bet · GA01KU9 · 1986-12-31 00:00:00 — om ändring i sekretesslagen (prop, 1986/87:3) Idetta betänkande behandlar utskottet dels proposition 1986/87:3 om ändring isekretesslagen, dels följdmofion 1986/87:K101 av (), delsföljande under den allmänna motionstiden väckta mofioner: 1985/86:K407 av LenaÖhrsvik (s), 1985/86:K410 av BlendaLittmarck (m), 1985/86:K413 av (), dels den frånjustifieutskottet överflyttade motionen 1985/86:Ju805 av LennartBrunander och (båda c). Utskottet har bifaUit propositionen. Motion1986/87:KlOl har förklarats besvarad med vad utskottet anfört. Mofion1985/86:Ju805 har ansetts fillgodosedd genom propositionen. Övriga motioner haravstyrkts. Ipropositionen föreslås vissa kompletteringar av sekretesskyddet i sekretesslagen.Uppgifter om offentliga funktionärers personliga förhållanden, t. ex.telefonnummer och adress till bostaden som arbetsgivaren/myndigheten hartillgång till i den personaladministrafiva verksamheten, föreslås få ettstarkare sekretesskydd än . Vidare föreslås att uppgifter omenskildas personliga förhållanden, särskilt uppgifter av medicinsk natur iläkarintyg och liknande handlingar, skall kunna hemlighållas i vissa andrafall, bl. a. i ärenden om bostadsbidrag, där detta inte är möjligt förnärvarande. I propositionen förordas slutligen att sekretess införs föruppgifter i polisens vapenregister. De nya reglerna föreslåsträda i kraft . Imotion 1986/87:K101 av () hemställs att hosregeringen begär ytterligare utredning och förslag till ändring av sekretesslagenvad gäller och arbetsförmedlingens verksamhet med bl. a.rehabiliteringsärenden i enlighet med vad i motionen angivits. Imotion 1985/86;K407 av () hemställs att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av översyn avsekretessbestämmelserna för fritids- och ungdomsledare. 1Riksdagen 1986/87. Nr9 Rättelse: S. 2 rad 1-3 utgår I motion 1985/86:K410 avBlenda Littmarck (m) hemställs att KU 1986/87:9 beslutar om ensådan ändring i de nu rådande sekretessreglerna att den i motionen föreslagnasamverkan mellan sjukvård och socialtjänst kan komma till stånd. Imofion 1985/86:K413 av () hemställs att hos regeringenbegär en sådan ändring i sekretesslagen att sekretesskyddet enligt 9 kap. 10 §sekretesslagen kommer att omfatta också de fall som anges i 7 kap. 3 och 6 §§sekretesslagen. Imofion 1985/86: Ju805 av och (båda c)hemställs att begär att regeringen utarbetar ett förslag till ändringav vapenlagen på sätt som anförts i motionen. 1motionen av () påtalas att försäkringskassorna i förhållande till sjukvård och socialvårdhar en mindre sträng sekretess. Så t. ex. gäller för försäkringskassorna attdessa till skillnad från sjukvårds- och socialmyndigheterna kan lämna utsekretesskyddade uppgifter till andra myndigheter. Detta har enligt mofionenbetydelse bl. a. för arbetet i de s. k. rehabiliteringsgrupperna, därrepresentanter för bl. a. , arbetsförmedlingen, socialtjänstensamt hälso- och sjukvården ingår. Enligt motionen är det motiverat med enstriktare sekretessregel för kassans del. LenaÖhrsviks motion behandlar den kommunala fritidsverksamheten och det påtalas attdenna inte faller under och inte heller på annat sätt har någotsekretesskydd. Enligt motionen är detta ett, problem vid samarbetet mellansocialtjänsten och fritidsförvaltningen. Ettlikartat mofionsyrkande behandlade utskottet vid förra (KU1985/86:13). Utskottet anförde då följande i frågan: Detbör anmärkas att en kommuns fritidshemsverksamhet faller undersocialtjänstlagen (1980:620) och således omfattas av socialsekretessen 17 kap.4 § sekretesslagen. När det gäller övrig fritidsverksamhet finns intenågot motsvarande stadgande i socialtjänstlagen. Som i många andra sammanhangfår man dock enligt utskottets mening förutsätta att integritetskänsligauppgifter behandlas med stor varsamhet trots att sekretesskydd saknas. Det äremellertid inte uteslutet att det ibland skulle vara befogat medlensekretessmöjlighet på området. Utskottet är dock inte berett att utan närmareutredning frångå sin principiella inställning till en utvidgning avsekretessen. Motionen får anses besvarad härmed. IRosa Ösths motion tas frågan om sekretessen för vissa uppgifter hosbesvärsnåmnden för rättshjälpen och i ärenden om rättshjälp upp.I motionen påpekas att sekretessen inom hälso- och sjukvården i vissa fall kangälla även den som fått vård eller behandling. Enligt mofionen kan dettasekretesskydd emellerfid inte lagligen upprätthållas hos besvärsnämnden förrättshjälpen eller hos i samband med besvär över beslut avpsykiatriska nämnden, utskrivningsnämnden och beslutsnämnderna för psykisktutvecklingsstörda i ärenden om rättshjälp. Enmofion med samma yrkande behandlades vid förra . Utskottet anförde dåföljande i frågan. Beträffande-ärendenom rättshjälp gäller enligt 9,kap. 10 § sekretesslagen KU 1986/87:9 uppgiftsom angår den rättsliga angelägenhet som ärendet avser och för uppgift omenskilds personliga och ekonomiska förhållanden i övrigt, om det kan antasatt den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. framhållsi motionen finns i paragrafen inget stadgande om att sekretess till skydd förden enskilde kan gälla i förhållande fill den enskilde själv. Vid 1983/behandlade utskottet en motionmed samma yrkande av samma mofionär: Utskottet avstyrkte i sitt av riksdagengodkända betänkande motionen med följande mofivering: Enligt utskottets mening bör utvidgningar av sekretesseninte företas i annat fall än när det finns starka skäl härför. Såvitt utskotteterfarit har den nu gällande ordningen inte medfört några olägenheter för demyndigheter sorh berörs. Utskottet anser med hänsyn härtill att det inte finnsskäl att tillstyrka motionen (KU 1983/84:29). Som utskottet uttalade har någon olägenhet avden nuvarande lagregeln på området inte förmärkts. Det kan enligt utskottetsmening förutsättas att sådana känsliga uppgifter som avses med motionen oftastinte behöver vara tillgängliga i de nu aktuella ärendena. På grund härav och dåutskottet fortfarande har den uppfattningen att sekretessen inte bör utvidgasutan att starka skäl talar för detta avstyrker utskottet motionen. I en,reservation (c) anfördes att motionen visar att detföreligger brist i sekretesskyddet beträffande vissa rättshjälpsärenden och attregeringen därför borde låta företa en översyn av de aktuella bestämmelserna isyfte att komma till rätta med de påtalade problemen. motion behandlar sekretessen mellansjukvården och . Det framhålls som otillfredsställande attsekretessen förhindrar att underrättas när ennarkotikamissbrukare tas in för vård med anledning av missbruket liksom atthinder föreligger för sjukvården att underrätta när enmissbrukare skrivs ut från sjukhuset. Alltför ofta inträffar det således enligtmotionen att inte får vetskap om den vård som beredsmissbrukaren på sjukhus trots att samtidiga sociala insatser har varitpåkallade. Utskottet har ingen erinran mot de lagförslag som läggsfram i propositionen. Motion 1985/86:Ju805 är tillgodosedd med förslaget tilländring av 5 kap. 5 § sekretesslagen. I motionerna tas upp särskilda sekretessproblem somuppstått inom olika samhällssektorer. Två av motionerna - ()och () - behandlar uppgifter som inom den allmänna sjukvården ärbelagda med sträng sekretess men där sekretesskyddet försvagas eller upphör näruppgifterna förekommer hos andra myndigheter. Utskottet vill med anledninghärav allmänt uttala följande. Som framhålls i den nu aktuella propositionen diskuteradesfrågor om sekretessens spridning utanför det primära sekretessmålet utförligtunder förarbetena fill sekretesslagen. I valet mellan antingen en generellregel om sekundär sekretess eller speciella föreskrifter om sekretessens spridningvaldes således den senare linjen. Invändningarna mot den generella lösning- ensammanfattades av föredragande statsrådet på följande sätt (prop. KU1986/87:9 1979/80:2, Del A, s. 75 f.). Den viktigaste invändningen hänger samman med detförhållandet att behovet av och styrkan i en sekretess inte kan bestämmasenbart rhed hänsyn till sekretessintresset. Detta måste i varje sammanhangvägas mot intresset av insyn i myndigheternas göranden och låtanden. Denna avvägningkan mycket väl tänkas utfalla på annat sätt utanför det område där den primärasekretessregeln gäller än innanför området. Offentlighetsintresset kan medandra ord kräva att de uppgifter som behandlas som hemliga hos den enamyndigheten är offentliga hos annan myndighet som har inhämtat dem hos denförstnämnda. Jag föreställer mig också att det är svårt att överblickakonsekvenserna av en regel som innebär att sekretess sprider sig i kanske fleraled från myndighet fill myndighet. En sådan regel måste också skapa svårighetervid tillämpningen. Fördelarna med en disposition av sekretessreglerna sombygger på indelningen i förvaltningsområden går delvis förlorade, om varjemyndighet dessutom, i fråga om ufifrån erhållna uppgifter, måste beakta den sekretessregleringsom i första hand gäller för andra myndigheter. I en känsla av osäkerhet omrättsläget kan tjänstemän välja att för säkerhets skull hålla tyst meduppgifter som efter en'korrekt bedömning är offentliga. Till detta kommer atten allmän regel om sekretessens spridning antagligen måste förses med förbehålloch undantag som gör regleringen för svårgripbar i den praktiska hanteringen.Vad jag nu har anfört utgör också skäl mot att införa generella regler om attsekretessskyddet för uppgift i allmän handling skall bibehållas oavsett varhandlingen befinner sig. En sådan ordning skulle för övrigt skapa ytterligaretillämpningssvårigheter och gränsdragningsproblem, i den mån det över huvudtaget går att förena den med retesslagens systematik. Det förtjänar slutligennämnas att något problem i fråga om sekretessens spridning inte aktualiseras ifråga om de regler som utan begränsning sekretessbelägger uppgifter med visstinnehåll. Jag delar alltså åsikten att någon allmän regel omsekundär sekretess inte bör införas i den nya sekretesslagen. Sekretessbehovetfår i stället i allmänhet fillgodoses vid utformningen av de primärt gällandesekretessbestämmelserna. Denna metod bör givetvis tillämpas i så storutsträckning som möjligt. Härigenom får både lagsfiftare och rättstillämpare ensäkrare uppfattning om hur långt sekretessen i olika fall sträcker sig.Visserligen är det antagligt att metoden för med sig en del luckor isekretesskyddet. Denna konsekvens får emellerfid accepteras. Skulle det visa sigatt sådana luckor föranleder prakfiska olägenheter, får erforderligajusteringar i de primära reglerna göras. Vid riksdagsbehandlingen godtogs dessa uttalanden (KU1979/80:37 s. 8). Som också framhålls i den nu aktuella propositionen kandet enligt utskottets mening givetvis diskuteras om den ordning som valdes vidsekretesslagens fillkomst är rationell. Utskottet instämmer emellerfid iföredragande statsrådets uppfattning att det inte finns underlag för någonprincipiell förändring av sekretesslagens systematik. Liksom under dentid lagen har varit i kraft får man därför avhjälpa eventuella brister medkompletteringar av de primära sekretessreglerna. Den nu aktuella proposifionenär ett exempel på detta. På samma sätt har ändringar gjorts i lagen vid en radtidigare Ullfällen. Beträffande de frågor som tas upp i ()motion vill utskottet i första hand hänvisa fill det i det föregående återgivnauttalandet i propositionen med förslagtill ny sekretesslag. Även om vissa skäl kan tala för KU 1986/87:9 att sammastränga sekretess skall gälla för försäkringskassorna som inom sjukvården ochsocialtjänsten när det gäller integritetskänsliga uppgifter om patienter inomsjukvården är det således enligt utskottets uppfattning av stor vikt attmöjligheten till insyn i den myndighetsverksamhet som bedrivs avförsäkringskassorna inte helt går förlorad. Utskottetvill också understryka att bestämmelsen i 14 kap. 3 § sekretesslagen omuppgiftsutbyte mellan myndigheter efter en intresseavvägning förutsätter enrestriktiv tillämpning och att det i första hand är den myndighet som har handom uppgifterna som skall avgöra om intresset att lämna ut uppgifterna ärfilllräckligt starkt. Medanledning av vad som anförs i motionen om en begränsning av antalet närvarandehandläggande tjänstemän vid behandlingen av enskilda ärenden vill utskottetframhålla att integritetskänsliga uppgifter givetvis aldrig bör bli kända inomen större krets anställda vid myndigheten än som är absolut nödvändigt. Tillmyndighetsrutinerna bör också enligt utskottets mening höra attminnesanteckningar med integritetskänsliga uppgifter i allmänhet inte lämnastill andra tjänstemän eller ledamöter än sådana som direkt deltar ihandläggningen av det enskilda ärendet. Utskottet,som inte finner det påkallat med något särskilt inifiativ från sidai de i motionen aktualiserade frågorna, anser att motionen bör förklarasbesvarad med vad utskottet anfört i det föregående. Fråganom sekretess i rättshjälpsärenden som tas upp i () motion har vidett par tidigare tillfällen behandlats av utskottet, som inte funnit skäl attutvidga sekretessen på sätt som föreslagits i mofionen. Utskottet harfortfarande samma inställning och avstyrker således motionen. Beträffandefrågor om sekretess hos fritidsnämnder som behandlas i motion K407 av LenaÖhrsvik (s) har utskottet samma inställning som redovisades vid förra (KU 1985/86:13). Utskottet är således inte berett att utan närmare utredningfrångå sin principiella inställning att sekretessen inte utan starka skäl börutvidgas. Mofionen avstyrks således. BlendaLittmarck (m) tar i sin motion upp frågan om sekretessen mellan sjukvård ochsocialstjänst. Som framhålls i motionen föreligger på dessa verksamhetsområdeningen rätt att med stöd av 14 kap. 3 § sekretesslagen lämna ut hemligauppgifter, dvs. efter en intresseawägning. Enligt motionen är detta särskiltanmärkningsvärt i fråga om narkofikamissbrukare, som skrivs ut från ett sjukhusoch ofta är i behov av efterbehandling som är samordnad med de socialamyndigheterna. Utskottethar tidigare intagit en avvaktande inställning fill sekretesslagens regelsystem när det gäller sekretess mellan myndigheter. Det är fortfarande utskottets uppfattning att frågan kan behöva ses över när tillräckliga , erfarenheter erhållits avden nuvarande ordniiigen. Mofionen föranleder utskottet att framhålla att dethär är fråga om mycket integritetskänsliga uppgifter som i och för sigmotiverar sträng sekretess. Utskottet vill också peka på att ett uppgiftsutbytealltid kan ske efter vederbörande patients samtycke. Det bör vidare tilläggasatt viss utvidgad uppgiftsskyldighet när det gäller uppgifter inom sjukvårdenoch föreslås för veneriska sjukdomar i proposifion 1986/87:2angående effektivare insatser mot sprid- ningen av /HTLV-III somför närvarande är under behandling i KU 1986/87:9 socialutskottet.Utskottet har i yttrande till socialutskottet tillstyrkt ifrågavarandelagändring. Med det anförda avstyrks motionen. 1. beträffandesekretessen vid försäkringskassa och arbetsförmed ling , att förklararmotion /87:K101 besvarad med vad utskottet anfört, 2. beträffande sekretessen förfritids-och ungdomsledare att avslår mofion 1985/86:K407, 3. beträffande sekretessen mellansjukvård och socialtjänst att avslår motion 1985/86:K410,' 4. beträffande sekretessen irättshjälpsärenden att avslår motion 1985/86:K413, 5:beträffande ärendet i övrigt att med bifall till proposition1986/87:3 och med anledning av motion 1985/86: Ju805 antar det i propositionenintagna förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Närvarande:OUe (), (), (), (), (), (), (), SörenLekberg (s)*, (), i (m), (), (), ()*, () ochBo Hammar (vpk)*. *Ej närvarande vid justeringen. avBerfil Fiskesjö och (båda c) vilka ansett delsatt utskottet beträffande sekretessen hos rättshjälpsnämnder m.m.,i stället fördet stycke på s. 5 som börjar "Frågan om" bort anföra: Utskottetansluter sig till den i () motion framförda krifiken vad gäller sekretesskyddet i vissa rättshjälpsärenden. Enhgt utskottets mening bör därför regeringen låta företa en översyn av de aktuella bestämmelserna i syfte att komma fill rätta med de påtalade problemen. Motionen tillstyrks således. dels att utskottets hemställan under mom. 4 bort haföljande lydelse: 4. beträffande sekretessen i rättshjälpsärenden att riksdagenmed bifall till motion 1985/86:K413 ger regeringen fill känna vad utskottetanfört. avAnders , i och (alla m). Vianser att starka skäl talar för bifall till de krav som framställs i såvälGullan som i motion. Vi anser oss emellertid kunnanöja oss med att markera vår inställning på detta sätt och noterar utskottetspositiva skrivning beträffande de båda rhotionerna.