bet · GA01FöU11 · 1986-12-31 00:00:00 — Beträffande de återstående områden där helt ellerdelvis sammanfallande arbetsuppgifter föreligger, såsom i fråga omsjötrafikövervakning, jakt- och fisketillsyn m, m,, är det givetvis angelägetatt man för att nå bästa möjliga resursutnyttjande preciserar ansvarsfördelningenså långt det är ändamålsenligt. Även om myndigheternas resurser på områdethärvidlag måste spela en viktig roll, anser styrelsen att ett riktmärke föransvarsfördelningen måste vara att uppgifter som för sin lösning kan krävapolisiära befogenheter i princip bör anförtros sjöpolisen. Vad anfört om sjöpolisens uppgifter ochom ansvarsfördelningen mellan sjöpolisen och bör somsin mening ge regeringen fill känna. Detta yttrande har beslutats avrikspolischefen , överdirektören , avdelningschefernaUlf och , verksjuristen ,föredragande, och avdelningsdirektören , Utrikesutskottetsyttrande Tf T'' '' Btlaga 4 om totalförsvarets fortsatta utveckling . (prop.1986/87:95) har genom beslut den 17 mars 1987hemställt att utrikesutskottet yttrar sig över vad som i proposition1986/87:95 anförs om säkerhetspolitiken, dvs. statsministerns anförande,bilaga I såvitt avser säkerhetspolitiken (s. 9 29) samt bilaga 3 (statsrådetGradins anförande). De säkerhetspolitiska avsnitten i regeringens propositionbygger i allt väsentligt på försvarskommitténs rapport säkerhetspolitikinför (SOU 1985:23). Utskottet vill inledningsvis understryka att det, liksomregeringen, i allt väsentligt kan instämma i den säkerhetspolitiskamiljöbeskrivning som gjorts av försvarskommittén liksom i de slutsatserkommittén dragit för vidkommande. En långsiktig, fast och konsekvent utrikespolitik, liksomställningstaganden i övrigt som understryker vär beslutsamhet att stä obundna,utgör väsentliga inslag i den svenska säkerhetspolitiken. Till denna hör ocksäen aktiv internationell politik, syftande till avspänning, internationellnedrustning och fredlig utveckling liksom till internationell solidaritet ochrättvisa. Neutralitetspolitiken förutsätter vidare en fast ochkonsekvent försvarspolitik, som redan i fred skapar förtroende i omvärlden förvår vilja och förmåga att försvara oss. Ett starkt och allsidigt totalförsvarär väsentligt för att göra säkerhetspolitiken trovärdig. territoriellaintegritet skall i alla sammanhang hävdas. 1 propositionen konstateras att relationerna mellan USAoch första år varit mer ansträngda än pälänge. har den strategiska jämvikt och ömsesidiga andraslagsförmägasom etablerats mellan och medfört en insikt på båda sidor omatt en seger i ett kärnvapenkrig är otänkbar. Denna insikt har lett till återhållsamhetoch försiktighet i supermakternas agerande mot varandra. Situationen inrymmer enligt utskottets mening bådemöjligheter och be gränsningar. Styrkeuppbyggnaden på ömse sidor har visat sig ytterst svår att förändra. finns även hos kärnvapenmakterna en stark önskan om förändring, vilken tar sig uttryck i att kontakterna mellan par terna hälls öppna och nya nedrustningsförslag läggs fram. Det är positivt att 253 maktblockentrots allt tycks sträva efter att inte låta motsättningar och miss- FöU1986/87:11 hälligheter pä andra områden förstöra förutsättningarna förmeningsfulla Bilaga 4 samtal i centrala säkerhetspolitiska frågor. Redan i proposition 1981/82:102, som ligger till grund förförsvarsplaneringen innevarande femårsperiod, konstaterades att det nordiskaområdet fått en ökad strategisk betydelse. Enligt regeringens bedömning ärdessa tendenser entydiga och kan bedömas bli bestående under överblickbar tid.1 den nu föreliggande propositionen beskrivs närmare de förhållanden som liggertill grund för en sädan slutsats. De grova och till övervägande del avsiktligaundervattenskränkningar som ägt rum samt andra kränkningar avvärt luftrum och sjöterritorium tillhör tecknen pä ökadestrategiska betydelse. Regeringen och kommittén gör bedömningen att risken för enkonflikt mellan stormaktsblocken inte i sig har ökat. Det anses knappast hellertänkbart att en konflikt utbryter i norr under i övrigt lugna och stabilaförhållanden mellan NATO och . Utifrån en samlad hotbeskrivning drar regeringen, liksomförsvarskommittén, slutsatsen att läge blivit mera utsatt i sambandmed kriser och väpnade konflikter i vår omvärld. Pä samma sätt som regeringen vill utskottet framhålla attdet finns skäl att uppmärksamma de hot och påtryckningar som kanutsättas för under spända fredsförhällanden. Utskottet noterar medtillfredsställelse att regeringen avser tillkalla en särskild utredare för attse över effekterna för vår försörjningsberedskap av internationaliseringen avvår ekonomi. Men en större uppmärksamhet av sårbarheten i allmänhet i detsvenska samhället, i likhet med vad som skedde i det säkerhetspolitiskabetänkandet (SOU 1985:23), borde enligt utskottets mening komma till uttryckvid försvarsutskottets behandling av förslaget till totalförsvarets fortsattautveckling. var enig i sina bedömningar ochslutsatser i fråga om säkerhetspolitiken. Inte heller någon av de motioner somväckts i anledning av propositionen ifrågasätter de säkerhetspolitiskaavsnitten i den. Det är enligt utskottets mening av stort värde attgrundvalarna för den svenska säkerhetspolitiken har en bred politiskförankring. Utrikespolitiken och försvarspolitiken utgör de två grundelementeni den svenska säkerhetspolitiken. Vår aktiva och alliansfria utrikespolitik syftar till attfrämja en fredlig utveckling i vår omvärld, att förhindra konflikter, attundanröja konfliktorsaker samt även i övrigt främja och tillvarata Sverigessäkerhetsintressen. Det är av vikt att omvärlden är övertygad om såväl vårvilja som vår förmåga att i alla lägen fullfölja vär neutralitetslinje, ' bör fortsatt verka för att stärka FN :sauktoritet och att ge organisationen bättre möjligheter att upprätthällainternationell fred och frihet. I arbetet för en fredlig värld är värbiståndspolitik, värt arbete för folkrätten och våra strävanden att främja eninternationell nedrustning av stor betydelse. En fast och konsekvent försvarspolitik som inger respektoch förtroende såväl i omvärlden som hos svenska folket är en avgörande del av säkerhets politiken. Totalförsvaret skall i första hand vara fredsbevarande genom att 254 ha sådanstyrka, sammansättning och beredskap att en angripares förluster FöU1986/87:11 och andra uppoffringar i samband med försök att utnyttja vårt landinte ter Bilaga 4 sig rimliga i förhållande till fördelarna. Totalförsvaretskall även inriktas på att möta konsekvenserna av andra säkerhetspolitiskarisker än krig. Det är den samlade styrkan i våra säkerhetspolitiskaåtgärder som underbygger vär bestämda föresats att i alla lägen slä vakt omalliansfriheten och neutraliteten och att i händelse av kriser och krig tilldet yttersta värna om vår frihet och vårt oberoende. Närvarande: (), (c), AxelAndersson (s), (), (), BengtSilfverstrand (s), (), (), (), (), (vpk), (), (), () och (). , och (alla m) anför: Som framhålls i propositionen skall totalförsvaret ävenkunna möta ickemilitära påfrestningar och hot därom exempelvis i samband meden ekonomisk och handelspolitisk konfrontation. Allmänt leder den tekniska och ekonomiska utvecklingentill ett ökat internationellt samarbete. En viss ökning av det industriellasamarbetet med andra länder även inom försvarsområdet främjar en säkerlångsiktig materielförsörjning. Samarbetet skall ske i former som är förenligamed neutralitetspolitiken och sä att vårt oberoende bevaras. Socialutskottetsyttrande m!,lT'''''' Över totalförsvarets fortsatta utveckling, såvitt avserhälso- och sjukvården samt (prop. 1986/87:95, bil. har hemställt om yttrande frånsocialutskottet över proposition 1986/87:95 om totalförsvarets fortsattautveckling i vad avser regeringens i bil, 4 () framlagdaförslag nämligen förslag om antagande av tvä lagförslag, förslag omriktlinjer för hälso- och sjukvärden i krig samt förslag om vissa anslag förbudgetåret .1987/88 jämte motionsyrkanden i anslutning till nämnda förslag.Försvarsutskottet har dessutom berett socialutskottet tillfälle att yttra sigöver propositionen i övrigt jämte därtill anknutna motionsyrkanden. Med anledning härav yttrar sig utskottet över förutomförslag i nämnda bilaga till propositionen följande med anledning avpropositionen väckta motioner, nämligen motion 1986/87: FÖ122 av AnitaBråkenhielm (m), motion 1986/87: Fö 127 av m, fl, (c), såvittavser yrkande 19, motion 1986/87:FÖ130 av m, fl, (fp) samtmotion 1986/87:FÖ136 av m. fl, (vpk), såvitt avser yrkande 3 d. Utskottet har beslutat att med yttrandet tillförsvarsutskottet överlämna den under allmänna motionstiden väckta motionen1986/87:So477 av och (båda m) om sjukhusenssäkerhet i krig. Utskottets yttrande omfattar även denna motion. Genom försvarsbeslut (prop. 1981/82:102, FöU 18,rskr. 374) fast lades som mäl för hälso- och sjukvården i krig att varje människa som är i behov därav skall ges den vård som hennes tillstånd kräver så långt möjlig heterna medger. I beslutet uppmärksammades hälso- och sjukvården som en av de svagaste länkarna i totalförsvaret, främst mot bakgrund av den otillfredsställande beredskapen beträffande försörjningen med sjukvärds materiel av förbrukningskaraktär. Beslutet preciserade den långsiktiga in riktningen av hälso- och sjukvården i krig. Därvid prioriterades åtgärder för att tillgodose krigsbehovet av förbrukningsmateriel och läkemedel samt utbildning. I beslutet fastställdes en investeringsram på 320 milj. kr. för femårsperioden /831986/87, dvs. 64 milj. kr. När det gäller förbrukningsmateriel fick 1982 ärsförsvarsbeslut till följd FöU 1986/87:11 att regeringen den 10 november 1983godkände en överenskommelse mel- Bilaga 5 lan staten och sjukvårdshuvudmännen.Denna överenskommelse gäller t. o. m. /87 och innebär attsjukvårdshuvudmännen för statens räkning inköper, lagrar och omsätterförbrukningsmateriel inom en fastlagd ram på 115 milj. kr. för femårsperioden.Därefter har avtal träffats mellan staten och de enskilda sjukvårdshuvudmännenom beredskapslagringen, vilken byggts upp som en reserv utöver sjukvårdshuvudmännensnormala driftlager. Staten har enligt avtalen insyn i verksamheten. De förstaindividuella avtalen träffades . /87 hadeavtal slutits med samtliga sjukvårdshuvudmän. Det senast träffade avtalet somavsåg hade inte formellt godkänts av regeringen.Utbetalningar till sjukvårdshuvudmännen görs av efter räkningfrän resp. sjukvårdshuvudman. Fram till hade socialstyrelsenutbetalat 50 milj. kr. av totalt anvisade 115 milj. kr. Fyra landsting hadeinte inkommit med nägon räkning. Utöver de nämnda utbetalningarna harsocialstyrelsen också utbetalat 21 milj. kr. till sjukvärds-huvudmännen somengångsersättningar. En överenskommelse har ocksä träffats mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen som syftar till att dessa tar över ansvaret förberedskapslagring av s. k. varaktig sjukvärdsutrustning. Överenskommelsengodkändes av regeringen . Fram till hade intenågot avtal träffats mellan staten och något enskilt landsting. försvarskommitté framhåller i sitt slutbetänkandeDet svenska totalförsvaret inför 90-talet (SOU 1987:9) beträffandegenomförandet av beslut att det försenats framför allt avseende decivila delarna. Detta betecknas som otillfredsställande. Kommittén har funnitatt beredskapen i fräga om försörjning med såväl sjukvärdsmateriel av förbrukningskaraktärsom läkemedel för främst den civila hälso- och sjukvårdens behov fortfarandeligger på en oacceptabelt låg nivå. Mälet för de insatser som därför måstegöras bör enligt kommittén vara att vid den kommande försvarsbeslutsperiodensslut ha byggt upp resurser så att i vart fall krigsbehoven i huvudsak kantillgodoses. Kommittén förordaren kraftig förstärkning av uthållighet ochkapacitet för den civila hälso- och sjukvården i krig. Kommittén ger en femärigekonomisk ram på totalt I 096 milj. kr. varav 500 milj. kr. Riktlinjer för programmet hälso- och sjukvården i krig Mälet för hälso- och sjukvärden i krig är enligt 1982 ärsförsvarsbeslut att varje människa som är i behov därav skall så längt möjligheterna medger ges den värd som hennes tillstånd kräver. I proposition 1986/87:95 om totalförsvarets allmänna inriktning uttalas beträffande in/iktningen i stort att den inriktning av verksamheten som angavs.i 1982 års försvarsbeslut fortfarande bör gälla (prop. 4 s. 10 f.). Där anförs vidare att hälso- och sjukvården i krig skall ses som en sammanhängande funktion i vilken flera totalförsvarsmyndigheter har.att samverka för det gemensamma målet att varje människa, civil eller militär, skall kunna fä den vård som hennes 257 17 1986/87. De berörda totalförsvarsmyndigheterna har ansvar och FöU 1986/87:11resurser för olika delar av hälso- och sjukvården. Genom försvarsmaktens Bilaga5 hälso- och sjukvård tillförs funktionen hälso- och sjukvården i krig betydanderesurser som normalt inte står till förfogande för fredssjukvärden. Vidareanförs i propositionen att huvudansvaret för all hälso- och sjukvård som intefaller under försvarsmakten bärs av den civila hälso- och sjukvärden och attverksamheten inom försvarsmaktens hälso- och sjukvård främst bör inriktas påakut omhändertagande. I fråga om planeringen för hälso- och sjukvården i kriguttalas i propositionen att det för denna verksamhet är av största vikt attbeakta krigsmiljöns särskilda krav och skapa förståelse för vikten av att ikris- och krigstillstånd kunna lösa uppgifterna under mer primitivaförhållanden. Det är nödvändigt att i all planering inom funktionen Hälso- ochsjukvård m. m. utgå från en sädan bakgrund. Man mäste också vara medveten omatt vårdstandard och behandlingsnormer inte kan vara desamma som i fredstid.Målet för hälso- och sjukvården i krig fär dock inte eftersättas. När det gäller de behov av sjukvård som mäste tillgodosesocksä under krig anförs i propositionen att dessa omfattar dels akutakirurgiska operationer, dels akuta invärtesmedicinska åtgärder, dels akutapsykiatriska åtgärder. Vad gäller akuta kirurgiska operationer av fredsmässigkaraktär bedöms behoven vara minst i samma storleksordning i krig som i fred.Därför mäste även i krig erforderlig kirurgisk operationskapacitet reserverasför dessa behov, Värdbehovert inom långtidssjukvård och omsorgen om psykisktutvecklingsstörda kvarstår i huvudsak oförändrade i krig. Utskottet har inte något att erinra emot vad föredragandestatsrådet har anfört om inriktningen i stort när det gäller programmet hälso-och sjukvärden i krig. Ledningen av hälso- och sjukvården i krig m, m. beslutade (prop. 1980/81:57, SoU 23,rskr. 216) om prin ciperna för ledningen av hälso- och sjukvården i krig. Genom beslutet har ansvaret för ledningen av hälso- och sjukvården i krig lagts fast pä central, högre regional och lägre regional nivå. Centralt leds den civila hälso- och sjukvården i krig under regeringen av . På högre regional nivå har civilbefälhavaren ledningsansvaret. 1981 ärs riksdagsbeslut inne bar att ledningsansvaret på der lägre regionala nivån överflyttades från länsstyrelserna till sjukvårdshuvudmännen. Härigenom fick sjukvårdshu vudmännen också ett mera aktiv»; planeringsansvar för verksamheten i krig. En motion, motion 1986/87:So477av och /iks- son (båda /n), tar upp vissa lednings- och planeringsfrågor. 1 motionen hemställs att hos regeringen skall begära att en delegation tillsätts i vilken ingär representanter för ,civilförsvarsstyrel sen och militära myndigheter med uppgift att i enlighet med vad som anförs i motionen handlägga och konirollera planeringen av sjukvärden under krig. Motionärerna hänvisar bl. a. till den utredning om sjukvärdens säker het i krig (SSIK; slutrapport ingår i redovisar 1986:12) som och presenterade 1985. anför atti den planering som många landstingskommuner nu gör inför pöU 1986/87:11framtiden det kan komma att föreslås genomgripande förändringar och Bilaga 5ingrepp i sjukhusstrukturen, vilka kan komma i konflikt med de krav som ställspä sjukhus och beredskapslager av sjukvärdsmateriel i krig. Motionärerna anseratt det är mycket viktigt att dessa frågor kan lösas i samverkan mellan berördaparter. Ingrepp och förändringar bör inte genomföras förrän problemen kunnatlösas. 1 försvarspropositionen (bil. 1 s. 39 f. och bil, 4 s, 13)redovisas att en samlad översyn av totalförsvarets ledning har påbörjats. Enöversyn pägär ocksä i fräga om den kommunala beredskapslagstiftningen (Dir, Fö1985:01), När det gäller hälso- och sjukvården anförs det vidare ipropositionen att, oberoende av pågående översyner, ett närmare samarbete börutvecklas mellan , civila och militära myndigheter m, fl.Regeringen har mot denna bakgrund beslutat att fr, o, m, denI inrätta en särskild beredskapsdelegation för hälso- och sjukvärdeni krig. Delegationen skall enligt beslutet verka både i fred och i krig, I fredskall dess uppgifter vara att hålla sig informerad om och ta ställning tillhälso- och sjukvårdens beredskapsförberedelser. Delegationen skall i fredutgöra ett rådgivande organ inom . Syftet är att i krigdelar av delegationen skall övergå till att utgöra ett stabsorgan inom socialdepartementetmed uppgift att bereda regeringens beslut om hälso- och sjukvården. Enligtregeringsbeslutet skall delegationen vara sammansatt av företrädare förförsvars- och socialdepartementen, och sjukvårdshuvudmännensamt företrädare för bl. a. överbefälhavaren, försvarets sjukvårdsstyrelse,överstyrelsen för civil beredskap, civilbefälhavarna och . Utskottet gör följande bedömning. Det är av stor betydelse att hälso- och sjukvårdensledning kan fungera effektivt och uppfylla de krav och förväntningar som ställs.För att sjukvårdsbehovet skall kunna tillgodoses i kriser och krig på ettfullgott sätt och med god uthållighet förutsätts ett väl fungerande samarbeteoch samverkan mellan medicinsk och militär expertis och mellan planerings- ochledningsorgan samt mellan olika huvudmän, har i sitt inventeringsarbetenär det gäller sjukvårdens säkerhet i krig kunnat peka pä betydande svagheteroch brister. Det ät" enligt utskottets mening angeläget att dessa aspekteruppmärksammas, inte minst i sjukvårdshuvudmännens framtida planeringsarbete. Regeringen har sedan beslutat att fr, o, m,inrätta en särskild beredskapsdelegation för frågor som rörhälso- och sjukvården m, m, i krig. Delegationen'skall bl, a, hålla sig informeradom men även ta ställning till hälso- och sjukvårdens beredskapsförberedelser.Utskottet anser det värdefullt att en sådan delegation nu kommit till stånd.Den nya delegationen med dess angivna uppgifter och sammansättning svarar välmot det krav som framförs i motion So477 (m). Utskottet ser det som naturligtatt delegationen också kommer'att beakta frågor som berör sjukvårdenssäkerhet i krig. Motion So477 (m) får mot denna bakgrund 259 anses varatillgodosedd,. Försörjningsberedskapenför hälso- och sjukvården i krig FöU1986/87:11 Bilaga 5 Även i fråga omförsörjning anges i propositionen vissa riktlinjer för hälso- ochsjukvärden i krig. 1 försvarsbeslut prioriterades bl. a. anskaffningför behovet i krig av sjukvärdsmateriel av förbrukningskaraktär. 1 den nuaktuella propositionen uttalas sammanfattningsvis om försörjningsberedskapenför hälso-och sjukvården i krig att riktlinjerna i 1982 ärs försvarsbeslut börfullföljas. Det innebär, anförs det, att förnödenhetsförsörjningen för behoveti krig förstärks främst när det gäller anskaffning av sjukvärdsmateriel avförbrukningskaraktär och läkemedel. 1 propositionen redovisas den ovan nämnda och är 1983träffade principöverenskommelsen om sjukvårdshuvudmännens medverkan i dencivila hälso- och sjukvårdens försörjningsberedskap avseende förbrukningsmaterieloch varaktig sjukvärdsutrustning. Som ocksä framgått ovan innebäröverenskommelsen beträffande t"örbrukningsmateriel att sjukvårdshuvudmännenför statens räkning inköper, lagrar och omsätter sädan materiel inom denekonomiska ram som statsmakterna har angett för försvarsbeslutsperioden. Närdet gäller sjukvärdsmateriel av förbrukningskaraklärbe-räknas lager i dagfinnas som svarar mot det i krig beräknade kvarstående civila fredsmässigasjukvårdsbehovet. Endast mycket begränsade lager finns däremot för det i krigtillkommande sjukvårdsbehovet. Försvarsmakten har vissa lager för sinamotsvarande behov. 1 fråga om läkemedel uppskattas att drygt hälften av deläkemedel som används i fred utgörs av importerade färdigprodukter och att ca75 % av den inhemska läkemedelsproduktionen baseras pä importerade råvaror.Substanser för tillverkning av läkemedel finns lagrade motsvarande detfredsmässiga behovet under ett förkrigsskede. För den i krig kvarståendefredsmässiga sjukvärden finns vissa kommersiella och statliga lager av färdigaläkemedel. För det i krig tillkommande sjukvårdsbehovet finns i huvudsak ingacivila lager av läkemedel. Försvarsmakten har vissti lager för sina behov. S. k. varaktig sjukvårdsutrustning anses finnas hoslandstingen i en omfattning som ej fullt ut tillgodoser behoven i krig.Brister finns bl. a. vid operationsannexen. Sjukvårdshuvudmännen och statens förhandlingsnämnduttalade i principöverenskommelsen som en gemensam ambition attförsöka nä en lösning förs. k. varaktig utrustning som motsvarar den somåstadkommits för förbrukningsmateriel. Parterna har också enats om att etappvisgenomföra ett utrednings- och kartläggningsarbete för att fä underlag för ettslutligt ställningstagande om varaktig utrustning. Den första etappenredovisades 1985 och har sedan resulterat i en ny överenskommelse i januari1986 om fortsatt utredningsarbete. har som ettresultat av den nämnda överenskommelsen redovisat ett utredningsarbetebeträffande operationsannexens försörjningsläge i fräga om medicinskutrustning och medicinska instrument, Försvarskommiitén har funnit att beredskapen i fräga omförsörjning av säväl sjukvärdsmateriel av förbrukningskaraktär som läkemedelför främst den civila hälso- och sjukvårdsorganisationen fortfarande ligger päen oacceptabelt låg nivå. Enligt kommittén mäste mälet vara att man vid den kommandeförsvarsbeslutsperiodens slut, dvs. vid utgången av budgetåret FöU 1986/87:111991/92, skall ha byggt upp resurser så att i vart fall krigsbehoven i huvud-Bilaga 5 sak kan tillgodoses. Kommittén anser att omedelbara åtgärder börvidtas dels för att förbättra möjligheterna till inhemsk produktion underkriser och i krig, dels för fortsatt uppbyggnad av beredskapslager förkrigsbehovet. Tillgången på varaktig sjukvärdsutrustning bör enligt kommitténockså förbättras men detta bör baseras pä en förnyad analys av behovet av operationsannex. Föredragande statsrådet uttalar i propositionen att handelar försvarskommitténs uppfattning i dessa frågor. Vad gällerberedskapslager av olika slag anför föredraganden att anskaffning, lager ochomsättning sä långt det är möjligt skall samordnas mellan civila och militäramyndigheter och att principen bör vara att lagringen i första hand bör ske hosden som skall använda materielen. 1 propositionen uttalas vidare att lagring påkassa-tionsbasis bör undvikas sä långt möjligt och att möjligheterna att ävenutomlands omsätta sjukvärdsmateriel och läkemedel som ännu är användbara börundersökas. I motion 1986/87 :Föl27 av m.fl. /tVhemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till kännavad som anförts beträffande hälso- och sjukvården i krig m. m. (yrkande 19). 1motionen tas bl. a. upp de svagheter som finns inomsjukvårdsorganisationen och . Motionärerna anför att det ärangeläget att man i all planering som sker för och under fredstid måste ha eninsikt och ansvar för en situation i avspärrning eller krigssituation.Motionärerna anför vidare att staten redan i fredstid borde ta sitt ansvar föratt det även på sjukvårdsområdet skall finnas en bättre beredskap genom enmera decentraliserad verksamhet, genom satsningar på inhemska produkter ochinhemsk produktutveckling. 1 motion 1986/87:Fö 130av m. (fp)begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som i motionen anförsom minskad lagring av sjukvårdsförnödenheter kombinerad med ökad beredskap förinhemsk tillverkning och återgång till flergångsanvändning (yrkande 2).