bet · GA01AU19 · 1986-12-31 00:00:00 — Utskottetanser inte att den nu föreliggande motionen ger anledning för riksdagenatt frångå nyssnämnda ställningstagande och avstyrker med hänsyn härtillmotionen på denna punkt. Ungdomar AU 1986/87:19 Sominledningsvis nämnts har arbetslösheten bland ungdomar i åldern 20-24 årförblivit hög. Till en del kan detta förklaras av att det totala antaletungdomar i denna ålder har ökat kraftigt . Ökningen kommer attfortsätta även innevarande år. På grund härav finns det risk för en högrearbetslöshet än bland ungdomar i den aktuella åldersgruppen. Avde undersökningar som AMS har gjort om sammansättningen av arbetslösa i åldern20-24 år har sammanfattningsvis framkommit att det är fräga om en gruppungdomar med en svag förankring på arbetsmarknaden och att deras problem oftainte är att få arbete utan att få ett arbete som är varaktigt. Det är nämligenvanligt bland dessa ungdomar med tillfälliga anställningar och korta vikariatmed arbetslöshetsperioder däremellan. Ipropositionen sägs att den lämpligaste åtgärden för att de ungdomar det härgäller skall få varaktiga arbeten är att ge dem en kompletterande utbildningeller en vidareutbildning. För att ungdomarna så långt möjligt skall kunnaberedas sådan utbildning förordas att ytterligare 150 milj. kr. tillförsanslaget Arbetsmarknadsutbildnirig för utbildning av ca 5 000 personer.Utskottets ställningstagande till denna anslagsframställning redovisas i ettföljande avsnitt. Ungdomarsom har dåligt självförtroende eller är "skoltrötta" elleryrkesobestämda bör enligt propositionen kunna erbjudas en kortare utbildningom med både utbildning och arbetsmarknadsinformation som varvasmed praktik ute på företagen, företrädesvis inom industrin. Utskottet vill medanledning härav erinra om att en motsvarande typ av kurser, de s. k.ALU-kurserna (ALU = arbetsliv och utbildning), var ett flitigt använt ochuppskattat inslag i arbetsmarknadsutbildningen . Avslutningsvisi detta avsnitt av propositionen pekar arbetsmarknadsministern påmöjligheterna att med det avtal som finns på det kommunala området varvaberedskapsarbete och utbildning. Denna åtgärd har visat sig vara mycket bra förpersoner med bristande utbildning, men det har enligt arbetsmarknadsministernhittills inte funnits särskilt stort intresse för åtgärden bland kommunerna. Iårets budgetproposition, bilaga 10 s. 16-17, liksom i det förutnämndabetänkandet AU 1986/87:11 s. 70-71 har berörts skälen till de under senare årväxande kostnaderna för kontantstödet vid arbetslöshet, bl.a. det ökadeutnyttjandet av arbetslöshetsersättning vid partiell arbetslöshet, s. k.fyllnadsmarkering. I budgetpropositionen anmälde arbetsmarknadsministern atthon avsåg att senare föreslå regeringen åtgärder inom ramen förarbetslöshetsförsäkringen för att komma till rätta med problemen. Ikompletteringspropositionen redovisar nu arbetsmarknadsministern att hon vid samma regeringssammanträde som beslut fattas om propositio nens framläggande för , dvs. , kommer att föreslå 10 regeringen att det skallmeddelas verkställighetsföreskrifter till lagarna om AU 1986/87:19arbetslöshetsförsäkring och kontant arbetsmarknadsstöd. Dessa föreskrifterkommer att medföra att arbetslöshetsersättning får utgå i högst 150ersättningsdagar vid deltidsarbetslöshet. Den längsta tiden förfyllnadser--sättning kommer att variera med deltidsarbetets omfattning, frånmaximalt för halvtidsarbetande till maximalt förden som får ersättning för . Arbetsmarknadsministernbedömer det dock inte som rimligt att en deltidsarbetandes problem inormalfallen skall vara olösta som nämnts. En omprövningav ersättningsfallen bör göras var sjätte månad, varvid förutsätts att rätttill fortsatt ersättning skall omfatta bl. a. dem som har fyllt och demsom trots intensiva insatser, egna och från arbetsförmedlingens sida, inte harkunnat erbjudas arbete på hemorten eller annan ort med en arbetstid som svararmot den som den deltidsarbetslösa vill ha. Det förutsätts vidare attvederbörande inte har kunnat erbjudas en lämplig arbetsmarknadspolitiskåtgärd. Problemetmed otillfredsställande arbetstider, fortsätter arbetsmarknadsministern, kaninte lösas enbart genom begränsningar i ersättningsrätten utan måste angripaspå bred front och genom medverkan av arbetsmarknadsmyndigheterna,arbetsgivarna och de fackliga organisationerna. Bl.a. hänvisas till AMS nyligenantagna handlingsprogram för arbetsmarknadsproblemen på den kommunala sektorn. Föratt öka arbetsmarknadsmyndigheternas möjligheter att stödja deltidsarbetslösautan att det sker på bekostnad av andra angelägna sökandegrupper föreslås ipropositionen att dessa myndigheter under nästa budgetår skail få disponeraett nytt anslag, benämnt Åtgärder för deltidsarbetslösa, om 60 milj. kr.Åtgärderna skall ha till syfte att bryta deltidsarbetslöshet genomkompletterande arbetsmarknadsutbildning på heltid eller deltid,beredskapsarbeten på deltid vid sidan av annat deltidsarbete m. m. Ett beloppom 3 milj. kr. av anslaget bör få användas av AMS och de fackligaorganisationerna till gemensamma projekt för att aktivera arbetssökande ocharbetsgivare, för informationsspridning och för utarbetande av handlingsprogramm.m.. Arbetsmarknadsministernsanmälan att föreskrifter kommer att utfärdas om begränsning avarbetslöshetsersättningarna vid deltidsarbetslöshet har lett till följandeställningstaganden i de föreliggande motionerna. Moderatasamlingspartiet anför i kommittémotion 1986/87: A107 att det är rimligt attbibehålla ett system för arbetslöshetsersättning vid deltidsarbetslöshet, menden anpassningstid som tillämpas vid vanlig arbetslöshet borde också kunnatillämpas beträffande deltidsarbetslöshet. Det innebär att en person som ärdeltidsarbetslös, liksom andra arbetslösa, normalt bör ha på sig attanpassa sig till den nya situationen. bör därför begära förslag frånregeringen härom. I avvaktan härpå kan den ordning som redovisas ipropositionen accepteras. Centerpartieti kommittémotion 1986/87: A106 och kommunisterna i partimotion1986/87: Fil 16 anser att begränsningen av ersättningsrätten fördeltidsarbetslösa inte bör genomföras. invänder attde nya reglerna är utformade på ett sådant 11 sätt att de stimulerartill en ökad geografisk rörlighet och en fortsatt AU 1986/87:19 utarmningav redan utsatta bygder. Reglerna har dessutom udden riktad mot kvinnorna somutgör huvuddelen av de deltidsarbetande. Därmed är reglerna oacceptabla.frånjämställdhetssynpunkt. Motionärerna yrkar att vad de har anfört skall gesregeringen till känna. Ävenvänsterpartiet kommunisterna utgår från att regeringens begränsningsåtgärdhuvudsakligen kommer att omfatta kvinnorna eftersom deras arbetsmarknad tillstor del finns inom de områden där deltidsarbete främst förekommer, nämligeninom den offentliga sektorn och inom handeln. Enligt vpk vore det naturligareatt i första hand rikta åtgärderna mot arbetsgivarna i stället för att försämraför dem som inte kan få heltidsarbete. 1 vpk-motionen yrkas att riksdagenskall besluta att de deltidsarbetslösa skall kunna uppbäraarbetslöshetsersättning . Iärendet har företrädare för , lärarförbundoch vid en uppvaktning påtalat de nya reglernas negativaeffekter för deras deltidsarbetslösa medlemmar, bl.a. med hänsyn tilloklarheter kring begreppet deltidsarbetslöshet när dét gäller lärare. Utskottetvill erinra om att kunde deltidsarbetslösa få arbetslöshetsersättningunder . Denna snäva begränsning medförde bl. a. nackdelen attdet kunde te sig fördelaktigt för deltidsarbetslösa att vid ersättningstidensslut bli arbetslösa på heltid. De regler som infördes och som innebaratt deltidsarbetslösa liksom övriga arbetslösa har rätt till ersättning under300 dagar har medfört en avsevärd förlängning av den tidrymd under vilkenersättningarna kan utgå. Deltidsarbetslösa kan nu uppbära ersättning från tvåoch till i extremfallen uppemot . Parallelltmed regeländringarna har det skett en kraftig ökning av kostnaderna förfyllnadsmarkeringarna men också en utveckling mot allt fler arbeten med kortaarbetstider som inte stämmer överens med de arbetssökandes önskemål. Detta ärfallet särskilt inom den offentliga sektorn men också inom handeln. Dessaproblem med arbetstiderna måste, som arbetsmarknadsministern har framhållit,angripas på bred front och med olika åtgärder. Man kommer därvid inte från denu berörda ersättningsreglerna dels med tanke på den allvarligakostnadsutvecklingen för staten, dels att reglerna tydligen ger incitament förarbetsgivare att inrätta deltidsanställningar med beaktande av att deanställda kan kompenseras ekonomiskt via arbetslöshetsersättningarna. I den måndet förekommer att arbetstagare finner det förenligt med sina intressen attkombinera deltidsarbete med partiell arbetslöshetsersättning så är självfalletäven detta ett skäl för att uppmärksamma ersättningsreglerna på det sätt somarbetsmarknadsministern nu har gjort. Sammantagetanser utskottet att det ligger en rimlig intresseavvägning bakom de nya begränsningreglerna för arbetslöshetsersättning vid deltids arbetslöshet. Utskottet förutsätter att regeringen och AMS noga följer effekterna av de nya reglerna och gör de ingripanden och klarlägganden som kan visa sig påkallade. I övrigt hänvisas till att den nu diskuterade problematiken kring deltidsarbete och arbetslöshetsersättningar kan kom- 12 ma att tasupp till nya överväganden i anslutning till att den pågående AU 1986/87:19utredningen om kontantstödet vid arbetslöshet redovisar sina förslag i dendelen. bör därför inte ta något initiativ i enlighet med centerpartietsoch kommunisternas yrkanden till att man skall behålla denordning som infördes och som medger även fördeltidsarbetslösa. Inte heller anser utskottet att det är aktuellt förriksdagen att initiera ytterligare begränsningar i ersättningsrätten som moderatasamlingspartiet förespråkar. Med det anförda avstyrker utskottet motionernaA106, A107 och Fil 16 i här berörda delar. När det gäller frågan om anvisande av särskilda medel tillåtgärderför deltidsarbetslösa yrkar moderata samlingspartiet i kommittémotionen1986/87:A107 att regeringens framställning i denna del skall avslås avriksdagen. Motionärerna anför att det är väsentligt att arbetsförmedlingarnasträvar efter att finna lösningar för deltidsarbetslösa. Detta bör dock kunnaske inom ramen för de ordinarie anslagen till arbetsförmedlingen förförmedlingsverksamhet, arbetsmarknadsutbildning m. m. Vad beträffar den ipropositionen framförda tanken att anordna beredskapsarbeten på deltid åtdeltidsarbetslösa anser motionärerna att detta står i strid med tanken attberedskapsarbete skall vara en åtgärd för att ge arbetslösa möjlighet att hållakontakt med arbetslivet. Det motivet är normalt inte aktuellt när det gällerdeltidsarbetslösa. För sin del anser utskottet att om man begränsarmöjligheterna till ersättning för de deltidsarbetslösa är det rimligt att mansätter andra åtgärder i stället. Det nya anslaget om 60 milj. kr. är avsett attgöra det möjligt att vidta särskilda åtgärder för de deltidsarbetslösa utan attandra grupper arbetslösa får stå tillbaka i åtgärdshänseende. Med avstyrkandeav avslagsyrkande tillstyrker utskottet att det i propositionenbegärda anslaget anvisas. I den ovannämnda partimotionen 1986/87:Fil 16 frånvänsterpartiet kommunisterna föreslås vissa ytterligare åtgärder för attminska deltidsarbetslösheten. En facklig vetorätt beträffande deltidsarbeteskulle således enligt motionärerna kunna förbättra de deltidsarbetslösasställning på arbetsmarknaden. Det bör uppdras åt regeringen att lägga framförslag till en sådan vetorätt. Även ett införande av obligatoriskarbetsförmedling skulle kunna bidra till att minska denna arbetslöshet.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag härom. I övrigt, anför motionärerna,är det överlägset bästa sättet att lösa problematiken med deltidsarbete attförkorta arbetstiden till sex timmars arbetsdag. De föreslår att riksdagenskall göra ett uttalande om en snabb övergång till en sådanarbetstidsförkortning. Utskottet delar inte vpk:s uppfattning om effektivitetenav de föreslagna lösningarna för att komma till rätta med deltidsarbetslöshetenutan avstyrker motion Fi 116 även i de nu redovisade delarna. Insatser i anledning av handelsbojkotten mot De omställningsproblem för enskilda personer som kan bliföljden av handelsbojkotten mot och som kräver samhälleliga ingripanden bör enligt propositionen i första hand kunna genom normala arbets- 13 n 1986/87. I vissa fall kan det dock bli nödvändigt med AU 1986/87:19 särskildainsatser. Det kan också bli fråga om en något generösare tillämpning avreglerna för de olika åtgärderna eller beslut om nya åtgärder. I propositionenbegärs bemyndigande för regeringen att vidta särskilda stödinsatser om dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna bedöms vara otillräckliga för att klaranödvändiga omställningar. Utskottettillstyrker att regeringen lämnas det begärda bemyndigandet. Frågan om deåtgärder som blir aktuella skall bekostas via finansfullmakten, vilketregeringen föreslår, eller över ett särskilt på riksstaten anvisat anslag,vilket moderata samlingspartiet förordar i motion 1986/87: AI07, är hänvisadtill beredning av finansutskottet. Arbetsmarknadsministernkonstaterar att genom beslut (AU 1986/87:11, rskr. 139) medanledning av budgetpropositionen kommer AMS att under /88 kunnadisponera 2 134,8 milj. kr. för upphandling av arbetsmarknadsutbildning. Dessamedel var beräknade för utbildning för ca 85000 personer. Emellertid har denkostnadsbild som legat till grund för regeringens beräkningar förarbetsmarknadsutbildning varit för låg. Under budgetåret1984/85 och 1985/86 beräknades medel för 80000 deltagare i särskilt anordnadarbetsmarknadsutbildning, medan antalet personer som verkligen deltog uppgicktill ca 75 000 resp. 70000 personer. För innevarande budgetår har medlen liksomför /88 beräknats räcka till utbildning för ca 85000 deltagare. Detekonomiska utrymmet för såväl /87 som /88möjliggör emellertid - enligt nu gällande kostnadsbild - en upphandling istorleksordningen eller utbildning för ca 73 000deltagare. Med hänsyn till bl. a. avbeställningar och kursavbrott kommer dockden utbildning som genomförs att i praktiken svara mot ett lägre deltagarantal.För innevarande budgetår bedöms den faktiskt utnyttjade kapaciteten enligtföreliggande prognoser att bli av den upphandlade. Detta innebär delsatt antalet deltagare både detta och nästa budgetår blir lägre än förväntat,dels att det, trots ett förbättrat utnyttjande av upphandlad och betaldutbildning, finns utrymme för en väsentlig förbättring av platsutnyttjandet. Arbetsmarknadsministernfinner - som refererats i det föregående -det angeläget att öka utrymmet förytterligare utbildningsinsatser för ungdomar i åldern . Anslagetföreslås därför bli uppräknat med 150 milj. kr., vilket möjliggör ytteriigareca eller drygt 5 000 deltagare. Moderatasamlingspartiet framhåller i kommittémotion 1986/87:A107 att arbetsmarknadsutbildning ofta kan vara ett verksamt medel för att hjälpa arbetslösa att skaffa sig en ny anställning. I bästa fall kan arbetsmarknads utbildningen omvandla en arbetslös person till en attraktiv individ på 14 arbetsmarknaden.Motionärerna framhåller vidare att det är väsentligt att AU 1986/87:19existerande platser för arbetsmarknadsutbildning utnyttjas. Med hänsyn till attregeringen själv konstaterar att resurserna inte nyttjas fullt ut bör man iförsta hand sträva efter att effektivt utnyttja de platser som finns förarbetsmarknadsutbildning. Med hänvisning till det förhållandevis godaarbetsmarknadsläget finner motionärerna det inte motiverat att öka det totalaanslaget till arbetsmarknadsutbildning. De speciella insatserna för ungdomarbör, menar motionärerna, kunna rymmas inom ramen för det normala anslaget tillarbetsmarknadsutbildning. Om regeringen bedömer att behov avytterligare medel för arbetsmarknadsutbildning föreligger, kan finansfullmaktennyttjas för detta ändamål, anser motionärerna, och yrkar avslag på regeringensförslag om att tillföra anslaget 150 milj. kr. I kommittémotion 1986/87:A106 konstaterasatt skillnaden när det gäller arbetsmarknadsutbildningen är anmärkningsvärdmellan för tidigare redovisade uppgifter och de förhållanden som nuanges gälla. Motionärerna menar att det krävs en bättre redovisning avbakgrunden till den avsevärda kostnadsökningen för upphandlingen avarbetsmarknadsutbildningen. Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning om enutökning av arbetsmarknadsutbildningen i förhållande till tidigare beslut medsammanlagt 5000 deltagare under nästa budgetår. Utskottet tillstyrker ocksåden föreslagna medelsanvisningen. Motion A107 (m) avstyrks i motsvarandedel. Utskottet har inte heller någon erinran mot redovisningenför kostnadsökningen inom arbetsmarknadsutbildningen. Det i sammanhangetbehandlade yrkandet i motion A106 (c) avstyrks. Bidrag till utbildning i företag Enligt förordningen (1984: 518) om bidrag förarbetsmarknadsutbildning i företag m. m. lämnas ett grundstöd om normalt högst35 kr. och deltagare under högst för kostnader som ärförknippade med utbildningens genomförande. Under förutsättning av attarbetsgivaren åtar sig att göra en motprestation av arbetsmarknadspolitisktvärde kan ytterligare bidrag om högst . lämnas som ersättningför lönekostnader för den som utbildas. Motprestationen kan t. ex. vara attanställa en ersättare för den eller dem som genomgår utbildning eller attanordna en praktikplats eller liknande. Arbetsmarknadsministern anger att AMS i samband med dennyligen avlämnade rapporten om treårsbudget gjorde en uppföljning av de bidragför utbildning i företag som beviljats under /86. Den visar attlänsarbetsnämnderna trots en relativt ringa omfattning av motprestationer ändåtillmäter dessa en stor arbetsmarknadspolitisk betydelse. Arbetsmarknadsministern framhåller att utbildning på arbetsplatsenär av stor betydelse. Mot bakgrund av att näringsliv och myndigheter står inför omfattande omställningsproblem kommer kraven på aktiva utbild ningsinsatser att öka. Uppgiften att tillgodose dessa utbildningsbehov fal- 15 ler iförsta hand på arbetsgivaren, men under vissa förutsättningar kan det AU1986/87:19 av arbetsmarknadspolitiska skäl vara motiverat att stödja ochstimulera utbildningen av redan anställda. För att de arbetsmarknadspolitiska intentionerna skallframstå klarare, förordar arbetsmarknadsministern att nuvarande regelsystemrevideras. Förutsättningen för att arbetsmarknadsmyndigheterna skall kunnastödja företagsintern utbildning skall vara att en arbetsmarknadspolitiskmotprestation erhålls och att utbildningen tar sikte på att tillgodose ettfrån arbetsmarknadssynpunkt angeläget utbildningsbehov, t. ex. förkortutbildade och för dem som har en svag ställning på arbetsmarknaden, elleratt den kan leda till en jämnare fördelning på arbetsmarknaden mellan kvinnoroch män. Motprestationen skall vara klar och entydig samt tidsmässigt uppstå i . anslutning till utbildningen. Liksom tidigare bör gälla att motprestationenfår bedömas utifrån de arbetsmarknadspolitiska behov som finns lokalt . Enligt arbetsmarknadsministern bör från den angivnahuvudregeln om en motprestation finnas tre undantag. För det första bör liksomhittills gälla att vid utbildning i stället för permittering eller uppsägningskall varslet återtas. En motprestation kan i dessa fall inte bli aktuelleftersom företaget befinner sig i ett läge där neddragningar är aktuella. Fördet andra bör en motprestation inte anses som ett nödvändigt krav för bidragtill utbildning som skall motverka fiaskhalsproblem inom industrin. Det bördock inte anses orimligt att länsarbetsnämnderna utifrån en bedömning avresurstillgången ställer sådana krav. Det tredje undantaget gäller bidrag förutbildning av nyanställda inom tekoindustrin, ett specialprogram under tre årmed särskilt avsatta medel. Eftersom avsikten med detta bidrag är att stimuleratill nyanställning bör motprestationen liksom anses uppfylld genomnyanställningen av den som skall utbildas. Kan avsatta medel inte utnyttjas förnyanställda bör det dock vara möjligt att använda dem också för utbildning avredan anställda enligt de regler som gäller för övrig' industri. Den av arbetsmarknadsministern förordade modellen innebärsåledes att arbetsmarknadsmyndigheterna med utgångspunkt i ett motprestationstänkandekan förhandla med arbetsgivare inom såväl privat som offentlig sektor ochdärvid erbjuda stöd till utbildning av personal. Detta innebäratt särskildaregler för hur och när stöd kan utgå till offentliga arbetsgivare bliröverflödiga. Arbetsmarknadsministern avser att, om ställer sig bakomde redovisade principerna, återkomma till regeringen med förslag tillnödvändiga författningsändringar. Vidare anger arbetsmarknadsministern för riksdagenskännedom att av tidigare anvisade 132 milj. kr. för utbildning i företag avses10 milj.kr. att avsättas för bidrag vid risk för permittering och 10 milj: kr.för utbildning inom tekoindustrin. I fräga om resterande Jn milj. kr. avserarbetsmarknadsministern att föreslå regeringen att högst får utnyttjas förbidrag till offentliga arbetsgivare. Arbetsmarknadsministern avser dessutom att senare föreslåregeringen att uppdra åt att analysera verkningarna av det revide rade regelsystemet förbidrag till utbildning i företag. . 16 BirgerHagård (m) tar i motion' 1986/87: A108 upp till resonemang förslå- AU1986/87:19 get om de nya riktlinjerna för utbildning i företag. När det gällerden aktuella typen av motprestationer konstaterar motionären att regeringensförslag innebär att man nu låter fastställa detta som en av riksdagensanktionerad arbetsmarknadspolitisk metod. Motionären ställer sig frånprincipiella synpunkter tveksam till denna form av förhandlingsspel mellanföretag och arbetsmarknadsmyndigheter. Det är svårt att uppskatta värdet avutbildningsförmånen och den motprestation företaget gör. Vidare finnermotionären anledning att ifrågasätta om arbetsmarknadsutbildning verkligenskall utgå till kollektiv till en grupp personer, som är anställda vid ettföretag. Motionären begär en utvärdering av arbetsmarknadsutbildning i företagsamt att regeringen därefter återkommer till med förslag till nyariktlinjer för sådan utbildning. Utskottettillstyrker de föreslagna förändringarna i regelsystemet för bidrag tillutbildning i företag. Som framhålls i propositionen är avsikten attriksrevisionsverket skall ges i uppdrag att analysera verkningarna av deföreslagna förändringarna. Därmed torde också yrkandet i motion A108 blitillgodosett och påkallar inte någon åtgärd. Iframställningen till regeringen har AMS föreslagit dels ett ändrat system förstatsbidrag till beredskapsarbeten av investeringskaraktär, dels ändrade reglerför rekryteringsstöd. AMS har vidare anmält att det ekonomiska utrymmet förbidrag till arbetslösa som vill starta eget är begränsat. Enligtarbetsmarknadsministern bör det av AMS förordade systemet för bidrag tillberedskapsarbeten prövas försöksvis i några län innan definitiv ställning tas.Systemet innebär att det lönerelaterade grundbidraget i fortsättningen börutgå till den som utför arbetet (entreprenören) samt att det eventuellatilläggsbidraget som avser att täcka kostnaderna för tidigareläggning avarbetet utgår till beställaren (huvudmannen). Därutöver föreslås att det ocksåskall vara möjligt att enbart ge ett lönerelaterat bidrag till denbyggarbetsgivare som anvisas en arbetslös, dvs. utan koppling tilltilläggsbidrag. Enligtpropositionen bör - med motiveringar som redovisats i avsnittetLångtidsarbetslösa - 10 milj. kr. tillföras anslaget Sysselsättningsskapandeåtgärder i syfte att förstärka åtgärderna för de långtidsarbetslösa. Efterfråganpå det s.k. starta-eget-bidraget har ökat under hela den tid som bidraget harfunnits. har anvisat 75 milj. kr. till detta ändamålför /88 (AU 1986/87:11, rskr. Mot bakgrund av de godaerfarenheterna av denna stödform och dess positiva effekter för delångtidsarbetslösa föreslår arbetsmarknadsministern att denna anslagsposträknas upp med 15 milj.kr. till 90 milj.kr., dvs. till samma nivå som gällerför innevarande budgetär.