bet · GA01NU36 · 1986-12-31 00:00:00 — Den leder, säger motionärerna, till administrativt krångeloch extra kostnader för konsumenterna; särskilt olämplig blir den mot bakgrundav den ökande internationella integrationen pä penning- och kapitalmarknaden.Motionärernas yrkande pä denna punkt går ut på att regeringen skall lägga framett nytt lagförslag, enligt vilket bankerna får ökad möjlighet att självaavgöra hur deras utlåning skall vara sammansatt. Det principiella kravet på korlfrislighet för bankernaskreditgivning sammanhänger, framhålls det i propositionen (band 1 s. 199), medatt inlåningen normalt är kortfristig. Bestämmelsen har vunnit hävd. Banklagsutredningenhar föreslagit att den skall bibehållas, och bl.a. hartillstyrkt att så sker. Eftersom bundna lån får lämnas i inte obetydligutsträckning, är bestämmelsen om en i princip ettårig löptid för bankernaskrediter inte så kategorisk som motion 1986/87:N121 (fp) tycks ge vid handen.Utskottet finner de föreslagna bestämmelserna på denna punkt - vilka i det väsentligaöverensstämmer med dem som gäller - vara väl avvägda. Motionen avstyrksalltså i nu berörd del. Bestämmelserna om revision föreslås, som tidigare nämnts,bli placerade i den nya bankrörelselagen. I förhållande till gällande rättinnehåller de vissa nyheter, som i huvudsak innebär en anpassning till deregler som gäller för andra företag än banker. I fortsättningen skall krävasatt sparbanker och centrala föreningsbanker i likhet med bankaktiebolag harminst en auktoriserad revisor och att lokala föreningsbanker har minst enauktoriserad eller godkänd revisor. I motion 1986/87: N123 (c) föreslås att det sistnämndakravet skall mju kas upp. En lokal föreningsbank skulle behöva ha en auktoriserad eller godkänd revisor endast om dess utlåning översfiger 100 milj. kr. Motionä rerna hävdar att bankrörelselagens krav inte medför någon påtaglig för- 27 stärkningav det befintliga kontrollsystemet, eftersom de centrala för- NU 1986/87:36eningsbankernas granskningsarbeté avser även de lokala föreningsbankernasverksamhet. Av de lokala föreningsbankerna, som är ca 400 tillantalet, har ungefär tiondelen en utlåning på över 100 milj. kr. Bestämmelsenatt en godkänd revisor får anlitas innebär, framhålls det i propositionen, ettavsteg från det krav som har ställts upp för de andra bankerna. Utskottet ansluter sig till regeringens ståndpunkt ochfinner inte skäl för ett sådant undantag som motionärerna föreslår. Aktuellaerfarenheter från bankväsendet inkl. föreningsbankssektorn visar att kravenpå kvalificerad revision måste ställas mycket högt. Bl.a. medfördatoriseringen risker för oegentligheter som kan vara mycket svära attupptäcka. Utskottet är inte berett att medverka till någon sänkning av de kravi fråga om revisorernas kompetens som regeringen föreslår. Motion I986/87:NI23(c) avstyrks därför i nu angiven del. Utskottet tillstyrker det förslag till ett nytt tredjestycke i 1 kap. 2 § bankrörelselagen som regeringen har föreslagit i åretsfinansplan och som föranleds av ändrade former för samverkan mellan postverketoch PKbanken (se S.6). Stycket har införts i utskottets version av förslagetlill bankrörelselag i bilaga 1. Även ett i proposition 1986/87:148 föreslagettillägg till 2 kap. 7 §, avseende fondkommissionsverksamheten, har införts ilagförslaget; dess innebörd behandlas senare i betänkandet under rubriken (s. 41). Av redaktionella ändringar som utskottet föreslår kan detfinnas skäl alt nämna följande. Ordet garantifondbevis har justerats tillgarantifonds-bevis; innebörden förblir givetvis oförändrad. Formella skäl talarför att uttrycket "revisor i föreningsbank" i 2 kap. 17 § förstastycket 5 byts ut mot "revisor i banken". Hänvisningen till annat lagrum har i det sammanhanget rättats. 6 § 2 har kravet på att bankerna skall tillställa bankinspektionen"uppgift om de räntesatser som banken under månaden tillämpat vid in- ochutlåning" borttagits. Detta har skett efter påpekande under hand frånbankinspektionen, som har samrått i saken med och statistiskacentralbyrån. Den citerade bestämmelsen finns i lagen (1955:183) om bankrörelsemen tillämpas inte i praktiken. Om sädana uppgifter skulle behövas på nytt harbankinspektionen möjlighet att kräva in dem med åberopande av paragrafensavslutande moment. Andra förbankerna gemensamma frågor NU 1986/87:36 Behovsprövningvid etablering av banker Innanbankaktiebolagslagen, sparbankslagen och föreningsbankslagen kommenteras varför sig, tar utskottet här upp några bestämmelser som i sak är gemensamma förolika kategorier av banker och - med formella differenser förekommer i mer änen av de tre banklagarna. Denförsta av dessa bestämmelser gäller behovsprövning vid etablering av banker.När ett bankaktiebolag, en sparbank eller en föreningsbank bildas, skallstiftarna begära stadfästelse av det konstitufiva dokumentet, som i det förstafallet är bolagsordningen, i det andra reglementet och i det tredje stadgarna.Om regeringen vid sin prövning "finner den planerade rörelsen vara nyttigför det allmänna" skall den stadfästa dokumentet och bevilja banken oktroj- tills vidare, eller, om det är fråga om ett bankaktiebolag, för högst tioår. Bestämmelsen om oktrojprövning finns i 2 kap. 3 § bankaktiebolagslagen, 2kap. 3 § sparbankslagen och 2 kap. 2 § föreningsbankslagen, genomgående itredje stycket. Den egentliga innebörden av kravet på att rörelsen skall varanyttig för det allmänna är, sägs det i propositionen (band 2 s. 7), all denutgör en grund för möjligheten alt stoppa banketableringar i en situation dådet finns tendenser till en från allmän synpunkt osund utveckling mot enöveretablering av bankinstitut. Fråganom behovsprövning berörs i kreditmarknadskommitténs direktiv från år 1983.Erfarenheten har, sägs där, visat att den nuvarande behovsprövningen är svåratt tillämpa. Kommittén bör därför överväga möjligheterna att införa en"omvänd" behovsprövning, innebärande exempelvis all man prövar om dentilltänkta verksamheten bedöms vara oförenlig med en sund utveckling avbankväsendet. Kommittén har övervägt frågan om behovsprövningen i sittdelbetänkande (Ds Fi 1984:20) Utländska banketableringar i . Den fanndet då olämpligt alt reglerna för behovsprövningen skulle ändras enbart förutländska banker; därför förordades att reglerna tills vidare skulle kvarståoförändrade. Kommittén anmälde alt den ämnade återkomma till frågan i sittslutbetänkande. Regeringens redovisning av detta ställningslagande (prop.1984/85:191) föranledde moderata samlingspartiet och att begäraatt en övergång till omvänd behovsprövning i oktrojförfarandet skullegenomföras omgående (NU 1984/85:35 res. I proposition 1986/87:12 uttalarföredragande statsrådet att det finns anledning att återkomma till frågan närkommitténs huvudbetänkande föreligger. Detkan noteras att bestämmelserna om koncession i försäkringsrörelselagen(1982:713) från början var utformade på samma sätt som de nu aktuellaoktrojbestämmelserna. års början gäller i stället att koncessionskall ges om inte den planerade rörelsen bedöms oförenlig med en sundutveckling av försäkringsväsendet. Deberörda oktrojbestämmelserna kritiseras i motionerna 1986/87: N122 (m) och 1986/87:N121 (fp). I den förstnämnda vänder man sig mot tanken att statsmakterna skulle kunna fastställa den lämpliga konkurrens- och servicenivån inom banksektorn. Endast bristande finansiella förutsättning ar utgör, menar motionärerna, motiv för att en bankelablering bör kunna 29 Statsmakternasuppgift bör inskränka sig till kontroll, anför de, NU 1986/87:36 och sammauttalande möter i motion 1986/87:N121 (fp). Hushållens och företagensefterfrågan av finansiella tjänster bör avgöra om behov föreligger, tilläggerman i denna. Båda motionerna går, liksom också motion 1986/87:N434 (m), såviunu är i fråga ut på att regeringen skall anmodas lägga fram förslag om slopandeav behovsprövningen. Liksomregeringen anser utskottet att frågan om hurbehovsprövningen skall varautformad lämpligen bör behandlas liär kreditmarknadskommitténs slutbetänkandeföreligger. Utskottet avstyi;ker därf"ör motionsyrkandena om attriksdagen nu skall rikta en framställning i denna sak till regeringen. Denandra för bankinstituten gemensamma frågan gäller styrelseledamöters medborgarskap.Enligt 7 kap. 3 § bankaktiebolagslagen skall ledamöterna i ett bankaktiebolagsstyrelse vara svenska medborgare - och även, ifall inte undantag särskiltmedges, bosatta i . I ett bankaktiebolag som är bildat av ett utländsktbankförelag får dock högst en tredjedel av styrelseledamöter varautländska medborgare. Huvudbestämmelsen har sin motsvarighet i 3 kap. 3 §sparbankslägen. Föreningsbankslagen 6 kap. 3 § - liksom aktiebolagslagen ochsåväl den gamla som den nya lagen om ekonomiska föreningar (och med den gamlaockså lagen om jordbrukskasserörelsen) tillåter däremot alt dispens kan gesfrån kravet på svenskt medborgarskap. Lagrådet har erinrat om detta förhållandeoch ifrågasatt om inte en dispensmöjlighel för bankaktiebolagen och sparbankernaborde övervägas . Denna tanke avvisas i propositionen. Skälet är förbankaktiebolagens del att det föreslås råda ett absolut förbud för utländskamedborgare och andra utländska rättssubjekt att förvärva aktier i sådana bolag.Föredragande statsrådet hänvisar till att kreditmarknadskommittén har iuppdrag att ta ställning till frågan om möjlighet för utländska rättssubjektatt förvärva aktier i svenskägda banker. Frågan om dispens beträffandemedborgarskapskravet är, menar han, nära förknippad med frågan om utländsktägande. Den borde därför lämpligen övervägas i samband med attkreditmarknadskommitténs förslag i denna del föreligger. Enmera bestämd mening uttrycks i motion 1986/87:N121 (fp). Bolagsstämman bör gesrätt att tillsätta styrelse på grundval av kompetens, sägs det här. Kravet päsvenskt medborgarskap bör följaktligen slopas. Utskottetdelar regeringens uppfattning på denna punkt. Frågan huruvida det skall kunnages dispens från kravet alt bankaktiebolagens och sparbankernasstyrelseledamöter skall vara svenska medborgare bör prövas senare i ett störresammanhang. Motion 1986/87:121 (fp) avstyrks alltså i berörd del. Bankaktiebolagslagen NU 1986/87:36 Förslaget till bankaktiebolagslag innebär i första handatt de associationsrättsliga bestämmelserna för affärsbankerna anpassas tillmotsvarande bestämmelser i akfiebolagslagen (1976: 1385). Sedanaktiebolagslagen kom till har emellertid lagspråket moderniserats.Bankaktiebolagslagen företer därför många formella avvikelser frånaktiebolagslagen på punkter där ingen saklig belydelseskillnad är avsedd.Nyheter av saklig betydelse är bl.a. bestämmelserna om nya finansieringsformer konvertibla skuldebrev och skuldebrev med optionsrätt tUl nyteckning -, omriktade emissioner och om fusion. Bestämmelsen om möjlighet förbankaktiebolagen att öppna filialer utomlands har redan nämnts. Detursprungliga lagförslaget har i ett betydelsefullt hänseende kompletteratsgenom proposition 1986/87:148 om finansiella koncerner m. m. Vad som föreslås ihuvuddelen av denna proposition tar utskottet här först upp till granskning.Fortsättningsvis berörs dels några frågor som har behandlats avriksdagen - det gäller ufiändskt ägande i svenska banker samt bestämmelser omoffentliga styrelseledamöter och om val av styrelseordförande -dels en frågasom har aktualiserats genom affärsbankernas beslut att lämna visst stödtill forskning. Proposifion 1986/87:148 innehåller, såsom framgår av deninledande redo görelsen i detta betänkande (s. 7 f.), regler beträffande förhållandena i en koncern där en bank ingår utan att vara moderbolag. Utgångspunkten är att en bank förutsätts vara ett i juridiskt och ekonomiskt avseende själv ständigt företag. Bankerna är underkastade olika säkerhets- och sund hetskrav; regeringens syfte med de nya bestämmelserna är att skyddsreg lerna inte skall kunna kringgås genom koncernbildningar. Bestämmelser nas huvudsakliga innebörd är följande. Ett bankaktiebolag får som dotter bolag ingå i en koncern endast om ett annat bankaktiebolag är moderbolag; om det finns särskilda skäl får regeringen medge undantag från denna regel. Om regeringen har medgivit att ett bankaktiebolag får ingå i en koncern där moderbolaget inte är bank, skall bankrörelselagens rörelse- och tillsynsregler och bankaktiebolagslagens regler om banks ledning i tillämpliga delar gälla för företagen i koncernen. Vidare finns regler om koncernbidrag, om kapitaltäckning och om förbud för utlänningar att äga aktier. Bestämmelserna skall gälla även redan befintliga koncerner; dis pens skall sökas före utgången av . Vad som har föranlett förslaget är i första hand tillkomsten av den s. k. Gola-gruppen, i vilken bl.a. och Wermlandsbanken ingår som dotterbolag. gruppen nämns inte i propositionen men beskrivs i den promemoria (Ds Fi 1983:3) som ligger till grund för denna. Även ägarförhållandena för Östgö ta och Skaraborgsbanken, där aktiemajoriteten har kommit i ett och samma företags hand, har intresse i sammanhanget. Deföreslagna bestämmelserna anges vara av provisorisk karaktär, i NU1986/87:36 avvaktan på att frågan kan prövas på nytt på grundval avkreditmarknadskommitténs förslag. Formellt kommer dock de grundläggandebestämmelserna att införas i bankaktiebolagslagen och bli giltiga utantidsbegränsning. Imotion 1986/87:N175 (m) yrkas avslag på regeringens förslag om nya bestämmelserav nu angiven innebörd i bankaktiebolagslagen och lagen om införande av nybanklagstiftning. Motionärerna betecknar det som en ogrundad föreställning attbankägandet skulle vara reglerat i den svenska lagstiftningen.Banklagstiftningens förbud för bank att förvärva aktier i rörelsedrivandeföretag innebär inte, anför de, implicit förbud för industriföretag alt ägaaktier i bank. Propositionens dispensregler sägs avse dispens från ett förbudsom inte föreligger. Flera element i föredragande statsrådets resonemangifrågasätts. Motionärerna hävdar att skyddet för insättarna kan säkerställasmed hjälp av kapitaltäcknings- och tillsynsregler. Behovet av lagändringar börenligt deras mening bedömas när kreditmarknadskommitténs förslag föreligger.De betecknar det som oacceptabelt att lagstiftning genomförs med anledning avenskilda projekt. Densistnämnda uppfattningen delas inte av utskottet. Om strukturförändringar avnytt slag med svårförutsebara effekter inträffar inom bankväsendet börregeringen kunna påverka utvecklingen så att inte banklagstiftningensskyddsregler sätts ur kraft. Dispensreglerna lämnar regeringen möjlighet all påett smidigt sätt låta utvecklingen fortgå i den mån det kan ske ulanskadeverkningar. Rådrum skapas för mera grundliga överväganden om de nyakoncernbildningarnas konsekvenser. Genom kreditmarknadskommitténs försorg kande nya företeelserna på affärsbanksområdet få erforderiigytterligare belysning, så att permanenta regler kan åstadkommas. Utskottetgodtar regeringens förslag i proposifion 1986/87:148 och avstyrker alltsåmotion 1986/87:N175 (m). Dennuvarande bankrörelselagen innehåller bestämmelser som inskränker utlänningarsmöjligheter att förvärva aktier i bankaktiebolag. En föreslagen bestämmelse i3 kap. 3 § bankaktiebolagslagen överensstämmer i stort sett med vad som nugäller. Den föreskriver att aktier i bankaktiebolag inte får förvärvas av utländskamedborgare och andra utländska rättssubjekt och inte heller av svenska bolagoch föreningar som är kontrollsubjekt enligt lagen (1982:617) om utländskaförvärv av svenska förelag m.m. Aktier i ett bankaktiebolag som har bildats aven utländsk bank är givetvis undantagna från denna bestämmelse. Såvälfrån moderata samlingspartiets som från sida begärs att förbudet mot utländskt ägande i svenska bankaktiebolag skall mildras. I motion 1986/87:N122 (m) föreslås begära alt regeringen lägger fram förslag till sådana ändringar i bankaktiebolagslagen att utländskt ägande i svenska bankaktiebolag möjliggörs. Motionärerna pekar bl.a. på att förbudet mot utländskt ägande omöjliggör att ett samarbete mellan 32 nordiskabanker förstärks genom ägarsamband. Liknande synpunkter NU 1986/87:36 finns imotion 1986/87:N119 (m). I denna anförs att kreditmarknadskommittén ännu - iapril 1987 - inte har påbörjat överväganden kring utländskt ägande i svenskabanker. Önskemålet om.nordiskt ägarsamband kvarstår oförändrat, sägermotionärerna. De vill emellertid att inte bara nordiska banker utan även andrautländska rättssubjekt skall få möjlighet att förvärva aktier i svenska banker.Till en början kunde den gränsen sättas att utlänningar får äga avaktiekapitalet och röstvärdet. Samma regel förordas i motion 1986/87:N121 (fp).På sikt bör, sägs det i denna motion, samtliga restriktioner för utländsktägande i banker slopas. En senare motion, 1986/87:N434 (m), ger även denuttryck för kravet på att utländska banker skall få köpa aktier i svenskabankaktiebolag. Den fråga som motionärerna har tagit upp behandlades avriksdagen i anslutning till regeringens förslag om att utländska banketableringari skulle tillåtas (prop. 1984/85:191, NU 1984/85:35). I den däföreliggande propositionen uttalade finansminister att detenligt hans mening inte fanns tillräckligt underlag för ett ställningstagandei frågan. Han motsatte sig emellertid inte att kreditmarknadskommitténövervägde en sådan förändring. instämde i att frågan borde övervägas avkreditmarknadskommittén innan den togs upp fill avgörande av statsmakterna. Enmöjlighet för utländska intressenter att i vissa fall äga en begränsad del avaktiekapitalet i en svensk affärsbank skulle kunna få positiv betydelse för detekonomiska samarbetet i , tillade utskottet och sade sig förutsätta attkreditmarknadskommittén skulle särskilt beakta den aspekten. Med det sagdaavstyrkte utskottet ett motionsyrkande (m) om att redan då skulle taställning för en lagändring i det angivna syftet. Reservanter (m, fp) krävdeatt regeringen skulle anmodas lägga fram ell förslag i saken under hösten 1985.Riksdagen följde utskottet. som har gått sedan senastbehandlade frågan om utländskt ägande i svenska banker harkreditmarknadskommittén fortsatt sitt arbete. Dess slutbetänkande väntas nuföreligga i slutet av detta år. 1 avvaktan på att frågan på så sätt fårytteriigare belysning bör inte ta något sådant initiativ som de nyssrefererade motionsyrkandena går ut på. Dessa avstyrks alltså. Statligt inflytande i bankaktiebolagens styrelser Ett ganska nytt inslag i den statliga regleringen avaffärsbankerna- är systemet med s. k. offentUga styrelseledamöter. Regeringen får enligt lagen (1955:183) om bankrörelse utse högst fem ledamöter i ett bankaktie bolags styrelse. Deras uppgift är enligt lagen att särskilt verka för att samhällets intressen beaktas i bolagels verksamhet. Även direktionens och andra s.k. delegatgruppers arbete skall offentliga styrelseledamöter få ta del i. Bestämmelserna överförs enligt regeringens förslag till 7 kap. 1 § bankaktiebolagslagen. Moderata samlingspartiet har i motion 1985/86:N216 - redan under 33 3 1986/87. Nr 36 Rättelse: S. 41 3:est. sista meningen Ny lydelse 42Efter 3:e st. Ny text: ----- inte här. S. 48 q)Ny lydelse allmänna motionsfiden år1986 i linje med tidigare motionsyrkanden begärt NU 1986/87:36 att systemet medoffentliga styrelserepresentanter skall avskaffas. Detta önskemål har frånpartiets sida också förts fram i motion 1986/87:NI22 med anledning av proposition1986/87:12 och i motion 1986/87:N434 under allmänna motionstiden i år.Motionärernas yrkande är i vart och ett av fallen att systemet med offentligaslyrelserepresentanter skall avskaffas. Enligt motion 1986/87:N122 skall dettaåstadkommas genom att den berörda bestämmelsen i bankaktiebolagslagen utgår. båda övriga motionerna efterlyses ett lagändringsförslag från regeringen. Nuliksom tidigare ställer sig utskottet avvisande till tanken att systemet medoffentliga styrelseledamöter skulle slopas. Systemet har visat sig värdefullt,och det tycks vara fullt accepterat från bankernas sida. Det finns således,menar utskottet, inget skäl att föranstalta om en ändring när det gäller dennaform för kontakt mellan staten och bankerna. Därför avstyrker ulskollet denämnda motionsyrkandena. Sedan1985 års början gäller en ordning enligt vilken en affärsbanksstyrelses val avordförande skall underställas regeringen för godkännande. Även bestämmelsernahärom överförs enligt regeringens förslag till bankaktiebolagslagen, där defår sin plats i 7 kap. 11 § andra-femte styckena. En rad motionsyrkanden syftartill att den nämnda ordningen skall slopas. Motionerna 1986/87:N122 (m) och1986/87:N123 (c) går i aktuell del ut på att proposition 1986/87:12 skallavslås vad gäller de berörda lagrummen. Motion 1985/86:N216 (m), som är aväldre datum än propositionen, har i sak samma innebörd som de nyssnämndamotionerna. Enligt motionerna I986/87:N434 (m) och 1986/87:N121 (fp) skulleregeringen anmodas aU föreslå en lagändring. Utskottetkonstaterar först att det lagtekniskt rör sig om en enkel fråga. haratt välja mellan att låta de angivna bestämmelserna ingå i bankaktiebolagslageneller att låta dem falla; någon övergångsbestämmelse behövs inte i det senarefallet. Liksomtidigare menar utskottet att den nuvarande ordningen med viss statlig medverkani valet av styrelseordförande i en affärsbank är välmotiverad. Den möjliggörett förstärkt inflytande från det allmännas sida över affärsbankerna utanlångtgående ingrepp i det institutionella systemet i övrigt. Utskottetavstyrker sålunda de fem motionsyrkandena i ämnet. Gåvorfrån bankaktiebolag till allmännyttiga ändamål Tioav Svenska bankföreningens elva svenska medlemsbanker saml den lill större delen statsägda PKbanken, som inte är medlem i en, har vid sina bolagsstämmor beslutat lämna bidrag till forskningsändamål. Detta har skett i enlighet med en rekommendation av . Enligt den skulle bankerna under tre är lämna sådana bidrag med 200 milj. kr. Styrelsebeslutet föregicks av överläggningar mellan regeringen och representanter för bankerna. Dessa anmäldes för i årets finansplan (prop. 1986/87: 100 bil. 1 s. 6) och senare i propositionen om forskning (prop. 1986/87: 80 s. 31, bil. 6 s. 6, 9). Vad som har förevarit finns närmare redovisat av i 34 åretsgranskningsbetänkande (KU 1986/87:33 s. 69-71, 606-611). I de NU 1986/87:36berörda bankernas årsredovisningar har regelmässigt angivits att styrelsenrekommenderat bolagsstämman att fatta beslut om en avsättning av viss storlek.Bolagsstämmorna har i vissa fall präglats av oenighet om ifrågavarande beslut.I flera fall har beslut fattats genom votering, och i ett fall har aviseratsatt minoriteten skulle föra talan hos domstol med begäran att få bolagsstämmansbeslut i saken upphävt. Underallmänna motionstiden, då endast mera begränsade uppgifter om saken förelag,har i motion 1986/87: N358 (m) begärts att med anledning av detinträffade skall besluta om ändringar i regeringens förslag fill nybanklagstiftning. Banklagstiftningensfrämsta mål är, framhålls i motionen, att garantera insättarna trygghet och attgarantera att bankrörelse bedrivs på ett sätt som står i överensstämmelse medlagstiftningens innehåll. Motionären hänvisar till bestämmelserna omvinstdelning i 9 kap. bankaktiebolagslagen och vidare fill bestämmelserna omredovisning i 4 kap. bankrörelselagen, i vilka också hänvisas tillbokföringslagen (1976:125). Av bestämmelserna följer, anför motionären, attendast fill rörelsen hörande kostnader får redovisas såsom kostnader i denna. Den överenskommelse "om bankers finansiering av viss forsk- > ningsverksamhet" somhar offenfiiggjorts innebär i många hänseenden överträdelser av de föreslagnalagreglerna, hävdar motionären. Då de medel som bankerna avstår från är attjämföra med skatt överträds regeln ätt endast kostnader som har samband med bankrörelsefår redovisas såsom kostnad i rörelsen. Vidare torde reglerna om vinstutdelningoch beslut om sådana ha överträtts, eftersom överenskommelsen synes förutsättaatt bolagsstämman skall godkänna "den av överenskommelsen åstad- -komnafelaktiga kostnadsbokföringen".