bet · GA01KU7 · 1986-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas ett antal väckta motioner om datafrågor. Motionsyrkandena har avstyrktseller ansetts besvarade med vad utskottet anfört, i flera fall med hänvisningtill data- och offentlighetskommitténs pågående arbete eller förslag som kommitténhar lagt fram. Till betänkandet har fogats tre reservationer (en m och fp, en csamt en m) och ett särskilt yttrande (m). 1 motion 1985/86:K207 av m. fl. (m) yrkas 4. att hos regeringen begär förslag tillgrundlagsfäst integritetsskydd i enlighet med vad som i motionen anförts, 10. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om att varje dataregister skall ha en särskilt utsedd befattningshavare med ett personligt ansvar för att uppgifter om enskilda medborgare är korrekta eller rättas i enlighet med datalagens krav. I motion 1985/86:K214 av m.fl. (c) yrkas 11. att beslutar som sinmening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om ett moratorium förnya eller utökade dataregister och för beslut om samköming av dataregister, 12. att beslutar att hosregeringen begära utredning om utvidgat grundlagsskydd för den personligaintegriteten i enlighet med vad som anförts i motionen. I motion 1985186:K401 av () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen framförts omlagstiftning till skydd för den personliga integriteten vid utnyttjande avdataregister. I motion 1985/86:K412 av m.fl. (fp) yrkas 1. att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad vi i motionen anfört angående forskning om sambanden mellanmänniska, teknik och systemutveckling, 4. att beslutar att hos regeringen begäraförslag om datummärkning av personbundna uppgifter och s. k. relevansmärkningi dataregister. 1 1986/87. 6. attriksdagen beslutar att hos regeringen begära förslag om hur KU 1986/87:7 myndigheter och företag skall kunna upprätta katastrofplaner för sina mest 7. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om satsningar på informationsteknik för handikappade. Imotion 1985/86:K414 av m. fl. (m) yrkas 1. att begär attregeringen skall utarbeta förslag om hur den personliga integriteten skallskyddas i grundlag, 2. att beslutar attregeringsrätten och icke regeringen skall vara besvärsinstans i frågor rörandedatalagen, 3. att som sin meningger regeringen till känna att systemet med särskilda registerlagar väsentligtutvidgas i syfte att ytterligare begränsa utrymmet för samkörningar, 4. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ansvarig registerförare, 5. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående myndighetersförsäljningsverksamhet, 6. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående en begränsning avpersonnummeranvändningen, 7. att som sin meningger regeringen till känna att myndigheternas rätt att insamla, registrera,lagra och vidarebefordra personuppgifter skall begränsas, 8. att begär attregeringen tillsätter en delegation med uppgift att föreslå minskningar imedborgarnas uppgiftsskyldigheter och därigenom stärka den enskildesintegritetsskydd. Grundlagsskydd för personlig integritet Imotion K207, yrkande 4 (m), K214, yrkande 12 (c) och K414, yrkande 1 (m) begärsett grundlagsfäst skydd för den personliga integriteten på dataområdet. Motsvarandemotionsyrkanden besvarades av utskottet . Därvid hänvisades tilldata- och offentlighetskommittén (DOK), som, enligt vad utskottet hade erfarit,kommer att pröva frågan. Moderata samlingspartiets ledamöter reserverade sigtill förmån för motionsyrkandet. följde utskottet (KU 1985/86:8). Imotion K414, yrkandena 7 och 8 (m), sägs det vara nödvändigt att begränsamyndigheternas rätt att samla in, registrera, lagra och vidarebefordrapersonuppgifter. Regeringen bör i detta syfte sätta till en delegation meduppgift att föreslå minskningar i medborgarnas uppgiftsskyldigheter. Likalydandeyrkanden behandlades - efter yttrande från - avfinansutskottet . Därvid anfördes att det vid flera tidigaretillfällen framhållits att det självfallet bör vara en utgångspunkt för allamyndigheter att så långt möjligt begränsa uppgiftsinsamlandet. Finans- KU1986/87:7 utskottet avstyrkte emellertid motionsyrkandena. Utskottet erinradeom att DOK har i uppdrag att ta ställning till om det är befogat att införakrav på lagstöd för vissa slag av register och uttalade att kommitténsställningstagande bör avvaktas. Moderata samlingspartiets ledamöter ifinansutskottet reserverade sig till förmån för motionsyrkandena. följdeutskottet (FiU 1985/86:5, KU 1985/86:5 y, rskr. Begränsningar i användningen av personnummer och vissa riktlinjer i datalagstiftningen m. m. I motion K414, yrkande 6 (m) om begränsning avanvändningen av personnummer föreslås att det, med vissa undantag, skall varafrivilligt att uppge sitt personnummer. I motion K401 (m) om lagstiftning tillskydd för den personliga integriteten föreslås att den som blir föremål för enförfrågan om innehållet i ett persondataregister får en underrättelse om dettasamt om vem som har gjort förfrågan. Motion K414, yrkande 3 (m) gällerbegränsning av samkörningar av dataregister. Enligt motionärerna bör det finnasen särskild registerlag, vari regleras inte bara när personuppgifter fårfordras in, utan också bl. a. vilka samkörningar med andra register som skallvara möjliga. I motion K412 (fp) uttalas i anslutning till yrkande 4 attslentrianmässig användning av personnummer måste motarbetas. Personuppgifterbör "datummärkas" så att det blir möjligt att se om informationen ien databas har blivit inaktuell. Vidare kan uppgifter"relevansmärkas". Detta skulle motverka att en terminalanvändare fårtillgång till alla uppgifter och i stället bara når de uppgifter som ärnödvändiga. tidigare berörda betänkande behandladeäven motioner om användningen av personnummer, tillämpande av särskildaregisterlagar och förslag till vissa kompletteringar av datalagen. Utskottetkonstaterade att även dessa frågor kommer att tas upp av DOK enligt dessdirektiv. förklarade sig dela konstitutionsutskottetsuppfattning att de nu berörda yrkandena fick anses tillgodosedda med detta.Under hänvisning bl. a. till det pågående arbetet i DOK avstyrktefinansutskottet även yrkanden om åtgärder för att begränsa utrymmet församkörningar av personregister. I det sistnämnda hänseendet avgav företrädareför moderata samlingspartiet och reservationer var för sig.Riksdagen följde utskottet (FiU 1985/86:5, KU 1985/86:5 y, rskr. I motionerna K207, yrkande 10 (m) och K414, yrkande 4 (m)anförs att varje dataregister bör ha en särskilt utsedd befattningshavare medett personligt ansvar för att uppgifter om enskilda medborgare är korrektaeller rättas i enlighet med datalagens krav. I denna fråga har DOK avgett ett delbetänkande,Integritetsskyddet i informationssamhället 1 (SOU 1986:24). I betänkandetfinns förslag till ändringar bl. a. i 8 § datalagen. Kommittén förklarar sig hatagit fasta på de allmänna råd för myndigheter vid tillämpningen av 8 §datalagen somdatainspektionen, på uppdrag av regeringen, utarbetade . Förslaget KU1986/87:7 syftar till att göra det lättare för den som är registrerad i ettpersonregister, som förs med hjälp av ADB, att få rättelse när uppgifter somrör honom är felaktiga. Kommittén föreslår att det hos varje registeransvarigskall finnas en dataansvarig som allmänheten kan få kontakt med. Dendataansvarige skall hjälpa de registrerade att få rättelse vid fel i registren.Vidare skall han övervaka rättelserutiner. Den dataansvarige skall också setill att allmänheten får behövlig information. Kommittén föreslår vidare attden registeransvariges skyldighet att rätta oriktiga uppgifter skall skärpastill den registrerades förmån. a. skall en oriktig uppgift alltid rättas ifortsättningen. Någon sådan skyldighet föreligger inte . Dessutom skall enuppgift som är missvisande utan att vara oriktig, som , rättas om detär motiverat med hänsyn till den registrerades personliga integritet. Förslagetinnebär också att den registeransvarige, i större omfattning än , skallunderrätta den eller dem som har fått en oriktig uppgift från registret. DOK:s delbetänkande har remissbehandlats och ärendetbereds i . Moratorium för nya och Utökade dataregister m. m. I motion K214, yrkande 11 (c) erinras om att tidigaremotioner med olika förslag till stärkt skydd för den enskildes integritet harhänvisats till DOK. Utredningsarbetet föregrips emellertid av ständigt nyaförslag om bl. a. stora eller utökade personregister. Därför föreslås ettmoratorium i avvaktan på DOK:s förslag når det gäller nya eller utökadedataregister, samkörningar och uppgiftsinsamlande. Motsvarande yrkande förelåg vid finansutskottetsbehandling av datafrågor vid det förra . I konstitutionsutskottetsyttrande anfördes att det knappast är möjligt eller ens lämpligt att generellt"låsa" tillämpningen av datalagen och hithörande lagstiftning ellerny lagstiftning . förutsatte dock attsåväl regeringen som övriga tillämpande myndigheter noggrant bevakarintegritetsproblemen. Att så är fallet, anförde vidare, bestyrksav de uttalanden kring integritetsfrågorna som gjorts i den då förevarandepropositionen 1984/ 85:220 om datapolitik. instämde i vadkonstitutionsutskottet anfört och avstyrkte motionsyrkandet. Centerpartietsföreträdare i finansutskottet reserverade sig till förmån för ett moratoriumenligt motionerna. följde utskottet (FiU 1985/86:5, KU 1985/86:5 y,rskr. Besvärsinstans i frågor rörande datalagen Enligt motion K414, yrkande 2 (m) bör överprövningen avdatainspektionens beslut vara rättslig och inte politisk. Regeringsrätten, ochinte som regeringen, bör därför vara besvärsinstans. Motsvarande yrkande behandlades senast av finansutskottet(FiU 1985/ 86:5). Det erinrades då om att prövade ettyrkande med samma innehåll vid 1984/(KU 1984/85:7). Då konstateradesatt det föredragande statsrådet vid datalagens tillkomst uttalat viss sympatiför att överprövningen skulle ligga hos regeringsrätten, men att han KU1986/87:7 på grund av den politiska betydelse som datainspektionens beslut hadedock stannat för att förorda regeringen som besvärsinstans. Konstitutionsutskottetförklarade att det ofta finns ett betydande politiskt inslag i den bedömningsom måste göras vid en överprövning av datainspektionens beslut. Utskottetansåg det därför motiverat att behålla regeringen som besvärsinstans.Konstitutionsutskottet anförde i sitt yttrande till finansutskottet att manfortfarande hade samma uppfattning i frågan och avstyrkte således motionsyrkandena.Finansutskottet gjorde samma bedömning. Moderata samlingspartiets företrädarei finansutskottet reserverade sig fill förmån för motionärernas förslag.Riksdagen följde utskottet (FiU 1985/86:5, KU 1985/86:5 y, rskr. Myndigheters försäljning av personuppgifter I motion K414, yrkande 5 (m) påpekas det principielltfelaktiga i att myndigheter, ofta utan lagligt stöd, säljer insamladepersonuppgifter. Enligt motionärerna föreligger en risk att viljan att samla inuppgifter ökar om myndigheterna kan tjäna pengar på försäljning av dem. Därförbör myndigheter inte få ta mer betalt vid försäljning av personuppgifter än vadoffentlighetsprincipen ger rätt till. avstyrkte i sitt redan omnämnda betänkandemofionsyr-kanden om åtgärder mot myndigheters kommersiella försäljning avuppgifter från personregister. Utskottet fann att yrkandena fick anses varatillgodosedda med det uppdrag DOK hade fått. Moderata samlingspartietsföreträdare avgav en reservation. följde utskottet (FiU 1985/86:5, KU1985/86:5 y, rskr. DOK har överlämnat ett delbetänkande.Integritetsskyddet i informafionssamhället 2 (SOU 1986:46). Där tas bl. a.myndigheternas försäljning av personuppgifter m. m. upp. Kommittén harföreslagit en lag i ämnet. Lagförslaget innebär ett principiellt förbud förmyndigheter att utan bemyndigande sälja uppgifter om enskildapersoner ur sina personregister. I betänkandet uttalas att regeringen sedanskall meddela bestämmelser om grunderna för hur avgifter skall beräknas vidförsäljning av uppgifter. Motion K412, yrkande 6 (fp), innefattar en begäran omförslag om hur myndigheter och företag skall kunna upprätta katastrofplaner försina mest känsliga register. I motionen framhålls att frågor om sårbarhet ochsäkerhet bör beaktas redan då datorsystemen utvecklas. Företag och myndigheterbör tänka igenom vilka risker som finns och bestämma vilken säkerhetsnivåsystemen skall hålla utifrån den verksamhet som bedrivs. Datasystem som berörvitala samhällsintressen måste omgärdas med stor säkerhet, eftersom skadornakan bli stora. Myndigheter och företag som ansvarar för sådana system böråläggas att föra sekretessbelagda katastrofplaner över sina mest KU1986/87:7 känsliga system. I ett annat yrkande i motionen begärdes attsårbarhetsberedningen (SÅRB) - som tillkallades 1981 och avslutade sitt arbetei med slutrapporten , sårbarhet, säkerhet (SOU 1986:12) -skall fortsätta sin verksamhet. Det yrkandet har, i enlighet med vadförsvarsutskottet föreslagit, lämnats utan bifall. ledamöter iutskottet avgav en reservation (FöU 1985/86:8, rskr. SÅRB:s uppgift var att dels utreda frågor om säkerhet ochsårbarhet på dataområdet, dels vara ett aktivt organ när det gäller informadonoch rådgivning på området. I beredningen ingick representanter för försvarsmakten,det civila totalförsvaret, statskontoret, kommunerna, näringslivet och dessorganisationer, datainspektionen och datadelegationen. Beredningen har lämnaten rad rapporter m. m. I personellt och ekonomiskt samarbete med bl. a.Riksdataförbundet, statliga myndigheter, företag och näringslivsorganisationerhar beredningen utarbetat en speciell metod för sårbarhetsanalys avdatoriserade informationssystem, dens. SÅRB:s slutrapport harremissbehandlats. Ärendet bereds i . Sårbarhetsfrågor behandlades i propositionerna /85:220om datapoli-fik och 1984/85:225 om statsförvaltningens användning av ADB m.m.Därvid föreslogs att - sedan SÅRB avslutat sitt arbete - en statsrådsgrupp fåren samordnande funktion på sårbarhetsområdet, under det att det praktiskaarbetet med att föra ut metoder m. m. för att reducera sårbarheten inomADB-området bör tas om hand av andra organ. Således bör statskontoret ges iuppdrag att ha ett övergripande ansvar för sårbarhetsfrågorna inom den civilastatsförvaltningen. Det anges vidare att de metoder som utvecklas bör kunnatillämpas även inom samhället i övrigt samt att ansvaret för detta i vad rörnormal tredsverksamhet åligger de enskilda företagen m. fl. a. en motion av innebörd att SÅRB skulle fortsätta sitt arbetetill dess ett nytt förslag till organisation och ansvar för sårbarhetsfrågorinom såväl den privata som den offentliga sektorn presenterats. Vad särskiltangick frågan om samarbetet med näringslivet uttalade finansutskottet att detförutsatte att regeringen utvecklar lämpliga former för ett sådant samarbete.Exempelvis bör initiativ kunna tas i den statsrådsgrupp som skall ha ettspeciellt ansvar för datapolitiken. De borgerliga ledamöterna reserverade sig.Riksdagen följde utskottet (FiU 1985/86:5, rskr. Den aviserade statsrådsgruppen inrättades genom ett besluti . Chefen för , statsrådet , ledernumera arbetet i gruppen. Han har bemyndigats att utse en särskildreferensgrupp med företrädare för de politiska partierna, myndigheterna,näringslivet och arbetsmarknadens parter samt bl. a. forskare. Tillstatsrådsgruppen knyts också en samrådsgrupp för sårbarhetsfrågor. Den senaregruppens uppgift skall vara att, på uppdrag av statsrådsgruppen, analyserasårbarhetsfrågor inom ADB-området samt att lägga fram förslag till konkretaåtgärder för att minska sårbarheten. I samrådsgruppen skall finnas företrädareför statliga myndigheter, däribland och överbefälhavaren,för primärkommunerna, för landstingskommunerna samt för det privatanäringslivet. Idetta sammanhang bör nämnas att statskontoret, enligt dess från den 1 KU1986/87:7 juli 1986 gällande nya instrukfion (SFS 1986:448), harsamordningsansvaret för säkerhets- och sårbarhetsfrågor på ADB-området såvittrör den civila statsförvaltningen under regeringen. Statskontoret har iseptember 1986 begärt att regeringen föreskriver att ett råd för säkerhets- ochsårbarhetsfrågor inrättas vid statskontoret. Vidare arbetar ett flertalmyndigheter med säkerhetsfrågor. Vad särskilt angår katastrofplaner, så har bl.a. statskontoret och överstyrelsen för civil beredskap utarbetat anvisningarför sådan planering. SÅRBhar i sin slutrapport redogjort för beredningens verksamhet, bl. a. ettlångtgående samarbete med myndigheter, företag och organisationer. Detframhålls att, även om medvetenheten om problemen har ökat, sårbarheten äroacceptabel. Stafliga myndigheter bör åläggas att genomföra sårbarhetsanalyserav sin ADB-verksamhet och utarbeta planer för hur myndighetsfunktionerna skall fullgörasi ett datorlöst tillstånd. Vad gäller frågan om bevakningen avsårbarhetsfrågorna menar SÅRB att erfarenheten visar att samhällethar ett behov av överblick över datoriseringen om man vill förhindra en fråntotalförsvarssynpunkt olämplig och okontrollerad utveckling. Det är enligtSÅRB:s mening vidare nödvändigt att inte splittra den mycket begränsadekompetensen i fråga om ADB-säkerhet och sårbarhet. Det gäller att hålla sammanoch kraftsamla resurserna för en gemensam insats inom alla samhällssektorer.Slutsatsen härav är enligt SÅRB att allt talar för att samhället även framgentbör förfoga över ett organ som kan svara för allmän överblick och kraftsamlinginom sårbarhetsområdet såsom SÅRB gjort. Vid remissbehandlingen har flerainstanser - t. ex. , , statistiskacentralbyrån, överbefälhavaren, överstyrelsen för civil beredskap, Kommun-DataAB, , och - i likhet med datainspekfionen anslutit sig till SÅRB:sslutsats. Datainspektionen framhåller också att uppgiften bör ankomma på ettpermanent organ under regeringen, att fortsatt utredningsarbete är önskvärtsamt att tvingande åtgärder måste kunna vidtas mot företag och myndigheter föratt främja samhällets intresse av en låg sårbarhet. Vadslutligen angår frågor om undanförsel och förstöring av ADB-register, så hardessa behandlats i ett delbetänkande (Ds Fö 1983:8) av SÅRB. Betänkandet harremissbehandlats och bereds i . I ett interpellationssvar imaj 1986 (RD 1985/86:124 och 145) uttalade försvarsministern att någon särskildlag - utöver lagen (1961:655) om undanförsel och förstöring - inte erfordrasför ADB-register, men att planläggningen kanske inte hunnit med i den snabbautvecklingen. Det bör därför, anförde försvarsministern, prövas om det behövsnärmare verkställighetsföreskrifter på ADB-området. Den prövningen bör anståtill försvarsbeslut. Vissforskning samt satsning på informationsteknik för KU 1986/87:7 I anslutning till yrkande 1 i motion K412 (fp) anförs attvid sidan av datateknisk rationalisering bör satsningar ske i syfte att göraarbetsuppgifter mer innehållsrika och varierade. Den som arbetar skallstimuleras att känna ansvar för att använda teknik som ger ekonomiska,arbetsmiljömässiga och konkurrensmässiga verksamhetsfördelar. Det behövsforskning kring sambanden människa-teknik och utveckling av hjälpmedel somunderlättar för användarna att medverka i systemutvecklingsprocessen. I yrkande 7 i samma motion tas informationsteknik förhandikappade upp. Det sägs att starka sociala och medmänskliga skäl talar föratt ge hög prioritering till utveckling av hjälpmedel för handikappade på basisav modern informationsteknologi. Härigenom kan arbetsmarknaden öppna sig förmänniskor med handikapp. Vidare finns möjligheter till ökad geografiskdecentralisering av arbetsplatser samt för ökad flexibilitet och småskalighet.Därutöver kan industrin komma att exportera de produkter som utvecklats pådetta område. I proposition 1984/85:220 om datapolitik har dedittillsvarande insatserna för uppbyggnad av forskning på det datatekniskaområdet summerats. Forskning och utveckling inom det informationsteknologiskafältet har även redovisats i regeringens skrivelse 1984/85:218 med redovisningav vissa planerade åtgärder för att effektivisera statens insatser inominformationsteknologiområdet. I ett särskilt avsnitt (s. 51-54) berörs behovenav forskning och teknisk utveckling inom arbetsmiljöområdet. Det framgick attbetydande forsknings- och utvecklingsinsatser görs i fråga om utnyttjande avinformationsteknologin i arbetslivet, främst vid Arbetslivscentrum och vissahögskoleinstitutioner. Verksamheten finansieras till stor del av arbetsmiljöfonden(AMF) - arbetarskyddsfonden - som genom ett riksdagsbeslut våren 1982kom att disponera nära 55 milj. kr. för ett femårigt utvecklingsprogram för nyteknik, arbetsorganisation och arbetsmiljö. Fonden deltar tillsammans med bl.a. styrelsen för teknisk utveckling (STU) i den pågående planeringen av ettsamlat informationsteknologiprogram. AMF och STU har vidare gemensamt inlettett sexårigt forskningsprogram där bl. a. tekniker och arbetsmiljöforskareskall samverka kring frågeställningar som människa-maskininteraktion,arbetsinnehåll och möjligheter till kvalifikationsutveckling m. m. Den totalakostnaden för programmet beräknas till 64 milj. kr. Vid finansutskottets behandling av proposition 1984/85:220förelåg yttranden från såväl näringsutskottet (NU 1985/86:1 y) somutbildningsutskottet (UbU 1985/86:1 y). Därvid berörs såväl det pågåendearbetet med ett informationsteknologiprogram som nästa forskningspolitiskaproposition. uttalade att det är naturligt attinformationsteknologiprogrammet samordnas med den forskningspolitiskaplaneringen för perioden /88-1989/90.1 den forskningspolitiska propositionsom avses läggas fram kommer forskning inom det datatekniska områdetatt bli en viktig fråga. framhöll vidare att dåfår tillfälle att väga insatserna inom olika forskningsområden, bl. området,mot varandra. Därutöver erinrades om att samhällsvetenskapligt KU 1986/87:7 ochhumanistiskt inriktad forskning om tekniksamhällets utveckling ochförutsättningar hör till ett av de högst prioriterade forskningsområdena (UbU1981/82:37, s. 22). erinrade i sitt yttrande även om vissaforskningsinsatser samt avstyrkte ett motionsyrkande vari hävdades attforskningen om datoriseringens effekter ännu inte fått en tillfredsställandenivå och att detta bör beaktas inför framtida forskningsinsatser.-Finansutskottet anslöt sig till vad näringsutskottet och utbildningsutskottetanfört. ledamöter i finansutskottet reserverade sig till förmånför den berörda mofionen. följde finansutskottet (FiU 1985/86:5,rskr. Vad gäller motion K412, yrkande 7, kan erinras om att ettmotsvarande motionsyrkande förelåg dels vid finansutskottets behandling avproposition 1984/85:220 om datapolitik, dels under allmänna motionstiden1984/85 och behandlades av näringsutskottet fillsammans med regeringensskrivelse /85:218. Därvid lämnades redogörelser för pågående arbete med attutveckla olika datatekniska hjälpmedel för handikappade. a. har arbetsmarknadsstyrelsentilldelats medel för ett projekt om teknikupphandling av mikrodatorer. Vidarekonstaterades att dataeffektutredningen föreslagit ett treårigtutvecklingsprogram beträffande bl. a. insatser för forskning, utveckling ochfortbildning på området. Det erinrades också om uttalanden i proposition1984/85:220. Som en riktlinje anges i propositionen att forskning beträffandedatateknikens användning som stöd vid funktionsnedsättningar hos människor ochsom undervisningsmedel skall främjas. Vidare anges att forskningsrådsnämndenoch delegationen för social forskning kommer att få i uppdrag att kartläggapågående forskning och utveckling inom området och att föreslå vilka insatsersom skall ges förtur. - De tidigare motionerna avstyrktes. Vid finansutskottetsbehandling reserverade sig fp- och c-ledamöterna. Vid näringsutskottetsbehandling reserverade sig m-, fp- och c-ledamöterna. följde i bådafallen utskottet (FiU 1985/86:5, rskr. 88, NU 1985/86:1, rskr. fick regeringensuppdrag att utreda handikappforskningens organisation.