bet · GA01TU9 · 1986-12-31 00:00:00 — om vissa delegeringsfrågor och regelförenklingar påvägtrafikens område (prop. 1986/87:34) I betänkandet behandlar och tillstyrker utskottet förslagsom läggs fram i proposition 1986/87:34 och som utgör ett led i arbetet meddelegering och regelförenkling på vägtrafikens område. Lagen om trafiknämnd föreslås sålunda bli ändrad så atttrafiksäkerhetsverket i stället för regeringen blir sista instans i ärendenangående lokala trafikföreskrifter. Trafikbroftslagen föreslås bli ändrad så att smitning fråntrafikolycksplats skall kunna beivras på ett enklare sätt. Någon ändrad praxisär dock inte avsedd. I syfte att förenkla lagföringen skall straffet för vissaförseelser enligt terrängkörningslagen, vägtrafikskattelagen ochtrafikskadelagen, som kan betecknas som ordningsförseelser, ändras fråndagsböter till penningböter. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . I propositionen anmäler regeringen också sin avsikt attupphäva det särskilda straffet för att gå mot rött ljus. Utskottet har intenågot att erinra häremot. Denna förseelse blir i fortsättningen straffbarendast om den utgör vårdslöshet i trafik. I proposition 1986/87:34 om vissa delegeringsfrågor ochregelförenklingar på vägtrafikens område föreslår regeringen ()att antar inom upprättade förslag fill 1. lag om ändringi lagen (1978:234) om trafiknämnd, 2. lag om ändringi lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 3. lag Om ändringi terrängkörningslagen (1975:1313), 4. lag om ändringi vägtrafikskattelagen (1973:601), 5. lag om ändringi trafikskadelagen (1975:1410). Lagförslagen har tagits inom som bilaga tillbetänkandet. Vidare har beretts tillfälle att ta del av vadföredragande departementschefen har anfört om att ta bort straffet för att gåmot rött ljus. 1 1986/87. Överklagande av beslut om lokala trafikföreskrifter Arbete med att begränsa antalet ärenden som prövas avregeringen har pågått i olika former . antog (rskr. 1983/84:250) vissa iproposition 1983/84:120 och i betänkande KU 1983/84:23 före slagna riktlinjer för en översyn av regeringens befattning med besvärsären den. Utgångspunkt för regeringens befattning med sådana ärenden skall vara att överklagande normalt inte skall kunna ske till regeringen annat än när det behövs en politisk styrning av praxis. I fall där prövningens huvudsakliga funktion är att tillgodose ett rättsskyddsbehov bör regeringen vara besvärsin stans endast om det. inte går att ordna en tillräckligt kvalificerad överpröv ning på en lägre nivå. På grundval av förslag, som en sakkunnig i statsrådsberedningenhar lagt fram i betänkandet (Ds SB 1984:3) Det fortsatta delegeringsarbetet iregeringskansliet II medunderrubriken och lokala trafikföreskrifter, ochremissyttranden över betänkandet föreslås i proposition 1986/ 87:34 en ändradordning för överklagande ay kommunala beslut om lokala trafikföreskrifter. Enligt 147 § vägtrafikkungörelsen (1972:603), VTK, fårkommunen och i vissa fall och polismyndigheten genom lokalatrafikföreskrifter meddela i paragrafen angivna särskilda trafikregler förviss väg eller vägsträcka eller för samtliga vägar inom ett visst område.Vanliga lokala trafikföreskrifter som meddelas av kommunerna är t. ex.föreskrifter om hastighetsbegränsningar, om parkering och om körriktning. Enligt 159 § VTK får kommun m. fi. i vissa fall ocksåmedge undantag från trafikföreskrifter. Även enligt 57 och 58 §§ terrängtrafikkungörelsen(1972:594) får kommun liksom länsstyrelse och polismyndighet meddelatrafikregler genom lokala trafikföreskrifter samt enligt 67 § nämnda kungörelsepröva frågor om undantag. Beslut om lokala trafikföreskrifter och'om undantag frånsådana fattas enligt 1 § lagen (1978:234) om trafiknämnd, inom kommunerna av entrafiknämnd. beslut om lokala trafikföreskrifter och omundantag från sädana får enligt 4 § i lagen överklagas hos genombesvär och beslut får överklagas hos regeringen genom besvär.Vägverket, trafiksäkerhetsverket (TSV) och polismyndigheterna får enligtparagrafen överklaga trafiknämndens eller 'beslut. Av 11 §förvaltningslagen (1971:290) följer att även den som trafiknämnds beslut angårfår överklaga om nämndens beslut har gått honom emot. I propositionen föreslås att regeringens uppgift somslutinstans i ärenden om lokala trafikföreskrifter skall övertas av TSV. Föredraganden framhåller bl. a. att ärenden om lokalatrafikföreskrifter ytterst sällan innehåller sådana politiska frågor som skullekräva regeringens medverkan.Avgörande för hur man skall se på en viss fråga beträffande lokal XU 1986/87:9 trafikreglering är, framhåller han, de lokala och regionalaförhållandena. Ärenden om en lokal trafikreglering tillhör därför enligt honom dengrupp av besvärsärenden i som kan och bör delegeras. Bland annat det förhållandet att TSV är den myndighet sombarden högsta kompetensen på trafiksäkerhetsområdet talar enligt föredragandenför att TSV övertar regeringens uppgift som slutinstans i ärenden om lokalatrafikföreskrifter. Utskottet instämmer med föredraganden och anser såledesatt TSV i stället för regeringen bör vara sista instans i ärenden örn lokalatrafikföreskrifter. Utskottet har inte något att erinra mot förslag i propositionenom att förändringen skall träda i kraft den och att i fråga omöverklagande av beslut, som har meddelats före ikraftträdandet, äldrebestämmelser skall gälla. Den föreslagna utformningen av erforderlig ändring i lagenom trafiknämnd föranleder inte någon erinran från utskottets sida. Utskottettillstyrker således att antar lagändringen. Ändringar av straffbestämmelsen för s. k. smitning fråntrafikolycksplats 1 5 § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott(trafikbrottslagen) stadgas straff för den som obehörigen avlägsnar sig fråntrafikolycksplats eller undandrar sig att uppge namn eller hemvist eller attlämna upplysningar om händelsen. Straffet är bestämt till fängelse i högst ettår eller böter. Straffskalan för smitning lägger hinder i vägen för attbeivra brottet genom strafföreläggande. Enligt 48 kap. 4 § fårnämligen strafföreläggande inte användas för brott för vilka kan följafängelse . 1984 avlämnade rapporten "Överträdelser itrafiken. Förslag till avkriminalisering och andra ändringar itrafiklagstiftningen" har emellertid riksåklagaren () bl. ä. föreslagitatt smitningsbrottet skall delas upp i ett "normalt" brott, somstraffas med böter eller fängelse , och i ett grovt brott,som straffas med fängelse i högst . RÅ framhöll att det länge har råttett starkt önskemål framför allt från åklagarhåll att straffstadgandet försmitning skall ändras på sådant sätt att det möjliggör strafföreläggande vidlindrigare förseelser av typ parkeringsskador och liknande. RÅ:s förslag hartillstyrkts eller lämnats utan erinran vid remissbehandling av detsamma. Föredraganden ansluter sig till RÄ:s förslag och föreslårändring i 5 § trafikbrottslagen i enlighet härmed. Lagändringen föreslås trädai kraft . Utskottet har inte något att erinra mot den föreslagnalagändringen och tillstyrker att antar densamma. Ändringav straffet för vissa "ordningsförseelser" enligt /87:9 terrängkörningslagen,vägtrafikskattelagen och Åtskilliga bestämmelser i vägtrafikförfattningarna därstraffet nu är dagsbö ter avser förseelser som till sin natur närmast är av ordningskaraktär. Föredraganden framhåller att starka skäl talar för att straffet för dessa förseelser skall vara penningböter i stället för dagsböter. Man vinner härigenom att förseelserna kan beivras med ordningsbot, varvid lagföringen blir enklare och resurser frigörs för bekämpandet av allvarligare brottslighet. På grundval av förslag i RÅ:s ovannämnda rapport, vilka tillstyrkts eller lämnats utan erinran vid remissbehandlingen föreslår föredraganden att straffen ändras från dagsböter till penningböter för överträdelser av förbud i vissa fall mot körning i terräng med terrängfordon och motorfordon enligt terrängkörningslagen (1975:1313), förbud mot brukande av oskattat eller oförsäkrat fordon enligt vägtrafikskattelagen (1973:601) och trafikskadela gen (1975:1410). Utskottet tillstyrker de mot den angivna bakgrundenföreslagna ändringarna i nämnda lagar, vilka också föreslås träda i kraft den 1januari 1987. Upphävande av det särskilda straffet för att gå mot röttljus Den som bryter mot förbud enligt 7 § första stycket VTKatt gå mot rött ljus i gångsignal för gående döms enligt 164 § första stycketVTK tillböter (. enligt RÅ:s beslut om ordningsbot förvissa brott, SFS1981:716). Alternativt kan överträdelse av förbudet medföra dagsböter förvårdslöshet i trafik enligt 1 § första stycket trafikbrottslagen. Fråga om att upphäva det särskilda straffet enligt VTK föratt gå mot rött ljus togs upp i RÅ:s ovannämnda rapport och kom sedan attbehandlas vid en översyn inom av sanktionssystemetenligt vägtrafikförfattningarna. Denna översyn resulterade ipromemorian (Ds K 1985:8) Sanktioner i vägtrafiklagstiftningen med förslag omavkriminalisering av vissa förfaranden som är straffbara, bl.a; överträdelse av förbudet att gå mot rött ljus. Promemorian har remissbehandlats. Föredraganden framhåller att han i överensstämmelse medförslag i promemorian och i likhet med flertalet remissinstanser anser att detsärskilda straffet för att gå mot rött ljus nu bör upphävas och anmäler avsiktatt lägga fram förslag till regeringen om detta. Han anför som motivering bl.a. att det är allmänt känt att efterlevnaden av regeln är mycket dålig och atten effektiv övervakning av efterlevnaden avregeln i praktiken knappast är möjlig att uppnå. Utskottet har med anledning av en motion i det iår avgivna och av godkända betänkandet /87:1 uttalat att skältalar för att straffsanktionen för överträdelse av förbudet att gå mot röttljus upphävs. Utskottet har således inte något att erinra mot att det särskildastraffet för att gå mot rött ljus tas bort. 1. beträffandeföreslagna lagändringar attriksdagen antar de i proposition 1986/87:34 framlagda och i bilaga tillbetänkandet redovisade förslagen till a) lag om ändringi lagen (1978:234) om trafiknämnd, b) lag om ändringi lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, c) lag om ändring iterrängkörningslagen (1975:1313), d) lagom ändring i vägtrafikskattelagen (1973:601), e) lagom ändring i trafikskadelagen (1975:1410), . 2. beträffande upphävande av det särskildastraffet för att gå mot rött ljus attriksdagen lämnar utan erinran vad föredragande departementschefen härom anförti propositionen. Närvarande: (), (), OlleÖstrand (s), Per Stenmarck (m), (), (), GörelBohlin (m), (), (), (vpk),(), (), (), BoNilsson (s) och (). Lag om ändring i lagen (1978: 234) om trafiknämnd Härigenom föreskrivs att 4§ lagen (1978:23,4) omtrafiknämnd skall ha följande lydelse. En trafiknämnds beslut enligt 1 § får överklagas hos . beslut får överklagas hos trafiksäkerhetsverkel. Verkets beslut i ärendet får inte överklagas. och polismyndigheterna får överklaga trafiknämndens eller beslut enligt 1 §, En trafiknämnds beslut enligt 1 § får överklagashos genom besvär. Länsstyrelsensbeslut får öyer-klagas hos regeringen genom be- svär. , trafiksäkerhetsverket ochpolismyndigheterna får överklaga trafiknämndens eller beslutenligt 1 §. Regeringen får föreskriva om inskränkningar irätten att överklaga beslut' enligt 1 §. /Denna lag träder i kraft , Ifråga orn överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet gälleräldre bestämmelser, 'Senaste lydelse 1984:880. Lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissatrafikbrott Härigenomföreskrivs att 5§ lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott skall haföljande lydelse, Om vägtrafikant, som med eller utan skuld haft delj uppkomsten av trafikolycka, genom att avlägsna sig från olycksplatsenundandrager sig att i mån av förmåga medverka till de åtgärder, vartill olyckanskä-ligen bör föranleda, eller om han undandrager sig att uppgiva namn ochhemvist eller lämna upplysningar om händelsen, dömes till fängelse i högst ettår eller böter. Om en vägtrafikant, som med eller utan skuld haftdel i uppkomsten av en trafikolycka, genom att avlägsna sig från olycksplatsenundandrar sig att i rnån av förmåga medverka till de ätgärder, vartill olyckanskäligeii bör föranleda, eller om han undandrar sjg att uppge namn och hemvisteller att lämna upplysningar om händelsen, döms till böter eliterfängelse . Ärbrottet ined hänsyn till omständigheterna att anse som grovt, döms tillfängelse i högst . 'Bestämmelserna i första s/ycA:/ Bestämmelsernai första or/t a«J- /87:9 gälleräven den som för spårvagn ra styckena gäller även den som för och densom annorstädes än på väg spårvagn och den som annorstädes än på väg för motordrivet fordon. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i terrängkörningslagen (1975: 1313) Härigenom föreskrivs att 4§terrängkörningslagen (1975:1313) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4§ - Den som uppsåtligen eller av Den som med uppsåt eller av oaktsamhetbryter mot 1§ första oaktsamhet bryter mot 1 § första stycket 1 eller 2 eller mot förbud stycket 1 eller 2 eller mot förbud eller föreskrift som har meddelats eller föreskrift som har meddelats med stöd av lagen dömes till böter, med stöd av lagen döms till böter, om ej gärningen är ringa. högst , oni ej gär- Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i vägtrafikskattelagen (1973: 601) Härigenom föreskrivs att 34§vägtrafikskattelagen (1973:601)' skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Brukas ett fordon i strid mot 16§eller 21 § första stycket 2 sedan fordonets registreringsskyltar har tagits om hand enligt 33 a §, döms ägaren till böter eller fängelse . ' Till samma straff döms ägaren till ett avställt fordon sombrukas, om fordonets registreringsskyltar har tagits om hand enligt 33 a § ochbrukan-deförbud skulle ha gällt för fordonet enligt 16 § eller 21 § förstastycket 2 om fordonet hade varit skattepliktigt. Brukas i annat fall ett fordon i Brukas i annat fall ett fordon i stridmot 16 eller 21 §, döms ägaren strid mot 16 eller 21 §, döms ägaren till böter. till böter, högst . Visar ägaren att han iakttagit vadsom ankommit på honom för att hindra att fordonet brukades är han fri fränansvar. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:869. 5 Förslagtill /87:9 Lag om ändring i trafikskadelagen (1975: 1410) Härigenom föreskrivs att 33 § trafikskadelagen(1975:1410)' skall ha följande lydelse.- 33 § Saknas föreskriven trafikförsäk- Saknas föreskriven trafikförsäk ring när motordrivet fordon som ej ring när motordrivet fordon som ej är registrerat i bilregistret eller som ärregistrerat i bilregistret eller som är av ställt brukas i trafik här i lan- är av ställt brukas itrafik här i lan det av den försäkringspliktige eller det av denförsäkringspliktige eller av annan med dennes tillstånd, av annan med dennes tillstånd, dömes den försäkringspliktige till döms den försäkringspliktige till böter. böter, högst . Fortsätter den försäkringspliktige under tid då hanstår under åtal för förseelse som avses i första stycket att begå sådanförseelse, skall vad han har gjort sig skyldig till före varje åtal anses somsärskilt brott. Dennalag träder i kraft den . 'Lagen omtryckt 1977:949. " Senaste lydelse 1983:309. gotab Stocicholm 1986 11921