bet · GA01FöU11 · 1986-12-31 00:00:00 — vill erinra om attdé insatser som här är aktuella avser FöU 1986/87:11 åtgärder som syftartill att begränsa effekterna av allvarliga störningar. Bilaga 9 Utskottetfinner det ändamålsenligt att även fortsättningsvisskall ha ansvaret för dessa beredskapsätgärder. Motion 1986/ 87;Fö 159 (c) i nuberörd del avstyrks av näringsutskottet. Utskottet har jålunda inget attinvända mot regeringens förslag. Statens lager av råolja och oljeprodukter är avseddafrämst för kriser i fredstid. För behoven under avspärrning och krig ansvararde lagringsskyldiga. I propositionen (bil, 12 s, 97) föreslås att ansvaret förlagerhållningen inom oljeomrädet skall ändras, I fortsättningen skall staten taansvar för de delar av oljelagren som är uppbyggda för de allvarliga krislägenamedan de lagringsskyldiga skall svara för övrig lagring. Om regeringens förslaggenomförs kommer de statliga oljelagren att få delvis annat innehåll och annanlokalisering, I anslutning till regeringens överväganden om enomstrukturering av ansvaret för oljelagringen har företrädare förregeringskansliet träffat en preliminär överenskommelse med representanter föroljebolagen angående villkoren för statens övertagande av vissa oljeprodukteroch lagringsanläggningar från bolagen. Innehållet i uppgörelsen, somförutsätter godkännande, har inte offentliggjorts, I tvä motioner - 1986/87:Föl28 (m) och 1986/87:Föl59 (c) -riktas kritiska anmärkningar mot den träffade överenskommelsen. Den förefallerenligt motionärerna vara oförmånlig för statens del, I den senare motionenbegärs att skall få ett bättre beslutsunderlag angående dén föreslagnaomstruktureringen. går inte närmare in pä denna fräga utanförutsätter att den blir föremål för uppmärksamhet vid försvarsiitskottetsberedning av ärendet. Som tidigare nämnts beslöt om denu gällande riktlinjerna för beredskapslagring av bl, a, olja. Med utgångspunkti riktlinjerna beräknar regeringen det totala oljelagringsbehovet. Förinnevarande budgetår är lagringsmålet fastställt till 14 miljoner m olja. Regeringen bereder genom propositionen (bil, 12 s, 95)tillfälle att ta del av regeringens överväganden angående detframtida behovet av oljelager, har beräknat behovetför /92 till 10,5 miljoner m'olja. Till grund för dennaberäkning ligger förutom prognoser över den fredstida konsumtionen av olja antaganden om bl, a, storleken på oljeimporten under ett förkrigsskede.Utredningen har förutsatt att importen under detta skede kan uppgå till igenomsnitt av den normala oljeimporten. Regeringen anser dock att den genomsnittliga importenunder förkrigsskedet kan beräknas motsvara av dén normalaimporten. Pä grundval härav bedömer regeringen oljelagringsbehovet /92 till 8,5 miljoner m olja. Regeringens bedömning om en mer omfattande oljeimportunder för- FöU 1986/87:11 krigsskedet än vad energiberedsk.jpsutredningen harförutsatt ifrågasätts i Bilaga 9 motionerna I986/87:FÖI36 (vpk) och 1986/87: Fö159 (c). 1 den förstnämnda föresläs att lagringsmålet skall fastställas ienlighet med utredningens förslag. Regeringens beräkning kan accepteras, sägsdet i den senare motionen, under förutsättning att de åtgärder för enomställning av energisystemet som anges i motionen vidtas. Innebörden av dessaåtgärder har beskrivits i det föregående. Behovet av beredskapslager av olja är inte en fräga somnäringsutskottet har att behandla. Utskottet vill dock beträffande synpunkternai motion 1986/87:FÖ159 (c) framhålla att oljans andel av energiförsörjningenhar minskat frän till preliminärt är1986, Detta förhällande bidrar naturligtvis till att oljelagringsmålet nu kansänkas. Frågor om den framtida inriktningen av energisystemet kommer somtidigare nämnts att senare i är behandlas av . Motion 1986/ 87:Föl59(c) i nu berörd del avstyrks därför av näringsutskottet. Den nuvarande beredskapslagringen av kärnbränsle upprätthällsgenom ett avtal mellan staten och (), ett avkärnkraftsföretagen gemensamt ägt bolag. SKB har i avtalet förbundit sig atthälla ett beredskapslager av kärnbränsle som möjliggör en kärnkraftsproduktionom lägst . Hä:rtill kommer det bränsle som finns i reaktorerna och i dekommersiella lagren. Totalt medger bränslelagringen en produktion av 100110TWh, 1 ett förkrigsskede avses kärnkraftverken kunna drivas med full effekt.Enligt planeringsförutsättningarna för totalförsvarets energiförsörjning skallverken kunna stängas av i krig. 1 propositionen (bil. 12 s, 101) föreslås att de nuvaranderiktlinjerna för beredskapslagringen av kärnbränsle skall ligga fast. En avveckling av kärnkraften bör ingå som en del iberedskapsplaneringen, anförs i motion 1986/87:Fö 159 (c). Motionärernapåpekar att det erforderliga béredskapslagret av kärnbränsle kan reduceras såsnart avvecklingen inleds. Frågor kring kärnkraftens avveckling kommer att stä icentrum vid den förestående riksdagsbehandlingen av regeringens proposition medanledning av energirådets förslag. Att nivån på beredskapslagren påverkas avden fredstida produktionens omfattning finner näringsutskottet uppenbart;utskottet avstyrker här behandlad del av motion 1986/87:FölS9 (c). Regeringensförslag föranleder ingen kommentar från näringsutskottets sida. Enligt de riktlinjer för beredskapslagring av kol somriksdagen fastställde skall en försörjningsberedskapsreservfinnas för krigs- och avspärrningsskeden.Något särskilt fredskrislager, i likhet med vad som 3qq gäller förolja, har inte bedömts nödvändigt. Regeringen har inte funnit anledning till ändring av de gällanderiktlin- FöU 1986/87:11 jerna och föreslår därför i propositionen (bil, 12s, 102) att de skall stä kvar. En ökad användning av kol leder till en försämradförsörjningstrygghet, anförs i motion 1986/87:Föl59 (c). Målet bör därför vara,anser motionärerna, att minska kolanvändningen under fredstida förhållanden.Större utrymme borde i stället ges för inhemska bränslen. beslöt om riktlinjer för kolanvändningenfram till är 1990 (prop. 1983/84:158, JoU 1983/84:28, NU 1983/84:44, rskr.1983/ 84:389, 390). förordade härvid en nivå pä förbrukningen omhögst energikol per är . Samtidigtfastställdes att långtgående miljökrav skall iakttas vid kolförbränning. År1981 hade uttalat sig för en nivå om högst per ärför . Enligt beräkningar av statens energiverk uppgickförbrukningen av energikol under är 1986 till ca . Verketuppskattar att kolanvändningen kommer att ligga kvar pä denna nivå är 1990. konstaterarsålunda att nägon ökad kolanvändning inte kan förutsesenligt nuvarande beräkningar. Utskottet finner det inte motiverat att i dettayttrande diskutera kolets roll i energisystemet utan hänvisar även i dennafräga till kommande riksdagsbehandling. Motion 1986/87:Föl59 (c) i berörd delavstyrks därför av näringsutskottet. Vad som sägs i den nu aktuella delen avpropositionen har utskottet inget att invända mot. De nuvarande lösningarna av beredskapsfrågan förnaturgaskonsumenterna är provisoriska i avvaktan på att tekniskt ochekonomiskt godtagbara metoder att lagra naturgas utvecklas. Enligt lagen(1985:635) om försörjningsberedskap på naturgasomrädet är storförbrukare avnaturgas och gasdistributörer skyldiga att vidta beredskapsätgärder.Storförbrukarna skall lagra lämpligt ersättningsbränsle för naturgasen normalt olja eller gasol samt ha utrustning tillgänglig för attersättningsbränslet skall kunna utnyttjas. Distributörerna skall vidtaberedskapsätgärder för att kunna värma upp naturgasvärmda bostadsområden omgastillförseln avbryts eller försvåras. Det har förutsatts attuppvärmningsbehovet i de fiesta fall skall kunna tillgodoses med hjälp avelenergi och i övrigt med olja. I propositionen redovisas (bil. 12 s. 103) pågående arbeteför att finna permanenta lösningar av frågan om hur naturgasen skallberedskapslagras. Enligt regeringens förslag bör som riktmärke förberedskapsätgärderna inom naturgasomrädet gälla att denna fräga skall vara löstsenast år 1995.1 propositionen föreslås också en komplettering av nyssnämndalag sä att det klart framgår att skyldighet att ordna beredskapsätgärder avpermanent slag kan åläggas säljare av naturgas. I motion 1986/87:Föl59 (c) påpekas att en inhemskgasproduktion skulle minska behovet av beredskapslagring av naturgas. Enligtmotionärerna finns det betydande möjligheter att utnyttja bl. a. biobränslenför förgasning. Liknande synpunkter framfördes i en motion (c) i sambandmed att riks- FöU 1986/87:11 dagen behandlade regeringens förslag till lag omförsörjningsberedskap på Bilaga 9 naturgasområdet (prop. 1984/85:172). 1motionen förespråkades dels utvinning av metangas ur torvmossar genom den s.k. vyrmetanmetoden, dels gasproduktion genom metanjäsning av organiskt avfallfrän jordbruket. med att arbetet på att utveckla metoder förberedskapslagring av naturgas fortsätter borde, menade motionärerna, satsningargöras pä att åstadkomma en mer omfattande inhemsk gasproduktion. Motionärernaföreslog att skulle rikta ett uttalande av denna innebörd till regeringen. konstaterade i ett yttrande (NU1984/85:11 y) till försvarsutskottet att frågan om åtgärder för att främjautvecklingen av de nämnda metoderna för gasframställning borde även framgentprövas i ett allmänt energipolitiskt sammanhang. Motionen avstyrktes därför av näringsutskottet.Försvarsutskottet (FöU 1984/85:13) kom till samma uppfattning. 1 bådautskotten stöddes motionen av representanter. gick påutskottens linje. Ett likartat yrkande (c) avslogs av päförslag av näringsutskottet (NU 1985/86:18). finner inte skäl till ett ändratställningstagande från sida. Utskottet avstyrker därför motion1986/87:Föl59 (c) i berörd del. Propositionen såvitt nu är i fräga föranlederingen kommentar frän näringsutskottets sida. har vid olika tillfällen behandlat frågorrörande mäl och riktmärken för den statliga tekopolitiken. Näringsutskottetuttalade är 1979 (NU 1978/79:48) att ett långsikttgt mål för den statligatekopolitiken borde vara att svensk industri skulle svara för eller mer avden totala tillförseln av tekovaror. Nägon formell läsning pä denna nivå bordedock inte-komma i fräga. beslöt (prop, 1980/81:100 bil,14, NU 1980/81:47, rskr, 1980/81:279) att ett upprätthållande av produktionsvolymskulle utgöra étt riktmärke för dén fortsatta tekopolitiken. Vid behandlingenvåren av propositton 1982/83:130 om åtgärder för tekoindustrin m, m, slogriksdagen fast att statsmakterna även fortsättningsvis skulle ha sammariktmärke och mål för tekopolitiken som dittills (NU 1982/83:42, rskr,1982/83:321), 1 budgetproposition (prop, 1985/86:100 bil, 14)framhölls att de fastställda målen för tekopolitiken enligt regeringensuppfattning i första hand har motiverats av försörjningsbéredskapsskäl. Detanmäldes i propositionen att industriministern avsäg att i samband medtotalförsvarspropositionen föreslå regeringen att återkomma tillfrågan om hur ambitionen för den statliga tekopolitiken skulle uttryckas. Industriminister meddelar i åretsbudgetproposition (prop, 1986/87:100 bil, 14) att han ämnar återkomma till frågan om målen 3Q2 har i ett betänkande (NU1986/87:25) om teko- FöU 1986/87:11 industri och tekohandel behandlat olikatekopolitiska frågor. Utskottet Bilaga 9 konstaterar där att det finns vissapositiva drag i utvecklingen inom svensk tekoindustri under senare är. Storadelar av industrin har genomgått en betydande strukturomvandling och kan nubättre klara den internationella konkurrenssituationen. Det påpekas frånutskottets sida att en inte oväsentlig del av tekoföretagens produktionavsätts pä exportmarknaden. En motion (c) med krav på att skall slåfast att tekopolitiken även fortsättningsvis skall styras utifrån30-procentsmålet avstyrks av näringsutskottet med hänvisning till attregeringen avser att återkomma till mälen för tekopolitiken i 1988 årsbudgetproposition. Motionen får stöd i en reservation (c). Där sägs atttékopolitiken måste ta i beaktande förutom beredskapsaspekten delstekoindustrins allmänna betydelse för ekonomi och sysselsättning, dels dendominerande roll som tekoföretagen har för utkomstmöjligheterna i vissa orter. 1 betänkandet tillstyrker näringsutskottet regeringensförslag om ett visst minskat anslag till industripolitiska åtgärder förtekoindustrin för /88. Detta branschstöd bör avvecklas,sägs i en reservation (m, fp). 1 en reservation (c) begärs att tekostödet skallvara oförändrat i minst tre är; i avvaktan pä pågående beredning av frågan omen omvandling av det statliga tekostödet tillstyrks dock regeringens förslag.Förslag (m; fp) om avskaffande av handelsrestriktionerna pä tekoområdetavstyrks av näringsutskottet men får stöd i en reservation (m, fp). Mål för försörjningsberedskapen på teko- ochläderskoområdena fastställdes av är 1977 (prop. 1976/77:85, FöU1976/77:11, rskr. 1976/77:238; prop. 1977/78:42, FöU 1977/78:5, rskr.1977/78:81). Målen avsåg bl. a. försörjningsuthållighet ochförsörjningsstandard. Med dessa termer förstås den tid under vilkenförsörjningen kan upprätthållas och den nivå på vilken den kan ske. År 1981beslutades om en viss revidering av mälen (prop. 1980/81:100 bil. 14, NU1980/81:47, rskr, 1980/ 81:279), Vid planeringen av försörjningsberedskapen skall enligt nugällande beslut förutsättas en krislängd och en krisimport och enkrisexport pä resp, av den normala. Vidare skall i fråga omförsörjningsstandard gälla att civilbefolkningens innehav av kläder och skorinte skall sjunka under en viss minsta nivå, den s. k. krisgarderoben. Ettriktmärke för planeringen på tekoomrädet skall vara att vidmakthålla enproduktionskapacitet som svarar mot dessa planeringsförutsättningar. Påläderskoområdet skall riktmärket vara att upprätthålla en ärlig produktion om2 2,5 miljoner par . har inledningsvis erinrat om de enhetligaantaganden om varaktigheten och karaktären på kriser och krig som ligger till grund för förslagen i propositionen. Dessa bedömningar, bl, a. i fråga om förkrigsske dets längd och förlopp, skiljer sig från de planeringsförutsättningar som gäller för beredskapen på beklädnadsområdet. Med de anta ganden som görs förutses t, ex, en mer omfattande utrikeshandel än den som har bedömts möjlig. Därigenom, sägs det i propositionen, kan behovet av att upprätthålla produktionskapacitet reduceras, 303 Förutom för beklädnadsområdet har gjortuttalanden om er- FöU 1986/87:11 forderlig försörjningsstandard för livsmedels-och energiområdena. Enligt Bilaga 9 regeringen bör nu upphäva dessapreciserade mål. Det borde ankomma pä regeringen och de funktionsansvarigamyndigheterna att pä grundval av allmänna uttalanden av i dessahänseenden göra de preciseringar som erfordras. Det aviseras i propositionenatt överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB) kommer att ges i uppdrag att isamarbete med berörda myndigheter vidareutveckla målbeskrivningarna förberedskapen inom olika funktioner. För beklädnadsområdet föreslås sålunda i propositionen(bil. I s. 118) att de fastställda planeringsförutsättningarna och riktmärkenaför försörjningsberedskapen skall upphävas som av beslutadinriktning. 1 tre motioner krävs att nuvarande mäl förförsörjningsberedskapen pä beklädnadsområdet skall bibehållas. En utredning börtillsättas för att pröva grunderna för försörjningsberedskapen, sägs i motionl986/87:Föl 17 (m). 1 avvaktan pä resultatet av en sådan utredning bör enligtmotionärerna inga förändringar av gällande inriktning av beredskapsätgärdernavidtas. Det vore oklokt, anförs i partimotion 1986/87: Fö 127, att irådande allmänna läge för tekoindustrin i upphäva det försörjningsmålpä tekoomrädet som gäller. Liknande synpunkter framförs i motion 1986/87:Föl 18 (c). Där sägs också att den av beslutade tekopolitiken intebara vilar pä beredskapsskäl utan ocksä på industripolitiska och regionalpolitiskaskäl. vill framhålla att riktlinjer för denförsörjningsstandard som i en krissituation skall upprätthällas päbeklädnadsomrädet självfallet bör utformas med hänsyn endast till de behov somkan konstateras. De bör sålunda inte fastställas pä grundval av t. ex.industripolitiska eller sysselsättningspolitiska bedömningar. Följaktligenavstyrker, näringsutskottet motionerna l986/87:Föl 18 (c) och 1986/87:Föl27(c), båda i berörd del. De antaganden om krisers längd och karaktär som görs ipropositionen är inte en fräga som näringsutskottei; har att pröva. Utskottetavstyrker därför även här behandlad del av motion l986/87:Föl 17 (m).Regeringens förslag om att de av uttalade planeringsförutsättningarnaoch produk-tionskapacitetsmälen för beklädnadsområdet skall upphävas harnäringsutskottet inget att erinra mot. 1 tre motioner riktas särskild uppmärksamhet mot deninhemska produk tionen av grundtextila varor. 1 motion I986/87:FÖI58 (s) påpekas att de avtal om upprätthällande av produktionskapacitet som ÖCB har träffat med landets båda kvarvarande bomullsspinnerier och löper ut . ÖCB har träffat preliminära uppgörelser med företagen om en förnyelse av avtalen. För att ÖCB skall kunna ingå slutgiltiga avtal med företagen krävs att ÖCB av regeringen medges rätt att disponera medel av den bemyndiganderam för beredskapslän som stär till regeringens förfogande. Enligt motionärerna skulle ett konfirmerande av de preliminära överenskommelserna ligga i linje med vad som sägs i propositi(men angående det angelägna i att förbätt ra beredskapssituationen pä sjukvårdsområdet. 1 motionen begärs ocksä fortsatta insatser för att upprätthålla den svenska skoproduktionen. motionärernabör ÖCB:s åtgärder för att vidmakthålla produktionskapaci- . FöU 1986/87:11tet inom beklädnadsomrädet inriktas i första hand mot tillverkningen av Bilaga 9 grundtextila varor och skor. Det måste, anförs i motion I986/87:FÖ117 (m), mot bakgrundav de svenska klimatförhållandena vara direkt felaktigt att fränsäga sigmöjligheten att upprätthålla en begränsad kapacitet och ett kunnande förtillverkning av grundtextila varor. Motionärerna begär att skallgöra ett uttalande till regeringen av denna innebörd. En nära nog likalydandeformulering finns i motion l986/87:Föl 18 (c). 1 den motionen framställs dockinget yrkande i frågan. Som tidigare nämnts förutser regeringen att behovet av attupprätthålla produktionskapacitet inom beklädnadsomrädet kan minskas till följdav de ändrade planeringsförutsättningarna för försörjningsberedskapen. Enligtregeringen torde de fortsatta kapacitetsbevarande ätgärderna komma att beröratillgängen på i första hand vissa grundtextila varor. ÖCB begärde regeringens medgivande att fådisponera medel för ingående av avtalen med och Strömma SwedenAB. beslutade regeringen att återförvisa ärendet till ÖCB.Regeringen har uppdragit åt ÖCB att mot bakgrund av de föreslagnaförändringarna av planeringsförutsättningarna för försörjningsberedskapen göraen förnyad bedömning av behovet av att upprätthålla produktionskapacitet ifräga om bomullsgarn. förutsätter attregeringen i samarbete med ÖCB vidtar de åtgärder som är nödvändiga för attvidmakthålla erforderlig produktionskapacitet inom beklädnadsomrädet.Utskottet noterar regeringens bedömning att insatserna torde avse främstkapaciteten för produktion av grundtextila varor. finner fränsin synpunkt inte skäl till något riksdagsinitiativ med anledning av härbehandlade motioner. De avstyrks därför i berörda delar avnäringsutskottet: beslöt att ett buffertlager avinhemskt framställda tyger för uniformer m. m. skulle byggas upp hos dåvarandeöverstyrelsen för ekonomiskt försyar (ÖEF). beslöts att vissastatliga myndigheter skulle åläggas att tillgodose sitt behov av tyger genominköp frän detta lager (prop. 1972:127, FöU 1972:25, rskr. För närvarandeomfattas ett tiotal statliga myndigheter av denna skyldighet. ÖCB har anmält till regeringen att deursprungligen avsedda fördelarna med buffertlagersystemet bl. a. minskatantal tygkvaliteter, ökade serielängder och ökad längsiktighet i orderna enligt styrelsen har urholkats. Mot denna bakgrund och med hänsyn till de högakostnader och de svårigheter att åstadkomma en effektiv hantering som enligtÖCB sammanhänger med systemet har styrelsen föreslagit att det fr. o. m. den Ijuli 1987 skall avskaffas. 1 stället skulle ÖCB:s övriga åtgärder utnyttjas iökad utsträckning. Regeringen anför i propositionen (bil. I s. 118) attberedskapseffekten av buffertlagersystemet är liten i förhållande till desskostnader. 20 1986/87. därför attskyldigheten för vissa statliga myndigheter att upphandla uni- FöU1986/87:11 formstyger hos ÖCB skall upphöra sedan det nuvarande lagret harförbru- Bilaga 9 kats. Regeringens förslag möter kritik i tre motioner. 1motionerna 1986/ 87:Föl 17 (m) och 1986/87:Föl 18 (c) begärs att systemet skallkvarstå. För tillverkarna av grundtextila varor, vilka själva i hög grad harutvecklat vävarna i samarbete med myndigheterna, har upphandlingsmetoden varitav mycket stort värde , heter det samstämmigt i motionerna.Motionärerna begär också att rutinerna för samarbetet mellan de upphandlandemyndigheterna, ÖCB och textilindustrin skall effektiviseras. Yrkande om dettaframställs emellertid endast i den förstnämnda motionen. Frågan ombuffertlagersystemet berörs även i motion 1986/87 :Föl 58 (s), dock utanyrkande. Motionärerna har inget att erinra mot att ÖCB:s lager säljs ut men deförordar att myndigheternas skyldighet att upphandla svensk väv skall bestå. Enligt näringsutskottets mening måste syftet med densvenska tekopolitiken vara att åstadkomma att tekoindustrin kan konkurrerautan hjälp av subventioner och restriktioner. Utskottet har därför frånindustripolitisk synpunkt inget att invända mot regeringens förslag. Detta geri övrigt inte anledning till någon kommentar från näringsutskottets sida. Härbehandlade delar av motionerna 1986/87: Fö 117 (m) och 1986/87: Fö 118 (c)avstyrker näringsutskottet sålunda. Sedan är 1976 kan s. k. försörjningsberedskapsstöd utgåvid statlig, och landstingskommunal upphandling av teko- ochlädervaror samt skor. Efter bemyndigande av (prop,1975/ 76:57, NU 1975/76:15, FöU 1975/76:2 y, rskr, 1975/76:107) föreskrev regeringeni att dåvarande ÖEF (numera ÖCB) skulle få besluta om sådant stödi de fall merkostnaden vid inköp från svensk tillverkare jämfört med köp frånutländsk leverantör uppgår till högst , eller högst avinköpssumman. För innevarande budgetår fär högst 8 milj. kr. Frågan omförsörjningsberedskapsstöd har inte berörts i propositionen. I tvä motioner - 1986/87:Föl58 (s) och 1986/87:Föl 17 (m)- begärs att försörjningsberedskapsstödet skäll bibehållas. I den sistnämndakrävs ocksä att stöd skall kunna beviljas vid prisskillnader . Enligt vad näringsutskottet har erfarit frånförsvarsdepartementet finns ingen avsikt frän regeringens sidaatt dra in denna stödform. Utskottet finner inte skäl att frännäringsutskottets synpunkt förorda en utökad stödmöjlighet, Mottonerna1986/87:Föl58 (s) och 1986/87:Föll7 (m) i här aktuella delar avstyrks alltså avnäringsutskottet. Försörjningsberedskapeninom vissa andra områden FöU 1986/87:11 Den s, k, fredskrislagringen av förnödenheter omfattarfrämst olja. Lagringen av olja baseras på internationella åtagandensom medlem i det internationella energiorganet IEA, Förutom olja omfattar fredskrislagringen vissa insatsvarorför industrin, främst vissa petrokemiskt baserade produkter ochlegeringsmetaller. Enligt regeringen bör beredskapsätgärder som är inriktade påfredstida störningar i normalfallet genomföras och bekostas av det organ somhar ansvaret för den fredstida verksamheten. Statens kostnadsansvar bör varabegränsat till situationer mot vilka det verksamhetsansvariga organet saknarreella möjligheter att skydda sig och där det är ett säkerhetspolitisktsamhällsintresse att verksamheten kan fullföljas. Det bör enligt regeringenankomma på företagen att genom sin kommersiella lagring svara för den beredskapsom erfordras för att de skall kunna möta fredstida störningar avvarutillförseln. Det föreslås därför i propositionen (bil, 1 s, 38) att denstatliga fredskrislagringen av andra produkter än olja skall successivtavvecklas under totalförsvarets förestående femåriga programperiod. Lagret avlegeringsmetaller, bör enligt regeringen behållas till periodens senare del,