bet · GA01BoU4 · 1986-12-31 00:00:00 — Motion 1985/86:Jo798 av Kersfi och () vari 1. att riksdagenbeslutar att regler för ackumulering av skada införs i naturvårdslagen ochskogsvårdslagen på samma sätt som motsvarande regler i förslaget till ny plan-och bygglag, 2. att riksdagenbeslutar att i naturvårdslagen och skogsvårdslagen intas bestämmelser medinnebörd att vid bedömande av om ersättningströskeln vid skada har överskriditsskall även beaktas förordnande enligt annan lagstiftning. I proposition 1985/86:90 föreslås följdändringar i vissaav de lagar som berörs av de tidigare till överlämnade förslagen omen ny plan- och bygglag (PBL), lagen om exploateringssamverkan (ESL) och lag omhushållning med naturresurser (NRL). har tidigare avgett yttrande överförslagen till PBL respektive NRL (JoU 1985/86:2 y och 3 y). Förslagen om följdändringar berör främst följande lagarinom jordbruksutskottets beredningsområde, nämligen naturvårdslagen,jordförvärvslagen, lagen om skötsel av jordbruksmark, vattenlagen, lagen ominförande av vattenlagen, miljöskyddslagen, ägofredslagen, rennäringslagen ochädellövskogslagen. I proposition 1985/86:159, som delvis behandlats avjordbruksutskottet i betänkandet JoU 1985/86:21, framläggs förslag till ändringav 3 § naturvårdslagen, vilken även berörs av förslag i proposition1985/86:90. har beslutat att till bostadsutskottetöverlämna proposition 1985/ 86:159 i angiven del för behandling. Nämnda propositiontillstyrks, såvitt nu är i fråga. har vidare beslutat att tillbostadsutskottet överlämna motion 1985/86:Jo798 för behandling. Motionen berörsnärmare i jordbruksutskottets yttrande under rubriken . Förslagen i proposition 1985/86:90 innebär bl. a. attPBL:s planbegrepp ersätter byggnadslagens planbegrepp samt att bestämmelser omsamordning ' med PBL och NRL införs i de berörda lagarna. Utskottet går härinte närmare in på förslaget utan hänvisar till redovisningen i propositionen(s. 88 f.). har slutjusterätbetänkanden om en ny plan- och bygglag m. m. resp. en ny lag om hushållning mednaturresurser m.m. Särskilt i fråga om PBL innebär bostadsutskottetsställningstagande att de attregeringsförslaget ändras på en rad olika punkter. har den BoU1986/87:4 godkänt betänkandet. I motionerna 1985/86:511 av m. fl. (m) och1985/86:512 av m. fl. (c) anförs att riksdagsbehandlingen tordeleda till stora avvikelser från de av regeringen framlagda förslagen rörandehuvudlagstiftningen. Detta kommer i så fall att påverka följdlagstiftningen.Enligt motionerna borde regeringen ha avvaktat beslut innanförslagen til följdändringar framlades. I centermotionen föreslås att riksdagenavslår proposition 1985/86:90 och hos regeringen anhåller om nytt förslag. Äveni motionen av m. fl. framförs ett avslagsyrkande, dock endast vadbeträffar följdändringar till PBL och NRL. Även utskottet har noterat att bostadsutskottets förslagtill plan- och bygglag på åtskilliga punkter avviker från förslagen iproposition 1985/86:1 och att detta i viss utsträckning påverkarföljdlagstiftningen. a. har ikraftträdandet framflyttats till den 1 juli1987. Det bör ankomma på bostadsutskottet såsom huvudansvarigt för beredningenav proposition 1985/86:90 att närmare bestämma formerna för denna beredning.Jordbruksutskottet utgår från att de erforderliga ändringarna kan göras inomramen för den pågående utskottsbehandlingen öch avstyrker för sin delmotionerna 511 yrkande 1 och 512. Vissa ändringar i naturvårdslagen Förslagen i proposition 1985/86:90 innebär bl. a., såvittavser naturvårdslagen, att en myndighet skall kunna - efter särskiltbemyndigande -inrätta kommunala naturreservat och naturvårdsområden. Därvidskall samtliga de befogenheter som enligt 7-9, 11, 12 och 19 §§ naturvårdslagentillkommer även tillkomma den kommunala myndigheten. I motion 513 av m.fl. (fp) anförs att dennuvarande ordningen där efter samråd med berörda kommuner fattarbeslut om naturreservat och naturvårdsområde bör bibehållas. I och med PBL ochNRL får kommunerna ett väsentligt ökat inflytande över markanvändning ochmarkplanering. Motionärerna yrkar att avslår förslaget till ändring inaturvårdslagen i motsvarande del (43 §). Liknande synpunkter framförs i motion511 av m. fl. (m). Utskottet får erinra om att - som framgårav propositionen - i en framställning till regeringen föreslogatt kommunernas möjligheter att bevara friluftsområden skulle stärkas.Framställningen har remissbehandlats. Enligt föredraganden har flertaletremissinstanser ställt sig positiva fill förslaget. Även utskottet anser detvärdefullt att kommunerna ges ett ökat ansvar på naturvårdens område. Det kan isammanhanget nämnas att en kommun efter åtagande kan få utöva fortlöpandetillsyn över miljöfarlig verksamhet enligt 44 a § miljöskyddslagen, i enlighetmed en lagändringar 1981. Förslaget ligger således i linje med strävandena attge kommunerna ett ökat ansvar för den yttre miljön. . -Utskottet tillstyrkerregeringens förslag i nu aktuella delar och avstyrker motion 513 yrkande 3. övrigayrkanden i motion 513 föranleder inget uttalande från utskottets BoU1986/87:4 sida. Enligtmofion 511 yrkande 2 bör det generella strandskyddet enligt 15 §naturvårdslagen avskaffas och ersättas av en möjlighet för länsstyrelserna attförordna om strandskydd i de fall det behövs. Utskotteterinrar om att , på utskottets förslag, avslagitmotioner om avskaffande av det generella strandskyddet enligt naturvårdslagen(se bl. a. JoU 1984/85:11). Den nu aktuella propositionen innebär bl. a. attdet generella strandskyddet bibehålls (s. 110 f.). Regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer får dock, om det finns särskilda skäl, förordna attett strandområde som avses ingå i en detaljplan eller omfattas avområdesbestämmelser inte skall omfattas av strandskydd. Av propositionenframgår att hithörande frågor skall bedömas med samma restriktivitet somhittills iakttagits när det gäller att ta i anspråk stränder som omfattas avnaturvårdslagens strandskyddsregler. Utskottet fillstyrker propositionen iförevarande del och avstyrker motion 511 yrkande 2. Ersättningsfrågor m. m. Ianslutning till PBL-förslagets bestämmelser om markägarersättning m. m. i 14kap. har bostadsutskottet utförligt behandlat bl. a. principerna för ersättningvid s.k. kvalificerade skador (BoU 1986/87:1 s. 138 ff.). särskiltintresse från jordbruksutskottets synpunkt är övervägandena om markreglerandebestämmelser och tolkningen av begreppet "pågående markanvändning avsevärtförsvåras". Det är enligt jordbruksutskottets mening värdefullt att riksdagennu fått tillfälle att klargöra och precisera innebörden av ett begrepp somvållat vissa problem i den praktiska tillämpningen. Det kan förutsättas attbostadsutskottets uttalanden kommer att bli vägledande inte bara förtillämpningen av PBL utan också i andra sammanhang där markanvändningsintressenställs mot allmänna intressen. har inte för avsikt att härnärmare redovisa bostadsutskottets överväganden utan hänvisar fill betänkandetBoU 1986/87:1. Denna del av jordbruksutskottets yttrande kommer i huvudsak attberöra frågan om i vilken utsträckning de nya ersättningsreglerna i PBL bör fågenomslag i följdlagstiftningen. Bostadsutskottetanser sammanfattningsvis att man vid bedömningen om ett intrång enligt PBLskall ersättas eller ej (kvalifikationsgränsen) bör relatera skadan avintrånget till den berörda delen av fasfighetén (s. 150). För skogsbrukets delbör behandhngsenheten - dvs. ett skogsbestånd eller flera mindre bestånd somavses bli behandlade med samma åtgärd -läggas till grund för nämndabedömning. För jordbrukets vidkommande bör enligt bostadsutskottet den berördadelen anses utgöra det åkerskifte eller den äng som framstår som enbrukningsmässigt avgränsad del. Bostadsutskottethar vidare anfört (s. 144) att det bör finnas en överensstämmelse iersättningsreglerna mellan olika lagar. De preciseringar och förändringar somföreslås bör därför även få genomslag i följdlagstiftningen. Jordbruksutskottetvill för sin del erinra om att det utöver PBL finns bestämmelser om restriktioner i markanvändningen i bl. a. naturvårdslagen, 179 vattenlagen,skogsvårdslagen och lagen om skötsel av jordbruksmark. BoU 1986/87:4 - Liknande bestämmelser finns även i byggnadsminneslagen,väglagen och Bilaga 5 lagen om enskilda vägar. Dessa tillhör i princip ejjordbruksutskottets beredningsoniråde och berörs i övrigt inte i dettayttrande, Bestämmelserna i naturvårdslagen, närmare bestämt de somgäller naturreservat, samt i vattenlagen (VL 19 kap.. 2 och 7 §§) innebär attfastighetsägaren eller innehavare av särskild rätt till fastigheten har rätttill ersättning om meddelade föreskrifter medför att pågående markanvändningavsevärt försvåras eller mark tas i anspråk. Bestämmelserna i övrigt, d. v. s. naturvårdslagens reglerom naturvårdsområde samt hänsynsreglerna i skogsvårdslagen och lagen omskötsel av jordbruksmark anger en högsta toleransnivå för det intrång somaktualiserats. Ätgärden/föreskrifterna får enligt de nyssnämnda lagarna intevara så ingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras. I enlighethärmed finns i nu åsyftade fall ingen rätt till ersättning för intrånget. Enligt utskottets mening finns det starka skäl som talarför att ersättningsreglerna i 26 § naturvårdslagen i största möjligautsträckning överensstämmer med motsvarande bestämmelser i . a. medhänsyn till att kommunerna, enligt den av utskottet ovan tillstyrkta ändringeni 43 § naturvårdslagen, i vissa fall får möjlighet att tillämpa båda de nuangivna lagarna, synes det naturligt att kvalifikationsgränsen blir enhetligtfastställd i PBL och naturvårdslagen. Det kan lämpligen ske genom att inan i 26§ första stycket naturvårdslagen infogar orden "inorn berörd del avfastigheten". Med hänsyn till konstruktionen av den paragraf som angerförutsättningarna för bildande av naturvårdsområde (19 §) bör motsvarandeändring göras i paragrafens första stycke. Bestämmelserna i 19 kap. vattenlagen innebär attlänsstyrelsen får besluta om behövligt skyddsområde till skydd för en yt- ellergrundvattentillgång som utnyttjas eller kan antas komma att utnyttjas förvattentäkt (19 kap. 2 §). skall föreskriva de inskränkningar irätten att förfoga, över fastigheten inom vattenskyddsområdet som behövs föratt tillgodose syftet med området. Om föreskrifterna medför ätt pågåendemarkanvändning avsevärt försvåras eller mark tas i anspråk har markägaren(motsvarande) rätt till ersättning. Sådana föreskrifter kan meddelas bl. a. påansökan av en kommun, som därvid blir betalningsskyldig för intrånget.Bestämmelserna ger således möjlighet att ålägga restriktioner som tillutformning och verkan nära överensstämmer med de intrång som kan aktualiserasmed stöd av PBL och naturvårdslagen. Utskottet föreslår med hänvisning härtillatt även 19 kap. 7 § första stycket vattenlagen ändras på det sätt somföreslagits i fråga om naturvårdslagen. När det gäller hänsynsreglerna i jordr och skogsbruketvill utskottet framhålla att markägare och rättighetshavare av hänsyn till allmänna natur- och miljövårdsintressen förväntas hålla skog och jordbruksmark i ett visst skick utan att de för den skull kan göra anspråk på ersättning. Dessa hänsynstaganden kan oftast ingå som ett normalt led i driften av det aktuella företaget. I den mån förelägganden eller förbud meddelas i det enskilda fallet torde åtgärden oftast ha marginell betydelse. Det kan i och för sig tänkas att frågan om kvalifikationsgräns för den enskilda fastigheten ställs på sin spetsi 180 sambandmed ett sådant föreläggande eller förbud. Enligt vad utskottet BoU1986/87:4 inhämtatär det emellertid ytterst sällsynt att resp. lantbruksnämndenbeslutar om sådana rättsligt bindande restriktioner. den heltövervägande delen garanteras efterlevnaden av hänsynsreglerna av deansvariga myndigheternas generella råd och föreskrifter samt rådgivning i Vidare må erinras om att bestämmelserna om generella hänsynstagandeninte är relaterade till någon bestämd fastighet. innebäratt utskottet inte anser det nödvändigt att föreslå någon ändring av hithörandebestämmelser i 21 och 24 §§ skogsvårdslagen resp. 6 a § och 9 a § lagen omskötsel av jordbruksmark. Vad utskottet anfört om grundläggande krav påhänsynstaganden till naturvårds- och miljövårdsintressen kan till stor deltillämpas även på skyddsformen naturvårdsområde enligt 19 § naturvårdslagen.Det kan i sammanhanget nämnas att beslutade om en ändring av7 § naturvårdslagen som innebär att ett område inte får avsättas tillnaturreservat om syftet med åtgärden i allt väsentligt kan tillgodoses genomatt området i stället förklaras som naturvårdsområde. Denna grundläggandebestämmelse rubbas självfallet inte av den jämkning av ordalydelsen i 19 § somutskottet förordat ovan. Utskottet har funnit lämpligt att i detta sammanhang -till komplettering av sitt yttrande JoU 1985/86:2 y - fästa uppmärksamheten påett av antaget handlingsprogram rörande jordbruket och miljön.Handlingsprogrammet har publicerats i skriftserien Naturvårdsverketinformerar och tar bl. a. upp frågor om odlingsformer, bevattning ochmarkanvändning, växtskyddsåtgärder, gödsling samt områden som kräver särskildhänsyn till naturvård och friluftsliv. Vad sedan beträffar problemet med den sammanlagda effektenav restriktioner resp. enligt olika lagar må framhållasföljande. anför, i överensstämmelse medpropositionen, att alla beslut enligt PBL som kan medföra intrångsersättningoch som fattas bör beaktas när det gäller att avgöra omkvalifikationsgränsen överskrids eller ej genom det senaste beslutet("ackumulerad skada"). De ändringar som bostadsutskottet förordat ifråga om utformningen av kvalifikationsgränsen medför dock att de skador varssammanlagda verkan skall beaktas måste avse samma del av fastigheten (s. 152). går i detta sammanhang ett steg längre änregeringsförslaget och förordar att man vid bestämmande avkvalifikationsgränsen enligt PBL tar hänsyn också till intrångsbeslut enligtannan lagstiftning. De skador som det ligger närmast till hands att beakta ärde som kan uppkomma genom beslut om bildande av naturreservat ochnaturvårdsområde enligt naturvårdslagen. Vidare bör i bedömningsunderlageträknas in sådana fall då en markägare genom frivilliga åtaganden tar särskiltstor hänsyn till naturvårdsintressen m. m. i skogsbruket. Det måste dockenligt bostadsutskottet röra sig om hänsynstaganden som är betydligt större ände som i allmänhet krävs av en markägare enligt de generella föreskrifterna. anser att det även i detta fall börråda enhetlighet mellan naturvårdslagen och PBL och förordar att en regel om s.k. ackumuleradskada förs in i 26 § naturvårdslagen efter mönster av 14 kap. 8 § BoU1986/87:4 fjärde stycket första meningen PBL. Vid bedömningen av kvalifikations- Bilaga 5 gränsen enligt 26 § naturvårdslagen bör hänsyn tas även till beslutenligt 14 kap. 8 § första stycket PBL. Frågan om s. k. ackumulerad skada kan teoretiskt sett haen viss betydelse även vid tillämpningen av andra bestämmelser som anger enhögsta toleransnivå för det ifrågavarande ingreppet. Utskottet räknaremellertid med att det i praktiken inte behöver uppstå några problem avförevarande art vid tillämpningen av dessa bestämmelser. Om så trots alltskulle bli fallet kan givetvis frågan tas upp till förnyade överväganden. Förnärvarande finns dock enligt utskottets mening ingen anledning att göramotsvarande ändringar i skogsvårdslagen eller lagen om skötsel avjordbruksmark. Som inledningsvis nämnts har jordbruksutskottet tillbostadsutskottet överlämnat motion Jo798 för beredning. Om bostadsutskottetbeslutar i enlighet med detta yttrande kommer motionen att tillgodoses i storutsträckning. Utskottet utgår från att bestämmelserna omrättegångskostnader enligt 15 kap. 6 § PBL i den av antagna lydelsenfår genomslag även i följdlagstiftningen. Det gäller främst 36 §naturvårdslagen. Tilläggas bör att bestämmelsen om rättegångskostnader i 20kap. 3 § vattenlagen bygger delvis på samma principer. I övrigt föranleder proposition 1985/86:90 och hithörandemotioner inget särskilt uttalande från utskottets sida. Närvarande: (), (),(), i (), (), LarsErnestäm (fp), (), (), ,(), (), (), (), LennartBrunander (c), () och (vpk). i , och (alla m) anför: beslutat om en nyplan-och bygglag har vi avstått från att yrka bifall fill moderatasamlingspartiets yrkande om avslag på förslaget fill följdlagstiftning och istället deltagit i sakbehandlingen De ändringar som enligt vår mening behöver göras i BoU1986/87:4 plan- och bygglagstiftningen återkommer vi till Bilaga 5 eller i annat sammanhang. Vad beträffar sirandskyddet enligt naturvårdslagenansluter vi oss till yrkandet i mofion 511 av m.fl. (m) att detgenerella strandskyddet enligt 15 § naturvårdslagen bör avskaffas. I ställetbör ha möjlighet att förorda orh strandskydd i de fall detbehövs. Vi anser således att utskottet hade bort avslå förslaget om ändring av15 § naturvårdslagen och , med tillstyrkande av motion 511 yrkande 2,förorda en ändring i paragrafen i enlighet med motionen. När det gäller ersättningsfrågor m.m. instämmer vi ibostadsutskottets yttrande att det bör finnas en överensstämmelse iersättningsreglerna mellan olika lagar. De lagregler som beslutatinföra i PBL bör således få genomslag i följdlagstiftningen. I fråga omskogsvårdslagen och lagen om skötsel av jordbruksmark bör detta innebära att debestämmelser som anger en högsta toleransnivå för beslut om restriktioner moten bestämd fastighet bör utformas på samma sätt som 14 kap. 8 § andra stycketPBL, dvs. skadan bör även i dessa fall relateras till den berörda delen avfastigheten. I konsekvensens namn bör även regler om ackumulerad skada införasi skogsvårdslagen efter mönster av 14 kap. 8 § fjärde stycket PBL. Vidbedömningen av toleransgränsen enligt denna lag bör hänsyn tas även tillintrång som beslutas med stöd av naturvårdslagen och PBL. och (båda fp) anför: I fråga om förslaget gällande kommunala naturreservat ochnaturområden delar vi den uppfattning som kommit fill uttryck i motion 513 avErling m.fl. (fp), nämligen att kommunerna genom NRL och PBL får ett väsentligtökat inflytande över markanvändning och markplanering. Den nuvarande ordningen,där efter samråd med berörda kommuner fattar beslut omnaturreservat och naturvårdsområden bör enligt vår mening bibehållas. Vi ansersåledes att utskottet under rubriken i naturvårdslagen hadebort avstyrka förslaget om ändring i 43 § naturvårdslagen. När det gäller ersättningsreglerna i naturvårdslagen villvi erinra om att denna lag i första hand riktar in sig på åtgärder inom jord-och skogsbruket. Det är fråga om att i en näring, som bygger på biologiskproduktion, ta naturvårdshänsyn av marginell ekonomisk betydelse, vars främstasyfte är att bibehålla den biologiska mångfald som hotas av de modernabrukningsmetoderna och är en förutsättning för att bibehålla denbiologiska produktionsförmågan. De ingrepp som regleras i PBL är av principielltannorlunda slag, eftersom de syftar till att värna en annan typ av allmännaintressen, främst av exploateringskaraktär. Eftersom de flesta naturvårdskvaliteter är olikformigtfördelade i landskapet skulle en relatering av ersättningen till berörd del avfastigheten i naturvårdslagen kunna försvaga naturvårdens ställning. Det villvi inte medverka till. Vi anser således att utskottet under rubrikenErsättningsfrågor m.m. hade BoU 1986/87:4 bort förorda oförändradeersättnings- och intrångsregler i naturvårdslagen. Vad slutligen beträffar förslaget om konsekvensändringar ivattenlagen vill vi understryka att det finns anledning att ytterligareöverväga prövningssystemet för mindre kraftverk. Det finns enligt vår meninganledning att återkomma till frågan om inte små batterikraftverk borde omfattasav reglerna i 11 kap. 1 § vattenlagen om regeringens tillåtlighetsprövning. Näringsutskottetsyttrande mlT''' om viss följdlagstiftning till plan-och bygglagen ochlagen om hushållning med naturresurser m. m. har berett näringsutskottet tillfälle attyttra sig över proposition 1985/86:90 angående följdlagstiftning till den nyaplan- och bygglagen, lagen om exploateringssamverkan samt lagen om hushållningmed naturresurser m. m. jämte vissa motioner. Av de 42 lagförslagen i proposifionen har näringsutskottetägnat uppmärksamhet åt sex, nämligen dem som gäller ändringar i 20. lagen (1902:71 s. 1), innefattandevissa bestämmelser om elektriska anläggningar, 21. lagen (1978:160) om vissarörledningar, 31. lagen(1966:742) om hotell- och pensionatrörelse, 34. gruvlagen (1974:342), 35. lagen (1974:890) om vissamineralfyndigheter, och 42. lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter. De sex lagförslagen avser anpassning till plan- ochbygglagen (PBL), förslagen 20, 21 och 42 också till lagen om hushållning mednaturresurser (NRL). Av de tre motioner som har väckts med anledningav.propositionen går två, 1985/86:511 (m) såvitt här är i fråga och 1985/86:512(c), ut på att ifrågavarande delar av propositionen skall avslås. I den tredje,1985/86:513 (fp), yrkas såvitt här är i fråga på ett uttalande av riksdagen.Innebörden skulle vara att man inom bör ha beredskap att vidbehov snabbt kunna lägga fram förslag till ändringar i följdlagstiftningen. Sedan PBL och NRL nu har antagits av borde,menar näringsutskottet, de nämnda avslagsyrkandena kunna anses sakna aktualitet.Besluten om dessa lagar måste åtföljas av en adekvat följdlagstiftning. Ompolitiska eller praktiska skäl senare föranleder ändringar i PBL eller NRL kandetta givetvis komma att medföra konsekvensändringar i de anslutande lagarna.Någon självständig politisk betydelse har de nu behandlade lagförslagen icke.I nuvarande läge ger dessa lagförslag- bortsett frånikraftträdandebestämmelserna - inte anledning till någon erinran frånnäringsutskottets sida. som avsesi den berörda delen av motion 1985/86:513 (fp) får förutsättas stå BoU1986/87:4 till buds utan någon särskild framställning från tillregeringen.' Närvarande: (), (),(), (), (), (),(), Per (), Bo Finnkvist (s), (vpk),(), (), (), GudrunNorberg (fp) och (). (), (), Per (), () och () anser att sista stycket iyttrandet bort ha följande lydelse: Sedan PBL och NRL nu har antagits av harförutsättningarna för avslagsyrkandena i motionerna 1985/86:511 (m) och1985/86:512 (c) ändrats. Besluten om dessa lagar måste åtföljas av en adekvatföljdlagstiftning. Genomgripande förändringar i både PBL och NRL är emellertidpåkallade i anslutning till den välbefogade kritik som har anförts mot denumera antagna lagförslagen. I samband därmed måste konsekvensändringargenomföras i de anslutande lagarna. Det är, som framhålls i mofion 1985/86:513(fp), angeläget att erforderlig beredskap för detta finns inomregeringskansliet, så att den kompletterande lagstiftningen kan ske snabbt.Riksdagen bör göra ett uttalande till regeringen av denna innebörd. På så sätttillgodoses motion 1985/86:513 (fp) i ifrågavarande del. Ett sådant uttalandestår också i god överensstämmelse med grunderna för motion 1985/86:511 (m). Sammanfattning.............................................................. ....... 1 Propositionerna.............................................................. ....... 2 Yttrandenfrån andra utskott.......................................... 4 1 Inledning.................................................................. ....... 4 2 Principer församordningen av NRL, PBL och ESL med annan lagstiftning ,.'. 3 Ikraftträdande....'................................................... 7 4 Samordningen aversättningsbestämmelser......... 7 4.1 Inledning................................................................ 7 4.2 Expropriationslagen(lagförslag 1)......................... 8 4.2.1 Markför enskilt byggande ................. ,. 4.2.1.1 Inlösen eftergenomförandetidens utgång ....... ....... 9 4.2.1.2 Särskildaersättningsbestämmelser för äldre stads- och byggnadsplaner. Anknytning tillden s. k. garantiregeln i PBL............................................. 11 4.2.2 Markför annat än enskilt byggande..... 13 4.3 Samordningenav reglerna om intrångsersättning 14 4.3.1 Inledning ............................................................. 14