bet · GA01SfU1 · 1986-12-31 00:00:00 — Motionärerna påpekar vidare att nya tjänster i huvudsakinrättats på orter med regionsjukhus/ länssjukhus, varigenom läkartäta områdentillförts ytterligare läkarresurser medan läkarsvaga områden blivit utan.Sammanfattningsvis konstaterar motionärerna att utvecklingen under åren1982-1985 befäst en kvalitativt och kvantitativt ojämlik vård och attutvecklingen inte gått mot en mer solidarisk läkarförsörjning, vare sig inomregioner eller mellan olika delar av landet. Motionärerna anser att riksdagenbör ta intryck av den försämrade situationenoch noga följa verksamheten . Regeringen 1986/87:1 börenligt motionärerna ta initiativ till överläggningar med bl, a.Bilaga 2 och ett effektivtdecentraliserat ansvarstagande för en solidarisk läkarförsörjning skall kommatill stånd. Som ett första steg i ett sådant åtgärdsprogram ingår, anförmotionärerna, att varje landsting åtar sig att visa stor återhållsamhet med attinrätta nya läkartjänster i välförsedda områden. I motion 1985/86:561 yrkande 2 (m) hemställs att riksdagenhos regeringen begär att regeringen skyndsamt lägger fram ett förslag tillåtgärder som främjar rekryteringen av yrkespraktiker i första hand tillunderförsörjda områden i enlighet med vad som anförs i motionen. I samma motionyrö/jfie 3 begärs ett tillkännagivande av motionens förslag till åtgärder med syfteatt komma till rätta med snedfördelningen av läkartjänster inom den offentligavården. Motionärerna anför att en god hälsa och en vård pä lika villkor förhela befolkningen bl.a. förutsätter att läkarbristen hävs i underförsörjdaområden, främst i glesbygder. Läkarbristen kan enligt motionärerna motverkaspå i huvudsak två sätt. För yrkespraktiker bör, anförs det i motionen,särskilda glesbygdstillägg och andra stimulansinsatser, t. ex. investerings-ochutbildningsstöd, prövas. En särskild glesbygdsförhöjning av sjukförsäkringensersättningstaxa bör, anförs det vidare i motionen, införas utöver en meragenerellt tillämpad avtrappningsbar etableringstaxa. En taxehöjning bör enligtmotionärerna dessutom genomföras. Förutom stimulanser av skilda slag ansermotionärerna att sjukvårdshuvudmännen, fram till dess att läkarförsörjningen ärgodtagbar i hela landet, måste visa stor återhållsamhet med att inrätta nyatjänster, främst i orter med läns- och regionsjukhus. Detta förutsätter dockenligt motionärerna fri etableringsrätt för privatpraktiker och frianslutningsrätt till sjukförsäkringen av fritidspraktiker, I motion 1985/86:562 yrkande 4 (fp) hemställs attriksdagen hos regeringen skall begära förslag till åtgärder för att stimuleraläkarrekryteringen till läkarglesa områden enligt vad som anförs i motionen.Motionärerna konstaterar att det s, k, Dagmarsystemet medfört att de ekonomiskaresurserna från sjukförsäkringen nu fördelas jämnare än vad som varfallet. Däremot har inte den regionala fördelningen av läkare och sjukgymnasterförbättrats. För läkarfördelningen är det enligt motionärerna av stor betydelsehur många tjänster som inrättas i olika delar av landet. Motionärernakonstaterar att det inrättats väsentligt flerläkartjänster än vad som motsvaras av antalet utexaminerade läkare och attdetta försvårat rekryteringen i regioner med olika rekryteringssvårigheter. Detfinns därför, anför motionärerna, anledning att iaktta återhållsamhet med nyaläkartjänster så länge det är brist på läkare. Motionärerna anser vidare måste införa positiva åtgärder för att stimulera läkarförsörjningen iläkarglesa områden. Motionärerna pekar på möjligheten att ge privatläkare sometablerar sig i läkarglesa områden ett särskilt investeringsstöd, en högreersättning från sjukförsäkringen och en möjlighet till avskrivning avstudieskulden för läkare som arbetar i dessa områden. Motionärerna anser ocksåatt de landsting som har lägst läkartäthet bör ges ökade ekonomiska resurser såatt de har större möjligheteratt motverka den skeva läkarfördelningen och för att en ökad 45 regionalrättvisa skall kunna uppnås. Tidigarebehandling m,m, SfU 1986/87:1 har vid flera tillfällen tidigarebehandlat frågor om läkarför- delningen.I betänkande SoU 1983/84:19 (s. 17) uttalade utskottet sitt stöd för attåtgärder vidtas för att lösa problemen med läkarbrist geografiskt ochverksamhetsmässigt. Enligt utskottet måste kraftiga ansträngningar göras föratt läkarplaneringen skall bli mera effektiv. Det ansågs inte minst viktigt attlandstingen uppmärksammas på effekterna av att anställa vikarier. Utskottet vardock inte då berett att ta ställning till vilka övriga styrmedel som skullekunna komma i fråga. Utskottet behandlade med anledning av ett antal motionerväckta under den allmänna motionstiden problemen medläkarförsörjningen och köer inom vården (SoU 1985/86:16). preliminära resultat av en s. k. läkarbemanningsundersökning som gjortsav i samarbete med . Vidare redovisades attsocialdepartementet i samråd med tillsatt en arbetsgruppmed uppgift att studera läkarförsörjningen i . Det erinrades ocksåom att en översyn av läkarnas vidareutbildning pågår, av vilkenresultatet aviserats till slutet av 1986, Utskottet, som avstyrkte de dåaktuella motionerna, gjorde följande bedömning (SoU 16 s, 30 f,), Läkarvakanser och köer inom värden är problem som gällersåväl resursfördelningen mellan regioner som inom en region. Samhället har enskyldighet att förse hela befolkningen med en god hälso- och sjukvård. En sådankräver också god tillgång pä kvalificerade läkare och annan sjukvårdspersonal.Den ojämna fördelning som råder är en allvarlig orättvisa och kan i längdeninte accepteras. Som framgått av den lämnade redovisningen är emellertidläkarförsörj- ningsproblemen redan väl uppmärksammade av såväl regeringen som sjukvårdshuvudmännen. Utredningsarbete pågår på olika områden för att analysera situationen och finna lämpliga åtgärder. Mot bakgrund av det arbete som pågår anser utskottet det dock inte erforderligt med något initiativ från sida Sedan utskottets behandling kan bl. Läkarförsörjningsfrågan behandlades bl.a. iinledningsanförandet vid i slutet av april 1986.Därvid utlovades från förbundets sida en förnyad insats i syfte att begränsaantalet nya läkartjänster till dess att läkarvakanserna fyllts. Den tidigare nämnda läkarbemanningsundersökningen har nubearbetats färdigt och föreligger i PM-serie (PM 134/1986).Rapporten har överlämnats till hälso- och sjukvårdsberedningen som ett underlagför beredningens fortsatta ställningstaganden beträffande läkarplaneringen. Läkarbeinanningsstudien genomfördes den 25 september 1985.Av rap porten framgår att antalet läkarbefattningar för vidareutbildade läkare inom den offentliga hälso- och sjukvärden var 12 800. Härav fanns ca två tredjedelar vid kliniker och ungefäi en tredjedel vid öppenvårdsenheter. Av totalt ca 12 800 inrättade befattningar för vidareutbildade läkare var 1 200 befattningar eller helt vakanta. ökade antalet inrättade befattningar för vidareutbildade läkare inom den . offentligavården med ca 2 800 befattningar. Den årliga ökningen låg på sfU 1986/87:1 drygt 900befattningar, motsvarande en ökningstakt på . Jämförtmed , då antalet befattningar ökade med ,har ökningstakten varit betydligt Denstörsta ökningen har varit inom den slutna vården. befattningarhar ökat snabbare än ttllskottet av nya läkare. vakansläget1985 försämrats i förhållande till 1982. befattningarvar 1985 av antalet inrättade befattningar mot 1982.Vakanserna har framför allt ökat inom den slutna vården. Tillgängen pä läkare har öhat starkt under de senasteårtiondena. fanns ca 6 800 läkare. fanns över 22000 läkare - inkl. AT-läkare. Med nuvarande utbildningskapacitet beräknastotalantalet examinerade läkare komma att uppgå till ca 30 2000. Avläkarbemanningsundersökningen framgår att antalet läkare ökat med drygt 2 000personer eller . Det ökade läkarantalet harmedfört en genomsnittligt sett ökad läkartäthet. Variationerna här är dockstora mellan enskilda landsting. Jämfört med tidigare undersökningar uppvisarde landsting som förut hade höga vakanssiffror fortfarande ett högt vakansläge.Generellt sett har glesbygdslänen alltjämt en sämre vakanssitua-tton än övrigaområden. Den ovannämnda arbetsgruppen inom meduppgift att analysera läkarförsörjningen i har i början av juni1986 till hälso- och sjukvårdsberedningen överlämnat rapporten . Bakgrunden till att valts för en analys är attdetta län i princip redan har en sädan sjukvårdsstruktur som ligger i linje medde av 1985 antagna utvecklingslinjerna för hälso- och sjukvården(prop. 1984/85:181, SoU 28, rskr, 400), dvs, en struktur med en koncentrationav länssjukvården och en utbyggd decentraliserad primärvård som i huvudsakbygger pä allmänläkarinsatser. Det har mot denna bakgrund ansetts angeläget attJämtlands läns landsting får arbeta med tillfredsställande läkarförsörjning. I arbetsgruppen har ingått representanter förLandstingsförbundet, , , Spri ochSveriges läkarförbund. I rapporten beskrivs läkarsituationen på nationell nivåoch i . Vidare beskrivs rekryteringsåtgärder som vidtagits inomJämtlands län men också inom andra närstående glesbygdslän ävensom andrainsatser för en förbättring av läkarrekryteringen. I rapporten läggs också framförslag till olika försöksåtgärder. Arbetsgruppen föreslår att utredningsarbetet skallfortsätta med en uppföljning och utvärdering av försöksverksamheterna och framläggande av eventuella slutgiltiga förslag. När det gäller åtgärder på tar arbetsgruppen upp bl.a. frågor om läkarnas vidareutbildning, forsknings- och utvecklingsarbete, regionalpolitiska åtgärder och olika personalsociala åtgärder. Sålunda föreslår arbetsgruppen bl.a. att staten låter utreda möjligheterna att avskriva delar av studieskulderna vid tjänstgöring i glesbygd. Arbetsgruppen föreslår också att berörda arbetsmarknadsparter diskuterar förbättring av arbetstids- och tjänstgöringsförhållanden etc. för läkare i glesbygd, möjligheterna till studieresor och olika ekonomiska 47 stimulansåtgärder.Därvid nämns bl.a. mer differentierad och individuell SfU 1986/87:1lönesättning. När det gäller åtgärder på kort sikt föreslås bl. a. ennationell Bilaga 2 kampanj för att manifestera en gemensam uppfattning omprimärvårdens och allmänmedicinens betydelse och om vikten av att särskiltuppmärksamma glesbygdens läkarproblem. Vidare föreslås ett antalförsöksprojekt som berör . beslutade ienlighet med vad som utlovats vid förbundskongressen om en rekommendatton tilllandstingen om åtgärder för att förbättra läkarförsörjningen. Enligtrekommendationen skall det totala antalet nya tjänster inom landstingenbegränsas till högst 300 . Varje huvudman föreslås få öka sin andel avantalet inrättade tjänster med högst ärligen. Regionlandstingen får öka medendast . Begränsningen skall bestå till dess att antalet helt vakantatjänster understiger , dvs. Förslaget förutsätter ettsolidariskt handlande. Begränsningen av antalet nya tjänster får inte kringgåsgenom att huvudmännen exempelvis anställer fler läkare på vikariat, har i en utredningsrapport lämnat enrad förslag till stimulansåtgärder för rekrytering av läkare till glesbygd.Läkarförbundet ser de nuvarande rekryteringssvårigheterna som ett allvarligtproblem, både med hänsyn till läkarnas arbetsmiljö och från samhällsekonomisksynpunkt. Förbundet behandlar i utredningen olika aspekter pårekryteringsproblematiken och lämnar en rad förslag till åtgärder. Sålundaföresläs åtgärder på det familjesociala området, i fräga om arbetstider ochtjänstgöringsförhållanden, utbildning och forskning och när det gällerekonomiska stimulanser av olika slag. Bland de sistnämnda kan nämnas bl, a,avskrivning av studieskulder för läkare i glesbygd, större utrymme förindividuell lönesättning och höjning av nyetableringstaxor förprivatpraktiserande läkare. Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) anger som ett av deövergripande målen för hälso- och sjukvården en vård på lika villkor för helabefolkningen. En god hälso- och sjukvård och en värd på lika villkorförutsätter bl, a, en god geografisk fördelning av vårdresurserna. Det förutsättsockså en god kontinuitet i vården och att erforderlig behandling kan ges närbehovet därav uppstår och utan alltför långa väntetider för den enskilde. konstaterade i sitt betänkande (SoU 1985/86:16) att den ojämna fördelningen av läkare och andra vårdresursersom föreligger är problem som gäller både mellan regioner och inom enregion. Utskottet uttalade vidare att den ojämna fördelning som råder ochsom bekräftas av den genomförda läkarbemanningsundersökningen är enallvarlig orättvisa som i längden inte kan accepteras, Läkarförsörjningsfrågorna är emellertid, som utskottet idet föregående utförligt redovisat, på olika sätt föremål för uppmärksamhetfrän såväl regeringen som sjukvårdshuvudmännen. Även och Landstingsförbundetär engagerade i den utredningsverksamhet som pågår. Mot denna bakgrund anser socialutskottet - i likhet medutskottets SfU 1986/87:1 bedömning - det inte nu erforderligt mednågot initiativ från Bilaga 2 sida. Utskottet avstyrker därförmotionerna 1985/86:559 yrkande 4 (c), 561 yrkandena 2 och 3 (m) och 562 yrkande4 (fp). Närvarande: (), (), JohnJohnsson (s), (), (), (), AinaWestin (s), Per (), (), (), (), (vpk), (),() och (). 1, av (), (), Per ArneAgiert (fp), () och () som anser attden del av utskottets yttrande som börjar på s, 5 med "Socialutskottetkonstaterade" och slutar på s, 6 med "yrkande 4 (fp)." bort haföljande lydelse: Ett centralt syfte med de regler för ersättningar frånsjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen och till privatpraktiserande läkareoch sjukgymnaster som beslutades av angavs vara attbristen på läkare, främst i glesbygder, skulle hävas, allt i enlighet medhälso- och sjukvårdslagens "likavillkorsprincip". Det nya ersättningssystemet har emellertid inte minskatden regionala obalansen härvidlag. Situationen har i stället förvärrats. Detframgår tydligt av den ovan redovisade läkarbemanningsundersökningen. Enligt utskottets mening är det viktigt att sjukvårdshuvudmännenvisar stor återhållsamhet med att inrätta nya läkartjänster. Främst gällerdetta platser med god läkartillgång. Vidare anser utskottet att det är angeläget medstimulansåtgärder som syftar till ökad etablering av yrkespraktiker iunderförsörjda områden, t. ex, särskilda glesbygdstillägg och andrastimulansinsatser som investerings- och utbildningsstöd. En särskildglesbygdsförhöjning av sjukförsäkringens ersättningstaxa bör prövas, utöver enmera generellt tillämpad avtrappningsbar etableringstaxa. En allmäntaxehöjning för yrkespraktiker bör dessutom genomföras. Även pä platser med god tillgång till läkare bör enligtutskottets mening principen gälla att fri etablering fär ske inom ramen försjukförsäkringen. Som ovan nämnts bör för underförsörjda områden särskildastimulanser tillämpas inte minst genom ersättningstaxan. Taxedifferentieringen kommer att innebära att nyetableringi välförsörjda områden inte kommer att te sig lika lockande. Ett gott samförstånd mellan 49 yrkespraktikernasföreträdare och sjukvårdshuvudmännen bör eftersträvas. SfU 1986/87:1 Dettaförutsätter att tvångsmomenten i ersättningssystemet och i anknutet Bilaga 2regelkomplex rensas ut. 2,av och (båda c) som anser att den del av utskottetsyttrande som börjar på s, 5 med "Läkarförsörjningsfrågorna är" ochslutar på s, 6 med "yrkande 4 (fp)." bort ha följande lydelse: Somframgår av den ovan redovisade läkarbemanningsundersökningen har utvecklingenunder inte gått mot en mer solidarisk läkarförsörjning. Det ärenligt utskottets mening angeläget att åtgärder nu vidtas. Som ett första stegi ett sådant åtgärdsprogram ingår att varje tandsting åtar sig att visa storåterhållsamhet med att inrätta nya läkartjänster i välförsedda områden. Manmåste emellertid också pröva olika former av sttmulansåtgärder för attåstadkomma en jämnare fördelning av läkarresurserna. Sådana kan gällasärskilda glesbygdsttllägg eller en särskild glesbygdstaxa i fråga omsjukförsäkringen. Man kan också behöva pröva särskilt investerings- ochutbildningsstöd. är det vidare viktigt för riksdag och regering att noga följaverksamheten . Utskottet anser också- i likhet med vad somyrkas i motion 1985/86:559 (c) - att regeringen bör ta initiativtill överläggningar med bl, a, och i syfteatt presentera åtgärder för ett effekttvt decentraliserat ansvarstagande fören solidarisk läkarförsörjning. Innehållsförteckning SfU 1986/87:1 Motionerväckta med anledning av propositionen........... 3 Motionerväckta under den allmänna motionstiden........ ....... 4 Läkarförsörjningm,m...................................................... 13 Psykoanalysoch psykoterapi ......................................... 16 Hjälpmedelför handikappade......................................... 22 Ersättningför glasögon.................................................. 27 Läkemedelsförmåneroch kostnadsfria förbrukningsartiklar 28 Sjukvårdskostnaderi för personer bosatta i utlandet 30 Vissakonventionsfrågor................................................. ..... 30 1, Avskaffande av det nya ersättningssystemet (m och fp) 32 2 Finansiering av sjukvården m, m. (m)....................... 33 3, Uttalandeninför kommande överenskommelser m, m, (c) 34 4, Åtgärder för enförbättrad läkarförsörjning (m och fp) 34 5, Åtgärder för enförbättrad läkarförsörjning (c) ......... ...... 35 6, Skillnader iläkartaxan för läkare i och utanför läkarhus (fp och c) 36 7, Patientavgifterför läkarvård och patientavgifter vid läkemedelsinköp (m) 37 8, Patientavgifterför läkarvård, högkostnadsskydd för sjukresor m, m, ochpatientavgifter vid läkemedelsinköp (fp) ....... ...... 38 9, Remisstvångför sjukgymnastisk behandling (m)..... ...... 39 Högkostnadsskydd för sjukresor m,m, (c)............... ...... 40 Högkostnadsskydd för sjukresor m.m. (vpk) .......... 40 Ersättning för glasögon (vpk)................................... 41 Sjukvårdsförmåneri (m)............................... 41 1 I propositionen framlagda lagförslag..................... 42 2 yttrande 1986/87:1 y.................. 44