bet · GA01JuU29 · 1986-12-31 00:00:00 — om ändring i förvaltningsprocesslagen, m. m. (prop.1986/87:113 jämte motion) Ju'-' Propositionen m. m. I proposition 1986/87:113 har regeringen() föreslagit atl anta av lagrådet granskadeförslag till 1. lag om ändringi lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar, 2. lag om ändringi förvaltningsprocesslagen (1971 ;291). Rörande propositionens huvudsakliga innehåll hänvisas tillvad som anförs under rubriken på s. 5. Utskottet behandlar i detta betänkande även den medanledning av propositionen väckta motionen 1986/87:Jul22 av (). Imotionen yrkas alt skall avslå lagförslaget nr 2. De vidpropositionen fogade lagförslagen har följande lydelse. 1 1986/87. 1 Förslag till JuU 1986/87:29 Lag om ändring i lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar Härigenom föreskrivs att 18 § lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 18 §1 Länsrätt är domför med enlagfaren domare ensam 1. näråtgärd som avser endast måls beredande vidtages, 2. vid sådantförhör med vittne eller sakkunnig som begärts av annan länsrätt samt vid sådantförhör i ärende enligt utlänningslagen (1980:376) som begärts med stöd av 57 §samma lag, 3. vid beslut somavser endast rättelse av felräkning, felskrivning eller annat uppenbartförbiseende, 4. vid beslut omåterkallelse tills vidare av ett körkort, körkortstillstånd eller iraktorkorteller om vägran tills vidare att godkänna ett utländskt körkort, när det äruppenbart att ett sådant beslut bör meddelas, 5. vid beslutenligt luftfartslagen (1957:297) om försättande ur kraft av ett certifikat,elevtillstånd eller behörighetsbevis, när det är uppenbart att ett sådantbeslut bör meddelas, 6. vid annatbeslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål. Om det inte är påkallat av särskild anledning att måletprövas av fullsut-ten rätt, är länsrätt domför med en lagfaren domare ensam vidbeslut som inte innefattar prövning av målet i sak. Vad somsägs i andra stycket gäller även vid avgörande av 1. målom utdömande av vite, 2. mål enligtbevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgiftsprocessen, enligt lagen(1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter, om besiktningenligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152), om handlings undantagande fråntaxeringsrevision, skatterevision eller annan granskning och om befrielse frånskyldighet att lämna kontrolluppgift enligt taxeringslagen (1956:623), 3. mål omomedelbart omhändertagande enligt 6 § lagen (1980:621) med särskildabestämmelser om vård av unga och 8 § lagen (1981:1243) om vård av missbrukare ivissa fall, 4. mål enligtuppbörds- och folkbokföringsförfattningarna med undanlag av mål omarbetsgivares ansvarighet för arbetstagares skatt och mål enligt lagen(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 5. mål omuppdelning av taxeringsvärde enligt 20 kap. 15 § fastighets-taxeringslagen(1979:1152), 6. mål somavser ändring av 6. mål som avser ändring av laxeradinkomst med högst 2500 taxerad inkomst med högst 5000kr.. 7. mål enligtskalle- och taxeringsförfattningarna i vilket beslutet överensstämmer medparternas samstämmiga mening, 8. mål om rättshjälpgenom offentligt biträde i ett ärende hos en annan myndighet, 9. mål enligtkörkortslagen (1977:477), om beslutet innebär att något Senaste lydelse 1986:169. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse JuU 1986/87:29 körkortsingripandeinte skall ske eller att varning meddelas eller om det är uppenbart att ettkörkort, körkortsiillstånd eller traktorkort skall återkallas eller alt ettutländskt körkort inte skall godkännas, 10. målenligt luftfartslagen, om beslutet innebär att varning meddelas eller om det är uppenbart att ett certifikat, elevtillstånd eller behörighets bevis skall återkallas, 11. mål i vilket sakenär uppenbar. Dennalag träder i kraft den . Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom föreskrivs att 10 §förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha följande lydelse. JuU 1986/87:29 Ansöknings- eller besvärshandling eller annan handling,varigenom mål anhängiggöres, och det som hör fill den skall tillställas motparteller annan mot vilken åtgärd ifrågasattes. Mottagaren skall föreläggas attsvara vid påföljd att målet ändå kan komma att avgöras. Underrättelse enligt första stycket behövs ej, om det är uppenbart att talan ej kan bifallas eller attunderrättelse är onödig eller 2. om det kan befaras att underrättelse skulle avsevärt försvåra genomförandet av beslut i målet. Ansöknings- eller besvärshandling eller annan handling,varigenom mål anhängiggörs, och det som hör till den skall tillställas motparteller annan mot vilken åtgärd ifrågasätts. Mottagaren skall föreläggas attsvara vid påföljd att målet ändå kan komma att avgöras. Underrättelse enligt första stycket behövs ej, 1. om detinte finns anledning anta att talan kommer att bifallas helt eller delvis, 2. omunderrättelse annars är uppenbart onödig eller 3. om det kanbefaras att underrättelse skulle avsevärt försvåra genomförandet av beslut imålet. Denna lag träder i kraft . Motionen JuU 1986/87:29 I motion 1986/87:Jul22 hemställs alt avslårproposition 1986/ 87:113 såvitt avser förslaget lill lag om ändring iförvaltningsprocesslagen (1971:291). I propositionen föreslås en utvidgning av länsrätternasmöjligheter att handlägga skattemål utan medverkan av nämndemän, alltså med enlagfaren domare ensam. är en länsrätt domför med en lagfarendomare ensam bl. a. vid avgörande av mål som avser ändring av taxerad inkomstmed högst . Enligt förslaget höjs beloppsgränsen till . I propositionen föreslås vidare att de allmännaförvaltningsdomstolarna och försäkringsdomstolarna får ökade möjligheter attavstå från skriftväxling med sökandens eller klagandens motpart (s. k.kommunikation) i de fall där talan inte bifalls. Förslagen i propositionen tar sikte på i första hand deenklare skattemålen. Ändringarna beräknas medföra bl. a. atthandläggningstider hos domstolarna blir kortare och attlänsskattemyndighelerna får mer tid för komplicerade mål. De nyareglerna föreslås träda i kraft . Länsrätt är enligt huvudregeln i 17 § lagen om allmännaförvaltningsdomstolar domför med en lagfaren domare och tre nämndemän. Frånhuvudregeln finns i 18 § vissa undantag. a. är länsrätten domför med enlagfaren domare ensam om målet rör ändring av taxerad inkomst med högst 2 500kr. I propositionen föreslås att denna beloppsgräns höjs till . Beloppsgränsenhöjdes senast är 1982, dä frän I . Såsom utskottet i andra sammanhang anfört ärlekmannamedverkan i domstolarna av stort värde av flera skäl. Emellertid måsteinte minst av rationaliseringsskäl domförhetsreglerna påverkas av målenssvårhetsgrad varvid enklare mål bör kunna avgöras i en mindre sammansättning.Den nu ifrågavarande regeln kan ses som ett uttryck för ett sådant synsätt. Isammanhanget vill utskottet erinra om att tingsrätt i princip är domför med enlagfaren domare ensam om tvisteföremålets värde uppgår lill högst ett halvtbasbelopp (). Utskottet anser att det kan finnas skäl för enbasbe-loppsanknulen gräns för ensamdomarkompetens också för länsrätternas del.Denna fråga bör övervägas närmare i lämpligt sammanhang. I avvaktan härpå ärdet ett naturligt led i ratipnaliseringssfrävandena att anpassa den nuvarandebeloppsgränsen till inträffade förändringar av penningvärdet. Utskottet haringenting att invända mot den föreslagna beloppsgränsen. Utskottet villsamtidigt understryka vikten av atl mål om laxerad in- komsthandläggs med nämndemän när målets beskaffenhet påkallar det JuU1986/87:29 även omdet beloppsmässigt faller inom området för ensamdomarkompe- Utskottet tillstyrker med hänvisning till det anfördaförslaget i propositionen i här aktuell del. För de allmänna förvaltningsdomstolarnas ochförsäkringsdomstolarnas del regleras frågorna om kommunikation i 10 och 18 §§förvaltningsprocesslagen (1971 :291). Som huvudregel stadgas att ansöknings-eller besvärshandling eller annan handling varigenom mål anhängiggörs skalltillställas motpart eller annan mot vilken åtgärd ifrågasätts. Vidare skallvarje part ha fåll kännedom om del som tillförts målet genom annan än honomsjälv och ha fått tillfälle att yttra sig över det innan målet avgörs. Undantagfrån skyldigheten att kommunicera medges, såvitt nu är av intresse, om det äruppenbart att talan ej kan bifallas eller att underrättelse är onödig. Enligtvad som uppges i propositionen har det från domstolshåll nu framförts attkravet på uppenbarhet (uppenbarhetsrekvisitet) medverkat till bristandeenhetlighet i tillämpningen och till att kommunikation i vissa fall måste ägarum trots att det inte är sakligt motiverat. Det avgörande för kommunikationsfrågan bör, enligt vadföredragande statsrådet uttalar i propositionen, vara om någon ändring tillmotpartens nackdel kommer att ske eller ej. Det kan med den utgångspunktensynas alltför långtgående, anför han, att kräva alt det skall vara uppenbartatt talan inte skall bifallas för att rätten skall få avstå från kommunikation.I propositionen föreslås därför att uppenbarhetsrekvisitet slopas och att delavgörande för frågan om en inlaga skall kommuniceras eller ej blir domstolensbedömning av om det finns anledning att bifalla sökandens talan; domstolenskall få avstå från kommunikation om det saknas anledning anta att talan kommeratt bifallas. I motion 122 yrkas avslag på propositionen i denna del.Enligt motionären underlättar länsskattemyndighetens yttrande till domstolen som blir en följd av kommunikationen för den skattskyldige att argumenteraför sin sak. Det är därför av stor betydelse ur rättssäkerhetssynpunkt atlbesvär i skaltemål även fortsättningsvis kommuniceras i samma utsträckning somhittills, anförs det i motionen. Huvudregeln om kommunikation, som gäller såväl för deallmänna dom stolarna och förvaltningsdomstolarna som för andra myndigheter, bottnar i en grundläggande princip för svensk rättskipning, nämligen all ingen skall dömas ohörd. Från denna huvudregel görs undantag huvudsakligen i såda na fall där kommunikation inte behövs för att tillgodose motpartens intres sen. Det kan således enligt utskottets mening inte heller i förvaltningsdom stolarna komma i fråga alt i de lägen som är aktuella i detta lagstiftnings ärende underlåta kommunikation om talan till någon del bifalls fill förfång för en enskild motpart. Detta innebär att ett slutligt ställningstagande till frågan om kommunikation ofta kommer att ske först när målet eljest är klart för avgörande. Kommunikation kommer då att vara alternativet till ett , omedelbartavgörande i sak. En förutsättning är då att det befintliga pro- JuU1986/87:29 cessmaterialet är sådant att domstolen kan anses ha uppfyllt denutredningsskyldighet som enligt 8 § förvaltningsprocesslagen åvilar domstolen. Utskottet vill i detta sammanhang betona särskilt motbakgrund av vad som anförs i motion 122 att det åliggerförvaltningsdomstolarna att se fill att varje mål blir tillräckligt utrett.Domstolen är också skyldig att vara parten behjälplig genom att anvisa hurutredningen bör kompletteras. Utskottet delar inte de farhågor om bristandeutredning som synes ligga till grund för avslagsyrkandet i motion 122. Även om utskottet inte har några principiella invändningarmot regeringens förslag vill utskottet ändå understryka att förslaget tarsikte på enklare skaltemål. Det kan också tillämpas på andra mål avokomplicerad natur. Vad däremot gäller mål av mer omfattande eller inveckladbeskaffenhet får det, enligt utskottets mening, som regel antas vara enförutsättning för att domstolens utredningsskyldighet skall anses uppfylld attmotparten beretts tillfälle att yttra sig. Detsamma torde rent allmänt kunnasägas också för många fall där det överklagade beslutet saknar motivering ellerär knapphändigt motiverat. I sammanhanget vill utskottet erinra omjustitieombudsmannens uttalande i beslut (dnr 2520-1983)alt domstolarna i skattemålen noga måste överväga behovet av varje remiss.Tillämpningen såväl av huvudregeln om kommunikation som av undantagsreglernafår således inte ske rutinmässigt utan först efter övervägande i varje enskiltfall. I linje med vad som framhålls i propositionen (s. 12) bör tillämpningenav undanlagsreglerna sålunda ske på ett försiktigt och nyanserat sätt. Utskottet anser att det är angeläget att alla möjlighetertas till vara för att öka effektiviteten vid handläggningen av bl. a.skattemålen med den självklara begränsningen att rationaliseringsåtgärdernainte får medföra några risker för den enskildes rättssäkerhet. Det föreliggandeförslaget uppfyller enligt utskottets uppfattning dessa krav. Utskottettillstyrker med avslag pä motionen bifall till propositionen även i denna del. 1. beträffande ensamdomarkompetens iskattemål attriksdagen antar det genom proposition 1986/87:113 framlagda förslaget till lagom ändring i lagen (1971 ;289) om allmänna förvaltningsdomstolar, 2. beträffandekommunikation i förvaltningsdomstolarna attriksdagen med avslag på motion 1986/87;Jul22 antar det genom propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Närvarande:Karin Ahrland (fp), (), i JuU 1986/87:29Helsingborg (s), (), (), (),(), (), (), (),(), (), (), ()och (). (), () och ()anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Utskottet vill" och slutar med "i denna del" bort haföljande lydelse: Utskottet anser att risk finns att förslaget ipropositionen medför att särskilt taxeringsmålen blir bristfälligt utredda. Enskattskyldig som besvärar sig över en taxering har nämligen oftast inle densakkunskap som finns hos länsskailemyndigheten eller länsrätten.Argumentationen i besvären kan således vara mindre väl utvecklad och ha bristersom framgår först när en jämförelse kan göras mellan besvären ochtaxeringsintendentens yttrande. Detta yttrande underlättar alltså för denskattskyldige att argumentera om han väljer att vidhålla besvären somdet därigenom blir möjligt för domstolen att avgöra om utredningsskyldighetenuppfyllts. Det är således av stor betydelse ur rättssäkerhetssynpunkt attbesvär i skattemål även fortsättningsvis kommuniceras i samma utsträckning somnu. Utskottet avstyrker därför bifall till propositionen i nu aktuell del. dels att utskottets hemställanunder moment 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande kommunikation iförvaltningsdomstolarna alt med bifall till motion 1986/87:Jul22avslår det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring iförvaltningsprocesslagen (1971:291).