bet · GA01BoU14 · 1986-12-31 00:00:00 — Motionärernasförslag berör frågor som kommunerna själva bättre än kan avgöra.Förslagen i pardmotion 1986/87:Bol32 yrkande 6 avstyrks. Imotionerna 1986/87:Bo258 (fp) yrkande 9, 1986/87:Bo413 (m) yrkande 4 och1986/87:Bol28 (m) yrkande 6 föreslås att skall uttala sig för attbostadsförmedlingarna skall få rätt att ta ut avgifter för sina tjänster. Därmedskulle deras resurser stärkas, anser motionärerna. Bostadsförmedlingarnasproblem är enligt utskottets uppfattning inte brist på ekonomiska resurser,utan knappheten på de lägenheter som står till förfogande. Det finns inte nuskäl att göra någon ändring i bostadsförsörjningslagens bestämmelse omavgiftsfri bostadsförmedling. Frågan har också behandlats i 1987 årsbudgetproposition (bil. bostadsförmedling(KSB) har i en skrivelse till regeringen hemställt om att lagen (1947:523) omkommunala åtgärder dll bostadsförsörjningens främjande m. m. ses över och attden ändras på så sätt att kommunerna ges möjlighet att ta ut avgift för vissadelar av bostadsförmedlingens verksamhet. Bostadsministern anser attbostadsförmedlingens verksamhet är av sådan natur att den av princip, liksomhittills, skall vara avgiftsfri. Han kan därför inte biträda förslaget.Utskottet, som delar denna uppfattning, avstyrker modonerna 1986/87:Bo258 (fp)yrkande 9, l986/87:Bo413 (m) yrkande 4 och 1986/87:Bol28 (m) yrkande 6. Imotion 1986/87:Bo423 (m) yrkande 5 begärs att lagstiftningen om kom-munaUförmedlingsmonopol skall upphävas. Bättre service och effektivitet skulleenligt modonären uppnås om kommunala och privata förmedlingar finge konkurreramed varandra. Utskottetkonstaterar att det inte finns något hinder mot att driva privatförmedlingsverksamhet. Avgifter för yrkesmässig förmedling av hyreslägenheterfår tas ut enligt taxa som fastställs av kommerskollegium med stöd av 12 kap.65 a § första stycket jordabalken (BoU 1984/85:12 s. 25). Yrkande 5 i motion1986/87:Bo423 (m) är således redan tillgodosett och bör avslås av . Upphävandeav bostadsanvisningslagen föreslås i motionerna l985/86:Bo226 (c) yrkande 18, 1985/86:Bo227 (fp) yrkande 7 och l985/86:Bo410 (m) yrkande 10 samt i motionerna 1986/87:Bo258 (fp) yr kande 8 och 1986/87:Bo413 (m) yrkande 9. Mofionärerna är krifiska mot la- 18 gen somsägs ha spelat ut sin roll och vara för svårfillämpad men också med- BoU1986/87:14 föra godtycke, byråkrati, tjänstemannamakt och en oacceptabelinskränkning i äganderätten. Utskottet har (BoU1982/83:16, 1983/84:15 och 1984/85:12) avstyrkt motionsyrkanden om upphävandeav bostadsanvisningslagen. Situafionen är nu så till vida annoriunda endast pådet sättet att ett förslag till ny lagsdftning, syftande till att ge kommunenen mer effektiv anvisningsrätt, är under remissbehandling. Motionerna1985/86:Bo226 (c) yrkande 18, 1985/86:Bo227 (fp) yrkande 7 och 1985/86;Bo410(m) yrkande 10 samt 1986/87:Bo258 (fp) yrkande 8 och 1986/87:Bo 413 (m) yrkande9 avstyrks. En mer effektiv bostadsanvisningslag efterlyses imotionerna 1985/86: Bo422 (s), kommunisternas partimotion1986/87:Bo215 yrkande 1 och motion 1986/87:Bo243 (s) yrkande 1 sistnämndayrkande såvitt nu är i fråga. Utskottet avstyrker motion 1985/86:Bo422 (s),kommunisternas partimotion 1986/87:Bo215 yrkande 1 och1986/87:Bo243 (s) yrkande 1 såvitt nu är i fråga på ovan angivna skäl. I två partimotioner från moderata samlingspartietförespråkas ägarlägenheter. I motion 1985/86:Bo402 yrkande 1 och i modon1986/87:Bo205 yrkande 8 hemställs att skall besluta att införaägarlägenheter enligt det förslag som finns i ägarlägenhetsutredningensbetänkande (SOU 1982:40). I motion 1986/87:Bo240 (m) såvitt nu är i fråga begärsett tillkännagivande om bostadspolitiken, som enligt motiveringen imofion 1986/87:A463 bl. a. avser införande av ägarlägenheter. Utskottet har tidigare avvisat tanken på att införaägarlägenheter (CU 1982/83:4 y, BoU 1984/85:12 s. 11). Utskottet har inteändrat uppfattning, utan avstyrker moderata samlingspartiets partimotioner1985/86:Bo402 yrkande 1, 1986/87:Bo205 yrkande 8 och motion 1986/87:Bo240 (m)såvitt nu är i fråga. 9.1.1 Vad hyran får omfatta Som en följd av 12 kap. 1 § jordabalken (12 kap.jordabalken benämns i fort sättningen hyreslagen) gäller att hyra är den ersättning som utgår enligt avtal om upplåtelse av hus eller delar av hus (lägenhet). kan även avse upplåtelse av jord för trädgårdsodling som komplement till upplåtelse av lägenheten. Hyran kan utgå i annat än pengar, men enligt 19 § hyreslagen måste den - med vissa undantag vara beloppsmässigt bestämd. Undanta gen gäller bl. a. ersättning för värme, el- eller VA-avgifter, vilkenersättning får vara beloppsmässigt obestämd bl. a. om hyresavtalet innehåller en för- 19 handlingsklausul ochberäkningsgrunden är giltig enligt hyresförhandlingsla- BoU 1986/87:14 gen.Ersättning för de nämnda nyttigheterna får vara obestämd också om lägenhetenfinns i ett småhus eller om ersättningen påförs hyresgäster efter individuellmätning. För lokaler gäller vissa särbestämmelser. Enligt1 § hyresförhandlingslagen får en hyresvärd eller organisadon av hyresvärdarträffa avtal med en organisation av hyresgäster om en förhandlingsordning. Enförhandlingsordning medför skyldighet för hyresvärden att påkalla förhandlingmed hyresgästorganisationen bl. a. om hyran och beräkningsgrunden för den särskildaersättningen för nyttigheter enligt 19 § hyreslagen. Den medför också rätt förbåda parter att påkalla förhandling om hyres- och boendeförhållandena i vissaandra avseenden. Förhandlingsordningen medför ingen inskränkning i denenskilda hyresgästens rätt att begära prövning av hyra och hyresvillkor ihyresnämnd. Enförhandlingsklausul är en bestämmelse i ett hyresavtal som binder hyresgästenvid de hyresvillkor som förhandlingsparterna kommer överens om. Hyresgäster kanbegära hyresnämndens prövning av om en förhand-Hngsklausul är skälig. Medstöd av 20 § hyresförhandlingslagen får förhandlingsparterna komma överens omatt i hyran för samtliga lägenheter skall ingå visst belopp som utgörersättning dll hyresgästorganisationen för dess förhandlingsarbete. Ävenförhandlingsersättningens storlek kan prövas av hyresnämnd på begäran av enenskild hyresgäst. uttalade vid hyresförhandlingslagensantagande uttryckligen att förhandlingsersättningen bör debiteras som en delav hyran (CU 1977/78:32 s. 13). I förarbetena berördes också frågor omersättning åt hyresgästorganisadonen för annat än förhandlingsarbete. Ipropositionen (1977/78:175 s. 107) hänvisades till att sådan ersättning ipraktiken utgått för organisadonernas medverkan i boendedemokratifrå-gor ochinformadonsverksamhet. Föredragande statsrådet ansåg att om förhandlingarnahelt eller delvis avser oorganiserade hyresgäster, kan en ordning därhyresvärden lämnar över en del av hyran i ersättning för annat än förhandlingsarbetekomma att strida mot grunderna för förhandlingssystemet. Detta kan innebäraatt hyresgäster som inte är medlemmar i den avtalsslutande organisadonentvingas att indirekt betala för förmåner som kommer endast medlemmarna tillgodo. Uttalandet föranledde det förtydligandet av utskottet (CU 1977/78:32 s.14) att därmed avsågs medel som överlämnas för att fritt få disponeras avmottagaren enligt dennes gottfinnande. Däremot skulle uttalandet inte uppfattassom syftande på anslag för särskild, angiven verksamhet inom ramen för t. ex.ett samarbetsavtal om överföring av vissa uppgifter från fastighetsägarensansvars- och verksamhetsområde till de boende. Iapril 1979 antog , , ochHyresgästernas riksförbund gemensamma rekommendationer dels om fritidsverksamhet,dels om boinflytande. Som en följd av rekommendationen harförhandUngsöverenskommelse i många fall träffats mellan allmännyttigabostadsföretag och resp. hyresgästorganisation om att hyresgästorganisationenskall utöver förhandlingsersättningen - ha rätt också till en viss närmarebestämd ersättning för fritidsverksamhet och för boinflytande. Bostadsdomstolen harprövat frågan om en hyresgäst till följd av en för- 20 handlingsklausul ochförhandlingsöverenskommelse skall vara skyldig att BoU 1986/87:14 betalaersättning för boinflytande och fritidsverksamhet, trots att han inte varmedlem i den förhandlande hyresgästorganisationen. Därvid prövades ocksåhuruvida ersättningen var en del av hyran (RBD 17:85). Domstolen fannsammanfattningsvis att ersättningarna i sin helhet utgjorde hyra. Ersättningarnaansågs också förenliga med förhandlingssystemet, eftersom de i föreliggandefall ansågs uppfylla de krav domstolen ställde i fråga om överenskomnaersättningar som avser annat än förhandlingsverksamhet. Dessa krav var attmedlen inte fritt får användas av hyresgästorganisationen. Medlen måste iprincip komma alla hyresgäster till godo. Medlen måste användas för ett bestämtändamål med anknytning till boendet. Medlen får vidare inte ha någon störreinverkan på hyrorna hos hyresvärden. Bostadsdomstolen noterade bl. a. att allaboende hade kallats till bostadsmöten och getts möjlighet att delta i den frifidsverksamhetsom ordnats. Begreppethyra enligt hyreslagen och hyresförhandlingslagen innefattar alltsåsammanfattningsvis ersättning för lägenheten med eventuellt tillhörande jordför odling m. m. Hyran innefattar också ersättning för särskilda kostnader(värme, el m. som kan beräknas enligt godtagbar beräkningsgrund. I hyraningår vidare förhandlingsersättning åt en hyresgästorganisation enligtförhandUngsöverenskommelse. Annan ersättning som hyresvärden utger till enhyresgästorganisation enligt en förhandlingsöverenskommelse ingår också ihyran och kan förändras enligt en förhandUngsklau-sul, om de särskildaförutsättningar som angetts ovan föreligger. Imoderata samlingspardets partimotioner 1985/86: Bo402 yrkande 2 och1986/87:Bo205 yrkande 5 samt i modon 1986/87:Bo413 (m) yrkande 6, alla yrkandensåvitt nu är i fråga, begärs förslag om ändringar i lagstiftningen så attförhandlingsersättning och ersättningar för boinflytande och fritidsverksamhetinte skall få "uttaxeras" av dem som inte är medlemmar i resp.hyres-gästorganisadon. I modonerna 1985/86:Bo227 (fp) yrkande 10 och1986/87:Bo258 (fp) yrkande 13 begärs ett tillkännagivande av attersättning för boinflytande och fritidsverksamhet inte skall anses som hyra. Ialla motionerna anförs att principiella skäl talar för att de som inte är medlemmari den förhandlande hyresgästorganisationen inte skall behöva betalaersättningarna i fråga. Utskottetstår fast vid sina tidigare uttalanden om vad som ingår i hyran och om vadförhandlingsöverenskommelser får omfatta (CU 1977/78:32 s. 13). Dessauttalanden har också senare bekräftats, senast i betänkandena BoU 1983/84:29(s. 29) och BoU 1984/85:12 (s. 25). En sammanfattande analys har gjorts ovan.Utskottet avstyrker de här behandlade motionerna såvitt avser hyresbetalning avförhandlingsersättning och ersättning för boinflytande och fritidsverksamhet. Imotion 1986/87:Bo422 (fp) hemställs om förslag från regeringen av innebörd atts. k. extraavtal kan innefattas i hyresförhållanden enligt hyreslagen.Motionären anför att det ofta förekommer avtal mellan hyresvärd och hyresgästom att hyresgästen skall betala dels engångsbelopp, dels framdda månadstilläggför särskilda förbättringar av en uthyrd lägenhet. Enligt motionären är det oklartom dessa avtal är hyresavtal. Utskottet har ovanredovisat vad begreppet hyra enligt gällande rätt får 21 Utskottet har inte grund att anta att gällande regler inte BoU1986/87:14 skulle kunna tillämpas även på de av motionären åsyftadeextraavtalen. Någon åtgärd med anledning av modonen är därförenligt utskottets mening inte påkallad. Modon 1986/87:Bo422 (fp) avstyrks. Enligt 55 § hyreslagen skall, vid en tvist om hyransstorlek för en bostadslägenhet, hyran fastställas till skäligt belopp. Hyran skall inte anses skälig om den är påtagligt högre änhyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Det ärhyresnivån i motsvarande lägenheter i de allmännyttiga bostadsföretagensbestånd som skall vara grunden för att fastställa bruksvärdet. Kostnaderna förproduktion och förvaltning av dessa lägenheter är alltså avgörande förbruksvärdet. I motionerna 1985/86:Bo410 (m) yrkande 6, 1986/87:413 (m)yrkande 5 och i moderata samlingspartiets partimodon 1986/87:Bo205 yrkande 6yrkas att skall göra ett tillkännagivande om att ett nytt system förhyressättning behövs. Motionärerna gör i huvudsak gällande att marknadspåverkanpå hyrorna nu inte förekommer. a. tillåts inte värdet av ett centralt lägeslå igenom på hyresnivån, utan tar sig i stället uttryck i att det betalasolagliga ersättningar vid lägenhetsbyten m. m. En annan konsekvens är enobenägenhet att flytta och ett orationellt utnyttjande av lägenhetsbeståndet.Bruksvärdet av allmännyttans lägenheter bestäms inte längre av verkligakostnader, utan urholkas genom subventioner. Ett nytt hyressystem bordeutformas successivt med början i orter där det råder balans mellan tillgång ochefterfrågan. Hyresgästernas besittningsskydd bör bevaras. Liknande synpunkter förs fram i motionerna 1985/86:Bo227(fp) yrkande 14,1986/87:Bo258 (fp) yrkande 15 och 1986/87:Bol29 (fp) yrkande 2,där ett riksdagsuttalande om ökad vikt för lägesfaktorn föreslås. I denförstnämnda motionen, yrkande 15, föreslås också ett tillkännagivande om enförsöksverksamhet med friare hyressättning på några orter med en balanserad hyresmarknad. Utskottet behandlade liknande motionsyrkanden i sitt betänkandeBoU 1983/84:29 med anledning av proposition 1983/84:137. Utskottet anfördedärvid bl. a. att de överväganden om bruksvärdessystemet som gjorts inom ramenför hyresrättsutrednirigens arbete och i samband med beredningen avproposidonen var till fyllest. Utskottet ansåg inte heller att en försöksverksamhetskulle vara motiverad, bl. a. därför att den skulle vara svår att genomföra påett sätt som ger entydiga resultat för framtida överväganden. Vid behandlingenav de nu aktuella motionsyrkandena rörande bruksvärdesprincipen kan utskottetinte finna att omständigheterna förändrats i något väsentligt avseende.Utskottet avstyrker därför motionerna 1985/86:Bo227 (fp) yrkandena 14 och15,1985/86:Bo410 (m) yrkande 6,1986/87:Bol29 (fp) yrkande 2, moderatasamlingspartiets partimotion 1986/87:Bo205 yrkande 6 samt motionerna1986/87:Bo258 (fp) yrkande 15 och 1986/87:Bo413 (m)-yrkande 5. 9.1.3 Bostadshyresgästeroch kabel-TV BoU 1986/87:14 Iflera motioner tas upp frågor om hyresgästers rätt att slippa anslutning tillkabel-TV-nät. I motion 1985/86:Bo416 (vpk) yrkas 1) att skall uttalaatt hyresrätt inte skall kunna förverkas därför att en hyresgäst inte betalatavgift för kabel-TV och 2) att regeringen skall lägga fram lagförslag med dennainnebörd. I motion 1985/86:Bo425 (c) begärs ett riksdagsuttalande om atttvångsanslutning till kabel-TV-nät inte får förekomma. I motion 1986/87:Bo402(s) hemställs med hänvisning dll motiveringen i motion 1986/87:K405 om förslagfrån regeringen om skärpt lagstiftning mot tvångsanslutning av enskildahushåll dll kabel-TV. I motion 1986/87:Bo404 (s) hemställs om ettriksdagsuttalande om behov av lagstiftning om anslutning till kabel-TV, varvidmotionärerna anför att varje hyresgäst själv skall få besluta om anslutningoch betalning. Alla motionärerna anför med olika uttryckssätt att hyresgästenbör ha valfrihet. I skälen för modon 1986/87:Bo402 (s) anförs också kridskasynpunkter på programutbudet och på barns och ungdoms TV-tittande. Utskottetbegränsar sina överväganden rörande kabel-TV till frågor om hyresgästersinflytande över installation och drift av kabel-TV samt följdverkningar förhyresnivån och hyresförhållanden. gällande ordning innebär följande. 1princip får en fastighetsägare utan samtycke av annan eller tillstånd avmyndighet (t. ex. bygglov) bestämma vilken utrustning för TV-överföring somskall finnas i eller tillföras en fastighet. I en hyresfasdghet har hyresvärdenenligt reglerna i 26 § hyreslagen rätt till dllträde till hyresgästens lägenhetför att utföra standardförbättringar. hyresfastighet har emellerfid också hyresgästen ett inflytande överförbättringsarbeten. Enligt 2 a § bostadssaneringslagen gäller - som framgåtti avsnitt 6 i detta betänkande - att hyresnämnden på ansökan av hyresgästorganisationkan meddela förbud mot förbättringsarbeten eller liknande åtgärd som intekräver bygglov och som inte behövs för att uppnå lägsta godtagbara standard.Det fordras dock att åtgärden uppenbart inte är påkallad av boendehänsyn. Iproposition 1974:150 s. 447 och 509 anfördes att förbudsregeln motiveras avhyresgästernas intresse att få inflytande över åtgärder som kan tänkas medföramer avsevärda hyreshöjningar och att regeln är tänkt som en spärr motinredningsdetaljer eller anordningar som närmast får betraktas som onödig lyx.I ett för utskottet känt hyresnärnndsavgörande har förbudsregeln inte ansettsböra tillämpas i fråga om utbyte av ett centralan-tennät mot ett nytt nät förkabel-TV. Enligt5 § hyresförhandlingslagen ger en förhandlingsordning en hyres gästorganisation rätt att påkalla förhandlingar bl. a. om gemensamma an ordningar i huset. Om sådana anordningar får alltså förhandlingsöverens kommelser träffas. Enskilda hyresgäster anses inte ha rätt att få en förhand lingsöverenskommelse som gäller enbart gemensamma anordningar prövad av hyresnämnd (bostadsdomstolens beslut , nr 26/1987). Om där emot förhandlingsöverenskommelsen också rör frågor om höjning av hyran för en lägenhet eller hyresvillkoren i övrigt kan den enligt 22 § hyresförhand lingslagen i dessa delar prövas av hyresnämnden på begäran av en enskild 23 hyresgäst som anser attförhandlingsresultatet är oskäligt mot honom. Vid BoU 1986/87:14 en sådanprövning skall hyresnämnden tillämpa 55 § hyreslagen. Det betyder att nämndeni princip skall göra en skähghetsprövning enligt bruksvärdesprincipen i frågaom hyresnivån. Om tvisten gäller annat villkor än hyran görs enskähghetsprövning enligt 55 § tredje stycket hyreslagen. Vidbruksvärdesprövningen får nyttan av dllgång till kabel-TV bedömas på samma sättsom andra jämförbara nyttigheter, t. ex. tillgång dll biluppställningsplats,tvättstuga eller en centralantenn för vanlig TV. Bedömningen skall skeobjekdvt, dvs. utan att man fäster avseende vid den enskilda hyresgästensvärderingar och behov (prop. 1967:141 s. 44 och 53). Enligt uttalanden iförarbetena till hyresförhandlingslagen (prop. 1977/78:175 s. 215 och 225) kanen fordrad hyra på grund av speciella omständigheter vara oskälig även om deninte påtagligt överstiger hyran för jämförliga lägenheter. Kostnadenför kabel-TV kan alltså ses som en del av den totalhyra som fastställs enligtbruksvärdesprincipen. Däremot kan den inte - till skillnad från t. ex.kostnader för värme och el m. m. - tas ut efter särskild beräkningsgrundenligt 19 § hyreslagen. Ibetänkandet (SOU 1984:65) Via satellit och kabel har massmediekommitténuttalat (s. 247) att kostnaden för den tekniska anslutningen till kabel-TV-nättorde kunna tas ut över hyran, medan renodlade programkostnader knappast kananses ingå i begreppet totalhyra. Inget hindrar dock, enligt kommittén, attavtal i särskild ordning träffas om kollektiva avgifter för programkostnader. Dettorde bli allt vanligare att det träffas förhandlingsöverenskommelser omkabel-TV. I dessa regleras ofta även hyreshöjande effekter. I en gemensamrekommendation med riktlinjer om installation och utnyttjande av kabelnät företermediadistribudon har och i september 1986förklarat att bostadsföretagen bör åta sig att inom ramen för fastställd hyradistribuera ett visst basutbud dll alla lägenheter. Om basutbudet och dllvaltill detta bör lokala förhandlingsöverenskommelser träffas. Hyresgäst somönskar visst tillval bör ges möjlighet dll särskilt avtal, i vilket äveneffekter på hyran regleras. På begäran bör en hyresgäst också kunna få övrigasändningar bortfiltrerade utan kostnad. Kostnaderna för fastighetsnätet ochdärtill hörande teknisk utrustning, övriga åtgärder som erfordras för attmöjliggöra mottagning och separering av olika signaler samt basutbud belastaspå sedvanligt sätt hyreskalkylen för bostadsföretaget eller bostadsområdet ifråga. Kostnaden för program m. m. efter individuella val debiteras denenskilde hyresgästen, varvid kostnadstäckning bör eftersträvas. Vidfrågor om installation av kabel-TV-nät har hyresgästorganisationen enligt 2 a § bostadssaneringslagen och 5 § hyresförhandlingslagen ett rimligt mått av inflytande. Som ett led i detta inflytande kan träffas förhandlings överenskommelser som reglerar de närmare förutsättningarna för installa- don och drift, t. ex. om vilket programutbud som skall tillhandahållas alla hyresgäster resp. hur tillval till ett basutbud kan ske. Om en överenskom melse påverkar hyran eller hyresvillkoren i övrigt kan enskilda hyresgäster 24 begära hyresnämndensprövning av om villkoren är skäliga mot dem. Ut- BoU 1986/87:14 skottetfinner att den enskilda hyresgästen härvid har rimliga möjUgheter att påverkaöverenskommelser som är oskäliga mot honom. Hyransstorlek med hänsyn till kostnader för kabel-TV bestäms enhgt bruksvärdesregeln,dvs. i princip till samma belopp för alla jämförbara lägenheter. Enindividuell debitering av kostnaderna med hänsyn dll varje hyresgästs val ärnaturligtvis fullt tänkbar, men om den är beloppsmässigt obestämd i hyresavtaletkan den, så som 19 § hyreslagen är avfattad, inte ske som hyra. Därmedundanröjs också farhågorna i modonerna att hyresrätten skulle kunna förverkaspå grund av bristande betalning av en sådan individuell avgift. mån kostnaden ingår i en enligt bruksvärdesprincipen förhandlad eller påannat sätt bestämd totalhyra, kan däremot en hyresgäst äventyra sin hyresrättgenom att inte betala den del av hyran som kan anses belöpa på kabel-TV. Attinföra en annan ordning är enligt utskottets mening inte tänkbart. Omhyresgäster skulle få rätt att dra av kostnaden för kabel-TV från hyran, skulledet lika väl kunna hävdas att avdrag skulle få göras för kostnaden för andranyttigheter, som allmänt accepteras som ingående i hyran, men som enskildahyresgäster inte anser sig vilja eller kunna utnyttja. Den som t. ex. självskaffat tvättmaskin bör inte kunna undandra sig att delta i kostnaderna för enförbättring av den gemensamma tvättstugan. är en nyhet och har därförännu inte vunnit allmän anslutning, men i takt med att kabel-TV blir vanligarekommer säkert också en växande förståelse att spridas för att kostnaderna börräknas som en kostnad för boendet på samma sätt som t. ex. kostnaden för encentalantenn. Detavgörande är enligt utskottets uppfattning att förhandlingssystemet bör kunnaomfatta även kabel-TV-frågor och att genom detta parterna bör ges möjlighet attvidare utveckla gemensamma ståndpunkter. Utskottet har tidigare i betänkandetfunnit att förhandlingsöverenskommelser om bl. a. ersättning förfrifidsverksamhet åt hyresgästorganisationer kan och bör vara bindande i falldär det finns förhandlingsklausuler. Utskottet anser följdriktigt attförhandlingsöverenskommelser kan gälla även en sådan för fritiden viktig frågasom installation och drift av kabel-TV. De mellan och gällande rikthnjerna på området anser utskottet innefatta en rimligavvägning mellan kollektivt och individuellt ansvar för betalningen avkostnaderna, men utskottet anser också att andra lösningar bör kunna prövas avförhandlingsparterna. Enskilda hyresgäster har en rim-Hg möjlighet att få sinaskäliga intressen tillgodosedda genom prövning i hyresnämnd och bostadsdomstolav frågor om hyrans storlek och övriga hyresvillkor. Något ingripande med nylagstiftning på området anser utskottet inte vara påkallat. Bidragandetill utskottets uppfattning att någon ny lagstiftning inte nu är behövlig äratt den tekniska utvecklingen på området troligen kommer att fortsätta att gåsnabbt. Det torde därvid vara rimligt att utgå från att ny teknik kan görakabel-TV både billigare och lättare att anpassa till individuella önskemål, medföljande kostnadskonsekvenser. Iett frågesvar har bostadsministern gett uttryck för ett liknande synsätt som utskottet nu har redogjort för. Han förklarade sig 25