yttr · G905JoU2 · 1985-12-31 00:00:00 — 1985/86:2 y om en ny plan- och bygglag Genombeslut har bostadsutskottet berett jordbruksutskottettillfälle att avge yttrande över proposition 1985/86:1 om en ny plan-ochbygglag jämte motioner. Somframgår av det följande begränsar jordbruksutskottet sitt yttrande till attavse vissa frågor som bedömts vara av direkt intresse för de areellanäringarna. Hit hör bl. a. bestämmelserna om underhållskrav och bygglovspliktför ekonomibyggnader, marklovsplikt samt oHka typer av intrång imarkanvändningen. Vidare behandlas - översiktHgt - samordningen mellan plan-och bygglagen (PBL) samt miljöskyddslagen, naturvårdslagen och vattenlagen m.fl. lagar. I enlighet härmed har utskottet ansett sig böra ta ställning endasttill vissa yrkanden i de med anledning av propositionen väckta partimotionerna66 (m) och 69 (c). Enligt2 kap. 2 § lagförslaget skall vid planläggning och i ärenden om bygglov ochförhandsbesked lagen om hushållning med naturresurser m. m. (NRL) tillämpas.Förslag till naturresurslag m. m. har framlagts i proposition 1985/86:3, som avbostadsutskottet överlämnats till jordbruksutskottet för yttrande. Härvidlaghänvisas till JoU 1985/86:3 y. Uppvaktningar, hearings m. m. Enligtöverenskommelse mellan jordbruksutskottet och bostadsutskottet harjordbruksutskottet mottagit uppvaktningar och anordnat hearings angåendePBL-förslagets verkningar för de areella näringarna och samordningen mednaturvårds- och miljöintressen m. m. och andra opinionsyttringari angivna ämne har inlämnats till utskottet. , har lämnat synpunkter på bl. a.bestämmelserna i om intrång i markanvändningen och ersättningtill markägare samt på vissa frågor i proposition 1985/86:3 om ennaturresurslag (betr. naturresurslagen, se JoU 1985/86:3 y). Ocksåfrån , häradsallmänningars förbund ochSveriges föreningsbankers förbund har synpunkter lämnats på PBL-förslagetseffekter för markägandet m.m. har anfört synpunkter på rennäringens 1Riksdagen 1985/86. ställningi det kominande planarbetet m. m. JoU 1985/86:2 y Representanter för lantbruksstyrelsen, ,och domänverket har lämnat information om de aktuellalagförslagens verkningar inom sina resp. ansvarsområden. 1 propositionen läggs fram förslag om en ny plan- ochbygglag. PBL, som skall ersätta bl. a. byggnadslagen (1947:385),byggnadsstadgan (1959:612) och lagen (1976:66) om påföljder och ingripanden vidolovligt byggande m.m. Förslaget bygger i väsentliga delar på principerna igällande rätt men innebär en genomgripande systematisk omarbetning av dagenslagstiftning samt en förenkling och modernisering av regelsystemet. Ettgenomgående drag i reformen är decentralisering av beslutsfattandet. Stor vikthar också lagts vid större frihet och ansvar för den enskilda människan. Deviktigaste nyheterna är följande. Alla kommuner skall ha en översiktsplan som omfattarkommunens hela yta. Områdesbestämmelser skall kunna antas, om kommunen villsäkerställa syftet med översiktsplanen inom ett visst område. Dagens stadsplanoch byggnadsplan ersätts även enda plan, som kallas detaljplan. Den skall ha engenomförandetid som begränsar byggrätten i tiden. Om bygglov vägras föråteruppförande av en riven eller på annat sätt förstörd byggnad finns vissaersättningsmöjligheter. Vidare får fastighetsägare rätt att göra bådeutvändiga och invändiga ändringar av byggnader, även om byggnaderna strider motdetaljplanen. En rätt ätt få bygglov till kompletteringsåtgärder - t. ex.komplementbyggnader och mindre tillbyggnader - införs beträffande en-ellertväbostadshus i områden utanför detaljplan. fastställelseprövning av planer slopas.Länsstyrelsen skall ha möjlighet att i efterhand granska och upphävadetaljplaner och områdesbestämmelser. Upphävandet får dock beslutas endast påvissa, i lagen angivna grunder. Vid planläggning skallgenom information och debatt eftersträvas ett så fullständigt beslutsunderlagsom möjligt för de politiska organen. Alla boende som berörs av en plan ellerett beslut om tillstånd skall, liksom hyresgästernas organisationer, ha sammaställning som sakägarna. Tillstånd till byggande m. m. lämnas i form av bygglov,rivningslov och marklov. Förhandsbesked kan lämnas till åtgärder som kräverbygglov. Skyldigheten att söka lov skall kunna varieras genom'kommunala beslut.Kommunen skall under vissa förutsättningar kunna besluta att vissa åtgärderinom omräden utan detaljplan får utföras utan bygglov, nämligen bl. a.komplementbyggnader, mindre tillbyggnader och inre ändringar av byggnader. Förområden med detaljplan kan kommunerna i planen besluta att enklare fritidshusoch liknande byggnader får uppföras eller byggas till eller ändras på annatsätt utan lov. Ändringar av befintliga industribyggnader skall också kunnabefrias från bygglovsplikt. PBLföreslås träda i kraft . Utskottet JoU 1985/86:2 y Vissa samordningsfrågor m. m. Efter samråd med jordbruksministern framhållerföredraganden (prop. s. 102 f.) att vattenfrågorna bör föras in på ett meraaktivt sätt i den kommunala fysiska planeringen. Han förordar därför attvattenplaneringen integreras med en annan planering och så långt möjligtinordnas i PBL:s regelsystem. Innebörden härav för prövningen enligt vissa speciallagaranges närmarej ett avsnitt om samordningen med annan lagstiftning (s. 449 f.).Uttalandena innebär att beslut enligt speciallag i princip inte får strida motdetaljplan eller områdesbestämmelser. Utskottet vill för sin del framhålla att kommunalaplanbeslut m.m, tillmäts stor betydelse vid tillåtlighetsprövningen enligt 3kap. vattenlagen (1983:291). Ett vattenföretag får sålunda enligt 3 kap. 1 §inte komma till stånd om det möter hinder från bl. a. allmännaplaneringssynpunkter. Detta begrepp kommenteras i civilutskottets yttrande överförslaget till ny vattenlag (CU 1982/83:2 y). Som framgår av förarbetena tillvattenlagen (bl. a. JoU 1982/83:30 s. 31) har varken regeringen eller övrigaprövningsorgan befogenhet att tillåta ett vattenföretag som strider motallmänna planeringssynpunkter. Detta hinder är med andra ord indispensabelt. Enligt 3 kap. 2 § vattenlagen fär byggnads- och andraanläggningsarbeten som utgör vattenföretag eller utförs för ett vattenföretaginte strida mot fastställd generalplan, stadsplan eller byggnadsplan. Mindreavvikelse från plan utgör dock inte något hinder om avvikelsen är förenlig medplanens syfte. Enligt vad som förutskickas i propositionen (s. 451)kommer att i särskild ordning få ta ställning till den närmareutformningen av reglerna om detaljplanens och områdesbestämmelsernas ställningvid beslut enligt olika speciallagar. Förslag härom har ännu ej förelagtsriksdagen. I avsnitten rörande översiktsplan och detaljplan angesnärmare hur kommunernas vattenområden bör redovisas i planerna. Utskottet har - i avbidan på de förslag tillföljdlagstiftning som förutskickats i propositionen - ingen erinran motföredragandens uttalanden om samordningen med vattenlagen m.m. Det börtilläggas att länsstyrelserna genom bestämmelserna i 19 kap. vattenlagen gettsett särskilt ansvar för vattenförsörjningen. a. kan beslutaom vattenskyddsområde för att skydda en yt- eller grundvattentillgång somutnyttjas eller kan antas komma att utnyttjas för vattentäkt. Utskottet utgår från att uttalandena om kommunensbestämmanderätt vid planeringen inte innebär att befogenheter iangivna hänseende kommer att inskränkas. I fråga om samordningen med naturvårdslagen kan noterasatt regeringen har för avsikt att föreslå en ändring i nämnda lag som innebäratt kommunerna skall kunna fatta beslut om inrättande av naturreservat ochnaturvårdsområden (prop. s. 105). Gränsdragningen mellan PBL och naturvårdslagenbör enligt propositionen göras sålunda att områdesbestämmelser används av kommunen förerforderlig bebyggelsereglering, medan natur- JoU 1985/86:2 y vårdslagens reglerom naturvårdsområde och naturreservat bör användas om kommunen vill avsättamark för friluftsändamål. Den angivna distinktionen är viktig, bl. a. medhänsyn till ersättningsreglerna i naturvårdslagen. Representanterför har inför utskottet understrukit det önskvärda i attskogsvårdsstyrelserna bör få besvärsrätt gentemöt kommunala beslut omnaturreservat m.m. enligt naturvårdslagen. Utskottetförutsätter att den av aktualiserade frågan kommer att övervägasi samband med det i propositionen aviserade förslaget om ändring inaturvårdslagen eller i annat lämpligt sammanhang. Utskottet tar således inteställning i besvärsfrågan i detta sammanhang. Enligtförslaget skall alla kommuner ha en översiktsplan som anger grunddragen ianvändningen av mark- och vattenområden i hela kommunen. I planen skall bl. a.anges hur kommunen avser att tillgodose riksintressen enligt NRL.Översiktsplanens slutliga innehåll bestäms av kommunen. skall,när det gäller det sakliga innehållet, granska om planförslaget 1. tillgodoserriksintressen enligt NRL, 2. innebär att markanvändningsfrågor som angår tvåeller flera kommuner har samordnats på ett lämpligt sätt samt 3. innebär att enviss bebyggelse blir olämplig med hänsyn till de boendes och övrigas hälsaeller till behovet av skydd mot olyckshändelser. Översiktsplanen blir ejbindande för myndigheter och enskilda. Ipropositionen med förslag till naturresurslag redovisar bostadsministern sinsyn på samordningen mellan PBL och NRL och kommunernas roll i nämnda sammanhang(prop. 1985/86:3 s. 29 f.). I detta hänseende hänvisar utskottet sittyttrande JoU 1985/86:3 y. Representanterför har inför utskottet lämnat synpunkter på de centralaämbetsverkens roll i samband med den kommunala redovisningen av riksintressenenligt NRL. I PBL-förslaget finns ingen bestämmelse som innebär attöversiktsplanen skall obligatoriskt kommuniceras med t. ex. naturvårdsverket.Däremot finns i nu gällande byggnadsstadga regler som innebär att planer ochplanförslag skall för yttrande översändas till bl. a. berörda centralamyndigheter. Beslutsom har fattats i annan ordning kan redovisas i översiktsplanen. Som exempelanges (prop. s. 133) naturreservat, strandskyddsområden och andra förordnandentill skydd för något speciellt intresse. Kommunens ställningstagande i fråga omförbud mot besprutning i skogsområden enligt lagen (1983:428) om spridning avbekämpningsmedel över skogsmark kan också redovisas. Detaljplan, områdesbestämmelser m. m. lagförslaget finns bestämmelser om i vilka fall kommunen är skyldig attupprätta detaljplan. Vidare finns bestämmelser om detaljplanens obliga- Till den förra kategorin hör vattenområde- , JoU1985/86:2 y na, vilka skall redovisas som en särskild områdeskategori inomdetaljplaneområdet (5 kap. 3 § första stycket 3). Ett exempel på vaddetaljplanen får innehålla är bestämmelser om vegetation samt markytansutformning och höjdläge (5 kap. 7 § första stycket 5). Härmed avses enligtpropositionen (s. 163) schaktning, fyllning, trädfällning och skogsplantering.Det bör dä också vara möjligt att bl. a. utfärda bestämmelser som avser attskydda viss "värdefull vegetation". Utskottet utgår från att ordetvegetation närmast syftar pä träd och buskar. Exemplen i specialmotiveringen(s. 583) går ut på att det skall vara möjligt att förbjuda planteringar avtrafiksäkerhetsskäl eller för att trygga solinfall mot en lekplats eller enenergiproducerande anläggning. Om det är av väsentlig betydelse förbebyggelsemiljön bör det också, enligt propositionen, vara möjligt att skyddaenstaka träd på kvartersmark. Utskottet vill understryka att angivnabestämmelser närmast syftar på vegetation som är värdefull förbebyggelsemiljön. När det gäller vegetation som är värdefull frånnaturvårdssynpunkt bör givetvis eventuella skyddsbestämmelser grundas pänaturvårdslagen. Enligt 5 kap. 7 § första stycket 11 får detaljplaneninnehålla bestämmelser om skyddsanordningar, t. ex. bullerskyddsvallar ellerliknande, för att motverka störningar från omgivningen. Om det finns särskildaskäl får detaljplanen vidare innehålla bestämmelser om högsta tillåtna värdenför olika typer av miljöföroreningar. Effekten av en sådan bestämmelse blir attbyggnadsnämnden har att beakta den vid sin prövning av bygglov i grannskapetsamt att koncession enligt miljöskyddslagen (1969:387) inte får meddelas istrid med bestämmelsen. Denna blir med andra ord bindande för prövningen avmiljöfarlig verksamhet. Utskottet ser detta som en viktig nyhet som står iöverensstämmelse med strävandena att ge kommunerna ett ökat ansvar förmiljöskyddsfrågor. Utskottet utgår från att den kommunala befogenhetennärmast gäller den totala nivån av föroreningar av viss typ inom ett angivetområde. Avsikten med den nya bestämmelsen torde däremot inte vara att kommunen,vid sidan av den prövning som sker enligt miljöskyddslagen, skall så att sägasätta sig i prövningsmyndighetens ställe genom att ange en viss emissionsnivåför ett befintiigt eller planerat företag. Den prövningen ankommer påvederbörande länsstyrelse eller på . Somföljer av det sagda måste prövningsmyndigheterna dock i tillåtlighetsprövningenbeakta eventuella planbestämmelser om den högsta tillåtna miljöbelastningen(immissionsnivån) i grannskapet. Detaljplanen skall enligt förslaget ha en bestämdgenomförandetid, lägst 5 och högst . Efter genomförandetidens utgång kanplanen ändras eller upphävas utan att rättigheter som uppkommit genom planenbeaktas. För begränsade områden och i vissa bestämda avseenden kanöversiktsplanens syfte eller ett riksintresse enhgt NRL säkerställas på ettbindande sätt genom områdesbestämmelser (5 kap. 16-17 §§). Enligt 16 § får medområdesbestämmelser regleras bl. a. vegetation samt markytans utformning ochhöjdläge inom områden som är avsedda för bebyggelse eller inom områden somligger i närheten av befintliga eller planerade anläggningar för försvars-,trafik- och energiändamål m. m. I 8 kap. 9 § tredje stycket anges JoU1985/86:2 y närmare vilken typ av anläggningar som avses. Som utskottet anfört får begreppet vegetation ansesomfatta träd, buskar och liknande. För de areella näringarna innebär detta bl.a. att föreskrifter kan meddelas angående trädfällning och skogsplantering,dvs. åtgärder i skogsbruket. I fråga om det egentliga jordbruket ger bestämmelsernainte möjlighet att reglera andra åtgärder än schaktning och fyllning, i den månsådan verksamhet kan vara aktuell i jordbruket. Utskottet återkommer till dessafrågor i det följande under . m. Krav på byggnader m. m. Ett generellt krav på att nya byggnader skall anpassastill den omgivande miljön föreslås infört i PBL. Större krav ställs påvarsamhet med kulturhistoriska och miljömässiga värden och på underhåll avbyggnader. Alla byggnader skall underhållas så att deras egenskaper i huvudsakbevaras. Hithörande bestämmelser finns i 3 kap. lagförslaget. Av motiveringen (prop. s. 244) framgår attunderhällskravet gäller även produktionsbyggnader för jord- och skogsbruk ochandra jämförliga näringar. Enligt motion 69 av m. fl. (c) finns detingen anledning att ställa underhållskrav på driftsbyggnader för jord- ochskogsbruk (yrkande 2 delvis). Motionärerna yrkar att 3 kap. 13 § omarbetas ienlighet härmed. Yrkandet är utformat så att det gäller rörelsebyggnader överhuvud taget. Utskottet delar föredragandens uppfattning attbestämmelsen om underhåll i princip bör vara tillämplig även påproduktionsbyggnader för jordbruk, skogsbrul< och därmed jämförliganäringar. De krav som i första hand blir aktuella för ekonomibyggnader är, somi propositionen anförs, de som tar sikte pä byggnadernas säkerhet och utseende.Förslaget torde inte medföra att de areella näringarna belastas med nämnvärtstörre kostnader än som redan nu måste läggas ned på skötsel och underhåll.Utskottet vill dock understryka det angelägna i att de speciella förhållandensom ofta råder i lantbruket m. m. beaktas vid prövning avunderhållsskyldigheten. Som också framhålls i propositionen bör hänsyn tas bl.a. till byggnadens läge, användning och återstående brukstid. Utskottet vill tilläggaatt det i driften av t. ex. ett jordbruksföretag kan förekomma att befintligabyggnader får ett ändrat användningsområde eller blir överflödiga i samband medändrad driftsinriktning eller av andra skäl. Det kan då under en övergångstidfinnas anledning att ställa kraven pä underhåll något lägre än vad som eljestskulle vara motiverat. Utskottet förutsätter att bestämmelsen i angivna falltillämpas med viss varsamhet utan att detta behöver särskilt anges i lagtexten.Vad utskottet anfört bör i stor utsträckning kunna tillgodose syftet med motion69 yrkande 2 såvitt avser underhållskrav på driftsbyggnader för jord- ochskogsbruk. Bygglov JoU 1985/86:2 y är jordbrukets och andra liknande näringarsekonomibyggnader inte underkastade byggnadsplikt utanför områden med faställdplan. PBL-förslaget innebär i denna del att bygglovsplikt för ekonomibyggnadergäller inom område med detaljplan (8 kap. 3 § 3). Om det finns särskilda skälfår kommunen i områdesbestämmelser införa bygglovsplikt inom områden som inteomfattas av detaljplan (8 kap. 6 S andra stycket). Som exempel på sådana skälanförs (s, 703) att området är känsligt med hänsyn till landskapsbilden ellerbebyggelsens karaktär. Det kan också vara så att vissa slag av ekonomibyggnaderi nära anslutning till ett bostadsområde kan behöva prövas med hänsyn tillrisken för immissioner. Utskottet tillstyrker för sin del förslaget ombygglovsplikt för ekonomibyggnader och avstyrker därmed yrkandet i motion 69(c) om inskränkning av bygglovsplikten till att gälla enbart inomdetaljplaneområde (yrkande 5). I sammanhanget bör understrykas att kommunenenligt lagförslaget får möjlighet att införa såväl lättnader som skärpningar ifräga om bygglovspliktens omfattning. Bygglovsplikt för ekonomibyggnaderutanför detaljplaneområde avses inte, som framgår av det sagda, gällagenerellt utan beslutas särskilt genom områdesbestämmelser. En förutsättningför detta är att det föreligger särskilda skäl, vilket torde innebära attifrågavarande .befogenhet kommer att utnyttjas restriktivt. Vad utskottetanfört bör i viss utsträckning kunna tillgodose syftet med motionsyrkandet. Bestämmelserna om bygglov föranleder i övrigt följandekommentarer frän utskottets sida: Räckvidden av 8 kap. 1 § om bygglovsplikt för byggnader ärbl. a. beroende av hur begreppet byggnad definieras. Härvidlag vill utskottethänvisa till den utförliga redovisning av rättspraxis som lämnas i propositionen(s. 673 f.). Det framgår bl. a. att konstruktionersom genom sin form ochstorlek ger samma visuella intryck som ett hus har ansetts som byggnad trotsatt de saknat utrymmen för människor att uppehålla sig i. Härav drar utskottetslutsatsen att t. ex. större silo-byggnader, spannmålstorkar m.m. kommer attbetraktas som byggnader i förevarande hänseende. Enligt 8 kap. 2 § första stycket 4 krävs bygglov för attinrätta fasta cisterner eller andra fasta anordningar för hälso- ochmiljöfarliga varor m.m. Utskottet erinrar om att lagstiftningen om hälso- ochmiljöfarliga varor upphävts, med verkan fr. o. m. , (prop.1984/85:118, JoU 1984/85:30) och ersatts med lagen (1985:426) om kemiskaprodukter. Begreppet hälso- och miljöfarliga varor bör därför intekomma till användning i PBL. Utskottet föreslåratt bostadsutskottet gör enredaktionell jämkning av paragrafen i enlighet med det anförda. Härvid börmöjligen beaktas att det nya begreppet kemiska produkter har en delvis annaninnebörd än begreppet hälso- och miljöfarliga varor, som närmare framgår avproposition 1983/84:118 (s. 39 f.). Enligt utskottets mening kan man lämpligenanvända orden kemiska produkter som är hälso- och miljöfarliga. Utskottet vill vidare fästa uppmärksamheten på attbestämmelserna i 8 kap. 30 § PBL-förslaget kan komma att gälla även förjordbrukets m.fl. I paragrafen ställs krav på yttrande av JoU 1985/86:2 yyrkesinspektionen samt skyddsombud m.fl. i samband med bygglov för arbetslokalereller personalrum för verksamheter där arbetstagare skall utföra arbete förarbetsgivares räkning. Utskottet ställer sig tveksamt till föredragandensuppgift (s. 746) att det i praktiken inte är särskilt vanligt att arbete iekonomibyggnader utförs av "arbetstagare". Av Svenska lantarbetareförbundetstotalt ca 14 000 medlemmar är enligt uppgift ca 5 000 anställda inomjordbrukssektorn. Det är enhgt utskottets mening ett rimligt antagande att del av förbundets medlemmar utför arbete i arbetslokaler som avses i 8kap. De föreslagna bestämmelserna om marklov i 8 kap. 9 § PBLmotsvaras delvis av de s.k. trädfällningsförbuden i 17, 40 och 110 §§byggnadslagen och byggnadslovsplikten enligt 54 § 1 mom. byggnadsstadgan för schaktning,fyllning eller liknande åtgärd inom tomt och vissa andra områden. Utskottetkommenterar här i huvudsak endast bestämmelserna om marklovsplikt förträdfällning och skogsplantering. Kommunen får, enhgt andra stycket i den aktuellaparagrafen, i detaljplan föreskriva att marklov krävs för trädfällning ellerskogsplantering. Enligt tredje stycket får kommunen i områdesbestämmelser lämnamotsvarande föreskrift med avseende på områden som är avsedda för bebyggelse.Av uttalanden i propositionen (s. 299 f. och 707 f.) framgår att det bl. a. ären fråga om att skydda bebyggelsemiljön mot olämplig avverkning, t. ex. inomett parkområde. Inom ett villaområde kan det också, enligt föredraganden, varasynnerligen angeläget att skogen inte avverkas utan urskillning. Ispecialmotiveringen till 5 kap. 7 § anförs (s. 583) att det bör vara möjligtatt förbjuda planteringar av t. ex. trafiksäkerhetsskäl eller för att tryggasolinfall mot en lekplats eller en energiproducerande anläggning. I anslutning till 8 kap. 9 § hänvisar föredraganden vidaretill det speciella säkerhetsintresse som är knutet till försvarsanläggningar,flygplatser, kärn-reaktorer och liknande anläggningar. Enligt paragrafenstredje stycke får kommunen i områdesbestämmelser föreskriva att marklov krävsför bl. a. trädfällning och skogsplantering inom områden som ligger i närhetenav befintliga eller planerade anläggningar av angivet slag. Som exempel anförs att det kan vara angeläget att hållaskogen borta i närheten av ett vindkraftverk. Kring en del miljöfarligaanläggningar kan t. ex. schaktning och trädfällning ha menliga effekter (s.302). Utskottet har ingen erinran mot de här redovisadebestämmelserna. Som föredraganden anfört (s. 298) kan det givetvis inte bli tal om att frågor om tillstånd till trädfällning m.m. över lag skall ligga inom det område där byggnadsnämnderna har beslutanderätten. Bland de åtgärder som skall kunna underkastas marklovsplikt finns en del som ingår i ett normalt skogsbruk. Det är därför angeläget att räckvidden av den föreslagna tillståndsprövningen enligt PBL begränsas. Genom uttalanden i propositio nen om syftet bakom de föreslagna bestämmelserna - vilka uttalanden delvis redovisats ovan - anser utskottet att kraven på en sådan avgränsning får anses I Utskottetövergår härefter till att diskutera de i 8 kap. 18 § föreslagna JqU 1985/86:2 y prövningsgrunderna.Enligt denna paragraf kan ansökan om marklov avslås om den sökta åtgärden 1.strider mot detaljplan ellerområdesbestämmelser, 2.förhindrar eller försvårar detberörda områdets användning för bebyggelse, 3.medför olägenheter föranvändningen av sådana försvarsanläggningar eller andra anläggningar som avsesi 9 § tredje stycket, 4.i annat fall medför störningarför omgivningen. Marklovfår dock lämnas till åtgärder som innebär mindre avvikelser från detaljplaneller områdesbestämmelser, om avvikelserna är förenliga med syftet med planeneller bestämmelserna. Utskottetvill påpeka att samtiiga punkter, genom paragrafens konstruktion, kan kommaatt tillämpas på ansökningar om marklov för t. ex. trädfällning ochskogsplantering. Enligt vad som upplysts från äremellertid punkten 4 i första hand avsedd att reglera vissa störningar inom ettdetaljplanelagt bebyggelseområde, som närmast är hänförliga till förhållandetmellan grannfastigheter. Vägrat marklov med hänvisning till den aktuellastörningsregeln är för övrigt ej ersättningsgrundande enligt 14 kap. 8 §lagförslaget. Utskottetvill därför, till förtydligande av motivuttalandena i propositionen,understryka att punkten 4 inte är avsedd att tillämpas på åtgärder i jord-ochskogsbruket.