bet · GA01KU33 · 1986-12-31 00:00:00 — reservationen att detta är föremål för polisutredning.Vad polisen kommer fram till kan jag inte veta, men detta är länder som harnämnts som möjliga omlastningsländer varifrån krigsmateriel skulle ha skickatsvidare. I takt med att man fått misstankar redovisade från polisoch tull har man sagt nej till leverans till ett antal företag. Exakt vilkainsatser som har gjorts i dessa andra länder får krigsmaterielinspektören svarapå. Vad jag nämnt nu är länder där det förekommit misstankar. 1 vilka fall demisstankarna är grundade kan vi inte ta ställning till förrän polisutredningenär klar, men det som har kallats "kartellen" i har manförsökt hindra från att bedriva fortsatt smuggling genom att säga nej tillolika företag. : Har tagit del av de anklagelsersom kommit från det danska sjöfolksförbundet? : Uppgifterna från det danskasjöfolksförbundet kom , och sedan har det dementerats och intedementerats fram och tillbaka huruvida man haft några uppgifter. För mig var deuppgifterna helt nya. Om de har kommit till kännedom nukan jag inte svara på - jag är inte i departementet . har jaginte känt till dem. : Har somutrikeshandelsminister kommit i kontakt med några trovärdiga bevis för attRobot 70 skulle finnas i ? Mals : Nej, det har jag icke fått någon som helstuppgift om. Det stod 1984 eller möjligen en uppgift om detta ien engelsk tidskrift. skrev till tidskriften och dementeradekategoriskt, och KMl gjorde ett försök att följa upp det. Polisanmälningen om Robot 70 i kom senare, först idecember 1986. Man har fortsatt alt undersöka detta. Men jag har icke fåttnågra sådana uppgifter. Utförseltillståndet för Robot 70 till liggerockså före min tid. : Anser attslutanvändarintygen är formulerade så heltäckande alt det inte finns någralegala kryphål? Mals : Man skärpte kraven beträffandeslutanvändarintyg i sam band med den nya lagen om vapenexport 1982 genom att man har längre gående formuleringar. Man har också tryckt dem på ett annat sätt och på sedelpapper från . Såväl som regeringen menade 1982 att den hårdare formen skulle tillämpas överallt. Jag vill inte uttala mig om att de slutanvändarintyg som funnits exempelvis 243 under1970-talet skulle ha mindre värde. I samband med skärpningen 1982 KU1986/87:33 ansåg såväl riksdag som regering att det nuvarande intygetinnehåller mycket Bilaga A 10 klara åtaganden att icke exportera vidare.Det gäller inte bara som det gjorde i vissa fall . beslut innebär att det inte behövsslutanvändarintyg för krut och sprängämnen av den typ som är basämnen iammunition. Slutanvändarintyg gäller ammunition men icke för basämnen. Det beslut som då fattades av innebar emellertidinte att man har rätt att vidareföra sådana ämnen - det är viktigt att säga det- eftersom de är klassade som krigsmateriel. Man skall ansöka omutförseltillstånd på samma sätt som för annan materiel. Det förhållandet attriksdag och regering sade att det inte behövs slutanvändarintyg innebärinte att man har rätt att föra varorna vidare - det är i så fall smuggling. När misstankarna uppkom om smuggling av just krut ochråvaror införde man, trots att inte föreskrivit att man skall haslutanvändarintyg, en form av slutanvändarintyg på försökockså för krut och basämnen för ammunition och militära sprängämnen. : framfört någrasynpunkter på tidsutdräkten för länsåklagare polisutredning? : Ja, i den meningen att vi har framhållitatt det naturligtvis är önskvärt och viktigt att man kankomma till ett klarläggande. Men jag har icke haft vare sig skäleller önskan att kritisera eller lägga mig i polisutredningen. Jag har sagt attdet är åklagarens och polisens sak alt bedöma vilka resurser och vilken tid manbehöver. Jag har inte kritiserat åklagaren för att det skulle ta för lång tid.Däremot har vi uttryckt att det är önskvärt att så fort som möjligt komma tillresultat. : Har ni uttryckt det direkt till honom ? : Nej, inte i någon sådan form att detinneburit kritik, utan bara allmänt. Jag har träffat honörn ett fåtal gångeroch allmänt framhållit en förhoppning att resultatet kommer fram så fort som möjligt,men jag har inte gjort det i form av kritik. Jag har gjort åtskillnad iförhållande till vad som måste vara polisens ansvar, och jag har sagt att manskall ta den tid på sig som man behöver. : Vet Mals om det förekommit att Boforsnågon gång ansökt om att få sälja vapen till och och fått nej ochdärefter sökt tillstånd att få sälja ungefär samma vapen till ? : Svaret på den första frågan är ja. Boforsansökte om att få sälja vapen till och 1978 eller 1979 och ficknej av den dåvarande regeringen. Däremot har jag ingen uppgift om attmotsvarande, mängd sedan skulle ha sålts till . Återigen vill jag sägaatt försäljningen av Robot 70 till ligger före min tid. Det finns uppgifter om att det är två bataljoner som harRobot 70.1 en PM som lämnats till i den frågan har mansagt att det är en försäljningsom är rimlig i förhållande till landets storlek. Men den frågan bör 244 välställas till tidigare regeringar, som kan veta mer om detta. NilsBerndtson: Men borde inte det förhållandet aft man sagt nej till de KU1986/87:33 ansökningarna gjort att man var mer misstänksam när det gälldeleveranser Bilaga A 10 till ? : Den frågan måste i så fall ställas till deregeringar som sade nej till och och gav tillstånd för utförseltill . Men jag har inget skäl att tro att krigsmaterielinspektörenskulle varit mindre vaksam under tidigare regeringar. Under min regeringstidhar man gjort bedömningen att de vapen vi sålt har stått i relation tillförsvaret i landet. : Om uppgifterna visar sig bli bekräftadeatt vapen har vidareexporterats, hur kan man då förklara att en sådan trafikhar kunnat pågå? Är det brister i kontrollen? : Det kan man inte uttala sig om förrän vivet vad polisen kommer fram till. Det finns en rad teorier om hur en eventuellsmuggling kan ske, exempelvis att man i ett land som har tagit emot vapen sedansålt dem vidare trots att det varit förbjudet, eller att det skett endubblering eller att det gjorts en omlastning till havs. Allt detta utreder polisen. Vi kan inte uttala oss om detförrän polisen är klar, och tyvärr tar det längre och för polisenatt få klarhet. : Jag skulle vilja ställa en fråga omexporten av kanoner, granatgevär och Robot 70. Om man ser på enskilda beslut vid enskilda tidpunkterförstår jag att man kan hävda att mängderna är rimliga, men regeringen skall jugöra en totalbedömning - det har här särskilt betonat. Enligt Marinkalender 1986 levererades ingafartyg till flotta som är bestyckade med eller 57 mmluftvärnskanoner avsedda för sjövärn. har köpt 49 stycken och12 stycken kanoner avsedda för sjövärn. har det sålts 714 Robot 70. Enhgt MiUtaryBalance 1985-1986 fanns i endast en skvadron utrustad med Robot 70. Den tredje frågan om vapenexport som jag vill ta uppgäller granatgeväret såldes det ammunition för336 . Om man nu ser på detta sammantaget, är det då rimligt atttänka sig att alla dessa vapen har gått till försvar? : Jag skall först ta upp delarna och sedanhelheten. : Dem har vi redan berört. Jag vill ha enbedömning av helheten. : Vi har inte berört de uppgifter som durefererar från Marinkalendern. KMl har redovisat andra uppgifter. Det har företagits en modernisering av flottan, ochSpringboard-serien har byggts ut i . Vidare används sjövärnskanonerockså för annat ån att stå på fartyg. Vad gäller Robot 70 - jag måste återigen säga att tillståndenligger före min tid - finns den vid två luftvärnsbataljoner. Mitt svar är att en totalbedömning självfallet måste utgåfrån vad som är KU 1986/87:33 känt om behovet hos landets försvarsstyrkor.Singapore är ett land som Bilaga A 10 har valt att köpa frånSverige. har stora försvarsbehov. Det är i och för sig ingentinganmärkningsvärt - var en av världens största militärbaser under dénbrittiska tiden, och är som självständigt land alliansfritt och harett mycket starkare försvar i relation till BNP än vi har. Därför har vi funnitvid en totalbedömnirig att en vapenexport till av denna omfattning ärrimlig, men genom de kontrollinsatser jag har nämnt har vi försökt gardera ossrriot att smuggling förekommer. Borde totalbedömningen leda till att vi skulle sägaabsolut nej just till export till därför att det finns misstankar omsmuggling? 1 det fallet kan regeringen icke vara säker förrän polisutredningenär klar. Många länder är föremål för polisens intresse. är ett avdem. Andra är , och . Regeringen har icke haftnågot underlag för att föregripa polisutredningen och singla ut ett av dessaländer och där gör en negativ totalbedömning. : De tre vapentyper som har exporteratsrepresenterar smala nischer i försvaret. Om har importerat vapenockså från andra länder, måste man ha gjort en stor upprustning av andra delarav försvaret. Det måste vara en enorm upprustning som pågår. : Inte i förhållande till BNP. Singaporesförsvar var störst - då utgjorde militärutgifterna av bruttonationalprodukten. Man har alltså fortfarande ett mycket starkt försvar, men inte starkare . ' Alla beställningar av vapen kommer i serier. Vissa år kandet vara mer, andra år mindre. Den sammanlag.da bedömning vi gjort är attleveranserna icke är anmärkningsvärda. : gav regeringen det storatillståndet, öch under det året förekom också ett stopp, eller i varje fallvilade tillståndsgivningen . Fattades beslutet omtillstånden före eller efter oktober? MatsHellström: Menar du det datum då olika tillstånd gavs? : Jag frågar om de kom före eller efter stoppet. MatsHellström: Det kan i varje fall inte ha kommit under stoppet. : Vi kanske kan få uppgiften om detta skriftligen. : Den största delen av den ökning som IngelaMårtensson talar om gäller ammunition till granatgeväret somlevererades via . : Vill du kommentera den stora andelenammuriition till granatgeväret ? : Det har gjorts.för en stund sedan. : Där ingår också komponenter så att man kan sätta ihop KU1986/87:33 gevär. : har tillverkals på licens iStorbritannien sedan . och har lämnats kvar av i enlång rad länder som varit brittiska kolonier. har fortsatt medsystemet , och man har xxx - xxx sådaria vapen i . En singaporian skjuter under sin värnpliktstjänstgöringmed stridsammunition. Det innebär att det årliga utbildningsbehovet uppgårtill xxx skott för . Antag att man vill ha i reserv ett skott pergevär under xxx dagar. Bara det innebär en lagring av xxx granater, motsvarandexxx . Det är den bedömning som har gjorts av ammunitionsköpentill , som utgjorde den största delen. Om du villha exakt datum för besluten, går det säkert att ta frarri. : Det kan vi ordna genom kansliet. : Jag vill fråga om , ibelysning av de många personliga konflikter och tragedier som drabbar allasvenska medborgare i ansvariga befattningar inom och i anslutning till densvenska krigsmaterielindustrin, anser att lagstiftningen på detta område ärrimligt utformad. Jag anser att man måste i ljuset avde misstankar som finns om smuggling se över våra kontrollåtgärder. Vi harredan interimistiskt inlett ett sådant arbete. Sedan förundersökningen börjadehar vi successivt i takt med att vi fått information från polis och tullförstärkt kontrollåtgärderna. Jag utesluter ingalunda att vi närpolisutredningen är färdig kommer att få en sådan belysning att vi kommer attbesluta orn mer permanenta förstärkta kontrollåtgärder. Svaret på frågan är alltså att kontrollen bör förstärkasoch har förstärkts, och när vi får mer säkerhet kommer de att förstärkas merpermanent. Man måste också försöka finna andra kontrollåtgärder. Jag nämndeexempelvis slutanvändarintyg för krut; som inte förutsåg att manbehöver. En annan sak är att om det har skett en systematisksmuggling i ett av våra största företag på ett känsligt område, måste det ledatill än mer genomgripande kontrollåtgärder. Vår lagstiftning om vapenexport ärutformad som vår lagstiftning på andra områden. Samhället utövar kontroll viatullen vid gränserna, och KMl utövar kontroll inne i företagen, men liksom påandra områden förutsätter lagstiftningen inte någon systematisk ständigkontroll på platsen. har vi infört det därför att dethar funnits misstankar. Det är en unik åtgärd att ha polisiär personal i ettföretag. Om anklagelserna om systematisk smuggling är riktiga vill jag inteutesluta att man får gå fram med kontrollformer som icke finns i vår övrigalagstiftning om kontrollapparaten. Det är tänkbart, men här måste vi avvaktapolisutredningen. : Därmed är frågestunden avslutad. Jag beratt få tacka för att du kommit hit och kompletterat vårtskriftliga material. Utfrågningav statsrådet och /87:33 StatssekreterareRolf , miljö-och Bilaga au a) regeringensåtgärder med anledning av kärnkraftsolyckan i Tjernobyl b) regeringens tillstånd till import-och exportaffärer med klyvbara radioaktiva produkter samt c) riksdagsbeslut (prop. 1985/86:140)om åtgärder på energiområdet : Jag hälsar energi- och miljöminister ochstatssekreterare välkomna hit. Vi har tre ärenden, och vi tarupp dem i tur och ordning. Det första är regeringens åtgärder med anledning avkärnkraftsolyckan i Tjernobyl. Vi har fått en utförlig skriftlig dokumentation.Jag lämnar enligt vår praxis först ordet till så att dukortfattat kan kommentera uppgifterna. : Jag ber först att få hänvisa till denmycket detaljerade skriftliga redovisning vi har lämnat ut och till deutförliga redovisningar jag har lämnat dels i samband med debattenden . dels i den proposition med förslag om åtgärder medanledning av olyckan i Tjernobyl som lämnades till . Det har över huvud taget varit regeringens linje att i denhär frågan, gentemot och naturligtvis gentemot allmänheten,genomgående lämna så fullständig och öppen information som det bara varitmöjligt. En annan övergripande princip har självfallet varit att säkerheten i alladelar av arbetet skall sättas före allt annat. Den här händelsen är unik , och de arbetsuppgiftervi ställdes inför var unika för vårt land och internationellt. Del är riktigtsom många, bl. a. haveriutredaren , har påpekat att vi inte hade enorganisation för den här sortens händelser. Vi hade en väl uppbyggdorganisation för den händelse att en olycka skulle inträffa vid någonanläggning i , men vi var inte förberedda på den här typen av händelser.Arbetet måste läggas upp snabbt och målmedvetet. Jag vill inte såga att viimproviserade, men man måste handla på bästa möjliga siitt med anledning av denuppkomna situationen. Jag vill nu hänvisa till den mycket detaljerade rapport,närmast i dagboksform, som vi har lämnat och där man timme för timme kan följahändelseförloppet. Vi vet att olyckan inträffade i nattenmellan . Den blev emellertid inte känd utomlands förrän den28 april. Att något hade hänt upptäcktes först i . Det gick så till attForsmarksverkets vanliga kontrollutrustning reagerade när morgonskiftet lämnadebyggnaden efter att ha hämtat sin utrustning . Vi har senarefått reda på att degick över planen utanför där det fanns radioaktivt KU1986/87:33 nedfall, som de fick på skorna. Det är ett bevis för attkontrollutrustningen Bilaga A 11 fungerade som den skulle göra. Man ställde sig då frågan, om någonting hade hänt iForsmark. Det var enligt instruktionen den första fråga som skulle ställas.Forsmarksverkets ledning tog då kontakt med kärnkraftsinspektionen,strålskyddsinstitutet och , precis som den skulle göra. Jag fickinformation på ett mycket tidigt stadium om att man hade uppmätt stråldoserutanför Forsmarksanläggningen. Det var omkring som en av minamedarbetare fick information från kärnkraftsinspektionen, och några minutersenare informerades jag själv. I detläget inriktades självfallet alla insatser på att kontrollera om någonting hadehänt vid Forsmarksanläggningen och i så fall vad. Man började också försäkerhets skull förbereda en avställning av samtliga reaktorer i Forsmark. Mankunde emellertid inte hitta några fel någonstans, och det fanns inga förhöjdastrålnivåer inne i anläggningen utan bara utanför. , efter det att vi hade nåtts av informationen, sökte jag kontakt medcheferna för kärnkraftsinspektionen, strålskyddsinstitutet ochvattenfallsverket. Jag fick kontakt med kärnkraftsinspektionenschef, och vi gick igenom situationen. var på hemväg från en utlandsresa, och ansvarig chef därvar . chef var upptagen av de omedelbarainsatserna i samråd med . Jag instruerade mina medarbetare att omedelbartsöka kontakt med ansvariga inom regeringskansli och myndigheter och attkontinuerligt följa händelseförloppet. Statsministern befann sig på Gotland.Jag tog kontakt med honom och informerade honom. pågick sedan ett febrilt arbete föratt försöka få klarhet i vad som hade hänt. Det var också då som större delenav personalen vid Forsmark för säkerhets skull utrymde området. fick man emellertid in mätresultat från andrahåll i landet, exempelvis Studsvik, och tekniska högskolan iStockholm, som visade på förhöjd nivå även där. Vi tog kontakt med våra systermyndigheter igrannländerna och fick då klart för oss att man hade förhöjd strålnivå även iFinland. Det skedde alltså på initiativ från svensk sida. Fram hade vi kommit så långt att manbörjade ifrågasätta om källan var att söka någon annanstans än i Forsmark,eftersom man fortfarande inte hade kunnat spåra några fel i driften där. Detdröjde ytterligare någon timme innan de ansvariga myndigheterna drog slutsatsenatt felet inte var att söka i Forsmark eller vid någon svensk anläggning. Under detidiga eftermiddagstimmarna vidtog ett skede när det gällde att snabbt identifiera strålnivåer och risksituationer i för att kunna dra de rätta slutsatserna om vad som behövde göras för att skydda den svenska befolkningen. Vidare försökte man med analys av isotopinnehåll och uppgifter om förhärskande vindar ta reda på vad del var som hade hänt och var. Under de tidiga eftermiddagstimmarna kom vi fram till att olyckan inte 249 hade hänti eller något av de skandinaviska grannländerna. Man KU 1986/87:33visste ganska säkert vad det var för typ av händelseförlopp - det var inte Bilaga A 11 någon vapensprängning, utan det måste ha varit någon energiprocesssom gått fel, varvid så hög temperatur uppnåtts som vid en härdsmälta. Man började också få klart för sig ungefär varifrån deunder förhärskande vindarna kunde ha kommit. Bland dereaktorer som redan då diskuterades var de som vi visste fanns i Tjernobyl. Jag hade ca personliga samtal med cheferna förkårnkraftsin-spektionen, strålskyddsinstitutet och vattenfallsverket ochkallade dem till en gemensam överiäggning , och jag kallade gemensam presskonferens . Därefter hade jag enöverläggning med de ansvariga delarna av . Det var framförallt, industridepartementet, försvarsdepartementet och jordbruksdepartementetsom skulle träda i funktion i en sådan situation. Jag hade också på regeringslunchen mellan och14 informerat de närvarande statsråden. Vid den lunchen informeradeförsvarsministern om vad försvarsdepartementet hade gjort. beslutade jag anmoda UD att via de svenskaambassaderna i , , och begära information, om en olycka hade inträffat i något av de länderna och i så fall var. hade jag överläggningen med cheferna för deberörda myndigheterna. Under den överläggningen anlände generaldirektör direkt från , dit han kommit från sin utrikes resa. höll vi den gemensamma presskonferensen, då vigav en så fullständig information som vi kunde ge. Vi berättade då att vivisste med säkerhet att det inte var fråga om en olycka vid en svenskanläggning. Vi meddelade att vi hade god kunskap om det troligahändelseförloppet och att det rörde sig om en allvarlig olycka. efter presskonferensen tog jag kontakt medgeneraldirektör i lAEA och informerade om vad vi visste och begärdeatt han skulle mobilisera lAEA för att skaffa information. Vi säg detta intebara som ett svenskt, utan som ett internationellt säkerhetsproblem, och detvar nödvändigt att få fram information om källan och om riskerna, så att vikunde vidta de rätta åtgärderna och hjälpa de drabbade. Jag bad honom dåsärskilt att ta kontakt med representanter för samma länder som vi hadeinstruerat UD att kontakta i huvudstäderna och av dem begära information. Vid hade den svenska ambassaden i Moskvakontaktat sovjetiska myndigheter för att av dem få information, om något hadeinträffat. återkom och sade att de vid lAEA ackrediteradeambassadörerna hade hört sig för på hemmaplan men inte hade någon information.De lovade dock att skaffa det. , efter det att vi hade börjatställa frågor, kom bekräftelsen från på att en olycka hade inträffat vid kärnkraftverket i Tjernobyl. Jag är övertygad om att vårt agerande, inklusive den kunskap vi genom egna analyser hade skaffat oss, som gjorde att vi kunde ställa preciserade frågor, medverkade till att man visade denna öppenhet, som är unik för den här typen av händelser. Det har senare framkommit att man uppenbarligen den härdagen - på KU 1986/87:33 måndagen - fortfarande inte hade full informationi om vad som Bilaga A 11 hänt. Det är en slutsats vi måste dra. Våra frågor framställdes sedan formellt iMoskva. Vi ställde ett antal detaljerade frågor om vad som kunde ha hänt: Harhaveriet ägt rum i en grafitmodulerad reaktor? Hur många kanaler i reaktorn ärskadade? När skedde primärhändelsen, som gav upphov till utsläppet och närbörjade utsläppet? Är processen under kontroll? Har grafiten fattat eld? Harutsläppet till omgivningen stoppats? Hur mycket och vilka radioaktiva ämnen harsläppts ut? De frågorna formulerades och överlämnadestill de sovjetiska myndigheterna redan då. Jag nämner det för att ange medvilken detaljeringsgrad vi vid det tillfället hade analyserat oss fram tillhändelseförloppet. ägde en rad kontakter rum. Jagskall inte gå igenom dem i detalj - de finns noterade. Vi framförde våra frågorgång på gång men erbjöd oss också att lämna hjälp. Detaljerad information hademan uppenbarligen inte förrän så att man var förmögen attpå centralt håll bedöma händelserna. Vi hade både inom ochmed de berörda myndigheterna upprättat en organisation som vi sedan användeunder de påföljande veckorna. Jag vill framhålla att samtliga delar avregeringskansliet och myndigheterna var samordnade och höllett mycket nära samarbete för att vi maximalt skulle kunna utnyttja de resursersom fanns. På miyndighetsnivå handlade det om kärnkraftsinspektionen,strålskyddsinstitutet, , livsmedelsverket,lantbruksstyrelsen, och . Under den hade vi också att ta ställningsteg för steg till hur de åtgärder som skulle vidtas i borde utformas.Vid en överläggning hos mig med representanter för ochmyndigheterna närvarande kunde vikonstatera att det inte förelåg en sådan situation att man behövde i någonmening vidta något som liknade undantagsåtgärder. Man skulle med utnyttjande avden ordinarie myndighetsorganisationen kunna vidta de åtgärder som behövdes föratt skydda den svenska befolkningen och även jordbruket. På den grunden skulle alltså strålskyddsinstitutet påmyndighetsnivå vara samordnande för de åtgärder som skulle vidtas. skedde en rad underhandsdiskussioner delsmellan berörda departement, dels mellan berörda myndigheter, om den organisationsom behövde sättas i gång för att klara lantbruket. Den här händelseninträffade precis när det var dags att sätta i gång med vårbruket och släppa utkor på bete. Det var en mycket besvärlig situation. hölls en telefonkonferens med cheferna förkärnkraftsinspek tionen och strålskyddsinstitutet och deras medarbetare och mig kring de här problemen. De ställde då några frågor till mig, inte om vilka värden som skulle fastställas som riktlinjer, utan efter vilka principer de skulle arbeta. Frågan var vilket som skulle ta över i en given situation: säkerhetsbedöm ningar eller hänsyn till kostnaderna för de åtgärder som skulle vidtas. samråd medstatsministern fick de ett besked av mig, och det var att man i KU 1986/87:33varje givet läge skulle sätta säkerhetskraven främst. fick de enBilaga A 11 mycket bestämd uppmaning att på den grunden som självständigamyndigheter fatta de nödvändiga besluten. Jag vill understryka det eftersomdet har förekommit uppgifter att vi skulle ha lagt oss i besluten om vilkariktvärden som skulle läggas fast. Det har vi inte gjort.