddsklassen. Det tolkar jag så att den uppgiften rimligtvis inte hellerkan vara bekant hos säkerhetspolisen.. Det gör mig förbryllad.