bet · GA01AU4 · 1986-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas fem motioner från allmännamotionstiden som rör arbetstid. Det gäller bl. a. krav på översyn omarbetstidslagen, införande av sex timmars arbetsdag, en begränsning avövertidsuttag samt utvärdering av erfarenheterna av flexibel arbetstid. Utskottet avstyrker förslag från moderata samlingspartietom en översyn av arbetstidslagen med sikte på en begränsning och förenkling avlagens regler till förmån för en vidgad avtalsreglering. Uttskottet pekar i sinmotivering bl.a. på att arbetstidslagen i sin helhet är dispositiv. Genomcentralt slutna kollektivavtal kan således undantag göras antingen från helalagen eller delar av den. Motioner med krav på sex timmars arbetsdag avstyrks,varvid utskottet bl. a. konstaterar att det i princip råder en bredenighet om att en sådan reform bör utgöra det långsiktiga målet för politikenpå arbetstidsområdet. Utskottet framhåller också att kravet på sextimmarsdagenmåste vägas mot andra resurskrävande mål samt att parterna på arbetsmarknaden iförhandlingar bör göra erforderliga prioriteringar beträffande fördelningen avtillgängligt utrymme. Även övriga motionsyrkanden i detta betänkande avstyrks.Det gäller krav från vpk om en begränsning av övertidsuttag och flexiblaarbetstider samt en begäran från om en utvärdering averfarenheterna av flexibel arbetstid. Till detta betänkande har fogats sex reservationer.Moderata samlingsparfiet har reserverat sig beträffande översyn avarbetsfidslagstiftningen och sex timmars arbetsdag samt ochcenterparfiet beträffande utvärdering av flextidens erfarenheter. Vpk harslutligen reserverat sig beträffande översyn av arbetstidslagstiftningen(DELFA;s fortsatta verksamhet), sex timmars arbetsdag och begränsning avövertider och av flexibla arbetstider. 1985,/86:A604 av . (fp), vari yrkas att 8. beslutar begära att regeringen uppdrar åt DELFA att utvärdera vunnaerfarenheter av flextid. Övriga yrkanden behandlas i andra sammanhang. 1986/87. 1985/86:A730av m. fl. (s), vari yrkas att AU 1986/87:4 1. riksdagenuttalar sig för målet sex timmars arbetsdag för alla, 2. somsin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om uppdrag tillDELFA att undersöka möjliga finansieringsalternativ för att genomföra ensextimmarsdag. 1985/86:A734 av m. fl. (vpk), vari yrkas att 1. riksdagenuttalar att förkortning av arbetsdagen bör genomföras och attbeslut om sex timmars arbetsdag bör tas före utgången av så att denkan genomföras , 2. hosregeringen, som ett första steg i en förkortning av arbetstiden till sextimmars arbetsdag, hemställer om förslag om minskning av arbetsdagen till sjutimmar fr. o. m. 3. hosregeringen hemställer om förslag att övertiden för varje anställd begränsastill , 4. riksdagenuttalar att flexibla och konjunkturanpassade arbetsfider inte bör användas påarbetsmarknaden, 5. riksdagenhemställer hos regeringen om nya direktiv för DELFA om att utarbeta en plan fören generell arbetstidsförkortning till sex timmars arbetsdag i enlighet med vadsom anförs i motionen, 6. hosregeringen hemställer om förslag om förkortning av arbetsdagen till sex timmarfr. 1987 för skiftarbetare och andra grupper med tunga och hälsofarligayrken. 1985/86:A748 av . (m), vari yrkas att 23. som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen i övrigtanförts angående arbetstidslagstiftningen. Yrkandena122 och 25 i motionen behandlas i senare betänkanden, yrkande 24har behandlats i betänkandet AU 1985/86:3. 1985/86:A803 av och (), vari yrkas att 4. hos regeringen anhåller om förslag tillförenkling av arbetstidslagarna i syfte att åstadkomma större frihet att slutaindividuella avtal om arbetstidens längd och förläggning. Yrkandena1,2 och 3 i motionen behandlas i betänkandet AU 1986/87:5. Veckoarbetstiden för heltidsarbetande är normalt 40 timmarsedan den 1 januari 1973. Nuvarande arbetstidslag tillkom senare, nämligen år1982, och började gälla . Utvecklingen på arbetstidsområdet har följtskontinuerligt av delegationen för arbetstidsfrågor (DELFA). Nya direktivutfärdades för delegationen som tillfördes parlamentariskrepresentation. Huvuduppgiften skulle enligt de nya direktiven vara att ur ettbrett perspektiv ta fram underlag för att stimulera till debatt och ökadekunskaper om arbetstidernas roll vad gäller sysselsättning, samhälls- ocharbetsmiljö, jämställdhet, fördelningsfrågor m. m. DELFA har publicerat ettstort antal rapporter,publikationer m. m. i arbetstidsfrågor. AU 1986/87:4 Utskottet har inhämtat att regeringen avser att nu upplösaDELFA. Formerna för det fortsatta arbetet med arbetstidsfrågorna övervägs förnärvarande i . Utskottet utgår från att arbetstidsfrågornaäven i fortsättningen ges en bred belysning och blir föremål för en fortlöpandedebatt. I motion 1985/86: A748 av m. fl. (m) begärsen översyn av arbetstidslagstiftningen. Regleringen av de villkor som i varjeenskilt fall kommer att behövas sker enligt motionen bäst om den läggs så näraden enskilda individen och arbetsplatsen som möjligt. Lagstiftningen bör därförbegränsas till det absolut nödvändiga. Parterna på arbetsmarknaden bör istället ges så vida ramar som möjligt inom vilka de kan förhandla. Enförutsättning härför är att parterna är beredda att medge stor flexibilitet ochindividuella lösningar. De lokala fackliga organisationerna kan'spela en viktigroll, och i många fall bör villkoren enligt motionärerna kunna avtalas direktmellan arbetstagare och arbetsgivare. Det framhålls vidare i motionen att ett nytt mönsterbörjat utveckla sig på arbetsmarknaden genom att många väljer att arbeta deltidför att kunna kombinera yrkesarbete med vårdansvar. Motionärerna räknar med attdet kommer att finnas ett avsevärt behov av en individuellplanering över livscykeln med hänsyn till familjeförhållanden, frivilHgtarbete, studier etc. Inom produktionen kommer att finnas ett ökat behov av ettvarierat arbetstidsuttag för att utnyttja högteknologisk och kapitalkrävandeutrustning. Önskemålen kommer sålunda att variera starkt mellan olikaindivider och arbetsplatser. Därför är det inte lika naturligt som tidigare attarbetstidsförkortningar i generella och lagstadgade former ger arbetstagarnadet största utbytet, utan regleringen av vinkoren bör läggas så nära denenskilde och arbetsplatsen som möjligt. Härutöver avvisar motionärernaarbetstidsförkortning som ett medel att minska arbetslösheten. Mot den angivna bakgrunden föreslås i motionen attutredningsarbetet om arbetstidsfrågorna inom DELFA inriktas på att begränsalagstiftningen på arbetstidsområdet till vad som är absolut nödvändigt medhänsyn till semester och ledighet liksom till de oavvisliga rättigheter fillsemester och ledighet som arbetstagaren bör ha. I stället bör arbetstagare ocharbetsgivare ges vida ramar att träffa avtal individuellt och kollektivt. En i sak liknande uppfattning förs fram i motion1985/86:A803 av och (). Även i dennamotion begärs en förenkling av arbetstidslagarna i syfte att åstadkomma störrefrihet att sluta individuella avtal om arbetstidens längd och förläggning. Utskottet vill först i likhet (se bl. a.AU 1985/86:5 s. 5) allmänt framhålla att man bör vara öppen för diskussioner om nya former för arbetstider, som å ena sidan tillgodoser individuella önskemål hos de enskilda arbetstagarna och å andra sidan gör det möjligt att effektivare än utnyttja maskiner och annan utrustning, som konsumentintres sena beaktas när det gäller öppettider hos företag och offentliga inrättningar. ' Inom DELFA har arbetstidsfrågorna varit föremål föromfattande och initierade diskussioner. Genom publikation av skrifter i ämnethar DELFA även bidragit till att stimulera den allmänna debatten. 1* 1986/87. kommerarbetstidsfrågorna att i fortsättningen behandlas i arbetsmarknads- AU1986/87:4 departementet i andra former än de hittillsvarande. Med anledning av motionärernas önskemål om en begränsningav lagstiftningen i syfte att öka flexibiliteten vill utskottet erinra om attarbetstidslagen i sin helhet är dispositiv. Genom centralt slutnakollektivavtal kan således undantag göras antingen från hela lagen eller delarav den. Bestämmelser om arbetstiden finns i de fiesta kollektivavtal, och ivissa fall har lagen helt ersatts med avtalsreglering. Så har t. ex. nyligenett kollektivavtal om arbetstiderna mellan och helt kommit att ersätta arbetstidslagen. Av det sagda framgår att arbetsmarknadens parter självakan bestämma Om arbetstiden, om deltidsarbete skall anordnas och annat sompåverkar arbetstiden. Genom avtal kan vidare viss verksamhet eller delar avverksamhet undantas från lagen. Det är också möjligt att undanta vissaarbetstagare eller kategorier av arbetstagare. Härutöver kan nämnas att det ävenär möjligt att på det lokala planet träffa tillfälliga uppgörelser, något somytterligare ökar flexibiliteten. Utskottet vill med det anförda återigen slåfast att arbetstidslagstiftningen inte medför sådana låsningar som motionärernagör gällande. Utskottet vill därutöver påpeka att de krav på störrefrihet att sluta individuella avtal när det gäller arbetstidens längd ochförläggning som förs fram i motion A803 ur arbetstagarens synvinkel till stordel kan tillgodoses genom tillämpning av de ledighetslagar som finns, t. ex.föräldraledighetslagen (1978:410). Den senare skapar t. ex. förutsättningarför individuellt avpassade arbetstider för anställda med vårdnadsansvar för småbarn. De i sammanhanget behandlade motionerna 1985/86:A748 och 1985/86:A803 avstyrksi tillämpliga delar. Utskottet övergår härefter till att behandla frågan om sextimmars arbetsdag, vilken aktualiseras i två motioner. I motion 1985/86:A730 av m.fl. (s) framhållsatt den politiska debatten om en arbetstidsförkortning återigen måste sikta insig på en generell daglig sänkning av arbetstiden. Det är en socialt angelägenreform, främst för de lågavlönade heltidsarbetande kvinnorna som aldrig har rådatt på egen bekostnad betala en privat sextimmarsdag, anför motionärerna. Mot bakgrund av att finansieringen av en dagligarbetstidsförkortning år har framställts som det stora hindret förreformen, borde det enligt motionärerna undersökas vilka möjligafinansieringsalternativ som står till buds. Dessa frågor föreslås därför bliföremål för överväganden inom DELFA. Som exempel på hur resurser för stora angelägna ändamål påkort tid skapats nämns de två fondsystem som byggts upp, nämligenlöntagarfonder och förnyelsefonder. Tanken på en arbetstidsfond anser mandärför inte vara avlägsen. Det bör ligga inom DELFA:s arbetsområde attundersöka efter vilka principer en sådan arbetstidsfond kunde byggas upp. I mofion 1985/86: A734 av m.fl. (vpk) anförsatt DELFA bör utarbeta en plan i två steg för en förkortning av arbetstidentill . Det första steget borde kunna genomföras under år 1987och beslut fattas omdet andra steget före 1980-talets utgång för att kunna genomföras i AU1986/87:4 . Motionärerna för fram flera skäl för enförkortning av arbetsdagen. För barnen skulle det bl. a. innebära att de kanumgås med sina föräldrar. För många lågavlönade deltidsarbetandekvinnor skulle det innebära ett välbehövligt lönelyft. Kvinnorna skulle ocksåfå möjligheter att delta i arbetslivet på lika villkor som männen. Enförkortning av arbetstiden skulle vidare skapa fler arbetstillfällen. Enförkortning av arbetsdagen skulle även få viktiga fördelningspolitiskakonsekvenser eftersom genomförandet skulle ske med full lönekompensation tilllåg- och mellanlönegrupperna. En annan konsekvens skulle slutligen vara ökadtid för kultur- och fritidsaktiviteter. Motionärerna för slutligen fram kravetpå en förkortning av arbetsdagen fr. o. m. förskiftarbetare och andra grupper med tunga och hälsofarliga yrken. Utskottet vill framhålla följande. somarbetskraftsdeltagandet ökat i har den totala mängden arbetade timmartrendmässigt minskat . Flera faktorer har bidragit tilldenna utveckling. Den ökade andelen deltidsarbetande har lett till att dengenomsnittliga arbetstiden för personer i arbete minskade för både män ochkvinnor . Av betydelse har vidare varit olika reformer påarbetstids-och pensionsområdena, såsom den allmänna arbetstidsförkortningen somgenomfördes , införandet av en femte semestervecka samtdelpensionsreformen . Motiven för dessa reformer harfrämst varit välfärdspolitiska. Den möjliga standardökningen har delvis tagits ut i formav ökad fritid. Det kan nämnas att gjorda beräkningar tyder på att ca 1/5 avdet samlade . löneutrymmet använts till arbetstidsförkortningar . Alltsedan 40-timmarsveckan genomfördes har frågan omfortsatta allmänna arbetstidsförkortningar varit föremål för debatt i skildasammanhang. Redan tidigt fördes fram kravet på sex timmars arbetsdag. kankonstateras att det i princip råder en bred enighet om att en sådan reform börutgöra det långsiktiga målet för politiken på arbetstidsområdet. Motiven förreformen har främst varit sociala. De sysselsättningspolitiska motiven förreformen har däremot ansetts vara mer svårbedömda och osäkra. Utskottet vill framhålla att kravet på en sådanallmän arbetstidsförkortning måste vägas mot andra resurskrävande sociala mål.Hur och när målet om sex timmars arbetsdag skall kunna förverkligas är också enfråga för parterna på arbetsmarknaden. De måste i förhandlingar göra deprioriteringar beträffande fördelningen av tillgängligt utrymme som de anserbäst motsvarar medlemmarnas intressen. Av det anförda framgår att det nu inte är möjligt attfastställa en tidplan för sextimmarsdagens genomförande. Utskottet villhärutöver framhålla vikten av att man till dess reformen kan genomföras liksomhittills verkar för att grupper med särskilda behov får sina önskemål uppfylldatidigare än andra. Med anledning av yrkandet i vpk-motionen A734 om förkortadarbetstid för skiftarbetare och andra grupper med tunga och hälsofarliga yrkenvill utskottet härutöver erinra om att förkortad arbetstid gäller för t.ex. kontinuerligt och intermittent treskiftsarbetande, kontinuerligttvåskiftsar- betandesamt vid underjordsarbete. Detta har i samtliga fall åstadkommits AU1986/87:4 genom förhandlingar. Som tidigare nämnts i detta betänkande är avsikten attDELFA skall upphöra med sin verksamhet. Arbetstidsfrågorna skall ifortsättningen behandlas i andra former inom ramen förarbetsmarknadsdepartementets verksamhet. Utskottet utgår från att frågan omframfida allmänna arbetstidsförkortningar även i fortsättningen kommer att hahög aktualitet både i departementets verksamhet och på annat sätt. En fråga somdärvid bör ägnas fortsatt uppmärksamhet är finansieringsfrågan, vilken försfram i motion 1985/86 :A730. Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet motionerna 1985/ 86:A730 och 1985/86:A734, den senare itillämpliga delar. Utskottet tar härefter upp till behandling ett paråterstående yrkanden i vpk-motionen 1985/86:A734. Motionärerna föreslår enbegränsning av övertidsullag och av flexibla arbetstider. Motionärerna pekar påatt högkonjunkturen och ett totalt stopp i reformarbetet på arbetstidensområde inneburit både ett ökat övertidsuttag och en ökning av de flexiblaarbetstiderna. Motionärerna föreslår en begränsning av övertiden till högst 50timmar . Åtgärder bör också sättas in för att stoppa flexibla arbetstidersom försvårar en övergång till en kortare arbetsdag. En fortsatt utveckling motövertid och flexibilitet strider direkt mot social rättvisa och jämlikhet,slutar motionärerna. Utskottet vill först erinra om vad ovan sagts beträffandereglerna i arbetstidslagen. De är samtliga dispositiva, vilket innebär att dekan ändras eller ersättas av kollektivavtal. Arbetstidslagens föreskrifter omett högsta övertidsuttag om kan följaktligen också ändraseller ersättas av centrala och lokala avtal. Så har också i stor utsträckningskett på arbetsmarknaden. Som motionärerna framhåller har övertidsuttaget ökat någotunder de senaste årens högkonjunktur. En viss anpassning av övertidsuttag tillkonjunkturens växlingar torde man få räkna med. Det ankommer emellertid påparterna att kontinuerligt och ingående följa utvecklingen och vidta deåtgärder som kan vara erforderliga. Utskottet har samma synsätt beträffande deflexibla arbetstiderna. Slutligen vill utskottet beträffande övertidsuttagetframhålla att detta i vid en internationell jämförelse är relativtlågt. Uppskattningar som har gjorts visar på ett övertidsuttag under senare årom av antalet utförda arbetstimmar. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion1985/86: A734 i här aktuella delar. Slutligen behandlar utskottet ett yrkande i folkpartietspartimotion om jämställdhet, 1985/86:A604. Det gäller en utvärdering avflextidens erfarenheter. I motionen framhålls betydelsen av att en störreflexibilitet och anpassning av individens önskemål genomsyrar arbetslivet. Enökad valfrihet när det gäller arbetstidens förläggning och omfattning gerenligt motionärerna de kvinnor som vill en möjlighet att förlänga sin arbetstid- och de män som vill möjlighet att förkorta sin. Detta skulle i sin tur gebättre möjligheter för kvinnor och män att ägna mer tid åt omsorgen om barneneller åt andra aktiviteter i samhället. För att möjlighet till flexibelarbetstid skall kunna ges till allt fler vore det av värde med en utvärderingav vunnaerfarenheter av systemet. DELFA bör därför ges i uppdrag att göra en AU1986/87:4 utvärdering av erfarenheterna med flexibel arbetstid. Som ovan nämnts är avsikten att arbetstidsfrågorna ifortsättningen skall behandlas i andra former än DELFA, som följaktligen läggsned. Utskottet utgår från att man i regeringens kansli följer utvecklingenbeträffande de flexibla arbetstiderna och tar erforderliga initiativ tillutredningar, utvärderingar m. m. Motion 1985/86:A604 avstyrks med det anförda. 1. beträffande översyn avarbetstidslagstiftningen attriksdagen avslår motionerna 1985/86: A748 yrkande 23 och 1985/ 86:A803 yrkande4, 2. beträffandesex timmars arbetsdag attriksdagen avslår motionerna 1985/86:A730 och 1985/86:A734 yrkandena 1, 2, 5och 6, 3. beträffandebegränsning av övertidsuttag och flexibel arbetstid att avslår motion1985/86:A734 yrkandena 3 och 4, 4. beträffandeutvärdering av flextidens erfarenheter att avslår motion 1985/86:A604yrkande 8. Närvarande: (), (), MarianneStålberg (s), (), (), (), GustavPersson (s), (), (), (), (), i (c), (vpk), ()och (). Översyn av arbetstidslagstiftningen (mom. 1) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjarmed "Utskottet vill" och på s. 4 slutar med "tillämpligadelar" bort ha följande lydelse: Utskottet delar uppfattningen i moderata samlingspartietskommittémotion 1985/86: A748 om betydelsen av en översyn avarbetstidslagstiftningen som tar sikte på en begränsning och förenkling avlagens regler och en vidgad avtalsreglering mellan parterna på arbetsmarknaden. Som framhålls i motionen öppnar den tekniska utvecklingenför stora förändringar i arbetslivet. Större hänsyn kan tas till individuellaönskemål hos de förvärvsverksamma. kommer produktionen av varor och tjänsteratt förutsätta ökad flexibilitet och fler möjligheter till variation. AU 1986/87:4 För att klara den omstrukturering som den tekniskautvecklingen för med sig är det nödvändigt att göra regelsystemet påarbetsmarknaden så flexibelt som möjligt. Allomfattande, hårt bundna ochdetaljerade lagar och regelsystem lämpar sig inte för de nya krav som år attvänta. Nya lagar som omfattar hela arbetsmarknaden bör undvikas. Nuvarandelagstiftning bör ses över och begränsas. Ett område av arbetslivet som är underkastatomfattande och detaljerad lagstiftning är arbetstiderna. Arbetstids-, semester-och ledighetslagstiftningen innebär en långtgående låsning och begränsning avde möjligheter som måste finnas att anpassa arbetstiderna till individuellaönskemål och de krav som ny teknik ställer. Av tradition har arbetstidsförkortningarna genomförtsgenom tvingande och för hela arbetsmarknaden gällande lagstiftning. Undersenare år har ett nytt mönster utvecklats på arbetsmarknaden. För att kunnakombinera yrkesarbete med vårdansvar har många, framför allt kvinnor, valt attarbeta deltid. Det är angeläget att för framtiden behålla och vidgamöjligheterna för båda föräldrarna att ta ansvar för vård och omsorg i familjeni kombination med förvärvsarbete. Många arbetar på tider som slentrianmässigtbetecknas som obekväma, men som i själva verket är väl anpassade till denenskilde arbetstagarens personliga situation. kommer det att finnas ett avsevärt behov av enindividuell planering av arbetstiden över livscykeln med hänsyn tillfamiljeförhållanden, studier, ideellt arbete etc. Inom produktionen kommer iökande utsträckning att finnas önskemål om ett varierat arbetstidsuttag för attmaximalt kunna utnyttja en högteknologisk och kapitalkrävandeproduktionsapparat. Inom servicesektorn kommer att finnas växande behov avarbete på vad som med dagens terminologi benämns som obekväm arbetstid.Önskemålen kommer alltså att variera starkt mellan olika arbetsplatser ocholika individer. kommer det att finnas ökade möjligheter för deenskilda arbetstagarna att finna arbetsplatser som kan erbjuda de arbetstiderde efterfrågar. Detta ger möjligheter till ett rikare arbetsliv såväl som tillett rikare privatliv. Därför ter det sig nu inte lika naturligt som tidigareatt räkna med att generella lagstadgade arbetstidsförkortningar gerarbetstagarna det största utbytet av en arbetstidsförkortning. Regleringen av de villkor som i varje enskilt fall kommeratt behövas sker bäst om den läggs så nära den enskilda individen ocharbetsplatsen som möjligt. Här kan de lokala fackliga organisationerna spela enviktig roll. I de fall kollektavtal inte föreligger eller arbetstagaren inte ärfackligt ansluten, bör villkoren kunna avtalas direkt mellan arbetstagare ocharbetsgivare. Det finns inte skäl att förutsätta att detta skulle leda tillmissbruk. har tanken på arbetstidsförkortning i syfteatt minska arbetslösheten diskuterats. Som framhålls i motion 1985/86: A748grundar sig denna tanke på en felaktig föreställning om vilka faktorer somleder till högre sysselsättning. Arbete är inte en bestämd mängd som kanfördelas enligt fördelningspolitiska principer. Arbete är resultat av enefterfrågan till följd av gynnsamma ekonomiska förhållanden som ger lönsamhetoch konkurrenskraft. Den form av arbetsdelning som diskuteras skulle inteskapa nya arbetenutan endast innebära en fördelning av arbetslösheten. Utskottet AU1986/87:4 delar därför motionens uppfattning att arbetstidsförkortning ocharbetsdelning i syfte att lösa arbetslöshetsproblemen bör avvisas. Det fortsatta utredningsarbetet kring arbetstidsfrågornabör mot den angivna bakgrunden inriktas på att begränsa lagstiftningen påarbetstidsområdet till vad som är nödvändigt med hänsyn till hälso- ochskyddsaspekter liksom till de oavvisliga rättigheter till semester och ledighetsom arbetstagarna bör ha. I stället bör arbetstagare och arbetsgivare ges vidaramar att träffa avtal individuellt och kollektivt. I den mån ILO-konventionerhindrar övergången till en sådan moderniserad lagstiftning, bör förhandlingartas upp om ändringar i konventionerna. har goda förutsättningar att bliett föregångsland i fråga om en arbetstidslagstiftning som är anpassad till enny tids förhållanden på arbetsmarknaden. Vad nu anförts med anledning av motion 1985/86: A803 fåranses tillgodose även motion A748 med dess i sak likartade syfte. Utskottet föreslår att ansluter sig till detanförda och delger detta till regeringen. dels att utskottets hemställanunder 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande översyn avarbetslidslagsliflningen att med bifall till motionerna 1985/86:A748yrkande 23 och 1985/86: A803 yrkande 4 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört. Översyn av arbetstidslagstiftningen - motiveringen(mom. 1) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 3 som börjarmed "Utskottet har" och slutar med "fortlöpande debatt"bort ha följande lydelse: Utskottet anser för sin del att det är anmärkningsvärt attregeringen nu vill upplösa DELFA. Arbetet med arbetstidsfrågorna i DELFA skullestimulera till en bred debatt i dessa för främst de arbetande så viktigafrågorna.