bet · GA01TU7 · 1986-12-31 00:00:00 — om vissa yrkestrafikfrågor m. m. 1986/87:5) Ibetänkandet behandlas till en början motionsyrkanden avseende övergripandesynpunkter på yrkestrafiklagstiftningen. Yrkandena avstyrks eller föreslåslämnas utan åtgärd. Därefterbehandlas lag om rätt att driva viss linjetrafik. Enligt éttriksdagsbeslut innevarande år, varigenom en m-, fp- och c-reservafiontill utskottets betänkande /86:18 bifölls, bör regeringen föreläggariksdagen förslag om upphävande av lagen. Så bör dock enligt propositionen ejske. M-, fp- och c-yrkanden om att beslutet bör stå fast avstyrks. Vidaretillstyrks förslagen i propositionen om slopande av behovsprövningen förgodslinjetrafik och transportförmedling. Ettyrkande i en c-motion om slopande av behovsprövningen för beställnings- ochturisttrafik med buss avstyrks. Ettflertal m-, fp- och c-yrkanden om taxitrafiken avstyrks under hänvisning tillpågående översyn av den reglering som gäller för denna trafik. Iövrigt behandlas motionsyrkanden om bl. a. yrkeschaufförers arbetsförhållanden,överlastavgifter och vissa färdtjänsttransporter. Yrkandena avstyrks ellerföreslås lämnas utan åtgärd. Tillbetänkandet är fogat 13 reservationer och ett särskilt yttrande. Vpk-ledamotenreserverar sig i fråga om en parlamentarisk översyn av yrkestrafiklagen (res.nr 1). Fp-ledamöternareserverar sig i fråga om avveckling av tillståndsprövningen inomyrkestrafiken (res. nr 2). M-och fp-ledamöterna reserverar sig i fråga om en avreglering av den yrkesmässigatrafiken som ett led i en omprövning av trafikpolitiska beslut (res.nr 3). M-,fp- och c-ledahiöterna reserverar sig i fråga om 1985 års busslinjere-form(res. nr 4). Vpk-ledamotenreserverar sig i fråga om slopande av behovsprövningen för godslinjetrafiken(res. nr 5). Ifråga om lagen om transportförmedling reserverar sig deb m-, fp- ochc-ledamöterna (res. nr 6), dels vpk-ledamoten (res. nr 7). Vpk-ledamotenreserverar sig i fråga om en utredning av transportförmedlingsinstitutet (res.nr 8). 1 1986/87.15 saml. M-,fp- och c-ledamöterna reserverar sig i fråga om slopande av behovs- TU1986/87:7 prövningen för beställnings- och turisttrafik med buss (res. nr 9). Ifråga om taxitrafik reserverar sig dels m- och fp-ledamöterna (res. nr 10),dels c-ledamöterna (res. nr 11). Vpk-ledamotenreserverar sig i fråga om yrkeschaufförers arbetsförhållanden (res. nr 12) ochersättning för färdtjänsttransport (res. nr 13). Detsärskilda yttrandet görs av vpk-ledamoten i anslutning till utskottets uttalandeangående en omprövning av trafikpolitiska beslut. Iproposition 1986/87:5 om vissa yrkestrafikfrågor föreslår regeringen(kommunikationsdepartmentet) att anta 1. förslag fill lag om ändring iyrkestrafiklagen (1979:559), 2. förslag till lag om ändring ilagen (1979:560) om transportförmedling, 3. förslag fill lag om ändring ilagen (1985:449) om rätt att driva viss linjetrafik. Lagförslagen har tagits insom bilaga till detta betänkande. Vidarebereds tillfälle att ta del av vad föredragande departementschefenhar anfört angående regleringen av busstrafiken och taxitrafiken. Ipropositionen föreslås förenklingar av lagstiftningen om yrkesmässig godstrafikoch om transportförmedling. Förslagen innebär att behovsprövningen vidgodslinjetrafik och transportförmedUng slopas. Vidare redovisas övervägandenrörande buss- och taxitrafiken i syfte att minska regleringen och förbättrakundservicen. I det sammanhanget uppmärksammas särskilt förhållandena beträffandetaxiverksamheten i . Motioner framlagda med anledning av propositionen 1986/87:T103av m. fl. (fp) vari yrkas 1. attriksdagen beslutar om sådana ändringar i förslaget till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1979:559) som innebär att lagen (1979:560) om transport förmedling upphör att gälla, 2. attriksdagen, med upprepande av sitt tidigare ställningstagande, beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att regeringen skall förelägga förslag om upphävande av lagen (1985:449) om rätt att driva viss linjetrafik och den lagstiftning i övrigt av betydelse isammanhanget som antog i samband därmed, 3. attriksdagen beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs angående en avreglering av taxinäringen i syfte att öka konkurrensen inom taxi och förbättra servicen till taxis kunder. 1986/87:T104av m. fl. (vpk) vari yrkas . 1.att beslutar avslå de i proposition 1986/87:5 upprättade förslagentill lagändringar, 2. att beslutar som sin mening ge regeringentill känna vad som i /87:7 motionen uttalas om utredning av helatransportförmedlingsinstitutet. 1986/87:T105 av m. fl. (c) vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag till ändrad lagstiftning i syfte attfinna former för ökad konkurrens inom den lokala och regionalakollektivtrafiken i enlighet med beslut , 2. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i mofionen anförsom åtgärder för att slopa tillståndskravet för beställningstrafik ochturisttrafik, 3. att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag i syfte att underlätta överlåtelseav taxiföretag, 4. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförsrörande frivillig anslutning till beställningscentraler för taxi, 5. alt riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförsom möjligheter att upprätta konkurrerande beställningscentraler. 1986/87:T106 av m. fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar att avskaffa lagen (1979:560) om transportförmedling, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs omyrkestrafiklagstiftningen, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om taxi, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att lämplighetsprövningen vid ansökanom godslinjetrafik skall avskaffas, 5. att riksdagenhos regeringen begär förslag om upphävande av lagen (1985:449) om rätt attdriva viss linjetrafik och den lagstiftning i övrigt av betydelse i sammanhangetoch som antog i samband därmed. Motioner framlagda under den allmänna motionstiden 1985/86:T221 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär ändring av yrkestrafiklagen, 2 kap. 21 § på sättsom redovisas i motionen. 1985/86:T235 av Per Stenmarck m. fl. (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförsangående dispens för tyngre lastbilstrafik pä E 14 mellan och . 1985/86;T249 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförsangående tvingande anslutning till beställningscentral. 1985/86:T250 av () vari yrkas attriksdagen beslutar anta följande förslag till Lag om ändring i yrkestrafiklagen(1979:559). Härigenom förordnas i fråga om yrkestrafiklagen 1 * 1986/87.15 saml. dels att 2kap. 20 § skall upphöra att gälla, /87:7 dels att 2 kap. 17 § skall ha nedan angivna ändradelydelse: 17 §.Ingen må förvägras fillstånd, som uppfyller de i denna lag uppställda Behovsprövning får ej förekomma. 1985/86;T258 av och iHelsingborg (båda s) vari yrkas att hos regeringen begär förslag filländrade arbetsvillkor för yrkesbilförare i enHghet medbilarbetstidsutredningens förslag. 1985/86:T263 av och (båda c) vari yrkas att upphäver beslutet om obligatorisk anslutningtill beställningscentraler för taxi. 1985/86:T293 av m. fl (vpk) vari yrkas, såvittnu är i fråga (yrkande 1), att som sin mening ger regeringen fillkänna vad som i motionen uttalas om en parlamentarisk översyn avyrkestrafiklagen och problemen inom yrkestrafiken. 1985/86;T296 av och (båda m)vari yrkas att hos regeringen begär ett förslag till avveckling avden nuvarande regleringen av taxinäringen. 1985/86;T307 av m. fl. (s) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av reglerna för trafiktillståndsyftande till att transportföretagen innehar giltiga försäkringar gällande förtillståndsperioden. 1985/86:T310 av m. fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs omsysselsättning för , svenska chaufförer. 1985/86:T389 av m. fl. (fp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till avveckling av taximonopolet och dennuvarande regleringen av transportnäringen i enlighet med vad som anförs imotionen. 1985/86:T390 av och (bådavpk) vari yrkas att hos regeringen hemställer om sådan ändring iyrkestrafikförord-ningen, att den kommunala färdtjänsten kan utge ersättningför färdtjänsttransport till anhörig till den resande, utan att den förreannars bedriver yrkesmässig biltrafik. 1985/86:T396 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i mofionen anförs ombehovet av skärpning av överlastningsavgifterna. 1985/86:T399 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att anslutningen tilltaxicentraler skall vara frivillig för taxiägare i glesbygden eller attgenerell dispens frän skyldigheten att ansluta sig till taxicentral lämnasdessa taxiägare. 1985/86:T404av () vari yrkas att beslutar att /87:7hos regeringen begära regler som ställer krav på obligatorisk installation avfunktionellt riktiga förarstolar i fordon avsedda för taxibruk. 1985/86:T407 äv och (båda fp)vari yrkas att beslutar att upphäva taximonopolet. 1985/86:T424 av m. fl. (m) vari yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkande 18), att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförs om yrkestrafiklagstiftningen och taxi. 1985/86:T430 av Hans Nyhage m. fl. (m) vari yrkas attriksdagen beslutar att skyldigheten för taxiägare att tillhöra en gemensambeställningscentral för att få tillstånd att utöva ta,xitrafik skall upphöra. Med yrkesmässig trafik avses enligt yrkestrafiklagen(1979:559) trafik i vilken personbil, lastbil eller buss med förare ställs tillallmänhetens förfogande mot ersättning för transport av personer eller gods.Den yrkesmässiga godstrafiken omfattar enligt lagen linjetrafik ochbeställningstrafik, medan persontrafiken indelas i beställningstrafik medtyngre fordon (främst busssar), beställningstrafik med lättare fordon (främsttaxibilar), turisttrafik och linjetrafik. För all yrkesmässig trafik gäller att den endast fårbedrivas efter särskilt tillstånd till den som bedöms vara lämplig att drivaverksamheten. Vid denna lämplighetsprövning skall hänsyn tas tillyrkeskunnande, ekonomiska förhållanden, laglydnad och benägenhet att fullgöraskyldigheter mot det allmänna samt andra omständigheter av betydelse. Förtillstånd till persontransporter och linjetrafik för godstransporter krävsdessutom att den avsedda trafiken bedöms vara behövlig och i övrigt lämplig.För beställningstrafik för godstransporter avskaffades däremot denna s. k.behovsprövning (prop. 1977/78:137, , rskr. I nu förevarande proposition föresläs att behovsprövningenslopas även för godslinjetrafiken, dvs. för sådan "regelbunden transportav gods på en viss vägsträcka eller mellan vissa orter som sker utan att någonbeställare förfogar över fordonet". Nuvarande reglering i yrkestrafiklagen avgodslinjetrafiken innebär inte att regelbundna godstransporter åt skilda kunderär något som är förbehållet linjetrafiken. Genom en samordning av transporternaoch eventuell insamling av gods från olika avsändare kan vidbeställningstrafik en regelbunden trafik av samma slag som vid linjetrafikenåstadkommas. Denna samordning sker ofta i en från transporterna skildverksamhet, transportförmedling. Det förmedlande organet kan därvid för självatransporterna anlita åkare med Dessa åkare får inte någon omedelbar relation TU1986/87:7 till den egentliga transportkunden utan endast till den somorganiserar transporterna och förmedlar köruppdragen. Ifrågavarande verksamhet regleras i lagen (1979:560) omtransportförmedling. Lagen gäller förmedling av regelbundna transporter.Transporter som ej vanligen utförs två eller fler gånger i sammariktning anses inte som regelbundna. Förmedling av sädana transporter fallerdärför inte under lagen om transportförmedling, och någon tillståndspliktföreligger inte. Regleringen av transportförmedling har fiera likheter medden som gäller för yrkesmässig trafik. Således finns bestämmelser om bl. a.fillståndskrav, prövning av sökandens lämplighet samt verksamhetens behövlighetoch lämplighet. I propositionen föreslås att kravet på verksamhetensbehövlighet och lämplighet slopas. 1 övergripande synpunkter på yrkestrafiklagstiftningen I propositionen erinrar föredragande departementschefeninledningsvis om att den yrkesmässiga trafiken varit föremål för enomfattande reglering. Detta förhållande fortsätter föredraganden skall sesmot bakgrund av transportsektorns utomordentliga betydelse för samhället istort. Dess tjänster måste ha en hög kvalitet och vara tillgängliga såväl påudda tider som i områden där trafikunderlaget är begränsat. Vanliga medel församhällets inflytande har varit bl. a. prövning om trafiken behövs och ärlämplig, trafikeringsplikt och taxekontroll. framhålls det vidare i propositionen har en betydande avreglering skett inom den yrkesmässiga trafiken. Genomreformer som skett stegvis och som grundats på uppfattningen att en sundkonkurrens mellan olika trafikföretag främjar effekfiva transporter harregelsystemet anpassats i marknadsekonomisk riktning. Denna utveckling bör betonar föredraganden fortsätta. Grundtanken i det fortsatta reformarbetetbör vara att fri konkurrens i förening med ett riktigt utformat kostnadsansvarleder fill en effektivare resursanvändning och en bättre fördelning avtransportarbetet mellan olika transportmedel. Man bör därför fortsätter föredraganden så långtmöjligt undvika konkurrensbegränsande regler och detaljstyrning avtransportverksamheten. är det dock uppenbart att samhället har ettansvar för att upprätthålla en fillfredsställande transportförsörjning. Dettakan motivera åtgärder från samhällets sida för att säkerställa ett visstgrundläggande trafikutbud, för att förhindra att företag med monopolliknandeställning orättmätigt utnyttjar sin marknadsposition eller för att motverkadubbelinvesteringar i trafikapparaten. Vid sidan av yrkestrafikregleringen finns även framhållsdet i proposi- /87:7 tionen inom denna sektor bestämmelser om t. ex.lastvikt, arbetstid, farligt gods och hastighet. Överträdelser av sådana reglerkan innebära risker för trafiksäkerheten och snedvrida konkurrensen inomtransportmarknaden. Överlaster medför dessutom merkostnader för väghållningen.Regler av det nämnda slaget betonar föredraganden kan inte avvaras, och detär viktigt att efterlevnaden övervakas. Vidare framhåller föredraganden att trafikföretagarnanaturligtvis har att följa de regler i fråga om beskattning, ekonomiskredovisning etc. som gäller för all näringsverksamhet. Överträdelser av sådanaregler liksom av de nämnda reglerna för vägtrafiken innebär en osundkonkurrens och ofta betydande svårigheter för seriöst skötta transportföretag.Den skärpta lämplighetsprövning och de vidgade möjligheter till återkallelse avtrafiktillstånd som införts skall ses mot bakgrund av vikten avatt komma till rätta med missförhållanden av nämnda slag. Föredraganden betonaratt den utveckling mot en minskad reglering inom yrkestrafiksektorn, som hanförordar, inte innefattar de regler som rör fillståndshavarnas lämplighet. Föredraganden framhåller avslutningsvis i den del avpropositionen som är i fråga att en översyn av yrkestrafiklagstiftningenhar inletts inom . Syftet är att se omlagstiftningen genom färre regleringar kan fås att bättre stämma överens medden trafikpolitiska målsättningen enligt 1979 ärs riksdagsbeslut och med enönskvärd utveckling på transportområdet. I motion 1985/86;T293 (vpk) begärs en parlamentarisköversyn av yrkestrafiklagen och problemen inom yrkestrafiken. De problem sommotionärerna pekar på gäller bl. a. överträdelser av bestämmelser om lastvikt,arbetstid, farligt gods, hastighet, skatter och fordonsregistrering. Vidareframhålls brister i fråga om arbetstids- och arbetsmiljöförhållanden inomyrkestrafiken samt strukturella förändringar inom åkerinäringen, liksom inomtransportförmedlingsorganisationen, som skäl för den begärda översynen. Enligt utskottets mening är det angeläget att man mederforderliga resurser övervakar efterlevnaden av de bestämmelser sommotionärerna fäster uppmärksamheten på och i fall av överträdelser fillämparyrkestrafik-lagens bestämmelser om varning av tillståndshavaren eller omåterkallelse av trafiktillstånd. Någon parlamentarisk utredning av de imotionen behandlade problemen finner dock utskottet inte mofiverad, varföryrkandet härom avstyrks. I motion 1985/86:T389 (fp) begärs en avveckling avtillståndsprövningen inom yrkestrafiken. Enligt utskottets mening kan en fillståndsprövning avseende vederbörandes lämplighet ej avvaras inom yrkestrafiksektorn, om manvill säkerställa att verksamheten bedrivs på ett ansvarsmedvetet och lojaltsätt. Vidare torde en behovsprövning för t. ex. linjetrafik medbuss vara ofrånkomlig. Företag som driver sådan trafik även ochtider då det är olönsamt bör inte behöva utsättas för en okontrolleradkonkurrens om de lönsamma körningarna. Med detsagda avstyrks motionen i här berörd del. Imotion 1985/86;T424 (m) framhåller mofionärerna att full näringsfrihet i TU1986/87:7 princip skall råda inom transportsektorn. De förväntar sig att denpågående översynen av yrkestrafiklagstiftningen skall innebära ett stort stegmot sådan frihet och därmed én minskad byråkrati inom transportområdet. Utskottet delar föredragandens uppfattning att man sålångt möjligt bör undvika konkurrensbegränsande regler och detaljstyrning avtransportverksamheten . Genom detta ställningstagande torde syftet medmotionsyrkandet få anses i huvudsak tillgodosett, varför det bör kunna lämnasutan åtgärd. I motion 1986/87:T106 (m) beklagar motionärerna att denpågående översynen av yrkestrafiklagstiftningen ej utgör en del av enparlamentarisk översyn av hela transportsektorn som ett led i en utvärderingoch omprövning av trafikpolitiska beslut. Motionsyrkanden om en utvärdering av 1979 årstrafikpolifiska beslut har ett flertal gånger behandlats ochavstyrkts av utskottet. Så skedde senast i dess dagtecknadeoch av godkända betänkande /87:2. I sitt yttrande framhöll utskottet bl. a. att ettsamordnat trafikpolitiskt uppföljnings- och utvecklingsarbete inför 1990-taletavsågs påbörjas inom kommunikafionsdepartementet. En viktigfrågeställning som därvid skulle belysas var hur miljöaspekterna och andraövergripande samhällsmål bäst kunde tillgodoses inom ramen för trafikpolitiken.En annan central frågeställning var hur framtidssatsningar i transportsystemetsinfrastruktur skulle finansieras. Möjligheterna att vidareutveckla kollektivtrafikensades också komma att utgöra en viktig del i det aviserade arbetet. Även fråganom avvägningen mellan konkurrens, styrning och samordning inom transportsektorn sade utskottet sig ha erfarit skulle behandlas liksom frågan om hur manskall åstadkomma mer likartade konkurrensförutsättningar mellan olikatrafikgrenar inom ramen för övergripande trafikpolitiska mål. meddelade kommunikafionsministern attregeringen avser att framlägga en trafikpolitisk proposition . Hanframhöll därvid bl. a. att samhällsekonomisk effektivitet bara är en av mångaaspekter som måste vägas in i de trafikpolitiska analyserna. Miljö, säkerhet,kvalitet och regional balans tillhör de faktorer som måste väga tungt när entrafikpolitik för 1990-talet skall formuleras. Enligt vad utskottet erfarit kommer arbetet medpropositionen att bedrivas i kontakt med berörda intressenter, däriblandföreträdare för de politiska partierna. Den trafikpolitik som krävs inför1990-talet fordrar internafionella hänsynstaganden. Ett viktigt inslag häri ärden fria gods- och persontransportmarknad som kommer att införas inom helaEG-området . Med hänvisning till det anförda finner utskottet för sindel syftet med ifrågavarande motionsyrkande i huvudsak fillgodosett, varfördetsamma bör kunna lämnas utan åtgärd. 2 1985års busslinjereform /87:7 Enligtlagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollekfivtrafik den s. k.länstrafikreformen skall i varje län finnas en huvudman som ansvarar för denlokala och regionala kollektivtrafiken på väg. Ansvaret gäller linjetrafik förpersontransporter. Ijuni 1985 beslutade om en komplettering av länstrafikreformen (prop.1984/85:168, , rksr. Så skedde genom att antog bl. a.lagen (1985:449) om rätt att driva viss Unjetrafik. Lagens huvudsakligainnebörd är att trafikhuvudmännen fr. o. m. ges rätten att utankrav på linjetrafikfillständ bedriva den trafik som de har det polifiska ochekonomiska ansvaret för. Samfidigt upphör tidigare meddelade fillstånd tillsådan trafik att gälla. Imaj 1986 uttalade att lag om rätt att driva viss linjetrafikbör omprövas. Enligt detta riksdagsbeslut, varigenom en borgerlig reservafionfill utskottets betänkande /86:18 (rskr. 260) bifölls, bör regeringenförelägga förslag om upphävande av lag och den lagstiftningi övrigt av betydelse i sammanhanget som antog i samband med 1985 årsbeslut. Enligtföredraganden utgör lag ett exempel på hur önskemålet ommarknadsmässighet och samhälleligt inflytande kan sammanföras fill en fruktbarlösning utan regleringar. När reformen har genomförts fullt ut harbehovsprövningen i praktiken avskaffats såvitt gäller lokal och regionalbusslinjetrafik i trafikhuvudmännens regi. Med stöd av den nya lagen kanhuvudmännen upphandla trafiktjänster under mer marknadsmässiga former än förnärvarande och anlita de företag som kan utföra trafiken på det bästa ochbilligaste sättet. Detta överensstämmer betonar föredraganden medgrundtanken bakom länstrafikreform, enligt vilken det ytterst ärlandstingen och kommunerna som ansvarar för att en tilfredsställandetrafikförsörjning genom kollektiv persontrafik upprätthålls. Några förändringarav dessa grundläggande förhållanden säger sig föredraganden inte vara bereddatt föreslå. Han förordar därför att någon ändring inte görs beslut. Imofionerna 1986/87:T103 (fp), 1986/87:T105 (c) och 1986/87:106 (m) framhållsatt beslut i fråga om 1985 års lag bör stå fast. Utskottetförordar för sin del - i likhet med föredraganden att någon ändring inte görsi beslut och avstyrker följaktligen motionsyrkandena. 3 Godstrafik 3.1 Godslinjetrafik Ipropositionen föreslås ett slopande av behovsprövningen för godslinjetra-,fiken. Föredragandenframhåller att den yrkesmässiga godslinjetrafiken har en mycket ringaomfattning. av det totala antalet godstrafik- fillståndutgörs av tillstånd till linjetrafik. Även vad beträffar det transporte- TU1986/87:7 rade godset svarar linjetrafiken för en mycket obetydlig andel. Tillstånden till godslinjetrafik fortsätterföredraganden berör skogslänen, i första hand dem i norra , och har istor utsträckning lämnats till busslinjeföretag. Trafikhuvudmännens åtgärder desenaste åren för att främja godstrafiken och förbättra de ekonomiska resultatenvisar att en fruktbar utveckling av kombinerad person- och godstrafik kan skeunder marknadsmässiga villkor utan skydd av någon särskild reglering. Mot den angivna bakgrunden, och med hänvisning bl. a. tillatt behovsprövningen för beställningstrafik för godstransporter haravskaffats, finner föredraganden tungt vägande skäl tala för att slopa denprövningen inom hela den av yrkestrafiklagen reglerade godstrafiksektorn. För de transporter som utgör godslinjetrafik fortsätter föredraganden kommer naturligtvis även i fortsättningen attkrävas yrkestrafiktillstånd. Samma regler bl. a. angående tillståndshavarnaslämplighet blir då tillämpliga på all yrkesmässig godstrafik. Begreppen"beställningstrafik för godstransporter" och "linjetrafik förgodstransporter" kan därmed utmönstras ur yrkestrafiklagen och ersättasmed den enklare benämningen "godstrafik". Föredragandens förslag innebär att bestämmelsen i 2 kap. 8§ i yrkestrafiklagen om prövning av linjetrafikens behövlighet och lämplighetupphör att gälla samt att vissa övriga härmed sammanhängande ändringar görs ilagen. Vidare föreslås som en följd av förslaget till ändringar iyrkestrafiklagen en justering av 7 § i lagen omrätt att driva viss linjetrafik.