bet · GA01UU4 · 1986-12-31 00:00:00 — Utformningen av sådana åtaganden, s.k,negativa säkerhetsgarantier, är en fråga av stor betydelse som bl.a, diskuterasinom nedrustningskonferensen i och ocksä finns med på dagordningen förFN;s generalförsamling. För vidkommandeär det av avgörande betydelse att en negativ säkerhetsgaranti inteutformas så att vi hamnar i ett avtalsförhållande till UU 1986/87:4 dengarantigivande kärnvapenmakten. Ett sådant avtalsförhållande skulle kunna ledatill krav från stormakterna på att få granska och lämna synpunkter på vårsäkerhetspolitik. Av detta skäl har hitfills avstått vid omröstningenom det resolutionsförslag i FN som siktar till en internationell konvention omnegativa säkerhetsgarantier. Enligtsvensk uppfattning är det fill fyllest om kärnvapenmakterna gör legalt bindandeoch generellt verkande åtaganden att avstå från bruk av kärnvapen motkärnvapenfri stat eller kärnvapenfri zon. Av den kärnvapenfria staten ellerzonen bör i gengäld inget annat krävas än att den avstår från kärnvapen genomatt ansluta sig till icke-spridningsfördraget (NPT), genom att ingå i enkärnvapenfri zon eller på annat legalt bindande sätt. Hittillshar kärnvapenmakterna , , , och Frankrikegenom generella uttalanden vid FN:s extra generalförsamling om nedrustning år1978 gjort åtaganden om att avstå från att bruka kärnvapen mot kärnvapenfristat. (åtagande utvidgades under den extra generalförsamlingen år1982). Dessaåtaganden är av varierande innehåll och räckvidd, och det har framförtsönskemål om att de skulle göras likformiga. Försök har gjorts inom CD att nåfram till mer samstämmiga och villkorslösa garantier från kärnvapenmakterna,dock utan resultat, har för sin del genom ett uttalande i CD år 1981uttalat som sin mening att de givna garantierna fullt ut är tillämpliga påSverige, Ingen avvikande åsikt har framförts av kärnvapenmakterna i frågan,men de har inte heller bekräftat den svenska tolkningen. Inledningsvisvill utskottet framhålla att såväl den svenska nedrustningspolitiken som demånga motionsyrkanden om nedrustnings- och säkerhetsfrämjande åtgärder somutskottet haft att ta ställning till på olika sätt återspeglar det starkaengagemang för fred och nedrustning som miljontals människor på skilda sättmanifesterar i och i vår omvärld. Detär av största betydelse att använder sin ställning som alliansfrittland till att påverka nedrustningsförhandlingarna i positiv riktning. Nedrustningskonferenseni (CD) är det det viktigaste forumet för multilaterala nedrustningsförhandlingar. I detta deltar även de små staterna som jämbördiga parter, och andra av CD:s mindre delta garländer skulle helst se att CD:s betydelse ökade och att de centrala nedrustningsfrågorna i största utsträckning behandlades och beslutades där, I realiteten bestäms emellertid villkoren för nedrustningsförhandling arna i och utanför CD i hög grad av supermakterna och av de relationer som råder mellan dem. Under en lång följd av år har utskottet nödgats konstatera att inget verkligt genombrott skett i nedrustningssträvandena 10 inom CD och attbetydelsefulla framsteg i stort sett uteblivit, huvudsakli- UU 1986/87:4gen på grund av oenighet mellan och , Deolika förväntningar som hade knutits till sammanträffandet i mellanpresident och generalsekreterare infriadesinte. Inte heller mötet mellan ländernas båda utrikesministrar vid inledningenav i ledde till något resultat. tycksUSA:s vägran att begränsa sitt rymdför-svarsprogram (SDI, Strategic DefenceInitiative) och de farhågor detta inger vara ettavgörande hinder för en mera omfattande överenskommelse. Trotsavsaknaden av överenskommelser i de direkta förhandlingarna mellan ochSovjetunionen finns det anledning att ta fasta på de positiva inslag som kanskönjas. Redan det förhållandet att de båda ländernas ledare mötts två gångerunder är tecken på att supermakterna har behov av att brytadödläget. Som framgår av bakgrundsavsnittet torde det i ha nåtts enprincipiell enighet om behovet av nedskärningar av kärnvapenarsenalerna påvikfiga områden. Det är enligt utskottets mening tillfredsställande att bådaparter uttalat att förslagen frän fortfarande "ligger påförhandlingsbordet". Vadsom blivit känt från överläggningarna kan komma att få en inverkan påopinionerna i väst och i öst; de uttalanden som under senare fid gjorts avföreträdare för och tyder på att det nu finns en vilja tillfortsatta kontakter med utgångspunkt i de förslag de båda parterna framlade iden isländska huvudstaden. Dessa förslag ligger också i linje med vad somtidigare föreslagits i fråga om kärnvapennedrustning i , Mot dennabakgrund anser utskottet att det finns visst fog för förhoppningen att vad somuppnåtts i på skall ge resultat. Det är angeläget attSverige och andra länder utnyttjar sina möjligheter att förmå de två supermakternaatt fortsätta sina förhandlingar med utgångspunkt i den enighet i vissadelfrågor som kom fram i . Idet föregående har lämnats en redovisning för de förhandlingar som pågår inedrustningskonferensen i och för det arbete som bedrivs i andra fora.Avgörande framsteg på de olika delområdena förhindras genom att ochSovjetunionen inte kommit överens i de centrala kärnvapen- ochrymdrustningsfrägorna. Förhandlingarna om ett fullständigt provstopp haremellertid förts framåt genom att också förklarat sig villigt attacceptera inspektion på platsen. Ett mer omfattande system för seismiskövervakning av kärnvapenprov förbereds av CD:s seismiska expertgrupp i vilkensvensk expertis spelar en aktiv roll och innehar ordförandeposten, Ilikhet'med vad som framförs i motion U404 (m) och motion U405 (fp) är detutskottets förhoppning att gruppens arbete skall leda till att enighet nås omförbättrade metoder för övervakning av ett provstopp. Förutsättningarna härförtycks ha förbättrats, bör även fortsättningsvis aktivt delta med densakkunskap vi förfogar över på detta område. Yrkande 1 i motion U404 (m) samtyrkandena 8 i motion U402 (c) och motion U405 (fp) i ifrågavarande delar fårdärmed anses besvarade. Enligtden amerikanska uppfattningen bör ett avtal om provstopp be traktas som ett långsiktigt mål som bör föregås av nedskärningar av de 11 befintligakärnvapenarsenalerna, har ä sin sida sedan den 6 UU 1986/87:4augusti 1985 i flera omgångar proklamerat ett ensidigt moratorium för sinaprovsprängningar. gällande moratorielöfte sträcker sig till den 1 januari1987, uppfattning finns det anledning för att trots bristen påframgång i CD fortsatt arbeta för att ett provstoppsavtal kommer till stånd.Därmed får yrkande 4 i motion U402 (c) och ifrågavarande del av yrkande 3 imotion U405 (fp) anses besvarade. Ettfullständigt provstopp skulle också innebära att de franska kärnvapenproven iStilla Havets övärld upphörde. Denna fråga aktualiseras i motion U402 (c) somockså påtalar behovet av grundliga hälsoundersökningar av de avkärnvapenproven drabbade befolkningsgrupperna. När utskottet tidigare behandlatdessa prov anförde utskottet bl.a, att det var väsentligt att även andra länderän de i regionen belägna begagnade sig av sina förbindelser med föratt påverka den franska inställningen i denna allvarliga fråga (UU 1984/85:16),I ett frågesvar i efter en franskprovsprängning vid framhöll utrikesministern bl,a, attregeringen tar avstånd från denna kärnvapensprängning, liksom från varje annatkärnvapenprov. Utrikesministern anförde vidare att regeringen hade förståelseför meningsyttringarna mot de franska kärnvapenproven i och attden noggrant följde utvecklingen i området. Utskottetdelar uppfattningen att kärnvapenprov bör upphöra och utgår frånatt regeringen handlar i enlighet med sina tidigare uttalanden och i enlighetmed utskottets nu framförda åsikt. Därmed får ifrågavarande del av yrkande 12i motion U402 (c) anses besvarad. Denöppnare inställningen i till kontrollåtgärder har även påverkatandra förhandlingsområden. Möjligheten till kontroll av efterlevnaden avkonventionen mot användning av biologiska stridsmedel har förbättrats genomtolkningsuttalanden som gjordes vid den avslutadegranskningskonferensen. Förhandlingarna om en konvention om förbud mot kemiskavapen, som bl,a. under svenskt ordförandeskap framskridit långt, har undersenare tid framför allt gällt verifikationsinstrumenten. Utskottetuttrycker tillfredsställelse med de framsteg som skett både i förhandlingarna om en konvention mot kemiska vapen och i vad gäller övervakningen av efterlevnaden av konventtonen mot biologiska vapen, ' Det är enligt utskottetsmening angeläget att varje konvention som ingås på nedrustningsområdet försesmed effektiva kontrollinstrument. Förutsättningarna för att så skall kunna blifallet tycks något bättre . Det är också viktigt attpåstådda brott mot konventionerna utreds på sådant sätt, bl.a. genominternationell inspektion på platsen, att tvivel och farhågor om motpartenshandlande så långt det är möjligt undanröjs, internationella debatten har förslag väckts om att inrätta en zon i fri från kemiska vapen (av och senast ge mensamt av det socialistiska enhetspartiet i Tyska Demokratiska Republi ken och socialdemokratiska partiet i ), I 12 motionU404 (m) föreslås att verkar för att frågan om förbud mot UU1986/87:4 kemiska vapen kvarhålls inom CD med sikte på en allmän konvention.Motion U403 (vpk) stöder däremot zonförslaget och föreslår att riksdagenuttalar sitt stöd för en zon fri från kemiska vapen. Utskottets inställning är nu liksom tidigare att arbetet iförsta hand bör inriktas på att åstadkomma en global konvention och attförhandlingarna i detta syfte hålls kvar inom nedrustningskonferensen i ,Med det anförda får yrkande 6 i motion U402 (c) och yrkandena 4 och 5 i motionU404 (m) anses besvarade. Yrkande 6 i motion U403 (vpk) avstyrks. Frågan om radiologiska vapen behandlas i motion U404 (m).Det anförs däri bl, a. att bör hålla fast vid det svenska förslaget atten konvention mot radiologiska vapen också bör omfatta förbud mot anfall motkärnkraftsanläggningar. Som framgår av det föregående har i för radiologisk krigföring lagt fram ett konventionsförslag av dennainnebörd. Enligt vad utskottet inhämtat finns det betydande stöd förtanken på ett förbud mot attacker mot kärnkraftsanläggningar - bl,a, uttalat avNPT-konferensen - medan det är ovisst omdet kommer att bli möjligt att behandla denna fråga och radiologiska vapen i enoch samma konvention. Enligt utskottets mening bör regeringens inriktning dockfortfarande vara att åstadkomma en heltäckande konvention. Med det anförda fåryrkande 2 i motion U404 (m) och ifrågavarande del av yrkande 12 i motion U402(c) anses besvarade, I yrkande 3 i motion U402 (c) begärs initiativ för attförhindra militarisering av nya områden såsom rymden och havsbotten, och imotion U403 (vpk) föreslås förbud mot militarisering av rymden. Havsbottenfördraget av , som omkring 70stater ratificerat, förbjuder utplacering av kärnvapen och andramassförstörelsevapen på havsbotten. Vid den andra granskningskonferensen år1983 rapporterade de tre depositariestaterna , ochUSA att inget brott mot konventionen kunnat konstateras. Enligt svensk bedömningkan det dock inte uteslutas att ny teknik kan komma att utnyttjas förmilitarisering av havsbotten, vilket gör det angeläget att nogafölja utvecklingen på detta område och havsbottenkonventionens tillämpning ochefterlevnad. Störte farhågor inger självfallet den redan pågåendemilitariseringen av rymden. Utskottet uppehöll sig ingående vid detta ämne i föregående nedrustningsbetänkande UU 1984/85:16 och konstaterade bl,a, att det amerikanska rymdprogrammet (SDI) kan komma att leda till en kapprust ning i rymden och en destabihsering av det rådande säkerhetspolitiska mönstret. Under den utveckling som ägt rum har SDI av framställts som det främsta hindret mot kärnvapennedrust ning. Utskottet betraktar den blockering som sålunda uppkommitmed. Den påverkar självfallet ocksä arbetet i som inte kan förväntas nå några resultat i denna fråga så . och Sovjetunio nen intar oförenliga ståndpunkter. Det är utskottets förhoppning att de bilaterala samtalen mellan de båda supermakterna i som omfattar 13 rymdvapen, strategiskakärnvapen och medeldislanskärnvapen, efter hand UU 1986/87:4 skall ledatill en överenskommelse. Ett krav i sammanhanget måste vara att 1972 årsABM-avtal (ABM = ) med dess tilläggsprotokoll av (se UU 1984/85:16) respekteras. Meddet anförda får yrkande 3 i motion U402 (c) och yrkande 1 i motion U403 (vpk)anses besvarade, Imofion U405 (fp), yrkande 4, föreslås att nedrustningsdelegationi förses med expertis på rymdområdet så att de svenska förhandlarna interiskerar att hamna i underläge i förhållande till de båda supermakterna pådetta förhandlingsområde. Utskottetanser det, i likhet med motionärerna, rimligt att delegationen vid behov fårtillgång till experter på rymdområdet. Hur detta lämpligen bör ske överlåterutskottet dock till regeringen att avgöra. Motionsyrkandet får därmed ansesbesvarat. Blandenskilda vapentyper har kryssningsmissilerna tilldragit sigsärskilt intresse, I motion U402 (c) föreslås att regeringen tar initiativsyftande till ett förbud mot kryssningsmissiler. Det rör sig om vapenbärare somtill skillnad från ballistiska missiler inte går i en kastbana. De flyger lågtoch är därför svåra att upptäcka med radar. De kan, som tidigare beskrivits,vara landbaserade eller avskjutas från flygplan, ytfar-tyg eller u-båtar, även iundervattensläge. De kan vara laddade med kärnvapen men också medkonventionella laddningar för angrepp på begränsade mål. De har högträffsäkerhet. Räckvidden varierar från korta distanser på några tiotal miltill eller mer, Iett protokoll till det icke ratificerade SALT , undertecknat ,åtog sig parterna att inte utplacera kryssningsmissiler med räckvidd över 60mil fill lands eller till sjöss. Protokollet upphörde att gälla med utgången avår 1981, Under INF-förhandlingarna i som kom till stånd efter NATO:sdubbelbeslut - fördes förhandlingar om de sovjetiska landbaseradekärnvapenbestyckade medeldistansmissilerna med räckvidd över (huvudsakligen SS 20) och om motsvarande planerade utplacering i avamerikanska landbaserade medeldistansvapen (kryssningsmissiler och Pershing2). Dessa förhandlingar har inte lett till resultat. Kryssningsmissilernaställer därtill inför ett problem av särskild art eftersom vi somneutralt land har skyldighet att söka avvisa alla kränkningar av vårt luftrum.Försvarsledningen planerar för bekämpning av kryssningsmissiler. Ävenom frågan om ett formligt förbud mot kryssningsmissiler inte för närvarandetorde kunna drivas med framgång vill utskottet framhålla att inriktningen påmofionärernas förslag ligger i linje med den svenska inställningen i dessafrågor. Redan en begränsning av kryssningsmissiler med lång räckvidd i bådamilitärblocken skulle bidra till ökad säkerhet inte minst i det nordiskaområdet, har bl, a. i CD krävt ett förbud mot sådanakryssningsmissiler. Utskottet förutsätter att regeringen vidtar de åtgärder somkan vara ändamålsenliga för att rikta uppmärksamheten på denna fråga, . Med det ovan anförda färyrkande 1 i motion U405 (fp) och yrkande 11 i 14 motion U402 (c) ansesbesvarade. Idet pågående mötet med behandlas liksom UU 1986/87:4tidigare år ett antal resolutioner pä nedrustningsområdet. Det gäller provstoppsavtal,rymdkapprustningen, marin kapprustning, radiologiska vapen, begränsning avmilitära budgetar, icke-förstaanvändning av kärnvapen m,fl. Undersenare år har särskilt uppmärksammats möjligheten att åstadkomma en frysningav kärnvapenarsenalerna, I denna senare fråga har tillsammans medMexiko även framlagt ett resolutionsförslag som antagits avgeneralförsamlingens första utskott med ökad majoritet, Frysningsförslagetomfattar förbud mot kärnvapenprov, förbud mot tillverkning och utplacering avkärnvapen och kärnvapenbärare samt förbud mot tillverkning av klyvbart materialför vapenändamål, NATO-länderna har traditionellt röstat mot detta förslag,eftersom det av dem anses befästa en obalans mellan pakterna påkärnvapenområdet. Opinionen för förslaget har dock vuxit i NATO-länderna ochvid de två senaste årens möten med generalförsamlingen röstade förresolutionen, har röstat för den. Ifrågavarandedel av yrkande 2 i motion U402 (c) och del av yrkande 3 i motion U405 (fp) fårmed det anförda anses besvarade. Enmotion, U406 (s), aktualiserar åtagande om icke-förstaanvändning av kärnvapen.Detta ämne behandlades av utskottet i UU 1984/85:1. Detanfördes då bl.a. att den gällande NATO-strategin innefattar möjligheten förstaanvändning av kärnvapen i ett läge där NATO:s politiska ledning skullebedöma det konventionella försvarets förmåga som otillräcklig. NATO-länderröstar därför regelmässigt mot det resolutionsförslag om icke-förstaanvändningsom brukar framläggas i med motiveringen att förslagetriktar sig mot NATO-ländernas säkerhet. Utskottetanser att regeringen även fortsättningsvis bör verka för en utveckling som påolika sätt höjer kärnvapentröskeln. Ett åtagande om icke-förstaanvändning frånalla kärnvapenmakter skulle vara ett viktigt steg på denna väg. Trovärdigheteni ett sådant åtagande ökar om kärnvapenmakterna låter det åtföljas av konkretaåtgärder, t,ex. minskning av olika viktiga kärnvapensystem i , Det ärocksä angeläget att bygga vidare på överenskommelser om förtroendeskapandeåtgärder, bl, a. av det slag som överenskommits i ,Utskottet är emellertid inte berett att nu ta ställning fill om åtaganden omicke-förstaanvändning bör göras inom ramen för en internationell konvention,såsom föreslås i motionen. Med det anförda får ifrågavarande del av yrkande 2 imotion U402 (c) och motion U406 (s) anses besvarade. Dehittills i betänkandet berörda nedrustningsförslagen har avsett sär skilda vapentyper eller strategier. Ett omvänt sätt att åstadkomma en nedskärning av vapenarsenalerna är att försöka begränsa de militära utgif terna. Motion U405 (fp) tar särskilt upp denna fråga och föreslår att inom FN verkar för fördjupade diskussioner om möjligheten till internationella överenskommelser om militära utgiftsbegränsningar, FN- konferensen om sambandet mellan nedrustning och utveckling - som skulle ha hållits men som uppskjutits - anges i 15 motionen som ett tänkbartforum för sådana diskussioner. behandlas sedan ett antal är detta ämne. Förta UU1986/87:4 året framlades en mer allmänt hållen resolution av medSverige som medförslagsställare - och en, mer tekniskt inriktad; av ,Den senare uppmanade bl,a, till ökad anslutning till det rapporteringssystemför militärutgifter som FN upprättat. Båda resolutionerna fick brett stöd ävenfrån paktanslutna stater. Expertgrupperi FN har bl, a. under svensk ledning kartlagt militärbudgetärendet och kommittill slutsatsen att det med de metoder som utarbetats är fullt möjligt attgöra rättvisande jämförelser mellan militärutgifter i olika länder, vilket ären förutsättning för att i ett senare skede eventuellt nå fram tillöverenskommelser om en reduktion av militära budgetar. Utskottetutgår från att regeringen även fortsättningsvis ägnar uppmärksamhet åt denna fråga.En förutsättning för framsteg torde vara att anslutningen till det befintligarapporteringssystemet blir betydligt bättre än vad som är fallet. Regeringenbör även i fortsättningen verka härför. Därmed får yrkande 5 i motion U405(fp) anses besvarat. Fråganom bortskaffandet av kvarlämnad krigsmateriel från krigsskådeplatseraktualiseras i motion U402 (c), yrkande 9, Ärendet förekommer pågeneralförsamlingens dagordning, I de resolutioner som antagits uppmanasgeneralsekreteraren att i samarbete med söka förmåansvariga och drabbade länder att vidta lämpliga åtgärder. Genomförandet haremellertid komplicerats av att vissa länder fört in frågan om ekonomiskersättning för mineringar som gjordes under , vilketföranlett bl,a, och att avstå från att rösta för resolutionen.Det föreligger således svårigheter att just nu driva frågan i FN på det sättsom enligt svensk mening vore önskvärt. Med hänvisning härfill avstyrkerutskottet förslaget om ett särskilt svenskt initiativ i FN, Underdenna rubrik behandlar utskottet också de motioner som vill stärka FN:s roll ifreds- och nedrustningsarbetet, I motion U402 (vpk) föreslås bl,a, attriksdagen skall uttala sig för en mer demokratisk förhandlingsordning i FN såatt fler stater får möjlighet att påverka nedrustningsprocessen. Liknandesynpunkter framförs i motion U402 (c) som även nämner att säkerhetsrådets rollbör stärkas. Utskottetdelar på det hela taget de synpunkter som i denna fråga framförs i de bådamotionerna. Det har länge varit en svensk ståndpunkt attnedrustningsförhandlingar bör föras i ett multilateralt sammanhang som CD ochinte förbehållas bilaterala uppgörelser mellan de båda supermakterna eller detvå blocken. Det är ett önskemål att nedrustningsprocessen blir global så attäven tredje världen engageras mer i den. delar också åsikten att FN:soch i synnerhet säkerhetsrådets fredsbevarande uppgifter bör stärkas.Säkerhetsrådet bör få möjlighet att ingripa tidigt i konflikter, och det börsjälvt ta ansvar för att dess beslut efterlevs. Ett nordiskt förslag med dettasyfte har framlagts i FN (jfr UU 1984/85:1), Detankegångar som förestavat det nordiska förslaget och som återfinns i de båda motionerna ligger väl i linje med önskemålet att nå fram till ett säkerhetspolitiskt system i vilket rustningar och kärnvapenavskräckning gradvis ersätts av gemensam säkerhet. I ett sådant system måste världsor ganisationen få en betydelsefull roll som garant för freden. om säkerhetsbegrepp harutarbetats av en grupp under svenskt ordföran- UU 1986/87:4 deskap. Denförelades förra årets generalförsamling, som antog den utan omröstning. Genomdenna studie har begreppet gemensam säkerhet fått ett ytterligareinternationellt erkännande, Imotion U403 (vpk) föreslås att en svensk studie om gemensam säkerhetgenomförs. Enligt utskottets mening är syftet med motionsförslaget till en deluppfyllt genom den studie FN redan utarbetat och antagit. Med hänvisning tillvad utskottet ovan anfört får yrkande 1 i motion U402 (c), yrkande 2 i mofionU403 (vpk) och yrkande 14 i motion U403 (vpk) anses besvarade, FNär i en akut finansiell kris men också i en strukturell och administrativkris. har en arbetsgrupp (s.k, högnivågrupp) utarbetat enrapport med rekommendationer, som behandlats av innevarande årsgeneralförsamling. Det är ännu inte klart vilka administrativa och andraåtgärder rapporten kommer att leda till. Någon mer grundläggande förändring avgeneralförsamlingens, säkerhetsrådets eller generalsekreterarens befogenheterövervägs emellertid inte i det sammanhanget. Desäkerhetspolitiska förhållanden och förhandlingar om nedrustning som behandlatsi det föregående avser i stor utsträckning säkerhet. Över huvud tagetär stormakternas rustningar i hög grad koncentrerade till , kandet konstaterandet göras att länderna i Väst- och har ökat sinaförbindelser på det ekonomiska och kulturella området, ESK-processen,som inleddes.med om säkerhet och samarbete i , har till syfte att tillvarata de stora förutsättningar som finns för samarbete mellan de europeiska staterna och att därmed förbättra alla europeiska länders säkerhet. Den ajournerade Stock holmskonferensen var ett led i denna process. Beslut fattades där om en rad förtroendeskapande åtgärder på det militära området. En redogörelse för dessa finns tidigare i betänkandet. Resultatet av Stockholmskonfereri- sen skall nu diskuteras av de 35 ddtagarstaterna inom ramen för det tredje uppföljningsmötet i ESK-processen som inleddes i , Avsikten är att deltagarländerna i skall överväga huruvida en andra fas av skall sammankallas för diskussion av fördjupade förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder och även av ned rustningsfrågor, . Denallmänna bedömningen av resultat är positiv. Inom ramenför det relativt begränsade mandat som gavs av det tidigare uppföljningsmötet iMadrid kunde enas om en vidareutveckHng av deförtroendeskapande åtgärder som beslutades redan av , Imotion U404 (m), yrkande 6, framhålls vikten av att balansen mellan de tre sakområdena i ESK-processen upprätthålls.