bet · GA01KU1 · 1986-12-31 00:00:00 — har berett näringsutskottettillfälle att yttra sig över proposition 1985/86:154 om tjänsteexportjämte motioner, dvs. motionerna 1985/86:537 av m. fl. (m),1985/86:538 av m. fl. (fp) och 1985/86:539 av m.fl. (vpk). begränsar sitt yttrande till frågor somberörs i motionerna och som ligger inom utskottets verksamhetsområde. 1 den månnågon fråga i propositionen inte tas upp i detta yttrande föranleder den ingakommentarer från näringsutskottets sida. 1 syfte att främja export av tjänster i form av kunskaperoch erfarenheter som finns i den kommunala verksamheten har regeringenföreslagit en lag om tjänsteexport. Enligt lagen skall kommuner ochlandstingskommuner få tillhandahålla tjänster endast som underleverantörertill svenska företag eller staten. En grundregel i lagförslaget är att kommunalmedverkan i exportaffärer skall ske på affärsmässiga grunder. Från den regelnkan undantag inte medges. Däremot skall regeringen i särskilda fall kunna gedispens från regeln att kommuner och landstingskommuner endast får varaunderleverantörer. Regeringens förslag om utvidgning av den kommunalakompetensen så att kommuner och landstingskommuner får möjlighet att tillhandahålla tjänster för export möter kritik i två motioner. I motion 1985/86:537 (m) hävdas att propositionen präglas av för stor optimism när det gäller utlandets efterfrå gan på den typ av tjänster som kommunerna och landstingskommunerna kan erbjuda. Motionerna tar också upp vissa frågor av principiell natur. a. kommenteras propositionens förslag att medverkan i export skall ske på affärsmässiga grunder. Motionärerna anser att det kommer att bereda kommunerna och landstingskommunerna stora svårigheter att utföra de pris- och kostnadskalkyler som erfordras, eftersom de saknar affärsmässig erfarenhet och inte är organiserade för att tillgodose en marknadsmässigt bestämd efterfrågan på tjänster. En felaktig prissättning kan få till följddels att skattebetalarna drabbas, dels att privata företags överlevnad hotas. Liknande synpunkter framförs i motion 1985/86:538 (fp). Det är inte lämpligt att kommuner och landstingskommuner ger sig in i ren affärsverksamhet och 10 därmedförknippat risktagande, menar motionärerna. Flera remissinstanser KU 1986/87' 1har uttalat sig negativt om förslagen i den utredning (Kommunalt kunnande -Bilaga ett stöd för svensk export, SOU 1983:72) som har legat till grund förpropositionen. Svåra avgränsningsfrågor kan uppkomma, sägs det i motionen,avseende t. ex. vilket risktagande kommuner och landstingskommuner skalltillåtas engagera sig i och hur tjänsteexport skall avgränsas från varuexport.Affärsmässig prissättning ställer krav på bokföringsmässigaredovisningsprinciper, men dessa krav uppfylls sällan, hävdas det. Det primära målet för tjänsteexport är enligtpropositionen att utnyttja kunnandet i den kommunala sektorn för att ökalandels export. exportmedverkan får emellertid inte verka hämmandeeller snedvridande på konkurrensen. Kommunerna och landstingskommunerna skalldärför beräkna sina kostnader och prissätta sina tjänster enligt samma normersom privata förelag tillämpar. Det understryks vidare i propositionen att detinte är meningen att kommunerna och landstingskommunerna skall konkurrera medprivata företag på sådana områden där det redan finns ett kunnande inomnäringslivet. Avsikten är att svenska exportörer skall få tillfälle attkomplettera sin verksamhet med det särskilda kunnande som finns hos kommunernaoch landstingskommunerna. Det är då väsentligt att dessa inte medverkar iexport på andra villkor än dem som gäller för näringslivet. De får följaktligeninte subventionera exportföretagen. Affärsmässighet m. m. anser i likhet med vad som sägs ipropositionen att en bärande princip för exportmedverkan måste varaatt den sker på affärsmässiga grunder. En affärsmässig prissättning skall borgaför att konkurrensen gentemot näringslivet inte snedvrids. Detta är också avvikt för att säkerställa att den kommunala ekonomin inte undergrävs. Näringsutskottetvill också peka på att någon möjlighet till dispens från kravet påaffärsmässighet inte finns i lagförslaget. I flera avseenden har lagtexten ipropositionen stramats upp betydligt i förhållande till det utredningsförslagsom har legat till grund för remissinstansernas yttranden. Detta gällersärskilt i fråga om risktagandet. Det är inte troligt att de farhågor som yppasi motionerna 1985/86:537 (m) och 1985/86:538 (fp) kommer att hesannas.Tjänsteexport kan aldrig bli någon primär uppgift för kommuner ochlandstingskommuner men kan utgöra ett viktigt komplement till näringslivetsoch statens kommersiella verksamhet genom det unika kunnande de besitter påvissa områden. Av det sagda följer att näringsutskottet tillstyrkerpropositionen och avstyrker motionerna. Kommuner och landstingskommuner bör beredas störremöjlighet att uppträda i en mer självsiändig roll. anförs det i motion1985/86:539 (vpk). Det betecknas som en olycklig begränsning att kommuner ochlandstingskommuner måste vara underleverantörer till svenska företag ellerstaten. affärsriskersom kommuner och landstingskommuner skulle löpa om de finge jy 1986/87' 1en mer oberoende ställning skulle kunna motverkas med statliga garantier. Bilaga menar motionärerna. Ett av svftena med föreskriften att kommuner ochlandstingskommuner endast får tillhandahålla exporttjänster åt svenska företageller staten är enligt propositionen att deras risktagande skall begränsas sålångt som möjligt. Detta ger en garanti för att de inte genom tjänsteexportenutsätts för affärsrisker som kan leda till ekonomisk förlust vilken till slutmåste täckas med skattemedel. Som ett ytterligare skydd för den kommunalaekonomin slås i lagförslaget fast att kommun eller landstingskommun inte fårgöra några andra åtaganden än att lämna sina tjänster. Kreditgivning ellerandra ekonomiska åtaganden till exportören blir således inte tillåtna. Om det finns särskilda skäl kan regeringen medge undantagfrån regeln att kommuner och landstingskommuner alltid skall varaunderleverantörer. Som exempel anges bl. a. export av kommunalt kunnande genomaktiebolag knutna till eller Landstingsförbundet.Regeringen skall därvid enligt lagförslaget ange de villkor som behövs för attbegränsa det kommunala risktagandet. Sådana villkor kan innefatta krav på ekonomiskagarantier eller minskat kommunalt engagemang. I motion 1985/86:538 (fp) uttalas bl. a. attregeringsprövning av ett antal enskilda exportaffärer i de fall en kommun ellerlandstingskommun vill engagera sig djupare än att vara underleverantör ärmycket olämplig. * anser att den dispensmöjlighet som öppnasenligt lagförslaget tillgodoser det behov som kan finnas av tjänsteexport frånkommuner och landstingskommuner utan ett svenskt företag eller staten sommellanhand, som villkoren för en begränsning av deras risktagandekan fastställas. Att staten som föreslås i motion 1985/86:539 (vpk) skulle övertarisken i fall av detta slag anser utskottet helt oacceptabelt. Kommunen ellerlandstingskommunen måste givetvis i ett dylikt fall ha sådan ekonomisk styrkaoch stabilitet att den kan genomföra en exportaffär. Risken måste täckas genomförsäkring eller garantier på sedvanliga affärsmässiga villkor. Det ärangeläget att regeringsprövningen av enskilda exportaffärer inte får karaktärenav en garanti av regeringen utan utformas så att det allmännas risk minimeras.Härmed undanröjs de olägenheter som omnämns i motion 1985/86:538 (fp). Av vadsom sagts framgår att näringsutskottet avstyrker motion 1985/86:539 (vpk) idenna del. Det behövs särskilda regler som föreskriver under vilkaförutsättningar kommuner och landstingskommuner får exportera tjänster, sägs deti motion 1985/86:539 (vpk). Motionärerna hänvisar till att det finns enkrigsmate-riellag som reglerar exporten av vapen. På samma sätt kan export avtjänster komma i konflikt med svensk neutralitetspolitik, hävdas det imotionen. Enligt förslaget till lag om tjänsteexport är detinte kommuner och landstingskommuner själva utan företag, privata ellerstatliga, som skall exportera tjänsterna. Kommuner och landstingskommuner skallendast medverka såsom underleverantörer. I är handel med varor ochtjänster i princip fri. Den alliansfria politik som syftar till att Sverigeskall vara neutralt i en konflikt iakttas även på handelspolitikens område.Sverige har inte gjort några handelspolitiska bindningar som kan skadaneutralitets- I fråga om lagen (1982:513) om förbud mot utförsel KU 1986/87: 1av krigsmateriel, m. m., som det hänvisas till i motionen, gäller att det krävsBilaga regeringens tillstånd inte bara för vapenexport utan också för export avtillverkningsrätter och för viss militär utbildning. Det förefaller osannoliktatt kommuner eller landstingskommuner skulle tillhandahålla tjänster av dettaslag. Skulle de ändå göra det gäller givetvis kravet på tillstånd av regeringenäven för dem. Enligt näringsutskottets mening finns det ingen grund förförmodan att kommuners eller landstingskommuners tillhandahållande av tjänstertill svenska företag eller staten för export skulle på något sätt påverkasvensk neutralitetspolitik. gäller förbud mot tjänsteexport iytterst begränsade fall, nämligen i fråga om krigsmateriel. Den kommunalaverksamheten ligger inom helt andra områden. Ansvaret för en exportaffär kommerenligt förslaget att ligga hos ett svenskt företag eller staten.Näringsutskottet ser inga skäl att förorda särskilda bestämmelser frånneutralitetssynpunkt för tjänsteexport. Motion 1985/86:539 (vpk)avstyrks i den delen. tjänsteexport bör kunna användas i samband medFN:s och SlDA;s utvecklingsprojekt, anförs det vidare i motion 1985/86:539(vpk). Motionärerna vill att regeringen skall lägga fram förslag om hur dettaskall gå till. 1 den utredning (SOU 1983:72) som ligger till grund förpropositionen varnas för en övertro på biståndsprojekt som en lättillgängliginkörsport för ett kommunalt engagemang. Det svenska biståndets inriktning pålandsbygdsutveckling ger mindre utrymme för insatser av kommunalt kunnande änom det gällt utveckling av tätorter i . behov är i förstahand styrande för svenskt bistånd. Styrelsen för internationell utveckling(SIDA) understryker i sitt remissvar detta förhållande men framhåller också attSIDA bedriver en aktivt uppspårande verksamhet för att få kontakt med bådeföretag och institutioner som har kompetens för och är intresserade avu-landsuppdrag. SIDA står i förbindelse med enskilda kommuner,landstingskommuner och kommunförbund. Det svåraste hindret för SIDA:ssamarbete med den kommunala sektorn uppges vara svårigheter för kommunalatjänstemän att få tjänstledighet för u-landsuppdrag. exportråd inledde ettutvecklingsprogram för tjänsteexport. Detta har utvidgats till att omfatta ävenkommuner och landstingskommuner (prop. 1983/84:168, NU 1983/84:40). Som enföljd härav samverkar med ett tiotal kommuner för att utrönamarknadsförutsättningarna för en exportmedverkan. Vidare kan nämnasatt bevakning av olika internationella organ som finansierarutvecklingsprojekt har förstärkts (prop. 1984/ 85:140, NU1984/85:33). konstaterar sålunda att en rad åtgärderhar vidtagits för att utveckla kommunernas och landstingskommunernasmöjligheter att i samverkan med näringslivet och statliga organ med sittkunnande delta i främjandet av svensk export. Ett uttalande av av detslag som föreslås imotion 1985/86:539 (vpk) är därför enligt näringsutskottets mening KU1986/87: 1 inte påkallat. Närvarande: (), (),(), (), (), (), (), Per (), Bo Finnkvist (s), (), (vpk), (), (),() och (). (), (), Per (), () och () anser att näringsutskottetunder . m. bort anföra: anser att man i motionerna 1985/86:537(m) och 1985/ 86:538 (fp) fäster uppmärksamheten på viktiga problem när detgäller att öka den svenska exporten av tjänster genom samverkan mellankommunala organ och företag inom den privata sektorn. Av vad som anförts i denämnda motionerna framgår att tjänsteexport är en riskfylld verksamhet som inteär förenlig med kommunernas och landstingskommunernas roll i samhället. Detfinns en klar fara att dessa inlåter sig på riskabla företag som till sistdrabbar kommuninvånarna genom höjd skatt. Till detta kommer risken förkonkurrenssnedvridning genom felaktig prissättning. Inom den kommunala sektornfinns ingen erfarenhet av pris- och kostnadskalkyler, än mindre avmarknadsföring och internationell affärsverksamhet. Enligt utredningenKommunalt kunnande krävs dessutom ett omfattande utvecklings- och utbildningsarbeteför att kommunerna och landstingskommunerna skall kunna uppfylla de villkor somställs för kommersiell verksamhet. Kommunernas och landstingskommunernas allmänt sett ökandenärings politiska verksamhet skulle utvidgas ytterligare om den föreslagna lagen om tjänsteexport kommer till stånd. Detta innebär sammantaget allvarliga risker för konkurrenssnedvridning och därmed också ett hot mot marknadsekonomin. Såsom har föreslagits i annat sammanhang (NU 1985/86:15 res. 12) bör en översyn genomföras av kommuners och landsfings- kommuners näringspolitiska engagemang i syfte att dels sätta gränser för den kommunala näringsverksamheten, dels skapa förutsättningar för en avveck ling av stora delar av den kommunala affärsverksamheten. Den föreslagna översynen bör även behandla kommuners och landstingskommuners tjänste export. Det skulle enligt näringsutskottets mening främja svensk tjänsteex- 14 port, omde offentliga monopolen inom väsentliga delar av tjänstesektorn KU1986/87: 1 kunde brytas. Av det sagda framgår att näringsutskottet avstyrkerregeringens förslag till lag om tjänsteexport. (), (), Per (), () och () anser att näringsutskottetunder rubriken frågor bort anföra: har på grundval av synpunkterna imotionerna 1985/86:537 (m) och 1985/86:538 (fp) avstyrkt förslaget till lag omkommunal tjänsteexport. Med hänsyn härtill finner utskottet inte anledning taställning till de önskemål beträffande tjänsteexport som framförs imotion 1985/86:539 (vpk). (vpk) anser att näringsutskottet underrubriken frågor bort anföra: Kommuner och--- (= näringsutskottet)-- mycket olämplig. anser i likhet med vad som sägs i motion1985/86:539 (vpk) att det är en olycklig begränsning för kommuner ochlandstingskommuner att de måste uppträda som underleverantörer till privataföretag eller staten. De bör i stället ges större möjligheter att uppträda i ensjälvsiändig roll. Eventuella affärsrisker bör i sådana fall täckas medstatliga garantier. En sådan självständig roll förutsätter givetvis en mycketklar boskillnad mellan å ena sidan verksamheten kring tjänsteexport och å denandra myndighetsutövning och service till allmänheten. Det behövs--- (= näringsutskottet)-- även för dem. Kommuner och landstingskommuner representerar tillsammansett stort kunnande inom många skilda områden, som måste bedömas som synnerligenintressant och användbart på den internationella marknaden. Därför behövssärskilda regler som föreskriver under vilka förutsättningar de får exporteratjänster, eftersom svensk neutralitetspolitik kan påverkas. bör ienlighet med vad som föreslås i motion 1985/86:539 (vpk) hos regeringen begäraförslag till en lag med regler om detta. tjänsteexport-- (= näringsutskottet)--- (prop. 85:140, NU1984/85:33). Detta är emellertid inte tillräckligt. Statligamyndigheter bör uppmanas att mer aktivt inrikta sig på att koppla kommunaltjänsteexport till olika utvecklingsprojekt i . Regeringen bör, såsomförespråkas i motion 1985/86:539 (vpk), låta utarbeta förslag till åtgärder meddetta syfte. Tryckeri, 1986 15