bet · GA01AU8 · 1986-12-31 00:00:00 — Det kan konstateras att MBL inte givitlönearbetarna de demokratiska fri- och rättigheter de har rätt att kräva.Arbetarna och deras fackliga organisationer har också under de år som gåttupplevt MBL som en stor besvikelse. Lagen har inte förmått förändramaktpositionerna på arbetsplatserna. Som anförs i vpk:s motion A738 finns det anledning attvara kritisk till begreppet medbestämmande. Kapitalister och lönearbetare haroförenliga klassintressen. De kan inte bestämma gemensamt. Däremot kan facketgenom självständig kamp tvinga fram eftergifter av arbetsgivarna. För att gestöd åt denna kamp behövs ett antal rättighetslagar i fråga om t. ex. strejkrätt,facklig vetorätt i entreprenadfrågor och frågor som gäller arbetslivetsvillkor, fackliga möten på betald arbetstid m. m. Utskottet återkommer senare ibetänkandet till rättsregler på några av dessa områden vid den fortsattabehandlingen av motionsförslag från vpk. Nyss nämnda slag av rättighetslagar skulle underlättaockså förhandlingar som ger rättighetsavtal där facket kan påverka utan attbindas upp av företag och myndigheter. För att kunna skapa sådanarättighetsavtal i stället för medbestämmandeavtal måste 32 § i MBL utmönstras.På denna paragraf vilar nämligen hela den samarbetspolitik som lett tillnuvarande utvecklingsavtal. Upphävs 32 § kan dessa för arbetstagarna såogynnsamma avtal rivas upp och möjligheter skapas att ge de arbetande konkretarättigheter i arbetslivet. Det anförda innebär alltså att utskottet tillstyrkerförslaget i motion A738 AU 1986/87:8 om att 32 § i MBL upphävs samt attregeringen skall återkomma till med förslag härom samt om rättighetslagari enlighet med vad utskottet uttalat ovan. Regeringen bör underrättas om detta. dels att utskottets hemställanunder 8 bort ha följande lydelse: 8. beträffande upphävande av 32 § MBL attriksdagen med bifall till motion 1985/86:A738 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. Fredspliktsbestämmelserna och 200-kronorsregeln (mom.10) (), (), (), (), (), () och IngvarKarlsson i (c) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 18 sombörjar med "Utskottet tar" och slutar med "hithörandedelar" bort ha följande lydelse: Regeln i 60 § MBL att-skadestånd normalt inte skall dömasut om en arbetsnedläggelse upphört senast när arbetsgivaren och facket tagitupp överläggningar enligt 43 § innebär att den olovliga strejken erkänns sompåtryckningsmedel. Eftersom olovliga konflikter ofta riktar sig i lika hög gradmot den fackliga organisationen som mot arbetsgivaren innebär denna-ordningäven ett undergrävande av de fackliga organisationernas auktoritet och därmedav deras möjligheter att hävda sin ställning som avtalsslutande part. Dettautgör ett allvarligt avsteg från den hittillsvarande principen att fredspliktföreligger . Den nuvarande begränsningen av skadeståndet till 200 kr.infördes . Beloppet var en kännbar påföljd. ärdet samma belopp som en parkeringsbot fastän brott mot fredsplikten är enväsentligt allvarligare sak. Mot den angivna bakgrunden delar utskottet uppfattningen imotionerna A745 (c) och A748 (m) att skadeståndsreglerna i 60 § bör återfå denlydelse de hade . De skadeståndsregler som gällde de åren leddeinte till någon generell höjning av skadeståndsnivån men gav arbetsdomstolenbättre möjligheter än nu är fallet att göra nyanserade bedömningar med hänsyntill omständigheterna i de olika målen och, när så var motiverat, görasärskilda markeringar av rättsstridigheten hos olovliga konflikter. Nedan läggsfram förslag till lagändring. Av det nu redovisade synsättet på skadeståndens funktionföljer att yrkandena i motion A711 (vpk) om slopande av fredspliktsbestämmelsernai MBL m.m. avstyrks. dels att utskottets hemställan under 10 bort ha följandelydelse: 10. beträffande fredspliktsbestämmelserna och200-kronorsregeln att med bifall till motionerna 1985/86: A745yrkande 5 och , 1985/86:A748 yrkande 8 samt med avslag på motion 1985/86:A711antar följande Lag omändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i Härigenom föreskrivs att 60 § lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet skall ha nedan angivna lydelse. AU 1986/87:f Är någon skadeslåndsskyldig enligt denna lag, kan skadeståndets belopp nedsättas i förhållande vad som annars skulle ha utgått, om det är skäligt med hänsyn till den skadevål-landes ringa skuld, den skadelidandesförhållande i avseende på tvisten, skadans storlek i jämförelse med den skadevållandes UUgångar eller omständigheterna i övrigt. Fullständig befrielse från skadeståndsskyldighei kan också medges. Vid bedömande enligl första stycket av arbetstagares skadeståndsskyldighet för deltagande i olovlig stridsåtgärd skaU särskild hänsyn tagas tiU omständigheter, som har framkomma vid överläggning enligt 43 §, och verkningarna av överläggningen. Om del är skäligt kan skadestånd sättas ned eller heltfaUa bort. I mål om skadestånd för arbetstagaresdeltagande i en olovlig slridsåt-gärd skall domstolen, om arbeiskon-fliktenännu pågår och om domstolen finner den olovlig, 1. åläggaarbetstagarna att återgå arbetet och 2. om delbedöms lämpligt för all undanröja orsakerna lill arbelskon-flikien, besluta atten ny överläggning enligl 43 § genast efter återgång till arbetet skall tas uppunder ledning av en förlikningsman. Arbetstagare som senast i samband med en förstaöverläggning enligl 43 § varaktigt har återgått lill arbetet får åläggasskadestånd bara om det finns skäl UU det. Högre skadestånd än tvåhundrakronor får inte åläggas en arbetstagare för deltagande i en olovlig stridsåtgärd.Denna begränsning gäller dock inte, om arbetstagaren underlåter att följa ettåläggande av domstolen om återgång tdl arbetet och stridsåtgärden med hänsyntill omständigheterna måste betraktas som särskilt allvarlig elleranmärkningsvärd. Denna lag träder i kraft . De nyabestämmelserna tillämpas när skadeståndsskyldigheten har uppkommit efterikraftträdandet. I annat fall tillämpas paragrafen i dess äldre lydelse. 13.Fredspliktsbestämmelserna och 200-kronorsregeln (mom. 10) AU 1986/87:8 (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 18 sombörjar med "Utskottet tar" och slutar med "hithörandedelar" bort ha följande lydelse: 1 det föregående har utskottet med anslutning fillvpk-motionen A738 förordat att 32 § MBL upphävs och att regeringen skall få iuppdrag att lägga fram förslag till en förändrad arbetsrättslagstiftning somutvidgar förhandlings- och informationsrätten, strejkrätten samt vetorätten iviktiga frågor om arbetslivets villkor. Vad särskilt gäller strejkrätten så är denna, somframhålls i den nu aktuella motionen A711 (vpk), en av de grundläggandedemokratiska fri- och rättigheterna. De anställda hos företag och myndigheterhar rätt att kämpa för under vilka villkor de vill sälja sin arbetskraft.Strejkerna uppstår i den motsättning som råder mellan kapital och arbete ochinte kan lagstiftas bort. Därför bör fredspliktsbestämmelserna utmönstras urMBL. En konsekvens av detta blir att arbetstagarna inte längre skall kunnaådömas skadestånd för att de deltar i en strejk. Det har under en följd av år varit en omdebatterad frågaom strejkande arbetare som en ytterligare påföljd skall kunna avskedas frånsina anställningar. Arbetsgivarna kan hämta visst stöd för en sådan åtgärdgenom uttalanden i förarbetena till MBL och arbetsdomstolens praxis. Detta kaninte längre godtas. Slopar man, som här förordas, fredspliktsbestämmelserna ochstrejkskadestånden med syftet att vidga arbetstagarnas strejkrätt, kan mansjälvfallet inte tillåta arbetsgivarna att gripa till avskedande som motåtgärd.Arbetsrättslagstiftningen bör sålunda kompletteras med ett förbud motavskedande av strejkande arbetstagare. Ätgärden upplevs för övrigt somoacceptabel redan i det rättsläge som råder . I praktiken leder dennämligen å ena sidan fill att anställningstryggheten för arbetstagarna tunnas utoch å andra sidan till att kapitalets makt förstärks på ett sätt som intekjananses vara rimligt. t)e nu gjorda bedömningarna leder sammanfattningsvis framtill att , såsom yrkas i motion A711, av regeringen bör begära förslagtill förändringar av den arbetsrättsliga lagstiftningen i de hänseenden somovan berörts. Yrkandena i motionerna A745 (c) och A748 (m), som går i motsattriktning och i sak syftar till att nuvarande skadeståndssanktioner vid strejkskall skärpas, avstyrks samfidigt. dels att utskottets hemställan under 10 bort ha följandelydelse: 10. beträffande fredspliktsbestämmelserna och200-kronorsregeln att med bifall till motion 1985/86: A711 samt medavslag på motionerna 1985/86: A745 yrkande 5 och 1985/86: A748 yrkande 8 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. 14.Blockad av enmansföretag (mom. 11) AU 1986/87: (), (), (), (), . (), () och IngvarKarlsson i (c) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 19börjarmed "Liknande motionsyrkanden" och på s. 20 slutar med "avenmansföretag" bort ha följande lydelse: Det har i princip överlåtits åt parterna att bestämmavilka stridsåtgärder som i olika lägen skall tillgripas. Med denna frihetföljer emellertid ett ansvar för att en så ingripande stridsåtgärd som blockadstår i rimlig proportion till de resultat man vill uppnå. Utskottet menar försin del att blockad av enmansföretag och rena familjeföretag sett mot denbakgrunden är en omotiverad facklig stridsåtgärd som bör förbjudas i MBL.Förslag fill en sådan lagändring bör av regeringen läggas fram för . dels att utskottets hemställanunder 11 bort ha följande lydelse: fl. beträffande blockad av enmansföretag attriksdagen med bifall till motionerna 1985/86:N307 yrkande 13; 1985/86: A713,1985/86: A718, 1985/86: A745 yrkande 4 i motsvarande, del och 1985/86:A748yrkande 10 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Begränsning av blockadrätten i övrigt (mom. 12) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 20 sombörjar med "Av samma" och slutar med "i övrigt" bort haföljande lydelse: Rätten att vidta fackliga stridsåtgärder är inskriven igrundlag. Även om dennarättkanbegränsasgenomlag.harriksdagen visatåterhållsamhet med -att tillgripa lagstiftning och hänvisat till den praxis sområder på arbetsmarknaden. Det har överlåtits åt arbetsmarknadens parter attsjälva genom avtal lösa uppkommande frågor på det fackliga området. Dennaprincip har varit en styrka för svenskt arbetsliv och en vikfig förutsättningför vårt ekonomiska framåtskridande. En förutsättning för att denna politik har kunnat bedrivasframgångsrikt är att det har rått balans mellan parterna påarbetsmarknaden i den meningen att en stridsåtgärd från den partens sida harkiinnat mötas med motåtgärder från den andra parten. I ett avseende råder inte detta förhållande, nämligen dåen facklig organisation utlyser blockad mot enstaka företag. Eiet är dock ettoavvisligt krav att fackliga organisationer inte utnyttjar blockadinstrumentetpå ett sätt som uppfattas som stridande mot näringsfriheten eller den enskildesfri- och rätfigheter. har det visat sig att en del organisationerutnyttjar blockadinstrumentet på ett sätt som uppfattas som stötande förrättsmedvetandet. Med rätten att vidta stridsåtgärder och lagstiftarensförtroende för parterna att själva besluta om arten och omfattningen av stridsåtgärder följer ett ansvarför att dessa åtgärder står i rimlig proportion till det resultat man AU1986/87: förväntar sig på att uppnå. Utskottet konstaterar med beklagande attalla fackliga organisationer inte förmått motsvara detta ansvar. Mot denna bakgrund bör det uppdras åt regeringen attsnarast lägga fram förslag som utöver ett förbud mot blockad av enmansföretag iövrigt begränsar blockader mot företag utan att därmed kränka arbetsmarknadensparters eljest grundlagsskyddade rätt att vidta fackliga stridsåtgärder. I sammanhangetbör också utredas frågan om fackliga organisationers rätt att genomstridsåtgärder mot en arbetsgivare försöka lösa interna fackliga konflikter.Vad utskottet här anfört med anledning av motionerna A715 och A748, den senarei aktuell del, bör regeringen underrättas om. dels att utskottets hemställanunder 12 bort ha följande lydelse: 12. beträffande begränsning av blockadrälteni övrigt att med bifall till motionerna 1985/86:A715 och 1985/86:A748 yrkande 11 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Översyn av de arbetsrättsliga skadestånden m.m. (mom.14) (), (), (), (), (), () och IngvarKarlsson i (c) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 21börjar med "Utskottet behandlar" och på s. 22 slutar med"dessa.delar" bort ha följande lydelse: Utskottet har samma uppfattning som motionärerna att dearbetsrättsliga . skadestånden ofta inte står i rimlig proportion fill denuppkomna skadan. Som redovisats i inledningen till detta betänkande är denarbetsrättsliga lagstiftningen numera ett omfattande regelverk med ettdussintal lagar varfill kommer den reglering som sker genom kollektivavtalen. Detär svårt att överblicka ett så omfattande regelsystem och efterleva det i alladess detaljer. Inte minst gäller det om mindre företagare, som av naturligaskäl inte kan ha tillgång till egen arbetsrättslig expertis. Skadestånd utkrävsemellertid även för bagatellartade förseelser. Konsekvenserna av denna utveckling bör nu bli föremål fören analys med sikte på behövliga förändringar i lagstiftningen. I sambandhärmed är det lämpligt att även de s. k. informella skadestånden uppmärksammas.Det får ankomma på regeringen att bestämma i vilken form dettaövérsynsarbete" skall bedrivas. När det sedan gäller avdragsrätten för allmänna skadeståndskall här erinras om att det var med en mycket betydande majoritet inomregeringsrätten som det fastställdes att sådana skadestånd skulleanses som driftkostnad i arbetsgivarens rörelse. Det har alltså efter enrättslig prövning i högsta instans fastslagits att utgivande av skadestånd harett direkt samband med rörelseintäkternas förvärvande och bibehållande. Denlagändring som företogs och medförde att avdragsrätten slopadesinnebar således ett klart avsteg från grundläggande principer i svenskbeskattnings- Detförhåller sig vidare så, att även mottagaren har att eriägga skatt för AU1986/87: skadeståndsbeloppet. Därmed kommer man i konflikt med en annan principvid beskattningen, nämligen att ett belopp som är skattepliktigt för mottagarenskall vara avdragsgillt för den som betalar ut det. Med det anförda tillstyrksatt avdragsrätten för allmänna skadestånd åter införs vid beskattningen.Förslag härom bör av regeringen föreläggas . dels att utskottets hemstäHan under 14 bort ha följandelydelse: 14. beträffande översyn av de arbetsrättsligaskadestånden m. m. att med bifall fill motionerna 1985/86:A726, 1985/86:A739 yrkande 2 och 1985/86: A748 yrkande 9 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om översyn av de arbetsråttsliga skadestånden och avdragsrätt för sådana skadestånd. Facklig vetorätt vid entreprenader (mom. 15) (), (), (), (), (), () och IngvarKarlsson i (c) anser dels att en del av utskottets yttrande som på s. 24 börjarmed "I tidigare" och på s. 25 slutar med "aktuella delar"bort ha följande lydelse: I likhet med motionärerna anser utskottet att det är ihögsta grad betänkligt att vetorättsreglerna ibland används av de fackligaorganisationerna för att försöka stoppa även seriösa entreprenörersverksamhet. Detta drabbar särskilt enmansföretagen och innefattar därigenom etthot mot etableringsfriheten. Dessa företagare bör ges bättre förutsättningarför sin näringsutövning på entreprenadområdet genom ändringar i MBL så att depåtalade missförhållandena kan undanröjas. Regeringen bör lägga fram förslaghärom med ledning av vad som anförs i motionerna A719 (fp), A722 (m, c, fp),A745 (c) och A748 (m). Med de nu redovisade ställningstagandena år det oförenligtatt ge de fackliga organisationerna en generell rätt till veto motentreprenader, såsom påyrkas i motion A712 (vpk). Den motionen avstyrks. dels att utskottets hemställan under 15 bort ha följandelydelse: 15. beträffande/ac/://,gvetorätt vid entreprenader attriksdagen med bifall fill motionerna 1985/86:A719, 1985/86:A722, 1985/86: A745yrkande 4 i motsvarande del och 1985/86:748 yrkande 12 samt med avslag påmotion 1985/86:A712 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Facklig vetorätt vid entreprenader (mom. 15) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 24börjar med "I tidigare" och på s. 25 slutar med "aktuelladelar" bort ha följande lydelse: Utskottet ansluter sig till tanken att den fackligavetorätten bör utvidgas till att omfatta alla former av entreprenad och intebegränsas till företag med s. k. gråarbetskraft. Med en sådan utvidgning skulle, såsom påpekas i motion AU1986/87:8 A712 (vpk), vinnas flera fördelar. Arbetsgivaren skulle tvingas attse mer till sitt företag och inte i onödan eller av kortsiktiga vinstmotivanlita entreprenörer. Vidare skulle de entreprenörer som även villkomma i fråga för uppdrag tvingas att föra en bättre personalpolitik. Utskottet förordar att begär förslag avregeringen till den . angivna utvidgningen av den fackliga vetorätten. Iförslaget bör dessutom ingå att vetorätten skall utövas av de lokalafackföreningarna. Som en konsekvens av detta ställningstagande avstyrksmotionerna A719 (fp), A722 (m, fp, c), A745 (c) och A748 (m) med deras yrkandenom att entreprenadbestämmelserna i skall begränsas eller upphävas. dels att utskottets hemställan under 15 bort ha följandelydelse: 15. beträffande/flcÄ://g vetorätt vid entreprenader (mom.15) att med bifall till motion 1985/86:A712 samt med avslag påmotionerna 1985/86:A719, 1985/86:A722, 1985/86:A745 yrkande 4 i motsvarande deloch 1985/86:A748 yrkande 12 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. MBL inom offentlig sektor (mom. 16) (), (), (), (), (), () och IngvarKarlsson i (c) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 26 sombörjar med "Utskottet kan" och slutar med "tillhandlingarna" bort ha följande lydelse: Utskottet delar uppfattningen i motionerna att det ärprincipiellt felaktigt att hänvisa frågor som rör gränsdragningen mellanförhandlingsrätten och den politiska demokratin till avgörande i avtal mellanarbetsmarknadens parter. Det borde för övrigt vara en självklarhet att deanställdas organisationer inte får åsidosätta den politiska demokratin genomutnyttjandet av MBL. Utskottet vidhåller därför sin tidigare gjorda begäran omutredning av MBL i kommuner och landsting. Denna begäran tillkom för övrigt sedan kommun- och landstingsförbundens styrelser i enhälliga yttranden framställt önskemål om att en sådan utredning skulle komma till stånd. Utredningsar betet har därefter fått anstå med hänvisning till att man i första hand bör pröva möjligheten att avtalsvägen lösa uppkommande problem med gräns dragningen för de anställdas förhandlingsrätt gentemot den politiska demo kratin. Det är emellertid principiellt felaktigt att hänskjuta gränsdragnings problem av detta slag till förhandlingslösningar genom de berörda avtalspar ternas försorg. Behovet av det utredningsarbete det här gäller kvarstår sålunda. Det bör inledas och fullföljas med utgångspunkt i de riktlinjer utskottet angav i betänkandet AU 1981/82:4. Med hänsyn till att motsvarande problem även framträder på den statliga sidan bör utrednings arbetet vidgas till att omfatta också de statsanställdas förhandlingsrätt vid beslut av betydelse för den politiska demokrafin. Även om pågående förhandlingar inom om MBL i samband med beredning av regeringsärenden skulle leda till ett resultat i överensstämmelse med här 41 angivnaintentioner, kvarstår behovet av en utredning för att dessa frågor AU1986/87: skall få en långsiktig lösning. Vad utskottet anfört i anslutning till motionerna1985/86:A742, 1985/ 86: A745 och 1985/86: A748 i aktuella delar bör gesregeringen till känna. Det i sammanhanget behandlade avsnittet i proposition1985/86:100 i denna fråga bör läggas till handlingarna. dels att utskottets hemställanunder 16 bort ha följande lydelse: 16. beträffande MBL inom offentlig sektoratt dels medbifall till motionerna 1985/86:742 yrkande 1, 1985/86:A745 yrkandena 6 och 7samt 1985/86: A748 yrkandena 13 och 14 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört, dels lägger vad som anförs i proposition 1985/86:100 bil.2 punkt 4 till handlingarna. Översyn av förhandlingssystemet (mom. 13) (vpk) anför: I motion A745 (c) yrkas på en översyn avförhandlingssystemet med påstått syfte att stärka skyddet för tredje man.Yrkandet vilar på grunduppfattningen att stridsrätten bör begränsas förarbetsmarknadsparterna. I klartext är det arbetstagarsidan som avses, och vpkkan självfallet inte dela denna uppfattning. Tvärtom är det arbetstagarnas rättoch möjligheter att hävda sina fackliga intressen som skall stärkas. Dettaframgår klart bl. a. av den till detta betänkande fogade vpk-reservationen omde fackliga stridsåtgärderna. Med dessa påpekanden avstår jag från attreservera mig på den punkt som här är aktuell. MBL inom offentlig sektor (mom. 16) (vpk) anför: Enligt vpk:s uppfattning bör det vara eri självklarhet attde anställda inom den offentliga sektorn tillerkänns demokratiska rättigheterpå sina arbetsplatser. Det kan inte finnas några bärande skäl för attundanhålla dessa anställda samma inflytande som andra anställda. Vpk anser förövrigt att demokratiska rättigheter för de anställda och deras fackligaorganisationer bör väsentligt stärkas oavsett om det gäller offentlig ellerprivat sektor.