bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — Denna syn har legat till grund för deförsvarspolitiska övervägandena i landet . Dispens frånförbudet kan beslutas av regeringen i enlighet med av fastlagdarikthnjer (prop. 1971:146, UU 21, rskr. 343 och prop. 1981/82:196, UU 26, rskr.345). Beslut i ärenden rörande utförsel i mindre omfattning eller därdispensfrågan på annat sått inte är av större vikt avgörs dock av det statsrådsom har till uppgift att föredra ärenden som gäller utrikeshandelsfrågor.Beredningen av ärendena sker inom KMl. Gällanderiktlinjer för krigsmaterielexport innebär - bortsett från s. k. ovillkorliga hinder för export - i korthet att vid export utanför och neutrala stater i måste från fall till fall bedömas om export bör tillåtas. Bedömningarna,styrs av den övergripande principen om restriktivi tet. Tillstånd bör inte beviljas för export till stat som befinner sig i väpnad 25 konfliktmed annan stat, stat som är invecklad i internationell konflikt som KU1986/87:33 kan befaras leda till väpnad konflikt, stat som har inre väpnadeoroligheter eller stat som kan komma att använda materielen för att undertryckamänskliga räftigheter. Regler om exporten finns i lagen (1982:513) om förbud motutförsel av krigsmateriel, m. m. Till lagen anknyter en förordning 1982:1062 isamma ämne. Där beskrivs bl. a. ingående vad som avses med krigsmateriel idetta sammanhang. Även tillverkning av krigsmateriel kräver regeringenstillstånd. Denna ordningtillkoml935,dåkMIinrättades. inspektionen är krigsmaterielinspektören (9 och 11 §§ förordningen . 1982:1282 med instruktion för ; 9 § i dess lydelse efter ändringen 1985:55). KMl är även kontrollmyndighet i fråga om tillverkning m.m. inom riket av krigsmateriel (lagen 1983:1034 och förordningen 1983:1036, båda om kontroll över tillverkningen ay krigsmateriel, m.m.). Statligamyndigheter står dock inte under denna KMI:s kontroll. 9.2.2 Regeringens handläggning avkrigsmaterielexportfrågor m.m. Som tidigare nämnts handhar KMl inom UDH beredningen avulförselären- dena. Ärenden som inte avser utförsel till de nordiska länderna eller till de , neutralaeuropeiska länderna bereds regelmässigt gemensamt med utrikesdepartementetspolitiska avdelning och i vissa fall med andra departement såsom försvars- ochindustridepartementen. Som ett samrådsforum för regeringen, utöverutrikesnämnden, inrättades ,: 1985 en rådgivande nämnd ikrigsmaterielexportfrågor. Nämndens uppgift är att lämna de råd i enskildaärenden som den kan finna påkallade. Härigenom kan synpunkter tillföras denordinarie beredningsprocessen och underlaget inför regeringens beslut breddas.Regeringen är inte bunden av nämndens mening.Genom att enskilda ärenden blir föremål för samråd med nämnden . får denfortlöpande insyn i regeringens handläggning av krigsmaterielexport-ärenden. Inämnden, som har sex ledamöter, är de fyra största riksdagspartiernarepresenterade. Den sammanträder på kallelse av krigsmaterielinspektören, somockså leder sammanträdena. Det ankommer på krigsmaterielinspektören attföredra ärenden och lämna information i nämnden saml att redovisa samrådet till det föredragandestatsrådet. Vid nämndens sammanträden förs inte något protokoll. Innan ett företag inleder diskussioner om försäljning tillett land utanför de nordiska och neutrala europeiska ländernas krets kontaktas i allmänhet KMl > förupplysningar om utsikterna att erhålla exporttillstånd. Inspektionen, som har återkommande genomgångar med företagen, får också underrättelser om aktuella beställningar och leveranser. När ett företag gör en underhands förfrågan inhämtas regelmässigt yttrande från bl.a. utrikesdepartementets- politiska avdelning. Ärendet föredras därefter för utrikeshandelsministern som själv fattar beslut om ärendet inte är av större vikt, annars beslutar regeringen. Svar på förfrågan lämnas av krigsmaterielinspektören. I de fall ett företag erhåller besked om att några hinder för engagemang inte föreligger, är regelmässigt den reservationen tillfogad att ett 26 slutligtställningstagande kan ske först då en formell exportansökan förelig- KU1986/87:33 ger. Tidsintervallen mellan en första underhandsförfrågan,kontraktsskrivande, ansökan, tillstånd och utförsel kan stundom vara ganskabetydande. Om regeringen bifaller, en ansökan utfärdas ettexporttillstånd som undertecknas av utrikeshandelsministern och kontrasignerasav föredraganden, oftast krigsmaterielinspektören. Exporttillståndet skallföretes i original för tullmyndigheten vid utförseln. Om ett ärende inte är avstörre omfattning eller av principell vikt beslutar som nämntsutrikeshandelsministern om exporttillstånd. Detta utfärdas sedan avkrigsmaterielinspektören. Utförsel av krigsmateriel utan tillstånd beivras enligtlagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Lagen om förbud mot utförsel avkrigsmateriel, m. m. innehåller också straffbestämmelser. Kontrollen av attexportörer av krigsmateriel har tillstånd till utförsel utövas av . 9.2.3 Närmare om riiitlinjerna för tillståndsprövningen I proposition 1971:146 redovisas allmänna överväganden omexport av krigsmateriel från . Det sägs att sådan export principielltinte är önskvärd från utrikespolitisk synpunkt, men att de allmännautrikespolitiska skälen mot export gör sig gällande med olika styrka i skildafall beroende på förhållandena i mottagarlandet m. m. Även hänsynen tillSveriges neutralitet talar i viss utsträckning mot export av krigsmateriel. Detkonstateras emellertid att neutrahtetspolitiska skäl också kan anföras tillstöd för sådan export. I propositionen slås vidare fast att beredskapsskälutgör ett vägande skäl för att tillåta en viss export av krigsmateriel. I proposition 1981/82:196 återges uttalanden till ledningför tillståndsprövningen ur proposition; Vidare konstateras attkrigsmaterielexport-kommittén, som sett över riktlinjerna, ansett att de på dethela taget fyllt sin funktion väl. De borde emellertid, liksom tidigare, tillämpaspå ett restriktivt sätt. Kommittén ansåg att sårskild försiktighet bör iakttasnär det föreligger anledning befara att ett tilltänkt mottagarlands yttre ellerinre stabilitet är i fara eller informationsunderlaget om landet ärbristfälligt eller motsägelse-, fullt. Det föredragande statsrådet fannkommitténs bedömning väl motiverad och ansåg att riktlinjerna borde ligga tillgrund för tillståndsprövningen även i fortsättningen. Riktlinjerna innebär bl.a. följande. Ovillkorligt hinder mot export föreligger på grund av internationella avtal, beslut av eller folkrättsliga regler om export från neutral stat under krig. Utrikes- och neutralitetspolitiska skäl saknar betydelse i fråga om krigsmaterielexport till de nordiska staterna och till de neutrala staterna i . Därför bör i fredstid tillstånd beviljas för export till dessa stater. I fråga om andrastater måste från fall till fall bedömas om de utrikes- och neutralitétspohtiskaskälen har så ringa vikt att export bör tillåtas. Tillstånd bör, som nämnts, intelämnas för export till t. ex. stat i väpnad konflikt eller med inre väpnadeoroligheter. Det framhålls också aft skälen mot export inte har samma tyngd i fråga om defensiva vapen, t.ex. kustartilleri- och luftvärnsmateriel. Visserligen bör inte ens defensiv materiel kunna exporteras till stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, men i de övriga fall som här avses bör export av 27 sådanmateriel, som inte kan utnyttjas för att påverka den föreliggande KU 1986/87:33krissituationen, kunna tillåtas. Det konstateras vidare att starka utrikespolitiskaskäl talar mot export av materiel som kan bli utnyttjad för att undertryckamänskliga rättigheter. Vad angår reservdelar till tidigare levereradkrigsmateriel konstateras att särskilda förhållanden föreligger. Med hånsyn bl.a. till de krav köparna kan ha bör reservdelar få exporteras oavsett annat ånovillkorliga exporthinder. Vidare uttalas att ett utfärdat exporttillstånd bör dras in, förutom vidovillkorliga exporthinder, endast om den mottagande staten kommer i väpnadkonflikt med annan stal eller får inre väpnade oroligheter. Även i fall avväpnad konflikt bör indragning av tillståndet kunna underlåtas, om det ärförenligt med de neutralitetsråttsliga reglerna och mottagarstaten deltar ikonflikten endast symboliskt. 11981/proposition togs även upp avgränsningenmellan materiel av offensiv och defensiv karaktär. Det konstaterades att dennatill stor del hade komplicerats av den vapentekniska utvecklingen och av deförändrade, strategier som denna nödvändiggjort. Detta har i sin tur lett tillatt ökad vikt kommit att tillmätas totalbedömningen vid ställningstaganden ikrigsmate-rielexportärenden. Flera faktorer måste vägas in, bl. a. köparlandetsinrikespolitiska förhållanden och utrikespolitiska situation samt det sätt påvilket materielen kan väntas bli använd. Mot bakgrund av den totalbedömning somgörs i varje ärende och som styrs a.v riktlinjernas övergripande princip omrestriktivitet ansåg det föredragande statsrådet att de rådande riktlinjernaockså på denna punkt kunde ligga till grund för den fortsatta tillståndspröv- ningen. uttalade aft även vidprövningen av utförseltillstånd för defensiv materiel bör en totalbedömninggöras i den restriktiva anda som gäller i övrigt och hänvisade, i likhet meddet föredragande statsrådet, till en-bedömning av köparlandets förhållandensamt materielens art och förväntade användning. 1 samband med att de 1971 fastlagda rikfiinjerna i berördadelar bekräftades 1982 skärptes även reglerna - bortsett från attförfattningsbestämmelserna fick lagens form - på några punkter. Krav infördessåledes på att inhemska tillverkare skall ha tillstånd för att få upplåta elleröverlåta rätt att utom riket tillverka krigsmateriel (licenser). Militärtinriktad utbildning i av utländska medborgare blev ocksåtillståndspliktig i vissa fall. Vidare skärptes kraven på s. k.slutanvändarintyg. I förarbetena till lag, som gäller från ingångenäv är 1983, instämde det föredragande statsrådet i krigsmaterielexportkommitténs re kommendationer vad gäller s. k. slutanvändarintyg. Kommittén påpekade att endast statlig myndighet eller av staten auktoriserad vapenimportör godtas som köpare av svensk krigsmateriel samt att intyg kunde krävas om ätt materielen skulle användas av den köpande statens egna försvärsstyrkor. Kommittén ansåg att detta förfarande, om inte särskilda skäl föranledde annat, borde tillämpas regelmässigi:. riktlinjer angavs att intygets giltighetstid borde vara . Eftersom den effektiva användningstiden för ett stort antal vapen och vapensystem var betydligt längre, och då de flesta intygen som utfärdats inte haft någon tidsbegränsning, förelåg det enligt kommittén inte någon anledning att förorda den femäriga giltighetstiden. Det föredragande statsrådet uttalade också att ett effektivare system med 28 slutförbrukningsintyg varunder utarbetande. Ett sådant intyg skall således KU 1986/87:33regelmässigt avkrävas samtliga köpare vid all försäljning av krigsmateriel iform av vapensystem, ammunition och reservdelar. Enligtvad som upplysts har på försök införts krav på intyg om användningenäven vid export av krut och militära sprängämnen. 9.2.4Exportens art och omfattning m.m. Densvenska försvarsindustrin exporterade 1985 krigsmateriel för 2 137,4 milj. kr.Detta var knappt en tredjedel av hela produktionen . Krigsmaterielensandel av den totala svenska exporten har under en följd av år varit omkring 1 %och var . Detfinns ca 50 exportörer av krigsmateriel i . Färre än hälften av dessaexporterade 1985 för mer än 1 milj. kr. AB är det ojämförligt störstaexportföretaget, följt av det statliga . De svarade 1985tillsammans för två tredjedelar av exporten. Svenskaföretag har sålt krigsmateriel till ett fyrtiotal länder. Åren1978-1985 gick något över hälften av exporten till länder i . Andelenminskade från de som exporten till utgjorde i börjanoch mitten,av . De ökade omvänt sin andel, och denvar i medeltal . Uppgifterom exporten kan redovisas antingen som värdet av beviljade utförseltillståndeller som värdet av de faktiska leveranserna. Med det senare måttet var för1985 de' länder som tog emot mest krigsmateriel , , ,, , , , , , , Indienoch . beviljades utförseltillstånd för 3,1 miljarder kronoroch 1986 för , främst till . Därnästföljde , , , , ,, , , , och . Regeringenförelägger en skrivelse med en redogörelse för densvenska krigsmaterielexporten. Denna inom KMl utarbetade redogörelse byggerfrämst på uppgifter som företagen lämnar till inspektionen. Uppgifterna omexporten 1985 finns i regeringens skrivelse 1985/86:178. Även statistiskacentralbyrån (SCB) publicerar statistik över exporten. SCB:s statistik avserexporten av vapen och ammunition huvudsakligen för militärt bruk. Där kan ingåvissa produkter som inte är att anse som krigsmateriel. Enligt SCB;s statistikför 1977-1986 ökade exporten kraftigt , stagnerade 1981-1985 och ökadepå nytt 1986. Två tredjedelar av exporten gick enligt SCBtill de tio största mottagarländerna. Dessa var , , ,, , , , , och . Utredningenom svensk utiandsverksamhet på krigsmaterielexportområ- det har i sitt betänkande Försvarsindustrins utlandsverksamhet (SOU 1987:8) redovisat en kartläggning av licenser till utländska företag. Den svenska försvarsindustrin har upplåtit eller överlåtit 69 tillverkningsrättighe ter. Något mer än hälften av licenserna har gått till företag i . De främsta mottagariänderna i- övrigt är , och . tidigare framgått infördes1983 krav på tillstånd för att upplåta eller överlåta KU 1986/87:33 en rättatt utom riket tillverka krigsmateriel. har tio sådana tillståndmeddelats. Utredningenredovisar också en kartläggning som ger vid handen att den . svenskaförsvarsindustrin i allt större omfattning har kommit överens medtillverkare i utlandet om samarbete, oftast i utvecklingsfrågor. Ett sextiotalsådana överenskomnielser finns. Samarbetet är i hög grad koncentrerat tillföretag i och . Knappt75 % av krigsmaterielexporten utgjordes av vapen och ammunition -bl.a. granatgevär, fältartilleri, luftvärnspjäser, robotar, torpeder och minor.Andelen för denna dominerande produktgrupp var , ungefär lika stor från år 1978och framåt. Exporten av elektronisk utrustning, utbildningsmateriel m. m.uppgick till av hela utförseln, medan militära flygplan -egentiigen delar till flygplan - svarade för . Produktgrupperna krigsfartygoch pansrade fordon samt krut och sprängämnen utgjorde av den svenskakrigsmaterielexporten . Inte heller dessa båda andelar förändrades inågon större utsträckning och . 9.2.5Riksdagsbehandling, utredningar m. m. Regeringensskrivelse 1985/86:178 med en redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten1985 togs upp av utrikesutskottet (UU 1986/87:3). I sambanddärmed behandlades även motioner om krigsmaterielexport. Utrikesutskottetuttalade att regeringsskrivelsen innehåller upplysningar som. kan bidra tillönskvärd större öppenhet rörande den svenska exporten av krigsmateriel och geunderlag för en breddning av den allmänna debatten. Utskottet föreslog attskrivelsen skulle läggas till handlingarna. följde utskottet (rskr.23). Utrikesutskottetföreslog i samma betänkande bl.a. att motioner om översyn av reglerna för krigsmaterielexporten, syftande till en skärpt. . övervakning och kontroll, fick anses besvarade. Därvid anfördes att effekter na av vidtagna åtgärder och resultatet av pågående ,. , utredningar borde avvaktas. Därefter kunde ställning tas till eventuella ytterligare översyner. förutsatte att skärpningar av kontrol len genomfördes om det visade sig att gällande regler inte hade följts. följde även.i denna del utskottet. Vidare behandlades motioner om exporten till vissa länder. Ett yrkande (vpk) om att alla vapenleveranser- till borde avbrytas avstyrktes. Krigsmaterielexportenhar tagits upp i flera interpellationer och frågor under /87.Den har också behandlats vid utrikesdebatten och den handelspolitiska debattenvåren 1987. Vidare har företrädare för samtiiga riksdagspartier i motionerunder den allmänna motionstiden begärt översyner av krigsmaterielexportenoch därmed sammanhängande frågor. Såsomtidigare nämnts har en utredning på krigsmaterielområdet redovisat betänkandet Försvarsindustrins utiandsverksamhet; Där föreslås bl. a. bättre kontroll, ökad uppgiftsskyldighet för företagen samt 30 Den senare frågan har också berörts i proposi- KU1986/87:33 tion 1986/87:95 om totalförsvarets fortsatta utveckling. I den försvarspolitiska propositionen tas ävenkrigsmaterielexporten i vid mening upp. Det konstateras att de allmännatendenser till industriellt exportberoende som påtalades i proposition1981/82:196 ytterligare har förstärkts. Vidare anförs att omkrigsmaterielexporten begränsades, skulle . betydande problem kunna uppstå närdet gäller att förse det svenska försvaret med lämplig materiel. Samtidigtskulle vår förmåga att självständigt vidmakthålla försvarsmaterielen underkriser och krig gå ned. Försvarsministern uttalar att det är väsentligt attundvika en sådan utveckling. Med hänsyn till den betydelse som den medgivnaexporten får anses ha, bör den vidare inte belastas med onödiga administrativahinder t. ex. avseende exportfinansieringen. Slutligen konstateras attmisstankar om överträdelser av exportbestämmelserna på krigsmaterielexportområdetför närvarande utreds av polis- och tullmyndigheterna. När större klarhetskapats i dessa frågor kan det enligt försvarsministern, som i denna delsärskilt samrått med utrikeshandelsministern, finnas anledning att se översystemet för tillstånd och kontroll av denna export. Utrikeshandelsministern har bl. a. vid eninterpellationsde-batt erinrat om att åtgärder har vidtagitsför att förstärka den kontroll som kan utövas av KMl och att andra åtgärder ärunder övervägande i en intern utredning inom UDH. Dessutom framhölls attregeringen räknar med att ha ett bredare underlag för en bedömning av vad sombör göras när resultatet av pågående utredningar föreligger. Även denförutvarande utrikeshandelsministern, statsrådet , har gjortliknande uttalanden. Regeririgen beslutade om en administrativöversyn och utvärdering av KMLs verksamhet. inrättadeutrikeshandelsministern en referensgrupp rried företrädare för ochgeneraltullstyrelsen. Den har till uppgift att lämna förslag för att förbättratullmyndigheternas kontroll över utförseln av krigsmateriel. Gruppen skallfölja upp förslag om ökad information till i utförselärenden,begränsning av utförseln till vissa gränsorter och förhandsanmälan avexportsändningar samt om användning av s. k. landningsintyg - en försäkran fråntullmyndighet i mottagarlandet - eller annat bevis som styrker att godset nåttdestinationen enligt utförseltillståndet. Regeringen tillsatte vidare den tidigarenämnda medbor- garkommissionen för granskning av viss vapenexport. Enligt kommissionens direktiv (Dir. 1987:19) är dess huvuduppdrag ätt i ett sammanhang skapa största möjliga klarhet kring de händelser som gett upphov till uppgifterna om olaglig svensk vapenexport. Avsikten är dock inte att en sådan granskning skall omfatta frågor som det ankommer på de rättsvårdan de myndigheterna att ta ställning till. Kommissionen skall redovisa i vilket skede och med vilkas medverkan som avsteg från givna regler har skett. Kommissionen skall vidare ha möjlighet att ta upp varje fråga eller aspekt som den anser bör belysas för fullgörandet av sitt uppdrag, bl. a. beslutsord ning och kontrollprinciper. Kommissionens arbete bör bedrivas med största möjliga skyndsamhet och om möjligt redovisas före utgången av . 9.3Singapore m.m. KU 1986/87:33 RepublikenSingapore består av en huvudö med samma namn och ett stort antal små öar.Singapore, som är mindre än halva , har ett viktigt strategiskt läge vidsödra infarten till . har 2,5 miljoner invånare. Det blev ensjälvständig brittisk koloni 1946 och oberoende stat 1965. Eftersjälvständigheten stannade brittiska försvarsstyrkor kvar . Sedan miftenav har byggt upp ett eget försvar, som bygger påvärnplikt. Landets försvarsutgifter uppgick /84 till av dessbruttonationalprodukt. FörSingapore har, enligt vad som redovisats från UDH, 1978-1986 beviljatstillstånd till utförsel av krigsmateriel från till följande värden. Värde i milj. kr 1978 1979 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 Tillståndenhar gällt såväl luftvärnspjäser jämte verktyg, reservdelar och ammunition somrobot 70 med tillbehör. Vidare har granatgevär med ammunition samt krut ochsprängämnen m. m. exporterats. Luftvärnspjäserna med tillbehör står för ,luftvärnsammunitionen för , robot 70-systemet för och ammunition tillgranatgevär för av värdet av beviljad utförsel, allt räknat i fastapriser. Det bör anmärkas att till ammunition har även förts komponenter förtillverkning av ammunition på licens. Tillståndtill export av luftvärnspjäser (sjöartillerikanorier, SAK, ochfältartillerikanoner, FAK) samt robotar (RBS 70) har, med angivande av köpare,lämnats enligt följande 6.1980 4: 9.1980 16.10.1980 5. 3.1981 19.11.1981 15. 9.3.3Misstankar om vidareexport m. m. Med anledning av misstankar 1981 om att vid AB Boforstillverkade robot 70 utan tillstånd kommit till och , genomfördeKMl en inspektion vid AB . Vildare gjordes undersökningar bl. a. avambassaden i . Undersökningsresultatet redovisades av dåvarandehandelsministern i en riksdagsdebatt den 9 mars 1981med anledning av en interpellation. Sedan misstankarna upprepats, tog densvenska ambassaden nya kontakter med ansvariga myndigheter i våren1984. Därvid upprepades från officiellt håll att respekterade ochföljde de svenska exportbestämmelserna. polisanmäldes AB avSFSF. 1 anmälan gjordes gällande att AB 1979 och 1980 exporterat 161resp. 143 robot 70 till och via . En förundersökninginleddes av dåvarande länsåklagaren i län. , först sedanytterligare material kommit fram . meddeladelänsåklagaren att det kunnat konstateras att robot 70 fanns i och Dubaisamt att de kommit dit via . SFSF har sedermera, i september 1985resp. , även anmält AB för att 1980 ha sålt 22 armékanonervia till samt för att 1985 ha levererat 200-400 robot 70 viaSingapore till . Dåvarande utrikeshandelsministern vid en utfrågning inför att denav länsåklagaren ledda förundersökningen avsåg misstankar inte bara vad gällerexport till . Han framhöll också att ett förstärkt kontrollsystemordnats, bl. a. på så sätt att polisiär personal, som arbetar för KMl, inom ABBofors följer enskilda leveranser. Vidare hade f. d. ambassadören . på regeringens uppdrag som särskild emissarie, besökt iseptember 1985. Därefter återupptogs den avbrutna handläggningenav exportansökningar från AB . Förundersökningen pågår alltjämt. iStockholm utreder misstankar mot för otillåten exportav krut och sprängämnen bl.a. till . Några av befattningshavarna inom ABBofors och som delgetts misstanke om brott i samband med exportav krigsmateriel har gjort gällande att regeringen och KMl varit införståddamed de otillåtna exportaffärerna. 3 1986/87. Rätlelse: S. 38 rad 15 nerifrån Står: Rättattill: och återupptogs . S. 47 rad 3 nerilrån: text utgårS. 48 rad 3: lexl uigår En av i mars1987 har , i vilket KU 1986/87:33 ingår bolagen , i en kommuniké vidgått att omständigheternatyder på att koncernens Singaporeengagemang - AB Boforsäger del av ett bolag, () -systematiskt kan ha utnyttjats för otillåten vidareexport av krigsmateriel. Detbekräftas från Nobelkoncernens sida bl. a. att de tidigare berörda drygt 300robotarna 1979-1981 vidareexporterats till och , att efter ingångenav licensavtal slutits med utan tillstånd samt att ammunitionmot gällande regler 1985 levererats via till . kommunikénuttalas att frågan om det straffrättsliga ansvaret får prövas i den pågåendeförundersökningen och den vidare rättsliga prövning som därefter 9.3.4 utredning i övrigt Vid årets granskning har som nämnts två företrädare förSFSF, , föreningens ordförande, och , företrättinför utskottet och bl. pekat på olika omständigheter som enligt derasuppfattning inneburit att de ansvariga statsråden och KMlkänt till eller i vart fall bort känna till att oegentligheter förekom isamband med krigsmaterielexporten till .