bet · GA01LU22 · 1986-12-31 00:00:00 — Enligt motionären bör den som beställt en flygbiljett också vara säker påatt få följa med det flygplan som han bokat plats på, och det är därför mycketotillfredsställande att SAS medvetet bokar in fler passagerare än flygplanetkan ta. Denna medvetna överbokningspolitik anser motionären inte bör fåförekomma utan bör stoppas genom ändrad konsumentlagstiftning, och i motionenbegärs ett tillkännagivande i enlighet härmed. Utskottet har erfarit att har haftöverläggningar med SAS om de rutiner som bolaget tillämpar i samband med överbokning av passagerare på vissa flygningar. Överläggningarna har lett till en överens kommelse av angående principer för överbokning och serviceåtgärder gentemot passagerare som saknar transport på grund av överbokning. Överläggningarna har också resulterat i att SAS i sina ' befordringsvillkor tagitin en bestämmelse som ger den passagerare som LU 1986/87:22 avvisas enuttrycklig rätt till ersättning. Ilikhet med motionären anser utskottet att det frän konsumentskyddssynpunktinte kan anses godtagbart att passagerare som beställt plats till enflygförbindelse sedermera saknar transport på grund av överbokning. Attöverbokning allmänt tillämpas av flygbolagen har samband med de befordringsvillkorsom gäller och som fastställts av (1 ). Enligt dessa har passagerare som bokatplats på ett plan men inte utnyttjar platsen ändå kvar sin rätt till transport.Eftersom det inte är ovanligt att passagerare underlåter att utnyttja beställdplats anser sig flygbolagen av praktiska och ekonomiska skäl inte kunna upphöramed överbokningssystemet. Motden angivna bakgrunden får den överenskommelse som träffats mellankonsumentverket och SAS anses innebära en godtagbar lösning av problemet medöverbokningar. Något uttalande från sida är därför inte erforderligt.Utskottet utgår dock ifrån att följer utvecklingen på områdetoch tar initiativ till de ytterligare åtgärder som kan visa sig påkallade. Meddet anförda avstyrker utskottet bifall till motion L701. Imotion L711 (fp) begärs ett fillkännagivande om behovet av en ombudsman förgranskning av insamlingar som sker för humanitära och välgörande ändamål.Motionären anför att sådana insamlingar kontrolleras av Stiftelsen förinsamlingskontroll (SFI), som i detta syfte förfogar över s. k.kontrollgi-rokonton (90-konton) hos postgirot och bankgirot. Emellertid har endel mindre organisationer och sammanslutningar som bedriverinsamUngsverk-samhet inte några 90-konton, och det kan därför vara svårt att kontrolleraatt de insamlade medlen alltid används för avsett ändamål. För att förebyggatveksamhet till bistånds- och hjälparbete samt stärka förtroendet för de ,insamlingar som görs bör enligt mofionären en "givarnas ombudsman"inrättas. Genom en sådan ombudsman skulle kontrollen av såväl insamlade medelsom deras användning kunna förbättras, och vidare skulle människor kunna vändasig till denna ombudsman med förfrågningar om olika hjälpbehov. Utskotteterinrar om att frågan om samhällelig kontroll av insamlingar för ideelltändamål behandlades av vid 1979/(prop, 1978/79:111,NU 1979/80:21, rskr. 132), Tanken på offentlig insyn eller kontroll avvisadesdärvid såväl av regeringen som av bl. a, mot bakgrund av den frivilligakontroll som då utövades. gav emellerfid som sin mening regeringentill känna att frågan om fristående företags medverkan vid insamlingar, främstklädinsamlingar, borde beredas ytterligare och att, om undersökningsresultatetgav anledning till det, förslag fill erforderliga åtgärder på området bordeframläggas. Vidtidpunkten för behandling av dessa frågor utövades deri frivilligakontrollen av penninginsamlingar och viss försäljningsverksamhet för ideellt ändamål avNäringslivets granskningsnämnd. den utövade, ingenkontroll av varuinsamlingar. I slutet av är 1980 avvecklades granskningsnämndensverksamhet, och LU 1986/87:22 uppgifterna övertogs av den nybildade Stiftelsenför insamlingskontroll (SFI). Stiftare var , . Centralorganisationen /SR, och Föreningen auktoriserade revisorer. Enligt sinastadgar skall stiftelsen verka för att insarrilingar för ideellt ändamål skerunder betryggande kontroll, att insamling inte belastas med oskäliga kostnader,att sunda marknadsföringsmetoder används på insamlingsområdet och attändamålsenliga metoder för insamlingskontroll utvecklas. SFI förfogar, liksomtidigare , över s. k. kontrollgirokonton hos postgirot ochbankgirot (90-konton), SFI kan enligt stadgarna, till skillnad frängranskningsnämnden, åta sig att kontrollera även annan offenUig insamling änpenninginsamling. SFI:s verksamhet avsåg inledningsvis huvudsakligenkontroll av större ' penninginsamlingar. Härefter riktades emellertid ävenuppmärksamhet mot den typ av varuinsamlingar i samarbete med fristående företagsom särskilt behandlat, I en promemoria fill år1983 redovisade SFI resultatet av en undersökning av marknaden för klädinsamlingaroch de åtgärder som vidtagits av SFI. a. hade SFI utfärdat vissa generellaanvisningar för varuinsamlingar vartill fogats ett standardavtal förinsamlingar i samarbete med fristående företag. Mot den bakgrunden och medhänsyn till det arbete som SFI bedriver uttalade departementschefen iproposition 1983/84:100, bil. 9, att han inte ansåg att det fanns skäl attföreslå ytterligare åtgärder från regeringens sida i frågan. , som delade departementschefens uppfattning,utgick från att regeringen också i fortsättningen skulle följa frågan meduppmärksamhet och ta de inifiativ som kan visa sig nödvändiga (LU 1983/84:28). Mot bakgrund av det anförda och med hänsyn till att den imofionen väckta frågan, enligt vad utskottet inhämtat, har viss anknytning tillpågående arbete inom justifiedepartementet med översyn avstiftelselagstiftningen är utskottet inte nu berett att förorda en offentlig kontrollav välgörenhetsinsamlingar på sätt som begärs i motion L711. Utskottetförutsätter att i den mån några kontrollåtgärder frän samhällets sida kan anseserforderliga regeringen tar initiativ härtill. 1. beträffandeanslag till attriksdagen med bifall fill proposifion 1986/87:100 bilaga 9 punkt C1 tillMarknadsdomstolen för /88 anvisar ett förslagsanslag av 2599000kr., 2. beträffandeanslag till allmänna reklamaiionsnämnden attriksdagen med bifall fill proposifion 1986/87:100 bilaga 9 punkt C 5 och medavslag på motion 1986/87:L712 yrkande 6 till /88 anvisar ett förslagsanslag av , 3, beträffande anslag till LU 1986/87:22 att med bifall fill proposition 1986/87:100 bilaga 9 punkt C 4 och medavslag på motionerna 1986/87:L712 yrkande 5 och 1986/ 87:L716 yrkande 3 tillKonsumentverket för /88 anvisar ett förslagsanslag av 51161000kr., 4, beträffande sammanslagning av statens pris- ochkartellnämnd med konsume/itverket attriksdagen avslår motion 1986/87:L716 yrkande 2, 5, beträffande partssammansatl råd knutet tillalltnä/ina reklama tionsnämnden attriksdagen avslår motion 1986/87:L712 yrkande 7, 6, beträffandekonsumentpolitikens inriktning attriksdagen avslår motion 1986/87:L716 yrkande 1, 7, beträffande information om gällande riktlinjerpå konsument skyddsområdet m. m. attriksdagen avslår motion 1986/87:L705, 8, beträffande viss informationsskyldighet vidextrapriser på livs medel attriksdagen avslår motion 1986/87:L710, 9, beträffandestandardiserad varuinformation attriksdagen avslår motion 1986/87:L712 yrkande 1, 10, beträffandedatastyrd konsumentinformation attriksdagen avslår mofionerna 1986/87:L704 och 1986/87:L712 yrkande 2, 11, beträffandekonsumentverkets varuprovningsverksamhet att avslår motion1986/87:L712 yrkande 3, 12, beträffandekonsumentskydd pä bilområdet att avslår motion 1986/87:L712 yrkande4, 13, beträffandekönsdiskriminerande reklam att avslår motion 1986/87:L718, 14, beträffandeförbud mot krigsleksaker att avslår motion 1986/87:L708, 15, beträffandebegränsning av ljudnivån på leksaker att avslår motion 1986/87:L714, 16, beträffandeöverbokning hos SAS att avslår motion 1986/87:L701, 17, beträffandekontroll av välgörenhetsinsamlingar att avslår mofion 1986/87:L711, Närvarande: (), (), (fp),(), (), (), Kronblad(s), (), (), 20 (m),(), (), (s), HansRosengren (s) och (). Reservationer lu 1986/87:22 Anslag till (mom, 2) (), (), (), (), (), () och MarianneKarlsson (c) anser dels att den del av utskottets yttrande som börjar på s, 5med "Utskottet vidhåller" och slutar på s, 6 med "L712 yrkande6" bort ha följande lydelse: Såsom framhållits i motion L712 har denavsedda decentraliseringen av reklamafionsärenden ännu inte trätt i kraft.Sålunda är tillströmningen av ärenden till i stortsett oförändrad i jämförelse . Den bedömning som riksdagensmajoritet gjorde och som innebar en minskning av anslaget tillnämnden med . var således felaktig. Mot denna bakgrund och då detenligt utskottets mening är angeläget att söka motverka förlängdahandläggningstider och en ökad ärendebalans hos nämnden tillstyrker utskottetförslaget i motion L712 om ökning av anslaget till allmänna reklamationsnämndenmed . för /88. dels att utskottet under moment 2 bort hemställa 2. beträffandeanslag till allmänna reklamaiionsnämnden attriksdagen med anledning av proposition 1986/87:100 bilaga 9 punkt C5 samt medbifall till motion 1986/87:L712 yrkande 6 till Allmänna reklamations/iä/nndenför /88 anvisar ett förslagsanslag av . Anslag till (mom, 3) (), (), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande pä s. 6 som börjarmed "När det" och slutar med "till " bort haföljande lydelse: Enligt utskottets mening bör höjningen av anslaget tillallmänna reklamationsnämnden finansieras genom en motsvarande reducering avanslaget till . Sistnämnda anslag bör således reduceras med . Någon ytterligare reducering av anslaget på sätt som begärts i motionL716 kan utskottet dock inte ställa sig bakom. Utskottet föreslår sålunda attanslaget till verket för nästa budgetår bestäms till , vilketinnebär att utskottet tillstyrker bifall till motion L712 i aktuell del. dels att utskottet under moment 3 bort hemställa 3. beträffandeanslag till attriksdagen med anledning av proposition 1986/87:100 bilaga 9 punkt C4 ochriiotion 1986/87:L716 yrkande 3 samt med bifall till motion 1986/87:L712yrkande 5 till för /88 anvisar ettförslagsanslag av . Anslagtill (mom. 3) LU 1986/87:22 , och (allam) anser dels att den del av utskottets yttrande pä s. 6 som börjarmed "När det" och slutar med "fill " bort haföljande lydelse: Beträffande anslaget till anser utskottetatt det saknas ' skäl för att ge något resurstillskott förnästa budgetår. Som motionärerna i motion L716 framhåller bör finansieringen avde utgifter som kan föranledas av att verket får nya eller utökadearbetsuppgifter ske genom att resurser frigörs genom omfördelningar inomverket. Det är utskottets uppfattning att åtskilligt av vad verket i dagsysslar med bör kunna helt avvecklas. Mot bakgrund härav bedömerutskottet det som möjligt att - utan' att för konsumenterna viktigaarbetsuppgifter behöver eftersättas - inom ramen för ettoförändrat anslag kan fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt.Anslaget till verket bör därför bestämmas fill det belopp som gäller /. Utskottet tillstyrker således bifall tillmotion L716 yrkande 3. Utskottet vill fillägga att den reducering av verketsanslag i förhållande till regeringens förslag som utskottet förordar väl finansierarden anslagshöjning som utskottet ovan förordat i fråga om allmännareklamationsnämnden. dels att utskottet under moment 3bort hemställa 3. beträffande anslag till att medanledning av proposition 1986/87:100 bilaga 9 punkt C4 och motion 1986/87:L712yrkande 5 samt med bifall tUl motion 1986/87:L716 yrkande 3 tillKonsumentverket för /88 anvisar ett förslagsanslag av 50001000kr. Sammanslagning av statens pris- och kartellnämnd med (mom. 4) , och (allam) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "Utskottet erinrar" och slutar med "yrkande 2" bort haföljande lydelse: Utskottet erinrar om att frågan om en sammanslagning avSPK med tidigare varit föremål för behandling. Därvid har näringsutskottet på begäran av lagutskottet yttrat sig i saken (se senast NU 1985/86:6 y). I en till nämnda yttrande bilagd avvikande mening fann de moderata ledamöterna i näringsutskottet att förslaget om en sammanslag ning av SPK med var välmotiverat. I den avvikande meningen betonades att de invändningar som framförts mot tidigare motionsyrkanden med samma syfte saknar tyngd. En konsumentpolitik inriktad pä att fungera som ett medel att stärka marknadsekonomin och sfimulera en fri konkurrens skulle enligt den avvikande meningen på ett naturligt sätt bäras upp av ett sammanhållet organ för pris-, konkurrens- och konsumentfrågor. Vid den i näringsutskottets yttrande omnämnda aviserade översynen av borde uppmärksamheten i första hand inriktas på en förändring enligt förslaget. Enligt lagutskottets mening äger de anförda skälenfortfarande giltighet, LU 1986/87'22 och utskottet tillstyrker såledesbifall till motion L716 yrkande 1. dels att utskottet under moment 4 bort hemställa 4. beträffande sammanslagning av statens pris- ochkartellnämnd rhed attriksdagen med bifall till motion 1986/87:L716 yrkande 2 begär att regeringen ibesparingssyfte lägger fram förslag till en sammanslagning av statens pris-och kartellnämnd med . Partssammansatt råd knutet till allmännareklamationsnämnden (mom. 5) (), (), (), (), (), () och MarianneKarlsson (c) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s, 6 börjarmed "Som ovan" och på s, 7 slutar med "yrkande 7" bort haföljande lydelse: Utskottet konstaterar inledningsvis att de arbetsuppgiftersom det partssammansatta rådet hos. allmänna reklamatipnsnämnden skall ha ärmycket oklara. Sålunda anfördes i proposition 1985/86:121 när förslaget ominrättande av rådet framlades endast att rådet skall ge nämnden vägledning ivissa angivna s. k, policyfrågor. Utskottet ifrågasätter om inte nämnden självbör kunna handha sådana frågor. Att ha ett särskilt råd härför leder enligtutskottets mening till onödig byråkrati och kostnader som inte uppvägsav några vinster. Uppenbarligen anser inte heller regeringen att behovet avett partssammansatt råd hos är särskilt storteftersom, enligt vad utskottet erfarit, regeringen först utsettledamöter i rådet och rådet således ännu inte har påbörjat sin verksamhet. Utskottet vill dock understryka att det givetvis ärangeläget att de erfarenheter som görs i nämndens verksamhet vidareförs tillandra konsumentorgan, t. ex, . Enligt vad utskottet erfaritsker emellerfid en sådan vidareföring från nämnden till . Detär därför angeläget att verkets organisafion är sådan att dessa erfarenheterkan tas till vara i verkets arbete. Utskottet utgår också från attkonsumentverket vidarebefordrar de erfarenheter och kunskaper som samlas hosnämnden till den lokala konsumentverksamheten. Med hänvisning fill det anfördaanser utskottet att något behov av ett partssammansatt råd hos allmänna reklamationsnämndeninte föreligger, och rådet bör således avskaffas. Det anförda bör gesregeringen till känna, dels att utskottet under moment 5 bort hemställa 5, beträffande partssammansatt råd knutet tillallmänna reklama tionsnämnden attriksdagen med bifall till motion 1986/87:L712 yrkande 7 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om att rådet bör . 6, Konsumentpolitikeiisinriktning (mom. 6) LU 1986/87:22 , och (allam) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Utskottet erinrar" och slutar med "avstyrksföljaktligen" bort ha följande lydelse: Utskottet anser att samverkan mellan kompetentakonsumenter och ansvarskännande producenter utgör den främsta vägen för attuppnå konsumentpolitikens mål. Konkurrens i en marknad som präglas av mångfaldens utbudger konsumenter tillgång till varor och tjänster, som prissätts till förkonsumenterna förmånligast möjliga priser. Flera miljoner konsumenters i köputtryckta önskemål påverkar producenterna på långt mera överlägset sätt änpåbud från olika statliga myndigheter. Konsumenterna har enligt utskottets mening rätt att fordraatt de varor som utbjuds på marknaden erbjuder god produktsäkerhet. Samhälletbör ställa resurser till förfogande för att säkerställa att producenternafyller sitt ansvar såvitt gäller produkters och varors säkerhet och lämplighetför det ändamål för vilket de erbjuds till marknaden. Härutöver bör, menarutskottet, samhällets insatser inom det konsumentpolitiska området koncentrerastill att säkerställa att det marknadsekonomiska systemet genomkonkurrensbefrämjande regelgivning stärks och utvecklas - inte minst inom den offentligasektorn. Vidare bör samhället tillhandahålla sädan utbildning som utvecklar densvenske konsumenten till att få en kritisk och granskande syn pä utbudet påmarknaden. En framsynt konsumentpolitik skall, anser utskottet, syftatill att inrikta de samhälleliga insatserna på områden där de verkligen behövsför att skydda dem som kan komma att inta en svagare ställning. En sådan insatsbör ske främst inom ramen för marknadsföringslagen och avtalsvillkorslagen samtgenom branschvisa överenskommelser med näringsidkarnas organisationer. Vad utskottet med bifall till motion L716 yrkande 1sålunda anfört bör ges regeringen till känna. dels att utskottet under mom. 6 bort hemställa 6. beträffande konsumentpolitikens inriktning attriksdagen med bifall fill motion 1986/87:L716 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om konsumentpolitikens inriktning. 7, Standardiserad varuinformation (mom, 9) och (båda fp) anser dels att den del av utskottets yttrande på s, 10 sombörjar med "Utskottet har" och slutar med "yrkande 1" bortha följande lydelse: Utskottet delar den uppfattning som förs fram i motionL712 att en av de mest angelägna konsumentfrågorna är att ge konsumententillgång till ändamålsenlig information om varorna i den vardagligaköpsituationen. Informationen bör därvid utformas så att jämförelser mellanolika alternativ underlättas.I motionen åberopas ett förslag av varuprovningskommittén LU 1986/87:22 (SOU1982:38) Fakta för konsumenter som innebär att man på frivillig väg skulle sökabygga upp ett varudeklarationssystem i samarbete med näringslivet. Utskottetanser att ett sådant varudeklarationssystem med igenkänningstecken skulle gagnaden marknadsföring som seriösa och ansvarskännande företag bedriver ochsamtidigt också göra det lättare för konsumenten att välja rätt vara till rättpris. En utvecklingsmodell kan såsom anförs i motionen - vara den sommöbelbranschen tillämpar. Den branschens "Möbelfakta" är entillförlitlig och av konsumenterna efterfrågad information. Enligt utskottets mening bör därför tainitiativ till att i samarbete med andra organ stimulera till ett frivilligtvarudeklarationssystem för vissa varor. Vad utskottet med bifall till motionL712 yrkande 1 således anfört bör ges regeringen till känna. dels att utskottet under moment 9 bort hemställa 9, beträffande standardiserad varuinformation attriksdagen med bifall till motion 1986/87:L712 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om ett frivilligtvarudeklarationssystem, Datastyrd konsumentinformation (mom. 10) och (båda fp) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 11 sombörjar med "Motioner med" och slutar med "yrkande 2" bortha följande lydelse: Såsom framhållits i motion L712 är rådgivning ochupplysning till den enskilde konsumenten till stor del ett kvantitetsproblem.För att nå ut till konsumenten är inte massmedia som radio, TV och tidningartillräckligt utan man bör ta datatekniken till hjälp. Utskottet anseremellertid - i likhet med motionärerna - att en rad åtgärder mäste vidtas föratt en datorstödd konsumentupplysning pä ett meningsfullt sätt skall kunna förasut till konsumenterna. Sålunda bör branschorganisationerna uppmuntras attsjälva bygga upp konsumentdatabaser med produktfakta och jämförande varuanalyser.Konsumentverket bör i samverkan med industrin arbeta fram praktiska normer ochstandarder för sådana varuöversikter som är direkt avsedda för konsumenten.Konsumentverket bör också komplettera sitt material med datorprogram medkonsumentrådgivning som via t, ex. videotexnätet kan föras ut till konsumentenför körning på hemdatorer. Vidare bör i samverkan medteleverket studera hur konsumentupplysning bedrivs i närstående stora utländskavideotexsystem. bör också uppmuntras att initiera studier avdatoriserad handel med konsumentupplysning. Slutligen bör industrins företrädareuppmuntras att tillsammans med starta prakfiska prov med videotexför konsumentupplysning. I det sammanhanget bör sociala studier överanvändningen göras så att tidiga erfarenheter utan dröjsmål kan tas till varaför att göra denna typ av konsumentupplysning fillgänglig för allt störregrupper i samhället. Enligt vadutskottet nu inhämtat föreligger ett 25 färdigt datorprogram förbudgetrådgivning, och intresset för detta är stort LU 1986/87:22 1 fråga omden försöksverksamhet med videotexsystem för marknadsöversikter somskulle ha påbörjats har den på grund av tekniska problemännu inte startat. Utskottet har dock erfarit att problemen nu i huvudsak ärlösta och försöksverksamheten beräknas kuhna komma i gång ,Utskottet noterar med tillfredsställelse att vissa åtgärder sålunda redanvidtagits. Enligt utskottets mening är detta dock inte tillräckligt för att enmeningsfull datastyrd konsumenfinformation skall komma till stånd, utansamtliga de åtgärder som utskottet redovisat ovan bör Vad utskottet medbifall till mofionerna L704 och L712 yrkande 2 således anfört bör gesregeringen fill känna, delsatt utskottet under moment 10 bort hemställa 10.beträffande datastyrd konsumentinformation au med bifall tillmotionerna 1986/87:L704 och 1986/ 87:L712 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om erforderliga åtgärder för sådankonsumentinformation. varuprovningsverksamhet (mom. 11) UllaOrring och (båda fp) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 13 som börjar med "Enligtvad" och slutar med "sida" bort ha följande lydelse: Såsomframhålls i motion L712 är varuprovningar det som mest efterfrågas avkonsumenterna i samband med konsumentrådgivningen, Varuprovningar är sålundaett beprövat konsumentpolifiskt instrument som kommer konsumenterna till godo.Riktiga provningsmetoder utgör enligt utskottets mening grunden för allproduktutveckling. Utskottet anser dock att det är en nackdel med den nuvarandeprovningsverksamheten, som bedriver på uppdrag, nämligen attdet är fabrikanterna som bestämmer vilka varor som skall provas. För att enprovning skall vara tillfredsställande från konsumentsynpunkt bör allamärkesvaror inom samma varugrupp provas jämsides. Utskottet anser att detföreligger ett starkt behov av att utveckla provningsmetoderna ikonsumentverkets regi samt att även intensifiera det nordiska och europeiskasamarbetet. Genom en utökad provningsverksamhet kan konsumenterna erbjudasbättre produkter som producenterna tillskapar mer ändamålsenligavaror. Mot bakgrund av att även producenterna har ett intresse av provningeftersom hög funkfionsduglighet är ett konkurrensmedel bör en del avprovningsverksamheten kunna finansieras med avgifter,.Enligt utskottets meningbör framtida varuprovningsverksamhet bedrivas enligt deriktlinjer som anförts. Verkets arbetsuppgifter bör vidare kunna omprövas medhänsyn till utvecklingen i samhället och till de behov som varuprovningenfyller. Vad utskottet med bifall till mofion L712 yrkande 3 således anfört börges regeringen fill känna. dels att utskottet undermoment 11 bort hemställa LU1986/87"22 11, beträffandekonsumentverkets varuprovningsverksamhet att med bifallfill motion 1986/87:L712 yrkande 3 som sin mening ger regeringen fill känna vadutskottet anfört om framfida varuprovningsverksamhet, Konsumentskydd på bilområdet (mom. 12) UllaOrring och (båda fp) anser debatt den del av utskottets yttrande på s, 14 som börjar med "Iavvaktan" och slutar med "yrkande 4" bort ha följande lydelse: mening bör avgöranden i fråga om varudeklarationpå begagnade bilar och informationsskyldighet vid repara-fions- och servicearbetenavvaktas.