bet · GA01SoU25 · 1986-12-31 00:00:00 — Såsom framhålls i propositionen har det heller ännualdrig, såvitt känt, i svensk rättspraxis blivit aktuellt att pröva tidpunktenför dödens inträde. Utskottet anser att en mycket känslig och allvarlig sak,där etiken verkligen borde tillmätas största betydelse, är de anhörigasreaktion inför en dödförklaring av en till synes levande patient. Depsykologiska effekter detta kan få för de nära sörjande anhöriga som vakar hosden döende patienten kan bli allvarliga. För många kan det innebära en obotlig,livslång känsla av dåligt samvete. Förtroendet för sjukvården kan rubbas av vadman då uppfattar som brist på mänsklig hänsyn. Att ensidigt bara räkna med utslockandet av människorsintellekt medan själva kroppen ges en underordnad roll strider mot det allmäntaccepterade helhetsperspektivet där en människa är en odelbar enhet av kroppoch själ. I debatten om hjärndöd har man ensidigt fäst avseende vid när enmänniska "totalt och oåterkalleligt har förlorat förmågan att förena ochsamordna kroppens funktioner, fysiska och psykiska, till en fungerandeenhet". Många upplever den tolkningen som felaktig. "Hjärndöda"i respirator uppvisar ju "samordnande" funktioner i kroppen i övrigt,deras inre organ fungerar så bra att de är intressanta för transplantationer.En kvinna med total hjärninfarkt kan hysa och föda ett levande och välskapatbarn. En hjärndödsdefinition skulle här innebära en nyanknytning till en uppsplittring där kroppen betraktas som något mindervärdigt. Man har gjort gällande att "jaget och själen flytt" när total hjärninfarktföreligger även om patientens hjärta slår och cirkulation och kroppsorgan fungerar. alltsåinte längre vara en person som lever utan ett biologiskt preparat som på SoU 1986/87:25 konstlad väg hålls i gång. Också detta är en syn på människansom utskottet vill varna för. Hjärnrelaterade dödskriterier är en lagkonstruktion somfår till följd att den synbarliga verkligheten för många inte stämmer medriksdagsbeslutet att en människa är död, trots att hjärtat slår, cirkulationenär i gång och en samordning av inre organ fortfarande existerar. Ett av enpolitisk församling fattat beslut om dödens inträde gör dessutom det medicinskaoch politiska sjukvårdsansvaret oklart och tvetydigt. Det medicinska ansvaretmåste entydigt ligga kvar hos den medicinska expertisen. Utskottet tar därföravstånd från att skall fatta beslut om när en människa är död. Att genom riksdagsbeslut dödförklara en människa, varshjärta pulserar och vars blodomlopp fungerar, vars kropp är varm och vars hy ärrosig, måste strida mot vad många anser naturligt. Att kalla en människa, somhar många tecken till liv och vars kropp är levande, för död framstår för mångasom kränkande. Den människan är i stället döende och kommer att dö. Om vi lärut att se liv som död kan detta komma att få mycket negativa följder.Propositionens förslag utifrån ett riksdagsbeslut bör avvisas därför att detskadar respekten för människovärdet. Propositionen anger att det skall vara möjligt attfortsätta livsuppehållande behandling med respiratorvård även efter det atttotal hjärninfarkt är konstaterad, i två tänkbara situationer, nämligen vidlångt framskriden graviditet och när det är aktuellt att ta organ förtransplantation. I andra länder har erfarenheten visat att man också måste göraundantag av hänsyn till anhöriga. Enligt det föreslagna hjärndödsbegreppet ärpatienten död efter konstaterandet av hjärninfarkt. Det anmärkningsvärda äralltså att man i vissa fall kan tänka sig fortsätta den medicinskabehandlingen. Detta kan i många fall medföra etiska problem försjukvårdspersonalen. Här finns också utrymme för att människor i allmänhet kanuppleva att sjukvårdspersonalen agerar godtyckligt och ologiskt, vilket enligtutskottets mening kan tära på det förtroendekapital som finns hos allmänhetenför sjukvården. Utskottet vill också i detta sammanhang understryka att Svenskahälso- och sjukvårdens tjänstemannaförbund (SHSTF) anser att det inte behövsnågon lag om dödens inträde. Behov av rättsliga regler av dödsbegreppet som stöd förannan lagstiftning kan inte heller anses föreligga och har inte styrkts ipropositionen. a. i sitt yttrande överdödsbegreppsutredningen följande: "Såvitt hovrätten känner till finns inom svenskrättspraxis inte redovisat något fall, som visar att nuvarande metoder ochkriterier för bestämmande av ett dödsfall inte skulle räcka för att lösaaktuella frågor inom civil- och straffrätt. Utredningen har ej heller kunnatfinna något sådant fall ens inom underinstansernas målmaterial." I propositionen anför statsrådet: "Om hjärnrelateradedödskriterier införs, öppnas möjligheter att påbörja en obduktion medan denavlidnes blodcirkulation är bevarad och respiratorinsatserna fortsätter,"Hon anser emellertid att obduktion inte bör få ske under sådana förhållanden. Detta påvisar ytterligare en konflikt som uppstår vidinförandet av hjärnrelaterat dödskriterium. Som statsrådet anger föreligger inget lagligt 35 hinder förpåbörjande av obduktion medan blodcirkulationen fortsätter, SoU 1986/87:25även om hon anser att sådan inte bör få ske. Utskottet anser att detta ochandra gränsdragningsproblem styrker att inte skall fatta beslut omett nytt dödskriterium. Frågan om de nya dödskriterierna kan inte frikopplas frånfrågan om transplantationskirurgins utveckling och behov av organ. Det äruppenbart, precis som det var , att det är justtransplantationskirurgins behov av friska, syregenomströmmade organ som lettfram till propositionens förslag om ett ändrat dödsbegrepp. Utskottet anser att transplantationskirurgins verksamhetär ytterst värdefull och att det är angeläget att behovet av organ tillgodosesi syfte att rädda liv och bota svårt sjuka. Men statsmakterna får under ingaomständigheter genomdriva en lagstiftning som inte ger största rättssäkerhet ifråga om samtycke till tagande av organ. Inte heller skall ett nytt dödsbegrepplagfästas bara därför att det har betydelse för transplantationsverksamheten.Utskottet anser i stället att transplantationsiagen bör ändras så att ettklarare markerat aktivt medgivande till donation av organ, då hjärnans samtligafunktioner totalt och oåterkalleligt fallit bort, blir en förutsättning. Utskottet vill också i detta sammanhang hänvisa till JO:syttrande över dödsbegreppsutredningen. ombudsmän () anförföljande: "Utredningen har i sitt betänkande framlagt ett förslag till lagom fastställande av människans död. Såvitt JO kunnat förstå är förslaget omlagstiftning beträffande dödsbegreppet huvudsakligen föranlett av behovet attför transplantation kunna ta organ från en människa, vars hjärnaoåterkalleligen upphört att fungera men vars blodcirkulation upprätthålls påartificiell väg. Enligt JO:s mening bör emellertid behovet av att skapa bättrebetingelser för transplantationskirurgin kunna tillgodoses genom ändringar itransplantationsiagen och utan att man i lag fastställer, när döden skallanses ha inträtt. Frågan om när döden inträtt bör - liksom - avgörasav vederbörande läkare med stöd av vetenskap och beprövad erfarenhet." Socialministern har uttalat sig mot en sådan ordning. Honanser att ett sådant förslag inte kan accepteras från vare sig rättslig eller etisk synpunkt. Det innebär, som hon ser det, att hjärtat tas från en i juridisk mening levande människa och att livet därigenom släcks. Utskottet finner detta uttalande högst anmärkningsvärt, eftersom patientens dödsrelation inte påverkas av ett i fattat beslut. Detsamma gäller det i propositionen angivna begreppet "en i juridisk mening levande människa". Utifrån en samlad bedömning vidhåller utskottet i sak sina tidigare uttalanden enligt följande: "Också allmänhetens inställning måste tillmätas stor betydelse. Med hänsyn till det anförda anser utskottet att man bör söka andra utvägar för att tillgodose transplantationskirurgins behov av goda villkor än att ändra dödsbegreppet. En möjlighet som enligt utskottets mening kan förtjäna att närmare prövas under utredningsarbetet är att genom ändritig i transplanta tionsiagen skapa förutsättningar för tillvaratagande av organ och annat biologiskt material innan hjärtverksamheten upphört i fall då det - på sätt som anges i cirkulär - konstaterats att givarens hjärnfunktio ner totalt och oåterkalleligt bortfallit. Om utredningen skulle stanna för en . sådan lösning, måste självfallet betryggande garantier från rättssäkerhets- 36 synpunktuppställas och särskilda regler som garanterar ett hänsynstagande SoU1986/87:25 till givarens anhöriga införas. En lagstiftning i enlighet med detanförda torde kunna vinna allmänhetens förståelse." Respekten för människan får inte upphöra i och med attdöden inträder. Den dödes integritet får inte kränkas. Utskottet vill intemedverka till en lagstiftning, av vilken man kan bibringas uppfattningen attden som är död är det allmännas egendom. Den enda framkomliga vägen är därförenligt utskottets mening att nämna saken vid dess rätta namn, att hysa en sådanrespekt för döden och dess relation till människolivet att konstaterandet avdöden inte blir ett problem enbart för experter, utrustade med kvalificeradteknisk apparatur utan något som varje människa kan känna igen. Sammanfattningsvis ansluter sig utskottet tillövervägandena i de motiotier vari yrkats avslag på propositionens förslag ominförande av hjärnrelaterade dödskriterier, främst argumentationen i motionernaSol 14 av m.fl. (m). Sol 17 av m. fl. (fp) ochSol20av m.fl. (c). Utskottet avstyrker sålundapropositionsförslaget och tillstyrker här aktuella motioner. Utskottetåterkommer i ett senare avsnitt till frågan om villkoren för transplantation. Med detta principiella ställningstagande saknär utskottetanledning att gå in på förslagen i motionerna Sol 15 (s) om uppskjutande avlagens ikraftträdande och Sol 19 (s) om visst undantag för gravida kvinnor.Dessa motioner avstyrks därför. dels att utskottet under mom. 2 bort hemställa 2. beträffande införande av hjärnrelaterade dödskriterieratt med bifall till motion 1986/87:Sol09 delvis, 1986/ 87:Soll0delvis, 1986/87:Soll2 yrkande 1, 1986/87:Soll3 yrkande 1, 1986/87:Soll4 yrkande1 delvis, 1986/87:Soll7 yrkande 1 delvis, 1986/87:Sol20 yrkande 1 delvis,1986/87:Sol21 delvis, 1986/87:Sol23 yrkande 1 delvis och 1986/87:Sol24 yrkande1 delvis och med anledning av motion 1986/87:Sol20 yrkande 2 avslår ipropositionen framlagt förslag till lag om dödens inträde. 2. av (vpk) som anser dels att det avsnitt i utskottets yttrande som börjar pås. 12 med "Frågan om införande" och slutar på s. 14 med"Motionen (s) avstyrks." bort ha följande lydelse: Regeringen föreslår i propositionen införandet avhjärnrelaterade dödskriterier. Det innebär att en människa skall anses såsomdöd när hon totalt och oåterkalleligt har förlorat all förmåga att förena ochsamordna kroppens funktioner- fysiska och psykiska - till en fungerande enhet.Detta inträffar när alla funktioner i stora hjärnan, lilla hjärnan ochhjärnstammen totalt och oåterkalleligt har fallit bort. Det är detta som kallas"hjärndöd". Det nu gällande dödsbegreppet, som bygger påhjärtrelaterade dödskriterier grundas på det enkla faktum att en människa intekan leva utan en fungerande blodcirkulation.. Att hjärtat har stannat är enkeltatt konstatera med stor säkerhet. Fungerar inte hjärtat slutar givetvis ocksåhjärnan att fungera,därför behövs inget särskilt hjärndödsbegrepp. SoU 1986/87:25 av de människor som dör i dörgenom att hjärtat stannar. Bara några hundra (200 till 700) dör"hjärndöden". Denna innebär att patienten har en definitivtutslocknad hjärna och andning och hjärtat hålls i gång med hjälp av respirator.Hos den "hjärndöde" upprätthålls således en del livsfunktioner ochorgan med konstlade medel. Respiratorn kan "hålla liv" i patientennågra timmar, eller högst . Sedan stannar hjärtatockså, även om alla tillgängliga intensivvårdsåtgärder sätts in. En människamed utslocknad hjärna kan enligt utskottets mening inte betraktas som död, utansom döende, som en svårt sjuk människa. Det av regeringen föreslagna nya dödsbegreppetskapar en oklar gräns mellan liv och död. Detta bevisas också av att regeringenföreslår vissa undantag från att stänga av respiratorn trots att totalhjärninfarkt har konstaterats, nämligen vid långt framskriden graviditet ochnär det är aktuellt att ta organ för transplantation. Förslagen har bara aktualitet för en mycket begränsad delav de ca 90 000 dödsfallen i . Antalet patienter som drabbas avtotal hjärninfarkt rör sig som nämnts om mellan 200 och 700 . Mot den bakgrunden ställer man sig frågan varför det är såangeläget att förändra dödsbegreppet och skapa oro bland allmänheten ochriskera att förtroendet för sjukvården undermineras. Behov av en rättsligreglering av dödsbegreppet som stöd för annan lagstiftning kan inte ansesföreligga och har inte heller styrkts i propositionen. Det tillämpadesättet att fastställa dödens inträde kommer även med en hjärndödslag att blidet som används med, som framgått ovan, några få undantag. Det går inte - oavsett dödsbegrepp - att få någonrättvisande bedömning av när exakt döden inträtt annat än när den döendekontinuerligt övervakas. Såsom framhålls i propositionen har det heller ännualdrig, såvitt känt, i svensk rättspraxis blivit aktuellt att pröva tidpunkten fördödens inträde. Frågan om de nya dödskriterierna kan inte frikopplas frånfrågan om transplantationskirurgins utveckling och behov av organ. Det äruppenbart, precis som det var , att det är justtransplantationskirurgins behov av friska, syregenomströmmade organ som lettfram till propositionens förslag om ett ändrat dödsbegrepp. Det är bara hjärttransplantationer som inte kan görassedan cirkulationen avstannat. Alla andra transplantationer går att genomföramed goda resultat med nuvarande dödskriterier. Ett dödsbegrepp måste bygga på klarhet och trygghet. Dödenskall vara lätt att definiera och synlig för var och en. Det får inte finnasnågon oro eller osäkerhet hos oss om vem som är död eller inte. Med det nuföreslagna dödsbegreppet måste olika former av diagnostik tillgripas för attfastställa döden (röntgenundersökningar). I och med att man tvingasdiagnostisera döden blir den abstrakt och ogripbar förde anhöriga. Döden skallinte kunna administreras av läkarvetenskapen. Frågan om döden får inte bli enexpertfråga. En mycket känslig och allvarlig sak, där etiken verkligenborde tillmätas största betydelse, är de anhörigas reaktion inför en dödförklaring av en till synes levande patient. De psykologiska effekter detta kan få för de nära 38 sörjandeanhöriga som vakar hos den döende patienten kan bli allvarliga. För SoU1986/87:25 många kan det innebära en obotlig, livslång känsla av dåligtsamvete. Förtroendet för sjukvården kan rubbas av vad man då uppfattar sombrist på mänsklig hänsyn. Det måste också anses vara anmärkningsvärt attsjukvårdspersonal kan komma att tvingas vårda formellt döda i avvaktan påtransplantationskirur-giskt ingrepp. Att ensidigt bara räkna med utslocknandet av människorsintellekt medan själva kroppen ges underordnad roll strider mot det allmäntaccepterade helhetsperspektivet där en människa är en odelbar enhet av kroppoch själ. I debatten om en hjärndöd har man ensidigt fäst avseendevid när en människa "totalt och oåterkalleligt har förlorat förmågan attförena och samordna kroppens funktioner, fysiska och psykiska, till enfungerande enhet". Men är det sant rent biologiskt? "Hjärndöda"i respirator uppvisar ju "samordnade" funktioner i kroppen i övrigt,deras inre organ fungerar så bra att de är intressanta för transplantationer.En kvinna med total hjärninfarkt kan hysa och till och med föda ett levande ochvälskapt barn. Att dödförklara en människa, vars hjärta pulserar och varsblodomlopp fungerar, vars kropp är varm och vars hy är rosig, måste strida motvad många anser naturligt. Att kalla en människa, som har många tecken till livoch vars kropp är levande, för död, är kränkande. Den människan är i ställetdöende och kommer att dö. Om vi lär ut att se liv som död, kommer detta att påsikt få skrämmande följder. Utredningen och propositionens definition av dödbestår av begrepp och kriterier som är en filosofisk och juridisk konstruktion. Propositionens förslag bör förkastas därför att det bryterned respekten för människovärdet att dödförklara en biologiskt levandemänniskokropp, och därför att förslaget också bryter ned respekten förmänniskovärdet om människokroppar hålls vid liv enbart som objekt för medicinoch forskning. Sammanfattningsvis ansluter sig utskottet tillövervägandena i de motioner vari yrkats avslag på propositionens förslag ominförande av hjärnrelaterade dödskriterier, främst argumentationen i motionSol24 av och (båda vpk). Utskottet avstyrker sålundapropositionsförslaget och tillstyrker här aktuella motioner. Utskottetåterkommer i ett senare avsnitt till frågan om villkoren för transplantation. Med detta principiella ställningstagande saknar utskottetanledning att gå in på förslagen i motionerna Sol 15 (s) om uppskjutande avlagens ikraftträdande och Sol 19 (s) om visst undantag för gravida kvinnor.Dessa motioner avstyrks därför. dels att utskottet under mom. 2 bort hemställa 2. beträffande införande av hjärnrelaterade dödskriterier att med bifall till motion 1986/87:Sol09 delvis, 1986/ 87:SollO delvis, 1986/87:Soll2 yrkande 1, 1986/87:Soll3 yrkande 1, 1986/87:Soll4 yrkande 1 delvis, 1986/87:Soll7 yrkande 1 delvis, 1986/87:Sol20 yrkande 1 delvis, 1986/87:Sol21 delvis, 1986/87:Sol23 yrkande 1 delvis och 1986/87:Sol24 yrkande 1 delvis och med anledning av motion 1986/87:Sol20 yrkande 2 avslår i propositionen framlagt förslag till lag om dödens inträde, ,g Enkonsekvensutredning (mom. 5 i hemställan) SoU 1986/87:25 3. av (vpk) som anser dels att det avsnitt i utskottets yttrande som börjar pås. 14 med "I motion Sol23 (vpk)" och slutar på s. 15 med"avstyrks därför" bort ha följande lydelse: Som anförs i motion Sol23 (vpk) måste en utredning görasom konsekvenserna av att införa hjärnrelaterade dödskriterier. Vad innebärdetta för vården med avseende på lokaliteter, personal, utbildning,utrustning etc? a. dessa frågor bör belysas ur sociala och ekonomiskaperspektiv. Ur politisk samhällsplaneringsaspekt skall en sådan konsekvensutredninginnehålla både materiella och ideala plan. Detta bör noga beaktas iutredningsarbetet. Utredningen bör sålunda ha parlamentarisk representation frånalla riksdagspartier. Vad utskottet nu anfört om en konsekvensutredning bör gesregeringen till känna. dels att utskottet under mom. 5bort hemställa 5. beträffande en konsekvensutredning att medanledning av motion 1986/87:Sol23 yrkande 3 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. Undersökningsmetodik (mom. 6 i hemställan) 4. av (vpk) som anser dels att det avsnitt i utskottets yttrande som börjar pås. 15 med "Utskottet delar" och slutar på s. 16 med "motion Sol24(vpk)" bort ha följande lydelse: En genomgång av medicinsk fackpress visar att diagnosen"hjärndöd" inte är hundraprocentigt tillförlitlig. Precis som i allannan diagnostik beror osäkerheten till stod del på inre "biologiska"felkällor. Och precis som all annan diagnostik hänger tillförlitligheten påsjukhusets resurser och på läkarens noggrannhet, skicklighet och omdöme. Detfinns således begränsningar, invändningar och problem vid diagnosen"hjärndöd". Alkohol, narkotika, sömnmedel och en del andra läkemedelkan leda till en medvetslöshet som är nära nog omöjlig att skilja ifrån"hjärndöd". Detta är särskilt allvarligt eftersom drog- ochläkemedelsförgiftade patienter vid rätt ställd diagnos och behandling har godautsikter att överleva och bli återställda. Om beslutet i blir att ett nytt dödsbegrepp, dets. k. hjärnrelaterade begreppet, införs, borde, för att ändock med så storsäkerhet som möjligt fastställa att hjärnan är totalt utslocknad, alltidcerebral angiografi utföras. Enligt utskottets mening bör därför regeringen återkommatill med förslag om komplettering av lagen i här aktuell del. Dettabör med anledning av motion Sol24 (vpk) yrkande 2 ges regeringen till känna. dels attutskottet under mom. 6 bort hemställa SoU 1986/87:25 6. beträffande undersöknittgsmetodik att medanledning av motion 1986/87:Sol24 yrkande 2 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. En konsekvensutredning m. m. (motiveringen till mom. 5-9 ihemställan samt hemställan mom. lOoch 11) 5. av (), () och BlendaLittmarck (m) som - under förutsättning av bifall till reservation nr 1 - anser dels att det avsnitt i utskottets yttrande som börjar pås. 14 med "I motion Sol23 (vpk)" och slutar på s. 19 med"rubriken till lagen" bort ha följande lydelse: Utskottet har i det föregående avstyrkt införande avhjärnrelaterade dödskriterier. Utskottet saknar därför anledning att gå in påde motionsförslag som rör olika frågor kring en lagstiftning omhjärnrelaterade dödskriterier. Utskottet avstyrker sålunda motionerna Sol23 (vpk) yrkande3 om en konsekvensutredning, Sol24 (vpk) yrkande 2 om undersökningsmetodiken,Soll6 (c) yrkande 3 om vårdpersonalens arbetssituation, Soll8 (s) omdokumentation och granskning samt Sol 16 (c) yrkande 2 om information omdödsbegreppet. Utskottet saknar även anledning att gå in på frågan om denföreslagna lagens benämning. dels att utskottets hemställan under mom. 10 och 11 bortutgå. Vårdpersonalens arbetssituation m. m. (motiveringen tillmom. 79 i hemställan samt hemställan mom. 10 och 11) 6. av (vpk) som - under förutsättning av bifalltill reservation nr 2 - anser dels att det avsnitt i utskottets yttrande som börjar pås. 16 med "Vårdpersonalens arbetssituation" och slutar på s. 19 med"rubriken till lagen" bort ha följande lydelse: Utskottet har i det föregående avstyrkt införande avhjärnrelaterade dödskriterier. Utskottet saknar därför anledning att gå in påde motionsförslag som rör olika frågor kring en lagstiftning omhjärnrelaterade dödskriterier. Utskottet avstyrker sålunda motionerna Sol 16(c) yrkande 2 om vårdpersonalens arbetssituation. Sol 18 (s) om dokumentationoch granskning samt Sol 16 (c) yrkande 2 om information om dödsbegreppet. Utskottetsaknar även anledning att gå in på frågan om lagens benämning. dels att utskottets hemställan under mom. 10 och 11 bortutgå. 4 1986/87. Aktivtsamtycke som villkor för transplantation m.m. (mom. SoU 1986/87:25 13och 14 i hemställan) 7. av (), () och BlendaLitttnarck (m) som anser dels att det avsnitt i utskottets yttrande som börjar pås. 24 med "När förslaget till" och slutar på s. 25 med "yrkande1 delvis]" bort ha följande lydelse: Utskottet anser så som tidigare angetts i betänkandet atttransplantationskirurgins verksamhet är ytterst värdefullt och att det ärangeläget att behovet av organ tillgodoses i syfte att rädda liv och bota svårtsjuka. Men statsmakterna får under inga omständigheter genomdriva enlagstiftning som inte ger största rättssäkerhet i fråga om saintycke tilltransplantation. Hjärttransplantationer förutsätter att organ tas fränmänniskor med pågående cirkulation. Det är självklart att det under sådanaomständigheter krävs ett aktivt donationsförfarande, som bygger pä ettpersonligt ställningstagande efter en saklig och grundlig information.Regeringens förslag till donationsförfarande är otillräckligt. I propositionen talas otn att "donation avorgan" skall "bygga på att donatorn i livstiden uttryckligen medgetttransplantation". Av hänsyn till "drastiska och oönskade konsekvenserför den redan etablerade transplantationsverksamheten" vågar emellertidinte regeringen hålla fast vid denna linje. I stället föreslås att om den dödeinte gjort några uttalanden till förmån för donation, får de anhöriga avgörafrågan. Det blir rried sådan lagreglering svårt för anhöriga att i enkrissituation ta ställning bl. a. utifrån sjukvårdens önskningar om organ. Detär för alla parter bättre med ett aktivt donationsförfarande som bygger på etteget medgivande till organdonation. Ingen människa har rätt att kräva organ från en annanmänniska. Det är i stället så, att man bara kan få organ från en annan människasom gåva, när givaren inte längre själv behöver dem.