bet · GA01BoU1 · 1986-12-31 00:00:00 — Utskottet ifrågasätter om den föreslagna ordningen är ändamålsenlig.Den kan sålunda medföra att kommunens beslut i fler successiva omgångaröverklagas enligt kommunalbesvärsordningen och därefter - eller kanskesamtidigt - blir föremål för tvist hos fastighetsdomstolen. Ett kommunaltbeslut kan i princip verkställas utan hinder av att kommunalbesvär anförts, menkan också inhiberas av kammarrätten eller regeringsrätten. Det kommunalabeslutet gäller, oavsett om det inhiberats eller ej, inte som exekutionstitelmot en fastighetsägare. Om en tvist pågår hos fastighetsdomstolen,kan denna förordna om säkerhetsåtgärder eller omedelbar verkställighet även avett kommunalt beslut som inte vunnit laga kraft. fördakommunalbesvärs- och fastighetsdomstolsprocesser kan således föranledakomplikationer. Utskottet finner eftersträvansvärt att möjligheterna tillfierfaldig prövning inskränks. Ett sätt att göra detta är att reserverakommunalbesvärsprövningen för de generella besluten och fastighetsdomstolsmålenför beslut som har direkt verkan för enstaka fastigheter. BoU 1986/87:1 . Ettkommunalt beslut om fördelningsgrunder oeh om principer för jämkning BoU1986/87:1 avkostnader och betalningsvillkor liknar mycket sådana taxebeslut som 9Regionplan traditionelltomfattas av kommunalbesvärsprövning. Beslut som närmast har karaktärenav fillämpning av en sådan "taxa" har däremot inte så mycket gemensamtmed andra kommunalbesvärsmål. Sådana beslut bör också kunna prövasi sak i större omfattning än kommunalbesvärsordningen medger ochleda fram till ett bindande avgörande. Beslut som har direkt verkan förangivna fastigheter bör sålunda - om tvist uppstår - kunna prövas Med hänvisning till vad nu anförts förordar utskottet att13 kap. 1 § 4 erhåller följande lydelse: 4. kommunfullmäktiges och kommunala nämnders beslut omgrunderna för skyldighet att betala kostnader för gator och andra allmännaplatser och om generella villkor för sådan betalning, och att 15 kap. 8 § första stycket får följande lydelse: Tvist mellan kommunen och fastighetsägare om ersättningför gatukostnader och kostnader för andra allmänna platser och om villkorenför betalning av sådan ersättning prövas av den fastighetsdomstol inom varsområde fastigheten är belägen. Kommunala beslut enligt PBL, som inte avses få överklagasmed kommunalbesvär, föreslås i 13 kap. 2 § få överklagas genom besvär hoslänsstyrelsen. Som framgått av det ovanstående avses med propositionsförslagetatt inte skall ha någon befattning med besvär igatukostnadsfrågor. Utskottet instämmer häri. En inskränkning av möjlighetenatt anföra kommunalbesvär bör därför inte heller öppna någon besvärsväg tilllänsstyrelsen . Detta bör klarläggas genom att ett andra stycke läggs till 13kap. 1 § av följande lydelse: Andra beslut rörande gatukostnader än de som anges iförsta stycket 4 får ej överklagas. Att tvister rörande gatukostnader prövas avfastighetsdomstol framgår av 15 kap. 8 §. öm frågor om mark- och vattenområden som angår flerakommuner behöver utredas gemensamt eller om flera kommuners översiktligaplanering behöver samordnas får regeringen - om utrednings- ochsamordningsverksamheten inte kommer till stånd på annat sätt - utse ettregionplaneorgan som skall ha hand om verksamheten (regionplanering). Ilagförslaget regleras i 7 kap. utformningen av och innehållet iregionplaneringen. Till regionplaneorgan kan regeringen förordna ett befintligtkommunalförbund, alternativt kan förordnas att berörda kommuner skall bilda ettsärskilt regionplaneförbund. Regionplan gäller i högst . Regionplaneorgan skall inte utses om kommunerna meraallmänt motsät ter sig det. Ett regeringsbeslut om förordnande av regionplaneorgan bör omfattas av ett brett intresse från de kommuner som kommer i fråga som 93 medlemmar.Om det, vid remissbehandling av en framställning i saken, visar sig att detföreligger ett utbrett motstånd mot ett statligt förordnande bör beslut intemeddelas. Dock skall inte en kommun genom en vetorätt kunna förhindra attregionplanering kommer till stånd. I propositionen anges att för särskildabestämmelser skall gälla om regionplaneringen. Liksom skall detavseende detta län vara möjligt att även efter PBL:s ikraftträdandekvarstår som huvudman för regionplaneringen. Den nu gällande särskilda lagen omregionplaneringen i föreslås ersatt med en ny lag utformad såatt den anpassas till PBL:s regelsystem. I proposition 1985/86:90 medföljdlagstiftning till PBL m. m. läggs fram förslag till lag om regionplaneringför kommunerna i . Denna proposition kommer utskottet attbehandla senare under innevarande . I den under allmänna motionstiden väckta motionen1984/85:783 (m) yrkas att de särskilda bestämmelserna angåenderegionplaneringen i inte skall tas med i PBL-förslaget och attriksdagen som sin mening ger regeringen detta till känna. Motionärerna anseratt regionplaneringen i skall bli ett frivilligt åtagande förkommunerna och inte längre utföras av . Av vad ovan anförts framgår att kommunerna avses få stortinflytande på frågan huruvida regionplanering skall ske eller ej. Sålunda skallregionplaneorgan inte utses om berörda kommuner mera allmänt motsätter sig attså sker. Beträffande frågan om i vilka former regionplaneringen skall ske bör idenna fråga de berörda kommunernas uppfattning tillmätas stor vikt. Detta ärockså utgångspunkten i propositionen. Vad rör regionplaneringen i Stockholmslän framgår av propositionen (s. 194) att såväl som ,och andra kommuner i länet tillstyrker att iStockholms län kvarstår som huvudman för regionala frågor. Enligt utskottetsmening saknas skäl för att göra det i motion 1984/85:783 (m) begärdafillkännagivandet om formerna för regionplaneringen i . Dennafråga bör avgöras i enlighet med vad i propositionen förordats. I lagrådets yttrande överföljdlagstiftningen till ny PBL anförde lagrådet bl. 1985/86:90 s.377) beträffande ett förslag till lag om regionplanering för kommunerna iStockholms län följande. I förslaget föreskrivs att landstingskommunen skallvara regionplaneringsorgan för kommunerna i länet. Denna bestämmelse kanknappast anses röra handläggningen av frågan om regionplanering. I 7 kap. 1 §tredje stycket PBL anges emellertid: "För handläggningen av frågor omregionplanering för kommunerna i finns särskildabestämmelser." Eftersom regeln i PBL närmast får anses ha en konsfitutivverkan bör lagrummet ges följande lydelse: "För regionplanering för kommunernai finns särskilda bestämmelser." Utskottet förordar att denav lagrådet föreslagna ändringen genomförs. Efter att propositionen om en ny PBL beslöts harregeringen genom proposition 1984/85:216 beslutat förelägga förslagom ny kommunalförbundslag. På förslag av (KU 1985/86:3)antog proposition 1984/85:216. Kommunalförbundslagen (1985:894) BoU1986/87:1 9 Regionplan trädde ikraft då lagen (1957:281) om kommunalförbund upphörde attgälla. 17 kap. 1 och 7 §§ PBL bör därför hänvisningar tillbestämmelser avseende lagen (1957:281) om kommunalförbund ersättas medhänvisningar fill kommunalförbundslagen (1985:894). Enligt sistnämnda lag kanett kommunalförbund ha fullmäktige, styrelse och andra nämnder(kommunalförbund med fullmäktige) eller vara organiserat enbart medförbundsdirekfion (kommunalförbund med förbundsdirekfion). I proposition(1984/85:216 s. 30) anfördes att kommunerna och landstingskommunerna självaborde bestämma vilken av de två organisationsformerna som skulle gälla för detmellankommunala samarbetet. Såvitt utskottet kan bedöma fårorganisa-fionsformen kommunalförbund med fullmäktige anses vara den av de tvåorganisationsformerna som är mest lämpad att vara regionplaneorgan i den månett kommunalförbund utses för denna uppgift. Sammanfattningsvis föreslår utskottet att i 7 kap. 1 §andra stycket PBL orden "lagen (1957:281) om kommunalförbund" byts utmot orden "kommunalförbundslagen (1985:894)". I 7 kap. 7 § första stycket bör orden "11 § lagen(1957:281) om kommunalförbund" utbytas mot orden "2 kap. 13 §kommunalförbundslagen (1985:894)". Vidare bör i likhet med vad som beträffande översiktsplanföreskrivs i 4 kap. 13 § i 7 kap. 7 § andra stycket anges att regionplanerskall sändas, förutom till länsstyrelserna inom regionen, även till statensplanverk. Vad i övrigt föreslagits i propositionen om utformning av7 kap. har inte givit utskottet anledning till erinran eller särskiltuttalande. BoU1986/87:1 10 Bygglov, rivningslov och marklov 10Bygglov, rivningslov och marklov 10.1 Allmänt om bygglovspliktens omfattning Enligt regeringsförslaget bör i angesde åtgärder som normalt skall omfattas av bygglovsplikt - detta oavsettplanförhållandena. Förslaget innebär att det nuvarande sambandet mellandetaljplan oeh bygglovsplikt består. Bygglovsplikten föreslås sålunda bli meromfattande inom detaljplanelagda områden. Det förordade systemet innebär alltsåatt det med generella bestämmelser anges vilka åtgärder som alltid är bygglovspliktiga(1 och 2 §§). Med särskilda bestämmelser anges vilka åtgärder som alltiderfordrar bygglov inom detaljplanelagda områden (3 §). Vissa åtgärder avseendeen- och tvåbostadshus föreslås undantagna frän bygglovsplikt (4 §). Förslagetinnebär vidare att kommunerna skall ha möjlighet att både öka och minskabygglovspliktens omfattning (5 och 6 §§). Bygglovspliktens omfattning från mer principiellautgångspunkter tas upp i tre motioner från den allmänna mofionstiden . Med hänvisning fill behovet av att främja en levandelandsbygd föreslås i motion 1984/85:664 (m) att åtgärder skall vidtas för attundanröja hinder i mark- och planpolitiken för landsbygdens utveckling. Imotiveringen härför-som återfinns i motion 1984/85:657 - framhålls att rättenatt bebygga icke planlagt område skall slås fast och att bygglov därför skallkunna vägras endast avmycket klara skäl. I motion 1984/85:2684 (m) föreslås att byggande utanförplanlagt område skall vara helt fritt. Utskottet delar inte uppfattningen i de nu aktuellamotionerna att det skulle vara möjligt att helt undanta byggande utanförplanlagt område från bygglovsplikt. Det finns enligt bostadsutskottets meningett klart uttalat behov av en bygglovsprövning för vissa åtgärder oavsettplanförhållandena. Motionerna 1984/85:664 (m) och 2684 (m) avstyrks medhänvisning till det nu anförda. Enligt motion 1984/85:2801 (fp) yrkande 12 såvitt nu är ifråga är det inte nödvändigt att ställa lika stränga krav på bygglov i glesbygdsom i tätbebyggelse. Som framgår av framställningen ovan innebär regeringensförslag att bygglovsplikten görs mer omfattande inom områden med detaljplan.Inom icke planlagda områden - dvs. i huvudsak i glesbygd - kommer det sålundainte att erfordras bygglov för olika åtgärder i samma utsträckning som inomdetaljeplanelagda områden. Motionens allmänt hållna förslag om att det inte börställas krav på bygglov i samma utsträckning i glesbygd som i tätbebyggelsefår sålunda anses tillgodosett som princip genom det nu föreliggande förslaget.Motion 1984/85:2801 (fp) yrkande 12 såvitt nu är i fråga avstyrks medhänvisning härtill. Till den närmare utformningen och omfattningen avbygglovsprövningen återkommer utskottet nedan. 1 detta avsnitt tar utskottet upp en av lagrådet i sittyttrande aktualiserad fråga om terminologin i lagförslagets 8kap. Lagrådet framhåller i sitt yttrande attdet i kapitel 8 finns ett flertal bestämmelser i vilka det sägs att kommunen idetaljplan eller områdesbestämmelser "föreskriver" något. Ordet"föreskriva" bör enligt lagrådets mening i lagspråket endast begagnasnär det är fråga om normer. I bestämmelserna bör därför terminologin i aktuellthänseende inte knyta an till normgivning utan till den rättsliga kategorinförvaltningsbeslut. I stället för ordet "föreskriva" bör enligtlagrådet i de ifrågavarande bestämmelserna begagnas t. ex. orden"besluta", "bestämma" eller "medge". På motsvarandesätt förordar lagrådet att det i några sammanhang begagnade ordet"föreskrift" utbyts mot "bestämmelse". delar vad lagrådet anfört i nu aktuelltavseende. Utskottet förordar sålunda att terminologin i 8 kap. ändras ienlighet med lagrådets förslag. I anslutning härtill bör även det i 14 kap. 8 §använda ordet "föreskrifter" bytas ut mot "bestämmelser". Avslutningsvis tar dessutom utskottet i detta avsnitt uppden terminologiska frågan såvitt rör begreppen "byggnader, andraanläggningar och anordningar" - detta i avsikt att ge lagstiftningen enenhetlig utformning. För att beteckna olika slag av konstruktioner används iregeringens lagförslag begreppen byggnader, andra anläggningar och anordningar.Någon egentlig definition av vad de olika begreppen omfattar görs emellertidinte. Av framställningen i propositionen framgår dock att begreppet anordninginte har någon självständig ställning i PBL, utan att det har använtsför att beteckna små anläggningar. De regler som gäller för andra BoU1986/87:1 10 Bygglov, rivningslov och marklov anläggningarän byggnader gäller sålunda i tillämpliga delar också för anordningar. Det framstår mot bakgrund härav inte som nödvändigt att ilagtexten särskilt ange att bestämmelserna omfattar såväl andra anläggningar änbyggnader som anordningar. Enligt bostadsutskottets mening kan begreppetanordningar utmönstras ur lagtexten i de lagrum där det använts som komplementtill andra anläggningar. Vad som stadgas om andra anläggningar än byggnaderfår sålunda anses omfatta också anordningar. Utskottet förordar därför att deaktuella lagrummen i såväl 8 kap. som i övriga kapitel ändras i enlighethärmed. BoU1986/87:1 10 Bygglov, rivningslov och marklov 10.2 Bygglov för byggnader Regeringen föreslår att den generella bygglovsplikten förbyggnader - 8 kap. 1 § första stycket - skall omfatta - uppförande avnya byggnader - inredning ochianspråktagande för väsentligen ändrat ändamål - vissa invändigaändringar. I propositionen (s. 256) framhålls att det torde rådaallmän enighet om att uppförandet av nya byggnader i princip bör föregås avbygglovsprövning. Utan kräv på bygglov får man dock enligt förslaget uppförahögst två uthus eller andra liknande fristående byggnader, s. k. friggebodar.Denna fråga behandlar utskottet närmare nedan. I anslutning till bestämmelserna i 8 kap. 1 § framhållerjordbruksutskottet i sitt yttrande JoU 1985/86:2 y att räckvidden avbygglovsplikten enligt denna bestämmelse bl. a. blir beroende av hur begreppetbyggnad definieras. hänvisar härvidlag till den utförligaredovisning av rättspraxis som lämnas i propositionen (s. 673). Av dennaredovisning framgår bl. a. att konstruktioner som ger samma visuella intrycksom ett hus har ansetts som byggnad trots att de saknat utrymmen för människoratt uppehålla sig i. Härav drar jordbruksutskottet slutsatsen att t. ex. störresilo-byggnader och spannmålstorkar m.m. kommer att betraktas som byggnader iförevarande hänseende. instämmer i vad jordbruksutskottet anförti nu aktuell del. Till frågan om möjligheten attgenom kommunala beslut inskränka bygglovspliktens omfattning utöver vad somföreslås i propositionen återkommer utskottet nedan (avsnitt 10.2.5.1). 10.2.2Bygglov för statens och landstingskommunernas byggnader Enligt regeringsförslaget kommer staten ochlandstingskommunerna fortsättningsvis inte att vara befriade från skyldighetenatt söka bygglov. Inre åtgärder (8 kap. 1 § andra stycket 4 och 5) i byggnadersom fillhör staten eller landstingskommunerna föreslås dock inte omfattade avbygglovsplikten. I motion 1985/86:70 (fp) föreslås dels att det generellakravet på bygglov 7 1986/87. inte skallgälla byggnader som ägs av landsting - yrkande 1, dels att BoU 1986/87:1nuvarande bestämmelser om anmälningsplikt tas in i PBL-yrkande 2. Enligt 10Bygglov, rivningsmotionären ger den av regeringen föreslagna ordningen ettonödigt dubbel- lov och marklov arbete som är både tidsödande ochkostnadskrävande för såväl landsting som kommun. Utskottet delar bostadsministerns uppfattning att statenoch landstingskommunerna inte längre bör vara befriade från skyldigheten attsöka bygglov. Som anförs i propositionen (s. 257) bör dock prövningen ihuvudsak avse lokaliseringsfrågan, åtgärdens förenlighet med gällande plan samtden yttre utformningen. Utskottet tillstyrker således regeringens förslag idenna del och föreslår att anta 8 kap. 1 § första och andra styckena.Motion 1985/86:70 (fp) avstyrks med hänvisning härtill. 10.2.3 Jord- och skogsbrukets ekonomibyggnader 1 fråga om jord- och skogsbrukets ekonomibyggnader innebärregeringsförslaget följande. Inom områden med detaljplan krävs bygglov för att uppföra,bygga till eller på annat sätt ändra sådana byggnader - 8 kap. 3 § förstastycket 3. Utanför detaljplan erfordras bygglov endast för ianspråktagandeeller inredning för väsentligen ändrat ändamål - 8 kap. 1 § tredje stycket. I partimotion 1985/86:69 yrkande 6 föreslåsatt jord- och skogsbrukets driftsbyggnader endast skall omfattas avbygglovsplikt inom områden med detaljplan. tillstyrker i sitt yttrande JoU1985/86:2 y regeringsförslaget i vad avser bygglovsplikten förekonomibyggnader och avstyrker därmed yrkande 6 i motion 1985/86:69 (c) om attbygglovsplikten enbart skall gälla inom detaljplaneområde. 1 sammanhangetunderstryker jordbruksutskottet att bygglovsplikt för ekonomibyggnader utanfördetaljplaneområde inte avses gälla generellt, utan beslutas särskilt genomområdesbestämmelser. En förutsättning för detta är att det föreliggersärskilda skäl, vilket enligt jordbruksutskottet torde innebära attifrågavarande befogenhet kommer att utnyttjas restriktivt. Som exempel påsådana skäl anförs i propositionen (s. 703) att området är känsligt med hänsyntill landskapsbilden eller bebyggelsens karaktär. Det kan också vara så attvissa slag av ekonomibyggnader i nära anslutning till ett bostadsområde kanbehöva prövas med hänsyn till risken för immissioner. Avslutningsvis uttalarjordbruksutskottet att det anförda i viss utsträckning bör kunna tillgodosesyftet med motionsyrkandet. Bostadsutskottetansluter sig till jordbruksutskottets uppfattning. 10.2.4 Bygglov inom detalj planelagt område 1 förslaget till 8 kap. 3 § har tagits in bestämmelser omen utökad bygglovsplikt för vissa åtgärder inom områden med detaljplan.Utskottet delar uppfattningen att de aktuella åtgärderna bör fordra bygglov inomdetaljplanelagt område. Däremot ger paragrafens första stycke 1 intryck av attdet skulle finnas en åtskillnad mellan utbyte av tak- och fasadmaterial ochsådana ändringar som avsevärt påverkar en yttre utseende. sådanskillnad är dock inte avsedd (se prop. s. 693). För att bättre bringa lagtexteni överensstämmelse med motiven föreslår utskottet att i det aktuella stadgandetordet "sådana" byts ut mot ordet "andra" och' ordet"byggnadens" byts ut mot ordet "deras". Dessutom bör sista meningen i paragrafens andra styckeändras med avseende på den hänvisning som där görs till 8 kap. 5 § - detta medanledning av de ändringar som görs i sistnämnda paragraf och som utskottetbehandlar i det följande (avsnitt 10.2.6.1). Den aktuella meningen bör sålundages följande lydelse: "Enligt 5 § får kommunen medge undantag från kravetpå bygglov enligt första stycket." BoU1986/87:1 10 Bygglov, rivningslov och marklov 10.2.5SärskUda bestämmelser för en- eller tvåbostadshus Nuvarande byggnadslagstiftning innehåller bestämmelser omundantag från kravet på lov till vissa åtgärder som rör en- ellertvåbostadshus. Undantagsbestämmelserna gäller också vissa byggnader som hörtill sådana hus. Dessa bestämmelser föreslås av bostadsministern överförda tillPBL. Detta betyder att följande åtgärder enligt 8 kap. 4 § föresläs befriadefrån kravet på bygglov för en- och tvåbostadshus. - va-åtgärderavseende egen va-anläggning - färga ombyggnad inom detaljplan - skydda uteplatsmed mindre plank m.m. - uppföra högsttvå komplementbyggnader om tillsammans högst 10 m Jämfört med dagens reglerföreslås dock den förändringen att komplementbyggnader, skärmtak, mur ochplank m.m. skall få placeras närmare gränsen än 4,5 m under förutsättning avatt de grannar som berörs inte har något att invända mot placeringen. Enöverenskommelse av detta slag mellan grannar kan dock inte gå utöver vadkommunen - genom detaljplan eller områdesbestämmelser - beslutat om minstaavstånd mellan byggnader. Förslaget innebär dessutom att någon begränsning ikomplementbyggnadernas användningssätt inte görs. partimotion 1985/86:69 innefattar krav påminskad bygglovsplikt. Motionens yrkande 5, som det uppfattats avbostadsutskottet, innebär bl.a. ett krav på en utsträckt bygglovsbefrielse ävenför en- och tvåbostadshus med avseende.på om- och tillbyggnader. Enligt bostadsutskottets mening bör en reform avbyggnadslagstiftningen i möjligaste mån innebära förenklingar i reglerna ombygglov. De av regeringen förordade förändringarna i bygglovsplikten för en-och tvåbostadshus utgör också ett steg i en sådan riktning. Enligt utskottetsuppfattning bör dock övervägas om inte ytterligare lättnader kan åstadkommasför denna bebyggelse. Som anförs i propositionen bör en utgångspunkt härvidvara att bygglovsbefrielse bör kunna föreligga när varken grannintressena ellerde allmänna intressena påfordrar någon kontroll från samhällets sida. För storadelar av den glesare bebyggelsen på landsbygden torde således någon sådankontroll inte behöva ske när det gäller mindre om- och tillbyggnader av en- Detta har också kommit till uttryck i förslaget till PBL. Enligtförslaget ges kommunerna möjlighet att införa bygglovsbefrielse för denaktuella typen av åtgärder genom områdesbestämmelser. Detta är en enligtutskottets mening i och för sig framkomlig väg för att uppnå de eftersträvadeförenklingarna av bygglovsreglerna. De ändringar i det ursprungliga förslagetavseende bl. a. områdesbestämmelserna som utskottet förordat för att undvikakonflikter med regeringsformens normbegrepp gör en sådan lösning mindrelämplig. Enligt de av bostadsutskottet förordade ändringarna kaninstitutet områdesbestämmelser endast användas för begränsade områden.Dessutom innebär utskottets förslag i denna del att en fastighetsförteckningalltid skall upprättas inför antagande av områdesbestämmelser. Sammantagetmedför detta att det framstår som administrativt krångligt att genom områdesbestämmelseråstadkomma den eftersträvade bygglovsbefrielsen för de relativt stora områdensom bör kunna omfattas av en sådan förenkling. Enligt utskottets mening bördärför bestämmelserna i stället utformas så att mindre om- och tillbyggnad aven- och tvåbostadshus i områden utan samlad bebyggelse befrias frånbygglovsplikt genom ett direkt stadgande i PBL. Kommunerna bör dock genomområdesbestämmelser ges möjlighet att införa bygglovsplikt för de aktuellaåtgärderna där så erfordras för att tillvarata grannars intressen, avkulturhistoriska eller miljömässiga skäl eller för att undvika permanentboendei fritidshus. Skall den bygglovsbefriade åtgärden utföras närmare tomtgräns än4,5 m skall grannes medgivande inhämtas (se prop. s. 697). 1. bebyggelsegruppenutgörs av 1020 hus, och 2. de bebyggdatomterna gränsar till varandra eller åtskiljs endast av väg, parkmark o. d. Tomtmark definieras i sin tur i detta sammanhang enligtfastighetstaxeringslagen (1979:1152), avdelning 1, 2 kap. 4 §. Det bör i detta sammanhang noteras att befrielsen från attsöka bygglov naturligtvis inte innebär någon befrielse från de krav påbyggnader som angetts i 3 kap. Vidtagna åtgärder skall således i skäligutsträckning uppfylla lagens krav på bl. a. hållfasthet, energihushållning ochhandikappanpassning. Vidare skall åtgärderna utformas på ett sätt som ärlämpligt med hänsyn till landskapsbilden samt fill natur- och kulturvärdena påplatsen. Det bör också erinras om att bestämmelserna i 3 kap. 12 § innebär attbyggnader som är särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk,miljömässig eller konstnärlig synpunkt eller som ingår i en samlad bebyggelseav denna karaktär inte får förvanskas. Även om den enskilde i och för sig ärskyldig att följa dessa bestämmelser är det enligt utskottets mening angelägetatt kommunerna noggrant inventerar den kulturhistoriskt värdefulla bebyggelsengenom t. ex. kulturminnesvårdsprogram samt, när så erfordras, utfärdarområdesbestämmelser.