bet · GA01JoU9 · 1986-12-31 00:00:00 — om kemikaliekontroll m. m. I detta betänkande behandlar utskottet séx väckta motioner om kemikaliekontroll m. m. 1 en av motionernabegärs en lagreglering av användningen av biologiska bekämpningsmedel. Enutredning av frågan om besprutningav banvallar med ogräsmedlet Karmex 80 kanupphöra begärs i en annan motion. I en motion föresläs att åtgärder vidtas föratt minska användningen av kadmium i handelsgödsel och spridningen avkadmium'i naturen. 1 de återstående motionerna tas upp frågor om behovsprövningav kemiska produkter, om kemikalieinspektionens produktregister och ominformation. Vidare begärs att de samhällsekonomiska konsekvenserna avuteblivna satsningar pä kemikalie- och miljöområdena skall belysas. Slutligenyrkas att en avvecklingsplan för kemiska bekämpningsmedel och konstgödselkväveutarbetas, att kemiska bekämpningsmedel i privata trädgårdar, kommunala parkero. d. förbjuds samt att kemikalieinspektionens verksamhet utvärderas. I samband med ett studiebesök vidkemikalieinspektionen har utskottet inhämtat upplysningar om myndighetensallmänna verksamhet inom kemikaliekontrollen. Motionerna avstyrks eller föresläs lämnade utan åtgärd medhänvisning i mänga fall till gällande bestämmelser pä området samt till denverksamhet och det arbete som bedrivs av bl. a. kemikalieinspektionen. Tillbetänkandet har fogats fem reservationer (samtliga vpk). Motion 1985/86:Jo232 av m. (s), variyrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionenanförts om behovet av en reglering av användningen av biologiska bekämpningsmedel. Motion 1985/86:Jo7l6av och Bo Finnkvist(bådas), vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts angående besprutning av banvallar med ogräsmedlet Karmex 80. Motion 1985/86:Jo751 av och (båda s), vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi 1 1986/87. motionenanförts om användningen av kadmium i handelsgödsel och JoU 1986/87:9spridningen av kadmium i naturen. Motion 1985/86;Jo756 av m. fl. (vpk), variyrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att nuvarande och kommande utredningarpå kemikalie- och miljöområdena jämväl skall belysa konsekvenser av ochsamhällsekonomiska kostnader för uteblivna satsningar pä dessa områden, 2. att riksdagenhos regeringen begär ett lagförslag innehållande behovsprövning av kemiskaämnen och produkter, 3. att riksdagenhos regeringen begär att det tidigare upprättade produktregistret görsfullständigt, i enlighet med vad som anges i motionen, samt att registret skallvara helt öppet för insyn, 4. att riksdagenhos regeringen begär förslag om information till medborgarna om hälso- ochmiljörisker i omgivningen i enlighet med vad som anförts i motionen. Motion 1985/86;Jo776 av (), vari yrkassåvitt nu är i fråga (yrkandena 3 4, 12), 3. att riksdagenhos regeringen begär att en avvecklingsplan för kemiska bekämpningsmedel ochkonstgödselkväve utarbetas i syfte att uppnå biologiskt fullvärdiga giftfrialivsmedel, 4. att riksdagenhos regeringen begär förslag till förbud mot användning av kemiskabekämpningsmedel i privata trädgårdar, parker och mark som utnyttjasav allmänheten, 12. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförsom utvärdering av kemikalieinspektionens verksamhetoch tillgängligheten för produktregisteruppgifter. Motion 1985/86:Jo78l av m. fl. (c), variyrkas att hos regeringen begär förslag till regler som gerkemikalieinspektionen möjlighet att behovspröva nya kemiska preparat. Lagstiftningen och myndighetskontrollen m. m. päkemikalieområdet undergick väsentliga förändringar med verkan fr. o. m. den IJanuari 1986 (prop. 1984/85:118, JoU 1984/85:30). Dä trädde i kraft bl.a. en nylag (1985:426) om kemiska produkter, som är tillämplig pä hantering och importav kemiska ämnen och beredningar (kemiska produkter). Lagens syfte är attförebygga att skador på människors hälsa eller i miljön förorsakas av kemiskaämnens inneboende egenskaper. Om det är påkallat frän hälso-ellermiljöskyddssynpunkt fär regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer föreskriva att lagens bestämmelser om kemiska produkter skalltillämpas pä varor, som innehåller eller har behandlats med en sådan produkt.Den som tillverkar eller importerar en kemisk produkt skall enligt lagen utredaproduktens egenskaper i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. Ocksäden som i övrigt yrkesmässigt hanterar kemiska produkterskall ha tillgäng till behövlig kemisk och toxikologisk kompe- JoU1986/87:9 tens. Vid överlåtelse av kemiska produkter skall lämnas sådaninformation som är av betydelse från hälso- eller miljöskyddssynpunkt.Informationen kan lämnas genom märkning eller pä annat sätt. Lagen om kemiska produkter kompletteras med en radförordningar på området, bl. a. förordningen (1985:835) om kemiska produkter,förordningen (1985:836) om bekämpningsmedel, förordningen (1985:839) omkadmium och förordningen (1985:840) om vissa hälso- och miljöfarliga produkterm. med att den nya lagstiftningen trädde i kraftbörjade den nya myndigheten kemikalieinspektionen sin verksamhet. Myndighetenär central förvaltningsmyndighet för ärenden om hälso- och miljörisker med kemiskaprodukter, i den mån handläggningen inte ankommer pä annan myndighet.Kemikalieinspektionen skall bedriva allmän utredningsverksamhet avseendesädana ärenden samt utföra förhahdsgranskning av nya kemiska ämnen ochutredningsarbete avseende ämnen som redan är i bruk. Vidare skallkemikalieinspektionen registrera bekämpningsmedel samt vidmakthålla ochutveckla ett allmänt produktregister. I kemikalieinspektionens uppgifter ingårdessutom att utöva tillsyn enligt lagen om kemiska produkter samt att meddelaföreskrifter om t. ex. produktutredningar och produktinformation. I detta betänkande behandlas ett antal motioner omkemikaliekontrollen m. m. 1 samband med ett studiebesök vidkemikalieinspektionen har utskottet inhämtat upplysningar rörande bl. a. defrågor som behandlas i motionerna. Användning av biologiska bekämpningsmedel 1 motion Jo232 av m. fl. (s) redovisasutförligt olika aspekter pä användningen av biologiska bekämpningsmedel.Motionärerna påpekar att det är oklart hur utnyttjande avbiologiska bekämpningsmedel regleras enligt gällande lagstiftning. Däravföljeratt det är osäkert pä vilken eller vilka myndigheter kontrollen av dessamedel bör åvila. Enligt motionärernas mening är det därför nödvändigt att i ensärskild lag reglera användningen av biologiska bekämpningsmedel. Med hänsyntill betydelsen av genteknik för utveckling av sädana bekämpningsmedel ansermotionärerna vidare att delegationen för hybrid-DNA-frägor bör utnyttjas somexpertorgan på området. Enligt utskottets mening är det av bl. a. kontrollskälangeläget att användningen av biologiska bekämpningsmedel regleras pä lämpligtsätt. Som motionärerna framhåller, vilket också bekräftats av företrädare förkemikalieinspektionen vid utskottets besök vid myndigheten, är det oklart omlagen om kemiska produkter kan tillämpas pä biologiska bekämpningsmedel.Kemikalieinspektionen har därför uppmärksammat regeringen pä dennaoklarhet och därvid pekat pä behovet av en reglering av användning- JoU1986/87:9 en av sädana medel. '' Utskottet förutsätter att regeringen noga prövar fråganoch framlägger de förslag till lagstiftningsåtgärder som eventuellt kan visasig vara nödvändiga. Något särskilt tillkännagivande av det slag sommotionärerna begär anser utskottet därför inte vara erforderligt. Med anledning av motionärernas önskemål att delegationenför hybrid-DN A-frågor bör utnyttjas som expertorgan på området vill utskotteterinra om att omfattningen av delegationens ansvarsområde övervägsinom på grundval av ett utredningsförslag (betänkandet Ds A1984:5 Behövs hybrid-DNA-kontrollen?) och remissbehandlingen därav. Utskottetanser att regeringens ställningstagande i denna fräga inte bör föregripas. Med hänvisning till det anförda anser utskottet attmotionärernas önskemål i allt väsentligt tillgodosetts. Motionen bör därförlämnas utan åtgärd från sida. Användnifigoch spridning av kemiska bekämpningsmedel 1 motion Jo776 av () begärs (yrkande 3) atten avvecklingsplan utarbetas för kemiska bekämpningsmedel och konstgödselkvävei syfte att erhålla biologiskt fullvärdiga, giftfria livsmedel. Avvecklingenav dessa medelkan enligt motionären underlättas om avgifterna pä bekämpningsmedlenoch konstgödseln höjs stegvis. De frigjorda resurserna kan sedan överföras tilluppbyggnaden av ett biologiskt jord- och skogsbruk. Frågan om besprutning av banvallar med ogräsmedlet Karmex80 behandlas i motion Jo7l6 av och Bo Finnkvist (båda s).Motionärerna anser att alla kända källor till giftspridning i naturen börstoppas. En sådan källa är statens järnvägars (SJ) och andra järnvägsföretagsbesprutningar av banvallar med ogräsmedlet Karmex 80. För att få stopp pä dennakälla till försurning krävs enligt motionärerna en lagändring. Motionärernapåpekar att mänga människor av oro för risken för cancer ocksä känner en'storosäkerhet vid arbete med detta besprutnings-medel. Det är önskvärt, framhållsdet vidare, att regeringen låter utreda om inte besprutningen av banvallarnamed ifrågavarande ogräsmedel helt kan upphöra och ersättas av andrabekämpningsmetoder. Varje kommun bör utifrån lokala förhållanden gesbeslutanderätt när det gäller prövning av tillstånd till besprutning avJärnvägsbanvallar med Karmex 80. I motion Jo776 av () framhålls att det i daganvänds större kvantiteter kemiska bekämpningsmedel i privata trädgårdar,parker och liknande än inom hela trädgårdsnäringen och skogsbruket. Medåberopande av de hälsorisker som är förknippade med spridning av bekämpningsmedelinom tätbebyggda områden yrkar motionären (yrkande 4) att ett förbud motanvändningen av sädana medel inom dessa områden införs. Förbudet bör förutom,privatägdmark inom tätbebyggelse även omfatta mark som nyttjas av allmänheten. Utskottet vill i anslutning till motion Jo776, yrkande 3,framhålla att det torde råda en bred enighet om angelägenheten att så långt som möjligt Åtgärderi detta syfte har också JoU 1986/87:9vidtagits av statsmakterna. Dåvarande jordbruksministern uttalade i proposition1985/86:74 om jordbruksforskning m. m., att målet var en halveradbekämpningsmedelsanvändning pä . 1 syfte att initiera och genomföraverksamheter och projekt med denna inriktning föreslogs att statsmedel skulleavsättas förändamälet. godtog propositionens förslag i berördahänseenden (JoU 1985/86:13). Som exempel på ett projekt av ovannämnt slag villutskottet peka pä- Övertorneä kommuns s. k. ekologiprojekt. Inom ramen för en bred satsning ,,. påijtveckling av olika verksamheter i kommunen vidtas åtgärder för att stödja bl. a. jordbruk och trädgårdsnäring med minimal eller ingen be kämpningsmedelsanvändning. Utskottet vill i sammanhanget också fästa uppmärksamhetenpå ett framlagt förslag till handlingsprogram för att minskahälso-och miljöriskerna vid användningen av bekämpningsmedel. Förslaget har påregeringens uppdrag utarbetats av lantbruksstyrelsen, . Detföreslås olika åtgärder som avses kunna bidra tilluppfyllandet av det av statsmakterna fastlagda målet att pä fem är begränsabekämpningsmedelsanvändningen till hälften. Med hänvisning till redan vidtagna åtgärder och lämnadeförslag, vilka i huvudsak ligger i linje med motionärens önskemål om en planför avveckling av kemiska bekämpningsmedel och konstgödselkväve, föreslärutskottet att motion Jo776, yrkande 3, inte föranleder nägon vidare åtgärdfrån sida. I anslutning till de övriga motionsyrkanden som behandlasi detta avsnitt får utskottet peka pä de bestämmelser om godkännande ochspridning av bekämpningsmedel som finns i förordningen (1985:836) ombekämpningsmedel. I förordningen föreskrivs bl. a. att spridning av sådanamedel skall ske så att människor inte skadas eller vållas annan olägenhet ochsä att miljöpåverkan blir så liten som möjligt. Beträffande den i motion Jo7l6 aktualiserade frågan ombesprutning av banvallar med ogräsmedlet Karmex 80 har utskottet erfarit att SJgjort omfattande undersökningar av banvallarnas beskaffenhet och anpassat besprutningensä att eventuella effekter på grundvattnet kan undvikas. Det har vidare visatsig att det av motionärerna kritiserade ogräsmedlet av miljöskäl inte kunnatanvändas pä mer än ungefär hälften av banvallarna. SJ försökerdärför få framandra lämpliga bekämpningsmedel som kan användas pä de ban där enbesprutning med Karmex 80 är utesluten. Att helt avstå frän bruket avogräsbekämpningsmedél är enligt SJ av resurs- och kostnadsskäl inte möjligt.SJ;s andel av landets totala omsättning av ogräsbekämpningsmedel uppgår till0,. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärviktigt att giftsprid ningen'i naturen kan begränsas sä mycket som möjligt, även i de fall sprid ningen inte kan påvisas ge någon mätbar miljöpåverkan. När det gäller besprutningen av banvallar med ogräsmedel är det mot denna bakgrund självfallet angeläget att skadliga effekter pä grundvattnet kan undvikas. Som motionärerna påpekar är det ocksä viktigt frän arbetarskyddssyn punkt att arbetet med besprutning kan ske pä ett sådant sått att personalen 5 inte utsätter sig för skaderisker. Av det ovan anförda framgår att SJ är uppmärksam pä deproblem som JoU 1986/87:9 kan uppkomma i samband med ogräsbekämpningen ijärnvägsspåren och också vidtar de åtgärder som till förekommande av skadorvisar sig nödvändiga. Utskottet utgår frän att SJ även i fortsättningen nogabevakar den aktuella frågan. Berörda tillsynsorgan har också ett ansvar för attbekämpningsmedlen används pä ett frän miljö- och hälsosynpunkt godtagbartsätt. Utskottet anser med hänvisning till det anförda att något initiativ fränriksdagens sida när det gäller SJ:s ogräsbekämpning inte är påkallat. MotionJo7l6 bör därför inte föranleda nägon vidare åtgärd. Vad beträffar yrkandet i motion Jo776 (yrkande 4) omgenerellt förbud mot användningen av kemiska bekämpningsmedel inom vissatätbebyggda områden fär utskottet hänvisa till ovan nämnda bestämmelser samtdet ansvar som åvilar miljö- och hälsoskyddsnämnderna när det gäller den omedelbaratillsynen av kemikalieanvändningen inom kommunen. Det åligger självfalletvederbörande tillsynsorgan att ingripa, t. ex. i form av ett förbud motnyttjande av bekämpningsmedel, när förhållandena påkallar detta. Med det anförda får i viss mån syftet med det ifrågavarandemotionsyrkandet anses tillgodosett. Motionen bör därför i denna del inteföranleda någon särskild åtgärd. Användning och spridning av kadmium 1 motion Jo75l av och (bådas) betonas vikten av att åtgärder vidtas för att möta kadmiumhotet.Användningen av kadmium i handelsgödsel och spridningen av kadmium till miljönmåste kraftigt minskas, framhåller motionärerna. Utskottet vill understryka att kadmium är ett ämne medallvarliga skadeverkningar på hälsa och miljö. Som motionärerna framhåller ärdet därför angeläget att insatser görs för att begränsa eller helt ta bortkadmium inom olika användningsområden. Utskottet vill därvidlag peka pä attvissa åtgärder i detta syfte redan vidtagits. Sålunda råder enligtförordningen (1985:839) om kadmium förbud mot användning av detta ämne iindustrin för ytbehandling eller som stabilisator eller som färgämne. Varor somhar ytbehandlats med ett kadmiumämne eller som innehåller ett sådant ämne somstabilisator eller som färgämne fär inte heller importeras yrkesmässigt. Avintresse i sammanhanget är även det av beslutadeätgärdsprogrammet mot miljöfarliga batterier (prop. 1986/87:55, JoU 1986/87:8). En källa för betydande spridning av kadmium ärhandelsgödsel. Utskot tet instämmer därför i motionärernas uppfattning om nödvändigheten av att kadmiumhalten i handelsgödsel kraftigt minskas. Satsningar görs ocksä för att fä fram handelsgödsel med låg eller ingen kadmiumhalt och där igenom begränsa eller eliminera kadmiumämnets negativa påverkan pä människor och miljö. Statsmaktena har t. ex. avsatt särskilda medel för att stödja forsknings- och utvecklingsarbete med inriktning på att ta fram me toder för produktion av handelsgödsel med låg kadmiumhalt. För budget /87 har ca 2 milj. kr. avsatts för ändamålet (prop. 1985/86:74, JoU 1985/86:13). Det kan vidare i sammanhanget påpekas att de satsningar som , görs föratt så långt som möjligt minska handelsgödselanvändningen (se JoU1986/87:9 prop. l985/86:74s. 12,JoU l985/86;13s. 102) givetvis fär positivaeffekter i fräga om kadmiumförekomsten. Frågan om kadmium i livsmedel har tidigare behandlats avriksdagen med anledning av motioner som rörde livsmedelskontrollen m. m. 1 sittav godkända betänkande JoU 1984/85:21 hänvisade utskottet till denverksamhet med information om, kadmiumhalten i olika livsmedel,kostrekommendationer m. m. som livsmedelsverket bedrev i syfte att motverka ettför högt kadmiumintag i födan. Utskottet pekade ocksä på ätt förbud motmarknadsföring av vissa livsmedel kunde ifrågakomma om kadmiumhalten varsärskilt hög. Något initiativ i frågan frän sida var enligtutskottet inte påkallat. Mot bakgrund av dels ovannämnda bestämmelser omkadmiumanvändningen i industrin, dels de övriga insatser som görs i olikasammanhang för att minska spridningen av kadmium i miljön m. m. finnerutskottet att flera åtgärder i linje med motionärernas önskemål redan vidtagits.Motionen bör därför enligt utskottets mening inte föranleda nägon särskildåtgärd från sida. Behovsprövning av kemiska produkter I motionerna Jo756 av m. fl. (vpk), yrkande2, och Jo781 av m. fl. (c) yrkas att hos regeringenbegär förslag till lagregler som öppnar möjlighet till behovsprövning avkemiska produkter. Motionärerna i den förstnämnda motionen anser att en sädanbehovsprövning är det radikalaste sättet att begränsa tillverkning, import ochanvändning av kemikalier. 1 den andra motionen framhålls att mänga av de nyakemiska produkter som prövas vid kemikaliekontrollen inte fyller några nyaändamål utan redan har motsvarigheter pä marknaden. En begränsning av antaletnya kemiska preparat som skulle följa av en införd möjlighet att behovsprövasådana produkter skulle enligt motionärernas mening med all säkerhet medförastora allmänna miljöfördelar. Utskottet får erinra om att en motion med liknande syftetidigare behandlats av i samband med ställningstagandena tillregeringens förslag till lagstiftning och myndighetskontroll m. m. päkemikalieområdet (se' JoU 1984/85:30 s. 28-29). Därvid hänvisade utskottet bl.a. till ett av dåvarande jordbruksministern gjort uttalande i propositionensom gällde bekämpningsmedlen. Enligt departementschefen borde en vissbehovsprövning tillämpas sä till vida att behovet av den avseddabekämpningsåtgärden borde prövas vid registreringen. Därvid borde dock i ochför sig likvärdiga preparat fä användas. Det förhållandet att andra likvärdigapreparat redan fanns registrerade fick alltså inte utgöra tillräcklig grund föratt avslå en ansökan om registrering. Med hänvisning till bl. a. dettauttalande förordade utskottet att motionen lämnades utan vidare åtgärd, vilketriksdagen godkände. Utskottet vill framhålla att det vid denförhandsgranskning av kemiska produkter som skall göras enligt lagen om kemiska produkter finns möjlig het att pröva behovet av den verkan eller effekt som man med den kemiska ., produktenavser att åstadkomma. Närdet gäller redan existerande bekämp- JoU 1986/87:9ningsmedel är det med nuvarande regler också möjligt att ompröva behovet avsädana medel. Ett införande av en behovsprövning av det slag som motionärernanärmast åsyftar, nämligen en prövning som innefattar en jämförelse med andraliknande produkter pä marknaden, kan utskottet dock inte ställa sig bakom. Detfinns nämligen en inte obetydlig risk för myndighetsstyrd påverkan päkonkurrensen mellan företagen, om kontrollmyndigheten skulle pröva behovet avprodukten vid en jämförelse med de andra likvärdiga preparat som kan finnas pämarknaden. Utskottet vidhåller därför uppfattningen att en behovsprövning mednu angiven inriktning inte bör genomföras. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Jo756,yrkande 2, och Jo78l. Konsekvenser av uteblivna satsningar på kemikalie- ochmiljöområdena 1 motion Jo756 av m. fl. (vpk), yrkande 1,yrkas att som sin mening ger regeringen till känna att det inuvarande och kommande utredningar pä kemikalie- och miljöområdena Jämvälskall belysas konsekvenserna av och de samhällsekonomiska kostnaderna föruteblivna satsningar på dessa områden. För att kunna angripa miljöproblemen ochkemisamhällets risker fordras enligt motionärernas mening en långsiktigplanering, dar de politiskt ansvariga tar fasta pä samhällsnyttan. Motionärernapåpekar att det saknas samhällsekonomiska beräkningar som visar kostnadernaför uteblivna men framätsyftande satsningar. Med anledning av ett motionsyrkande med liknande syfteuttalade utskoUet i sitt av godkända betänkande JoU 1984/85:30(s. 20 21), att det enligt utskottets mening varken var lämpligt eller nödvändigtatt uttalade sig på ett sätt som var ägnat att binda direktiven tillkommande utredningar i enlighet med detta yrkande. Utskottet avstyrkte därförmotionsyrkandet. Några nya omständigheter som bör föranleda att riksdagenfrångår sitt tidigare ställningstagande har inte framkommit. Utskottet förordardärför att motion Jo756, yrkande I, avslås. Enligt motion Jo756 av m. fl. (vpk),yrkande 3, bör det produktregister som förs av kemikalieinspektionen görasfullständigt och innehålla alla uppgifter som samhället behöver förkemikaliekontrollen. Registret bör ocksä vara tillgängligt för alla som önskarfå insyn i företagens och myndigheternas verksamhet på kemikalieområdet. Ettsådant yrkande framförs också i motion Jo776 av (), yrkande 12delvis. Utskottet erinrar om att uppbyggnaden av produktregistretsker etappvis. En tredje uppbyggnadsetapp är enligt vad utskottet erfarit snartavslutad. Genom detta s. k. tredje steg i registeruppbyggnaden kommerinformation att fäs främst om de produkter som producenterna själva har bedömtsom hälsofarliga.Avsikten är att etapp tre skäll utvärderas. Resultatet av denna JoU1986/87:9 utvärdering skall utgöra underlag för bedömning av frågan om bl. a.en fortsatt utbyggnad av produktregistret bör göras, t. ex. i frågäommiljöfarliga produkter och ämnen. Utskottet anser mot bakgrund av det anförda att yrkandet imotion Jo756 om registrets fortsatta uppbyggnad inte bör föranleda någonsärskild åtgärd från sida. 1 anslutning till önskemålen om produktregistretstillgänglighet för olika intressenter får utskottet anföra följande. Verksamheten vid produktregistret omfattas avsekretessbestämmelserna i 8 kap. 6 § sekretesslagen (1980:100). Enligt dennaparagraf gäller sekretess, i den utsträckning regeringen föreskriver det, föruppgift om enskilds affärs- eller driftförhällanden, uppfinningar ellerforskningsverksamhet, om det kan antas att den.enskilde lider skada omuppgiften röjs. Regeringen kan för särskilt fall förordna om undantag fränsekretessen, om den finner dét vara av vikt att uppgiften lämnas. 1 sekretessförordnihgen (1980:657) har regeringen med stödav 8 kap. 6 § sekretesslagen föreskrivit att sekretess gäller för utredning,tillståndsgivning och tillsyn enligt lagen om kemiska produkter. Sekretessengäller dock inte beslut i ärenden. Vid tillämpningen av sekretesslagen ärde fackligaorganisationerna Jämställda med andra enskilda, dvs. fysiska personer ellerjuridiska personer som inte är myndigheter. Myndigheter har i princip fritillgång till samtliga uppgifter i produktregistret. Av det anförda framgår att frågan om produktregistretstillgänglighet för utomstående är reglerad i gällande författningar. I likhetmed vad utskottet.' tidigare framhållit då motionsyrkanden med samma syftebehandlats av (se JoU 1984/85:30 s. 26-27) vill utskottet understrykaatt det i första hand bör åligga vederbörande företag att se till att allmänhetenfår tillgång till de uppgifter omprodukterna som den behöver. Enligt utskottetsmening bör, bl. a. av hänsyn till önskemålen om öppenhet och saklig debatt imiljö- och hälsofrågor, företagen inte vägra att lämna ut begärda uppgifter omde inte har fullgoda skäl för sin vägran.