bet · GA01UbU14 · 1986-12-31 00:00:00 — Sådana utbildningar bör i stället anordnas som uppdragsutbildning, varviduppdragsgivaren utser deltagande elever och betalar ersättning för utbildningen. Föredragande statsrådet föreslår att regeringen skallmeddela föreskrifter om att specialkurser av detta slag inte längre skallanordnas inom ramen för gymnasieskolan. En avveckling bör påbörjas den 1 juli1987. Det får därvid ankomma på SÖ och, i fråga om RA-kurser, länsskolnämndernaatt pröva frågor om avveckling. Regeringen hemställer om godkännande av vad somförordats UbU 1986/87:14 om avveckling av vissa specialkurser. Utskottet vill först erinra om att denna fråga tidigaretagits upp av regeringen i budgetpropositionen 1985 (prop. 1984/85:100, bil.10, s. 195 f.). Föredragande statsrådet konstaterade då, utifrån ett förslag iSÖ:s anslagsframställning, att gymnasieskolans öppenhet gentemot önskemål frånavnä-marhåll enligt SÖ har lett till att det etablerats studievägar som i ettlängre perspektiv är att betrakta som intern personalutbildning hos denarbetsgivare som föreslagit utbildningen i fråga. Den sektor där detta tordevara vanligast är vård.sektorn, bl. a. av det skälet att utbildningshuvudmannendär är densamme som avnämaren. I ett läge, där man noga måste överväga hurgymnasieskolans resurser bäst kananvändas och där en prioritering skall ske av i första hand 16-17- åringarna, instämmer utskottet i nödvändigheten avatt kontinuerligt pröva vilka utbildningar som skall accepteras inom den medstatsbidrag bedrivna gymnasieskolutbildningen. Detta innebär ett viktigt avvägningsproblem somenligt utskottet också bör uppmärksammas vid den översyn av den gymnasialayrkesutbildningen, om vilken regeringen aviserat en proposition under dettaår. SÖ har, enligt vad utskottet erfarit, haft regeringens uppdrag attundersöka vilka utbildningar i gymnasieskolan som i realiteten har karaktär avintern personalutbildning. Av SÖ:s redovisning framgår att sådana i första handförekommer på det landsfingskommunala området. Inga motioner har väckts med anledning av förslaget, ochutskottet har för sin del inget att erinra mot vad som föreslagits omavveckling av specialkurser med karaktär av personalutbildning. Huvudmännen bördock enligt utskottet före planeringen av sin utbildning kunna fåbesked om vilka utbildningar som inte längre får anordnas med statsbidrag. Föratt ge möjlighet fill detta förordar utskottet att möjlighet ges till en någotlångsammare avvecklingstakt. Utskottet skall strax återkomma härtill i sambandmed sina överväganden om den lilla ramens omfattning (avsnitt 2.1.2). Utskottetförutsätter att huvuddelen av specialkurserna med karaktär avpersonalutbildning är avskaffade inför /89. Utskottet föreslår att godkänner vad som ibudgetpropositionen , har förordats om avveckling av vissa specialkurser medkaraktär av intern personalutbildning, i första hand på vårdutbildningensområde. 2.1.2 Ramar för elevplatser i gymnasieskolan budgetåren1987/88-1989/90 Utskottet vill först erinra om vad påutskottets förslag (UbU 1984/85:18 s. 20, rskr. 1984/85:272) gav regeringentill känna i fråga om planeringssystemet för gymnasieskolan. Därvid uttaladesatt ambitionen att bereda alla utbildningssökaride 16- och 17-åririgar engymnasieplats i princip borde gälla även 18- och 19-åringar. Regeringen harsedan i den senaste regeringsförklaringen anfört att alla börberedas plats i gymnasieskolan. 16-17-åringarnahar nu prioriterats i två intagningsoriigångar. mendationerom sådan förtur gavs för övrigt . Likväl var UbU1986/87:14 det,enligt budgetpropositionen, vid intagningen till /87 ca 3700 eller 3,2%av de sökande 1617-åringarna som inte fick plats på de studievägarde sökt till. Antalet 16-åringar, som var den helt dominerande sökandegruppen,var knappt 110000. UtskoUet har erfarit att 4000 ä 5 000 av platserna av olika skäl normaltinte kan utnyttjas. Då antalet ej sökande 16-åringar är ungefärlika stort, blir antalet platser för övriga sökande ändå så pass stort En viktig ambition i sammanhanget är att i görligaste månbereda ungdomarna plats på önskad studieväg och helst enligt derasförstahandsval. Svårigheten att här lyckas fullt ut belyses enligt utskottetväl av vissa inhämtade uppgifter. Av de 3700 16- och 17-åringar som inte ficknågon gymnasieplats vid den senaste intagningen var det drygt 1500 som barahade gjort ett enda val till gymnasieskolan. Fyra av tio bland de 16- och17-åringar som inte kom in i gymnasieskolan kunde alltså bara tänka sig att gåpå en enda studieväg inom dess utbud av tjugofemtalet linjer och hundratalsspecialkurser. Inom detta utbud var det vidare, enligt vad utskottetockså har inhämtat, tre linjer som var förstahandsval för inemot 1400 av de 3700 som inte kom in (vårdlinje, livsmedelsteknisk linje och el-teleteknisklinje). Av de 3 700 hade vidare över 500 sökt till frisör-, kosmetolog- ellerdjurvårdarutbildning (specialkurser). Gemensamt för dessa sex utbildningar,till vilka alltså över hälften av dem som inte fått plats hade sökt, är attantalet platser är begränsat. Skälen härtill är antingen brist på lärare elleratt arbetsmarknaden (för de tre specialkurserna) anses mättad. Även när det gäller hela sökandegruppen under ålderär bilden densamma. Av den som sökt till el-teleteknisk och livsmedelsteknisklinje stod, enligt vad utskottet erfarit, totalt inemot 1000 ungdomar utanplats. Ungdomar som sökte till de teoretiska linjerna var betydligt bättrelottade. Något över 250 ungdomar blev utan plats i vad gäller någonav de fem tre- och fyraåriga linjerna. I riksperspektivet är alltsåmöjligheterna att få sina val tillgodosedda mycket olika för elever med olikastudieinriktning. Detta problem behandlas utifrån annan liktydig statistikäven i budgetpropositionen. Föredragande statsrådet uppmärksammar ocksåförstahandsvalets betydelse för eleverna och särskilt för dem som väljer enyrkesinriktad linje. Principen om en likvärdig utbildning måste innefattarätten för en elev, som går ut från , att så fritt som möjligt väljastudieväg i gymnasieskolan, oavsett var han eller hon bor. Statsrådetkonstaterar dock samfidigt att en total följsamhet till elevernas val äromöjlig av bl. a. arbetsmarknadsskäl. Svårast att få sina val fillgodosedda har alltså de eleversom direkt efter endast kan tänka sig en yrkesutbildning. Möjligheterna att, inom befintlig ram, lättare få ett yrkesinriktat studie val tillgodosett skulle öka för eleverna, om ett antal yrkeslinjer med stort sökandetryck kunde byggas ut på både mindre och större orter. Utbildningarna är dock ofta dyra att anordna. Enligt föredragande statsrådet bör en riktad satsning göras på vissa yrkesinriktade studievägar som inte kunnat byggas ut i tillräcklig taktpå 12 grund avstora investeringskostnader. Statsrådet återkommer till detta under UbU1986/87:14 anslaget B22. Bidrag till utrustning för gymnasieskolan m.m., vilket utskottet skall behandla senare i detta betänkande. När det gäller antalet ärselevplatser på direktramen harSÖ föreslagit en ökning med 7568 till 300800 eller, i intagningsplatser räknat,med 2 870 till 126 870. Med detta förslag bevaras innevarande budgetårskapacitet om 2,64 ärselevplatser per 16-åring. Antalet 16-åringar ökar mellan1986 och 1987 med drygt 4000 fill knappt 114000. För budgetåren 1988/89 och 1989/90, då 16-årskullarnaminskar igen, föreslår SÖ 297 600 resp. 292200 ärselevplatser, vilket innebäroförändrat 2,64 ärselevplatser per 16-åring. Föredragande statsrådet räknar för sin del med att denmöjlighet till Omfördelning av platserna som fortfarande bör finnas kananvändas så att vissa platser förs från längre utbildningar till vissa tvåårigayrkesinriktade linjer, där de längsta köerna till utbildningen finns. Därmedskulle ett oförändrat antal ärselevplatser räcka till fler intagningsplatser.Detta i kombinafion med de förslag som redovisas under anslaget B 22. Bidragtill utrustning för gymnasieskolan m. m. bör enligt statsrådets mening kunnamedverka till att en större andel av 16-19-årsgruppen bereds plats igymnasieskolan. Med hänvisning till detta föreslår statsrådet att dendimensionering av gymnasieskolans direktram om 124000 intagningsplatser eller293232 års-elevplatser, som beslutat om för budgetåren 1987/88 och1988/89, fastställs. Han föreslår också att motsvarande antal fastställs somplaneringsramar för /90. Olika stora ökningar av denna dimensionering föreslås ifyra parti- och kommittémotioner från lika många partier. Enligt motion 1986/87:Ub817 (c) yrkande 10 börgymnasieskolan totaldi-mensioneras, dvs. ha en sådan omfattning, att allaungdomar som så önskar skall få en plats i gymnasieskolan. I samma motionsyrkande 32 preciseras detta i förslag om en ökning av antalet intagningsplatsermed 8000 till 132 000. Om samma relation mellan intagnings- och ärselevplatserantas som i budgetpropositionen (dvs. 1:2,37), innebär detta en ökning med18960 ärselevplatser till 312 192. Den utökade kapaciteten bör enligtmotionärerna i första hand läggas ut på olika former av företagsförlagdutbildning. De anvisar ingen särskild finansiering av de extra platserna,eftersom de räknar med att ökade kostnader under detta anslag motsvaras avminskade anspråk på anslagen för åtgärder inom kommunernas uppföljningsansvarför ungdom och för vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder(verksamhet med ungdomslag m. För budgetåren 1988/89 och 1989/90 föreslås i sammamotions yrkande 34 delvis en lika stor ökning av antalet platser i förhållandetill regeringens förslag. I motion 1986/87:Ub242 (vpk) yrkande 2 delvis föresläs enökning av direktramen med 4000 intagningsplatser till 128000 eller med 9480 ärselev platser till 302 712. Samma relation mellan intagnings- och ärselevplatser som 1 budgetpropositionen har då förutsatts. För tillkommande kostnader beräknas 40 milj. kr. Denna dimensionering bör enligt motionärerna gälla 13 också förbudgetåren 1988/89 och 1989/90. Med denna ökade intagning UbU 1986/87:14beräknar motionärerna att målet att bereda alla en gymnasieutbildning skalluppfyllas. De vill däri också se en möjlighet att ha en betygsfri intagningtill gymnasieskolan. I två motioner föreslås för /88 en ochsamma ökning av antalet ärselevplatser, nämligen med 8000. 1 mofion1986/87:Ub312 (m) yrkande 1 delvis översätts detta antal till 2870intagningsplatser. Ökningen av platser finansieras genom ett överförande avmedel från anslaget till uppföljningsåtgärder (B 20). Samma ökningstal för /88 föreslås i motion1986/87:Ub827 (fp) yrkande 24. Motionärerna räknar med att platsökningen skallminska medelsbehovet i fråga om såväl ungdomsuppföljning som verksamhet medungdomslag. 65 milj. kr. föreslås bli reserverade av de medel som avsätts istatsbudgeten för "tillkommande utgiftsbehov". För budgetåren 1988/89 och 1989/90 skiljer sig sedan detvå nu senast behandlade motionerna åt. I motion 1986/87:Ub312 (m) föreslås i yrkande 3 /89 en ökning med 4 368 ärselevplatser (1460 intagningsplatser)och i yrkande 4 för /90 en minskning med 1032 ärselevplatser(940 intagningsplatser) i förhållande till regeringens förslag. Dessadimensioneringstal motsvarar i vad gäller ärselevplatser helt SÖ:s förslag ochinnebär således oförändrat 2,64 ärselevplatser per 16-åring den aktuellatreårsperioden ut. Enligt motion 1986/87:Ub827 (fp) yrkande 27 börplaneringsramen för budgetåren 1988/89 och 1989/90 ligga på en så hög nivå attalla ungdomar får plats. Utskottet vill för sin del fästa stor vikt vid vad som idet fidigare har anförts om en utbyggnad av den yrkesinriktade utbildningen.Utskottet delar föredragande statsrådets uppfattning att det är först med enutökning av viss gymnasial yrkesutbildning som statsmakternas mål att beredaalla en gymnasieplats kan förverkligas. När detta mål uppsattes,var det i samband med överväganden om planeringssystemet för gymnasieskolan,vilket nu är föremål för översyn inom (UbU 1984/85:18 s. 20). Utskottet uttalade då att en översyn av planeringssystemetinte borde leda till att systemet med sektorer övergavs. Systemets styrandeeffekt har dock minskats genom de vidgade möjligheternatill omfördelning av platser mellan sektorer. Detta har givetvis bara varit avgodo i de fall då en mindre efterfrågad yrkesutbildning har bytts ut mot enannan, mer efterfrågad sådan. Därmed har tillgängliga platser kunnat utnyttjasbättre. 1 de fall en omfördelning däremot inneburit att en yrkesinriktadutbildning har bytts mot en teoretisk kan detta ha bidragit till att öka dentidigare påtalade klyftan mellan sökande av teoretisk resp. yrkesinriktadutbildning i vad gäller möjligheten att få förstahandsvalet tillgodosett.Utskottet utgår från att regeringen och den statliga skoladministrationenuppmärksamt följer vilka omfördelningar som görs. Förutsättningarna i fråga om planeringssystemetssektorsindelning har alltså ändrats . I den mån en än större utbytbarhet i fråga om utbildningar än nu skulle föreslås, förutsätter utskottet att ett 1 sådantförslag i första hand tillåts främja de yrkesinriktade utbildningarna. Med den rådande kostnadsuppdelningen mellan stat öchkommun för den gymnasiala utbildningen följer att klasser på vissa studievägargenom stora kostnader för lokaler och utrustning blir betydligt dyrare förkommunerna än vissa andra klasser, i vilka ofta dessutom dubbelt så mångasökande kan tas in. Utskottet är fullt medvetet om att ingen kommun kan åläggasatt anordna en viss gymnasieutbildning. En vital roll får då deutrustningsbidrag staten kan ge för att sfimulera kommunerna till att anordnavissa utbildningar, som dels har en god arbetsmarknadsprognos, dels har ettstort sökandetryck från just de ungdomar , vilka enligtstatsmakternas egna mål skall beredas en plats i gymnasieskolan. För sådana yrkesutbildningar borde det, som utskottet serdet, egentligen vara möjligt att ange vissa minimiramar för antalet platser. Ensådan modell kräver dock ingående överväganden om vilken satsning staten kangöra på t. ex. utrustningsbidrag för att nå vissa bestämda mål, såsom de härangivna. Utskottet finner det naturiigt att denna strategiska fråga behandlas isamband med aviserade förslag om en förändrad yrkesutbildning. På kortare sikt bör, enligt utskottet, följande gälla ifråga om fördelningen av platser inom direktramen för budgetåren1987/88-1989/90. Med hänvisning dels till att andelen direktsökande frångrundskolan ökat med en procentenhet, dels till det ökade antalet 16-åringarbör enligt utskottets mening antalet intagningsplatser och ärselevplatser inomgymnasieskolans direktram för budgetåren 1987/88 och 1988/89 vara 127 000resp. Sammaantal bör också gälla som planeringsram för /90. Detta bör med anledning av proposifion1986/87:100 och motionerna 1986/87:Ub312 yrkande 1 delvis ochl986/87:Ub827yrkande 24 som sin mening ge regeringen till känna. Med detta finner utskottet att bör avslåmotionerna 1986/ 87:Ub242 yrkande 2 delvis, 1986/87:Ub312 yrkandena 3 och 4,1986/ 87:Ub817 yrkandena 10 och 32 samt 34 delvis samt 1986/87:Ub827 yrkande27. I fråga om fördelningen av tillkommande platser har imotionerna 1986/87:Ub312 yrkande 1 delvis och 1986/87:Ub827 yrkande 26föreslagits en prioritering av de teoretiska tre- och fyraåriga studievägarna.Detta avses minska sökandetrycket på de yrkesinriktade linjerna. Som utskottet senast vid förra konstaterade (UbU1985/86:16, s. 15 f.), har det varit anledning attöverväga förutsättningarna för planeringen av gymnasieskolan och rikfiinjernaför dess dimensionering. Ungdomarnas intresse för olika utbildningar skallvägas mot vad som är känt om arbetsmarknadens behov och kommunernas möjligheteratt anordna utbildningar. Relativt stora möjligheter finns för SÖ ochlänsskolnämnder att anpassa organisationen till de sökandes efterfrågan påolika studievägar. Utskottet vill dock här åter fästa uppmärksamheten på attdet inte är de tre- och fyraåriga linjerna som efterfrågas mest. Av de 3 700 prioriterade 16- och 17-åringar som inte kom in /87 var det 1 350 som hade sökt till tre yrkesutbildningar - el-teleteknisk linje, livsmedelsteknisk linje och vårdlinje. Av de sökande till de fem tre- och fyraåriga linjerna var det knappt 15 200sökande som inte kom in. Det är alltså med relativt få undantag så, att UbU1986/87:14 elever som söker till tre- och fyraåriga linjer kommer in på dessa.Enligt utskottets uppfattning kan därför inte en ökning av platserna på de tre-och fyraåriga linjerna antas minska trycket på de yrkesinriktade linjerna. Ett uttalande av av den art motionärerna önskarskulle, som utskottet ser det, inte fylla det avsedda syftet. Mot bakgrund avvad utskottet i det föregående har konstaterat om varde längsta köerna tillgymnasieskolan finns bör den statliga skoladministrationen ha så stor frihetsom möjligt att fördela de tillkommande platserna. skall det dockkonstateras att tillskott av platser under en vårtermin erfarenhetsmässigt imånga fall bara har kunnat läggas ut på de teoretiska studievägarna, däriblandfrämst de tre-och fyraåriga linjerna. Kommunernas kostnader för lokaler ochutrustning är här mindre, och utskottet erinrar om vad som i det föregåendeanförts om kommunernas skiftande ekonomiska förutsättningar att anordna olikaslag av studievägar. Med detta finner utskottet att motionärernas yrkanden irealiteten kommer att tillgodoses, varför motionerna 1986/87:Ub312 yrkande 1delvis och 1986/87:Ub827 yrkande 26 bör avslås av . Med direkt anknytning till storleken av direktramen finnshärutöver två yrkanden till förmån för de sökande som är äldre än denprioriterade 16- och 17-årsgruppen. I mofion 1986/87:Ub817 (c) yrkande 11 upprepas etttidigare vid flera fillfällen framfört förslag om att avskaffa prioriteringenav 16- och 17-åringar. Motionärerna finner denna prioritering oförenlig medutfästelsen att bereda alla plats i gymnasieskolan. Det förslag i mofion 1986/87:Ub242 (vpk) yrkande 2 om fierplatser i gymnasieskolan som utskottet redovisat följs i yrkande 3 upp medatt därmed också äldre elever skall kunna erbjudas en plats. Rekommendationer om prioritering av 16- och 17-åringar vidintagning till gymnasieskolan gavs efter beslut med anledning avförslag i budgetpropositionen 1984 (prop. 1983/84:100 bil. 10, UbU 1983/84:19,rskr. 1983/84:147). Bindande föreskrifter om prioritering av denna åldersgrupphar sedan varit i kraft vid två intagningsomgångar. Enligt vad utskottet har erfarit har bestämmelserna haftavsedd effekt. Andelen direktsökande från , dvs. de yngsta ochdärmed den ungdomsgrupp som har det minsta antalet alternativ till fortsattutbildning, har ökat till av årskullen. Andelenungdomar inom ungdomsuppföljningen har minskat med 30 procentenheter.Utskottet vill vidare erinra om att prioriteringen endast tillämpas i de fallantalet platser är mindre än antalet sökande. Mot denna bakgrund och med hänvisning till den totalaökning av antalet intagningsplatser som utskottet har förordat avstyrksmotion 1986/ 87:Ub817 yrkande 11 om ett avskaffande av prioriteringen av 16-och 17-åringar. När det gäller mofion 1986/87:Ub242 yrkande 3 finnerutskottet att detta kan tillgodoses med den av utskottet förordade ökningen avplatsantalet. behöver därför inte göra något särskilt uttalande idenna fråga, varför utskottet avstyrker också motion 1986/87:Ub242 yrkande 3. - Lillaramen UbU 1986/87:14 Som bakgrund till sitt förslag om lilla ramen inlederföredragande statsrådet med att konstatera att för särskiltpåbyggnadsutbildningarna inom lilla ramen är platsutnyttjandet ofta mycketdåligt. På grund härav har SÖ inte heller föreslagit någon utökning av lillaramen. Under /86 var det av antalet disponiblaintagningsplatser som inte utnyttjades, vilket var en ökning med 3procentenheter i förhållande till /85. Bland de regionaltarbetsmarknadsanknutna påbyggnadsutbildningarna var mer än var fjärde platseller av platserna vakanta /86. a. med hänsyn till detdåliga platsutnyttjandet anser föredragande statsrådet att lilla ramen börminskas. Vidare har en del av utbildningarna inom lilla ramen kunnat ses somett alternativ fill högskoleutbildning. Enligt statsrådet är behovet avhögskoleavlänkande utbildningar inte längre lika stort. Han anser dessutom attett visst utrymme inom lilla ramen bör kunna frigöras genom den avveckling avvissa specialkurser som utskottet förordat. Den av beslutade omfattningen av lilla ramen /88 utgör 33230 ärselevplatser, varav 12530 utgör minimiram förpåbyggnadsutbildningar och 1000 ärselevplatser beräknas för kurser förinvandrarungdom. Föredragande statsrådet föreslår mot bakgrund av deöverväganden som redovisats en minskning av lilla ramen med 4000ärselevplatser fill 29230 ärselevplatser, varav 1000 beräknas för kurser förinvandrarungdom. Vid sidan av dessa platser föreslås inom lilla ramen ettvisst antal platser för viss teknisk utbildning i , vartill utskottetskall återkomma senare i detta betänkande (s. 42). Samma dimensionering föreslås gälla för lilla ramen ävenbudgetåren 1988/89 och 1989190. Tremotioner har väckts om fler platser inom lilla ramen. I motion 1986/87:Ub817 (c) yrkande 33 föreslås en ökning iförhållande till regeringens förslag med 5000 ärselevplatser, vilket skulleinnebära totalt 34 230 ärselevplatser för lilla ramen /88. Finansiering av tillkommande platser bör enligtmotionärerna kunna genom att belastningen blir mindre på anslag förvissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder (verksamhet med ungdomslag m. För budgetåren 1988/89 och 1989/90 föreslås i sammamotions yrkande 34 delvis att platsantalet inom lilla ramen behålls på sammanivå som yrkats för /88. Enligt motion 1986/87:Ub242 (vpk) yrkande 2 delvis bör denav regeringen föreslagna minskningen med 4000 ärselevplatser inte genomföras.Lilla ramen bör för alla tre budgetåren 1987/88-1989/90 vara oförändrad jämförtmed , dvs. omfatta 33230 ärselevplatser. Kostnaden för att behålla dennadimensionering beräknas av motionärerna till 100 milj. kr. De vill behållaplatsantalet oförändrat för att värna om sådana specialkurser "som idagens läge kan ses som öppningar för de studerande som upplever sig ha hamnati en återvändsgränd". I motion 1986/87:Ub322 (c) yrkas, slutligen, att den lillaramen oförändrat bör omfatta 33230 ärselevplatser. Motionären firirier det olämpligt att nu jy 2 1986/87. minska denlilla ramen. Han hänvisar främst till den information som redan UbU1986/87:14 utgått till presumtiva sökande utifrån de beslut om platstilldelninginom länsramarna som i sin tur bygger på SÖ:s, regeringens och, ytterst,beslut i denna fråga . Utskottet har i det föregående tillstyrkt regeringensförslag om avveckling av vissa specialkurser inom lilla ramen med karaktär avintern personalutbildning. Utskottet konstaterade därvid att skolhuvudmannenkan behöva för att anpassa sig till en sådan avveckling. Enligt vadutskottet erfarit kan dock vissa specialkurser av det aktuella slaget avvecklasredan till /88. Utskottet förordar därför att lilla ramen minskas med 1000 ärselevplatser jämfört med innevarande år till 32 230 för budgetåret1987/88. Detta innebär en ökning med 3 000 årselevplatser i förhållande tillbudgetpropositionen. Samma antal bör gälla för budgetåren 1988/89 och 1989/90(för det sist nämnda budgetåret som planeringsram). Detta bör såsomsin mening ge regeringen till känna. Utskottet har för budgetåren 1988/89 och 1989/90,parallellt med en fortsatt avveckling av vissa specialkurser, räknat med ettvisst ökande behov av årselevplatser för utbildning utöver en tvååriggrundutbildning. Utskottet tänker här på en fillfälligt ökande 18-årskull ochde behov som är att vänta vid beslut om en förlängd yrkesutbildning. Utskottetskall återkomma på denna senare punkt (s. 23 f). Med detta tillgodoses i huvudsak motionerna 1986/87:Ub242yrkande 2 delvis och 1986/87:Ub322, varför de kan avslås av . Motion1986/87:Ub817 yrkandena 33 samt 34 delvis om ett ännu större påslag av platseravstyrks av utskottet. Beträffande formerna för minskningen av lilla ramenförordas i motion 1986/87:Ub312 (m) yrkande 2 att den av regeringen föreslagnaminskningen med 4000 årselevplatser ute i länen skall göras i förhållande tillvad motionärerna kallar respektive läns vakanstal.